Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-20 00:00:00

06 березня 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 23 грудня 2017 року між ним та відповідачкою, було укладено шлюб. Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 05 грудня 2019 року по справі №212/7083/19, шлюб розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 грудня 2019 року з нього на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу щомісячно, до повноліття дитини. Окрім того, рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 грудня 2019 року з нього на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 1/4 від усіх видів його заробітку. Зазначає, що в сукупності з нього стягують аліменти у розмірі 58 % від усіх видів доходу, у зв`язку з чим просить суд зменшити розмір аліментів, які стягнуті за рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 грудня 2019 року, з 1/3 частини всіх видів доходу до 1/4 частини всіх видів доходу до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 23 березня 2020 року, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні позивач [PERSON] , представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, проти позову заперечує та просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. 08 квітня 2020 року надала відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що факти викладені у позовній заяві не відповідають фактичним обставинам справи, виконавчі листи про стягнення аліментів, нею було подано для примусового виконання 18 грудня 2019 року, відповідач рішення суду не виконує, що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, окрім того зазначає, що відповідач має регулярний та стабільний заробіток, має пільги на житлово-комунальні послуги, тому має можливість сплачувати аліменти у вищезазначеному розмірі. Суд, заслухавши позивача, представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст.ст.13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, [INFO] народилася [PERSON] . Батьками є сторони у справі - [PERSON] , [PERSON] . (а.с.9) Відповідно до рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 грудня 2019 року, що набрало законної сили, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , розірвано. (а. с. 12). Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 грудня 2019 року, задоволено позовні вимоги [PERSON] . Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 % щомісячного прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22 серпня 2019 року до виповнення дитині повноліття. Рішення суду набрало законної сили. (а. с. 10-11). Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 грудня 2019 року, задоволено позовні вимоги [PERSON] та стягнуто з [PERSON] , [INFO] , аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , на її утримання в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно до досягнення донькою - [PERSON] , [INFO] , трьох років, тобто до [INFO] включно, починаючи стягнення з 22 серпня 2019 року. Рішення суду набрало законної сили. (а.с.13). Згідно із частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991, частин 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. У даному випадку спір у першу чергу стосується майнових інтересів малолітньої дитини, батьком якої є позивач. За приписами статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Сімейний кодекс передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, ст. 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Саме такі висновки щодо застосування згаданих норм права до спірних правовідносин викладені в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 143 цс 13, від яких не відступав у своїй практиці Верховний Суд. У п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Передбачене ст. 192 СК України зменшення розміру аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, з урахуванням змісту ст. 181 цього ж Кодексу. Частиною 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. В даному випадку, судом встановлено, що позивач зобов`язаний до сплати аліментів на утримані однієї дитини у розмірі 1/3 частини та дружини у розмірі 1/4 частини, до досягнення дитиною трьох років, розмір стягуваних аліментів перевищує 50% заробітної плати, що має бути йому виплачена. Законом «Про виконавче провадження» визначено, що відрахування із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків у випадках стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. З огляду на те, що позивач зобов`язаний до сплати аліментів на утримання лише однієї дитини, вимоги позову про зміну розміру аліментів підлягають задоволенню. Дослідивши докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню. Відповідачем у відзиву не наведено доказів на спростування позовних вимог і не заявлено суду про неналежність або ж недопустимість наданих позивачем доказів. При визначенні нового розміру аліментів суд, враховує рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище сторін, мінімальний розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з [PERSON] підлягають стягненню на користь [PERSON] , аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили, щомісячно в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% щомісячного прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, оскільки визначення аліментів саме в такому розмірі буде відповідати інтересам дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved