overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

05 листопада 2019 року суд виніс рішення по справі № 703/2341/19, яким задоволив частково задоволив позов [PERSON] та стягнув з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1200 грн. щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 червня 2019 року і до досягнення сином повноліття. Після винесення рішення встановлено, що судом не було вирішено питання про судові витрати, які підлягають стягненню за звернення до суду з наведеним позовом. На розгляд заяви сторони не з`явились, хоча про час і місце її розгляду були повідомлені належним чином. Відповідач направив до суду заяву, в якій просив судове засідання провести у його відсутності, не заперечував проти винесення додаткового рішення. За таких обставин суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Судом встановлено, що під час ухвалення судового рішення не було вирішено питання щодо судових витрат. На підставі п.3 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Згідно ч.1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених судових витрат. Якщо сторону, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи вищевикладене у відповідності до ст.141 ЦПК України суд вважає за доцільне стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

05 листопада 201 року [PERSON] (далі заявник) звернулася до суду з заявою, в якій просить призначити її опікуном над [PERSON], який рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 10 серпня 2011 року був визнаний недієздатним. В судове засідання особи, які беруть участь у справі не з'явилися, надіслали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, представник заінтересованої особи не заперечував проти задоволення заяви. Судом на підставі частини другої статті 197 Цивільно процесуального кодексу України у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. [PERSON] народилася [INFO] та проживає в [ADDRESS], що підтверджується копією паспорту серії [NUMBER] (а.с.3). [PERSON] народився [INFO] в с. Бахмач Бахмацького району Чернігівської області, що підтверджується копією паспорту серії [NUMBER] (а.с.4). Рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 10 серпня 2011 року (а.с.6) [PERSON] визнаний недієздатним, над ним встановлено опіку. Відповідно до висновку Виконавчого комітету Бахмацької сільської ради Бахмацького району Чернігівської області (а.с.7) орган опіки і піклування вважає за можливе виконувати заявником обов'язків опікуна над [PERSON] Вказаний висновок органу опіки та піклування затверджений рішенням Виконавчого комітету Бахмацької сільської ради Бахмацького району Чернігівської області від 29 вересня 2015 року № 77 (а.с.8). З встановленого випливають наступні висновки. Згідно із пунктом 1 статті 60 Цивільного кодексу України (далі ЦК) суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням орану опіки та піклування. Відповідно до частини четвертої статті 63 ЦК опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості виконувати обов'язки опікуна. Судом встановлено, що заявник є колишньою дружиною [PERSON], з яким вона має спільну дитину, при цьому у неї є можливості виконувати обов'язки опікуна, обмежень щодо встановлення опіки передбачених статтею 64 ЦК не встановлено. Згідно із висновком органу опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Бахмацької сільської ради Бахмацького району Чернігівської області (а.с.7) орган опіки і піклування просить встановити опіку і призначити опікуном над недієздатним [PERSON] саме заявника [PERSON] Таким чином зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для призначення опікуном недієздатного [PERSON] [PERSON], ці докази суд визнає належними і допустимим, що є підставою для задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

05 листопада 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу між нею та [PERSON] , зареєстрованого 14.05.2006 року Меджибізькою сільською радою Летичівського району Хмельницької області, актовий запис № 03. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що у подружжя під час шлюбу [INFO] народилась донька [PERSON] , проте сімейне життя між сторонами не склалось, з березня 2020 року шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, подальше збереження шлюбу не можливе. Ухвалою суду від 09 листопада 2020 року відкрито провадження по справі та призначено справу до судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивач подала заяву про слухання справи у її відсутності та вимоги позову підтримала в повному обсязі. Відповідач, який повідомлявся про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання не з`явився. У відповідності до ст. 223 ч. 4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом об`єктивно встановлено, що між сторонами виникли неприязні стосунки, сімейних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть. З урахуванням встановлених обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження шлюбу суперечить їх інтересам. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

05 листопада 2020 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17 серпня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №164. 01 грудня 2020 року по справі було ухвалено рішення, яким позов задоволено повністю, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 17 серпня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №164.Після розірвання шлюбу [PERSON] залишено прізвище « [PERSON] », яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу. Однак в рішенні не вирішено питання щодо розподілу судових витрат між сторонами. Приписами п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України встановлено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 142 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягає стягненню 50 відсотків судового збору в сумі 420,40 грн. (840,80:2=420,40), а 420,40 грн. - поверненню позивачу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

05 листопада 2020 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17 серпня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №164. Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що 17 серпня 2012 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] . Сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . З лютого 2020 року сторони разом не проживають, не ведуть спільне господарство, їх шлюб носить формальний характер, зберігати його позивач наміру не має. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позов підтримала в повному обсязі. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище « [PERSON] ». В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 17 серпня 2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №164. Після укладення шлюбу чоловікові та дружині присвоєні прізвища « [PERSON] » та « [PERSON] » відповідно /а.с. 5/. Сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] /а.с. 9/. Шлюб сторін носить формальний характер, спільне проживання і збереження сім`ї неможливо. Заперечень відповідачем не надано. В силу ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України позивач [PERSON] бажає залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу. Суд вважає, що вимоги позивача правомірні, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

05 листопада 2020 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до [PERSON] .. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 05 липня 2013 року виконавчим комітетом Острівської сільської ради Очаківського району Миколаївської області. Від шлюбу мають малолітню доньку, [INFO] . Посилаючись на те, що сімейні стосунки припинені, через відсутність взаєморозуміння сумісне життя є неможливим, просила розірвати їхній з відповідачем шлюб та виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, на яке змінила своє у зв`язку з реєстрацією шлюбу. Сторони в судове засідання не з`явилися, позивачка надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій, крім цього, зазначила, що повністю підтримує заявлені вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 130 ЦПК України, до суду не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив. Суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05 липня 2013 року виконавчим комітетом Острівської сільської ради Очаківського району Миколаївської області, про що складено відповідний актовий запис № 3 (а. с. 5), від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] ,що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 09 жовтня 2014 року (а. с. 6). Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися та сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сім`ї стали несумісність характерів, а також те, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові. Враховуючи викладене, суд вважає, що за зазначених обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим, тому в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 СК України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати суд відносить на рахунок позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~05 листопада 2020 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 01 травня 2004 року перебувають у шлюбних відносинах. Мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На обґрунтування своїх вимог заявники зазначили, що шлюбні відносини між ними припинені та спільне господарство не ведеться, досягнуто згоди щодо утримання дітей, а тому з огляду на викладене, просять їх спільну заяву задовольнити та розірвати шлюб. Заявники подали заяви про розгляд справи у їхню відсутність, заяву підтримують. Представник заінтересованої особи подав заяву про розгляд справи у його відсутність, при винесенні рішення покладається на думку суду. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01 травня 2004 року. Мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Дані факти підтверджуються: свідоцтвом про одруження та копіями свідоцтв про народження дітей. \~ \~ \~ \~Згідно ч.1, ч.2 ст.109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Відповідно до ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Ч. 4 цієї статті визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Сторони припинили шлюбні відносини, примирення між подружжям є неможливим, оскільки обидві сторони наполягають на розірванні шлюбу, за умовами укладеного договору від 3 листопада 2020 року між подружжям досягнуто згоди про виховання та утримання дітей, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім`я заявників розпалась і зберегти її неможливо, заява відповідає дійсній волі чоловіка та дружини, протягом одного місяця з дня подачі заяви подружжя не відкликало подану заяву, а тому суд приходить до висновку про доцільність розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-13 00:00:00

05 листопада 2020 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , в якій позивач просить розірвати зареєстрований між ними шлюб, посилаючись на те, що сторони шлюбних стосунків не підтримують і шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені. Від шлюбу мають спільну дочку [PERSON] , [INFO] . 11 листопада 2020 року вказаний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження, призначено судове засідання. Ухвалою суду від 21 січня 2021 року за заявою відповідача надано подружжю строк на примирення до 22 березня 2021 року, провадження у справі зупинено. Ухвалою суду від 24 березня 2021 року поновлено провадження у справі, призначено судове засідання. 14 травня 2021 року до суду надійшла заява позивача, в якій вона просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити, залишити прізвище [PERSON] . 14 травня 2021 року до суду надійшла заява відповідача [PERSON] про визнання позову та розгляд справи без його участі. Враховуючи викладене, суд вважає можливим розглянути справу та ухвалити рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30 вересня 2006 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 1364. Сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки сторони припинили, сумісне господарство не ведуть, проживають окремо. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, приймаючи до уваги, що сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За змістом ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-13 00:00:00

05 листопада 2020 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява [PERSON] , яка підписана її представником - адвокатом Луговенко Катериною Сергіївною, до [PERSON] , в якій позивач просить розірвати зареєстрований між ними шлюб, посилаючись на те, що сторони шлюбних стосунків не підтримують і шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені. Від шлюбу сторони дітей не мають. 04 грудня 2020 року вказаний позов прийнято до розгляду, призначено судове засідання. Представник позивача подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідач до судового засідання подав заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі. Враховуючи викладене, суд вважає можливим розглянути справу та ухвалити рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19 квітня 2018 року Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 699. Сторони не мають спільних неповнолітніх дітей. Шлюбні стосунки сторони припинили, сумісне господарство не ведуть, проживають окремо. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, приймаючи до уваги, що сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За змістом ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-14 00:00:00

05 листопада 2020 року позивач звернулась до суду з позовом та просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з його навчанням. В судове засідання позивач не з`явилась, у позовній заяві справу просить розглянути у її відсутність, Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщався в установленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони є батьками повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який був прийнятий на період з жовтня 2020 року по березень 2024 року на денну форму навчання першого ступеня, яке проводиться на факультеті Електротехніки, Електроніки, Обчислювальної Техніки та Автоматизації Лодзької політехніки, на денній формі навчання, на платній основі. Син знаходиться на утриманні у позивача. Відповідно до ст. 198 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні син чи донька продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст.200 Сімейного кодексу України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 Сімейного кодексу України, а саме: стану здоров`я та матеріального становища дитини; стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів; наявності у платника інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач як батько зобов`язаний приймати участь у наданні матеріальної допомоги сину у зв`язку з навчанням, тягар його утримання не може бути покладений тільки на матір, то з відповідача підлягають стягненню аліменти на період його навчання у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку) щомісяця, з моменту звернення до суду. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved