Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

07.07.2017р. [PERSON] \~звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом про розірвання шлюбу (а.с. № 3). Позивачка у позовній заяві в обґрунтування вимог посилалася на те, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 13.06.2015р. в Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції під актовим записом № 388. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], 22.08.2015р.н. Шлюбно-сімейні відносини остаточно припинені з квітня\~\~2017р., з цього часу сторони проживають окремо. Причиною припинення шлюбних відносин стали відсутність в родині взаєморозуміння, відповідач систематично порушував правила співжиття, зловживав алкогольними напоями, проявляв агресивну поведінку відносно до позивачки, а у жовтні 2015 року взагалі застосував до позивачки фізичне насильство, чим завдав тілесних ушкоджень, що підтверджується висновком СМЄ. Сторони не ведуть спільного господарства та не мають спільного бюджету. Позивачка вважає, що на момент звернення до суду взаєморозуміння між нею та відповідачем втрачено, родина розпалася остаточно і не може бути відновлена, майнового спору між сторонами не має. Просила не надавати строк для примирення, оскільки родина розпалась остаточно. 17.08.2017р. до суду надійшла уточнена, в порядку ст.31 ЦПК України, позовна заява [PERSON], в якій позивачка уточнена зміст позовних вимог, та просила суд розірвати шлюб з відповідачем, визначити місце проживання малолітнього сина [PERSON], 22.08.2015р.н. з матір,ю за адресою її мешкання. Ухвалою суду від 13.09.2017р. (без виходу до нарадчої кімнати) суд відмовив [PERSON] в прийнятті уточної позовної заяви від 17.08.2017р., оскільки позовні вимоги про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини не є взаємоповязаними. 13.09.2017р. до суду надійшла спільна заява представників позивачки [PERSON], [PERSON] (діють на підставі договору про надання правової допомоги від 12.07.2017р.), в якій представники позивачки позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримали, з підстав зазначених позивачкою в позовній заяві, просили справу розглядати в судовому засіданні за відсутності позивачки та її представників та без фіксування процесу технічними засобами, зазначивши, що після розірвання шлюбу позивачка бажає залишитись на прізвищі «Макарцева». Відповідач [PERSON] в наданій до суду 11.09.2017р. заяві проти задоволення позову не заперечував, зазначив, що шлюбні відносини з позивачкою були припинені в червні 2017р., з цього часу вони проживають окремо. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин стало непорозуміння між подружжям, різні погляди на життя, втручання до їх родини родичів позивачки, яка дослуховувалась їх порад. Просив не надавати строк для примирення, оскільки родина розпалась остаточно, шлюб розірвати та винести рішення суду в судовому засіданні за його відсутності та без фіксування процесу технічними засобами (а.с. № 27). Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст.169, ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалити рішення в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами. \~\~\~\~ Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. \~\~\~\~ Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє\~\~прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що 13.06.2015р. сторони зареєстрували шлюб в Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції під актовим записом № 388 (а.с. №5). Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], 22.08.2015р. народження (а.с. № 6). Судом встановлено, що причиною припинення шлюбних відносин стали відсутність в родині взаєморозуміння, різні погляди на організацію питань життя сімї, через що в родині виникали конфлікти. Зі сторони відповідача мало місце застосування до позивачки фізичного насильства. Згідно висновку СМЄ № 4696 від 08.10.2015р. внаслідок прояву відповідачем фізичного насильства, позивачці було завдано легкі тілесні ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоровя (а.с. № 7). Шлюбно-сімейні відносини між сторонам припинені у період квітня червня 2017р., сторони проживають окремо, мають роздільний бюджет, спільне господарство не ведуть, не підтримують подружніх відносин. З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі остаточно припинені у період квітня-червня 2017р., і з цього часу більше не відновлювалися, позивачка від позову не відмовилася,\~\~а\~\~відповідач визнав позовні вимоги та не заперечував проти розірвання шлюбу, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлення бути не може, і шлюб підлягає розірванню. При винесенні рішення суд також приймає до уваги положення ст.61 ЦПК України, оскільки відповідач визнав позовні вимоги та погодився на розірвання шлюбу. Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ст.88 ЦПК України, у зв'язку із задоволенням позову, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки понесені при подачі позову судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн. (а.с. №2). \~\~\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved