Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

06.11.2018 року [PERSON] пред`явила позов до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, та просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дочок - [PERSON] та [PERSON] у розмірі по 2000 грн на кожну дитину щомісячно, до досягнення дочками повноліття; стягнути з відповідача витрати, пов`язані з правовою допомогою в розмірі 1000,00 грн. В обґрунтування позову покликається на те, що перебувала з відповідачем у шлюбі до 10.03.2016. У спільному шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Шлюб між нею і відповідачем розірваний, діти залишилися проживати з нею. На даний час з відповідача стягуються аліменти в розмірі по 400 грн щомісячно на кожну дитину. Зазначає, що розмір стягуваних аліментів є надто мізерним, та не достатнім для забезпечення потреб дітей. Окрім того, законодавчо збільшено мінімальний прожитковий мінімум для дитини. Оскільки, на даний момент вона з відповідачем не може дійти згоди щодо утримання спільних дітей, то змушена звернутися до суду із даним позовом. 04 грудня 2019 року через канцелярію суду від позивачки надійшла заява із змісту якої вбачається, що вона просить позов задовольнити повністю, розгляд справи проводити у її відсутніть, не заперечує щодо заочного розгляду справи (а.с. - 88). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду неодноразово був повідомлений у встановленому законом порядку, шляхом розміщення оголошень про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України, відзиву на позов на адресу суду не скерував. Причин своєї неявки суду не повідомив. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи без участі сторін. У зв`язку з тим, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приймаючи рішення у справі виходить з наступного. За приписами статті 141 Сімейного кодексу України, обов`язок по матеріальному утриманню дитини покладається на обох батьків. У відповідності до ч.1 ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Із матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвали 17 лютого 2016 року, що підтверджується копією виписки з рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області від 17.02.2016 (а.с. - 8). За період шлюбних відносин у них народилося двоє дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження дітей (а.с. - 4,5). На підставі виконавчого листа, виданого Галицьким районним судом Івано-Франківської області від 04 лютого 2016 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей стягуються аліменти в сумі по 400, 00 грн. щомісячно на кожну дитину (а.с. - 55). Судом встановлено, що на даний час витрати на дитину значно зросли. Окрім того, законодавчо збільшений розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також суд враховує те, що діти проживають разом з матір`ю, і так чи інакше, обов`язок по утриманню дітей переважно лежить на позивачці. Безумовно, утримання дитини лежить на плечах обох батьків, однак воно не зводиться лише до суми стягуваних аліментів із платника. Це поняття є набагато ширшим, як у матеріальному аспекті (крім сплати аліментів) так і в моральному аспекті (виховання дітей, навчання їхнє дозвілля і т.д.). Враховуючи вищевикладене, насамперед інтереси дітей, обов`язок обох батьків утримувати дитину, суд вважає за необхідне збільшити розмір стягуваних аліментів на утримання дітей сторін. При визначенні розміру аліментів, суд враховує вік, стан здоров`я, матеріальне становище сторін та дітей, те, що відповідач є працездатним, спільні дитини сторін проживають та перебувать на утриманні позивача. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Виходячи із вищезазначеного, норм, та обставин, встановлених під час розгляду справи, суд приходить до висновку про необхідність збільшення розміру аліментів, визначивши такі у розмірі по 2000,00 грн щомісячно на кожну дитину. Суд вважає, що стягнення аліментів у зазначеному розмірі є справедливим та достатнім з урахуванням наведеного вище, рівності прав та обов`язків батьків щодо утримання дитини. Згідно п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем оплачені витрати на правничу допомогу в розмірі 1000 грн. (а.с.57), що підтверджується квитанцією і оформленим договором про надання правової допомоги (а.с.10), а тому з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені нею судові витрати. Виконавчий лист за попереднім рішення підлягає відкликанню. Позивач звільнений від сплати судового збору, згідно ст.5 ч.1 п.3, Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року за №3674-VІ. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір.

Outcome: approved