Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

04 серпня 2016 року позивач звернувся з даним позовом до суду, мотивуючи його тим, що його батьки [PERSON] та [PERSON] на правах приватної власності володіли житловим будинком та господарськими будівлями по вул. Чорновола, 2 в с. Княяждвір, Коломийського району. На підставі свідоцтва про право особистої власності на будинковолодіння від 12 листопада 1988 року дане господарство відноситься до суспільної групи колгоспних дворів, головою якого був [PERSON]. В даному колгоспному дворі крім батьків станом на 01.07.1990 р. проживав і він. 23 листопада 1994р. його мати - [PERSON] померла. В спадковому господарстві вони з батьком продовжували проживати. [PERSON] 15 квітня 2006р. від свого імені склав на нього заповіт, що посвідчувався виконкомом Княжвірської сільської ради, реєстровий № 44, яким все належне майно він заповідає йому. 24 квітня 2006 р. помер його батько [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул.. Чорновола, 2, в с. Княждвір, Коломийського району. Він фактично прийняв спадщину, оскільки до самої смерті батька проживав з ним в спадковому господарстві, тому згідно вимог ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину. Не дивлячись, що він фактично став власником спадкового майна, про те свідоцтва про право на спадщину не отримав, так як нотаріус не може йому видати даний документ. Своєю постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.01.2016р. Державний нотаріус Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори [PERSON] зазначив, що оскільки з колгоспного двору членам цього двору частки не виділялися, то при цих обставинах видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом не представляється можливим. Оскільки будинковолодіння по вул. Чорновола, 2, в с. Княждвір було майном колишнього колгоспного двору, а голова цього двору [PERSON] помер в 2006р. і також померла член даного двору [PERSON], то на даний час відсутня можливість отримати правовстановлюючий документ про належність кожному з членів зазначеного колгоспного двору, в тому числі і на нього - позивача, права власності на частку в майні, а тому просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, розташовані по вул. Чорновола, 2, в с. Княждвір, Коломийського району Івано-Франківської області. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача теж подав до суду заяву, згідно якої позов визнає та просить справу розглядати без його участі. Зясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на правах приватної власності володіли житловим будинком та господарськими будівлями по вул. Чорновола, 2 в с. Княяждвір, Коломийського району. На підставі свідоцтва про право особистої власності на будинковолодіння від 12 листопада 1988 року дане господарство відноситься до суспільної групи колгоспних дворів, головою якого був [PERSON]. Станом на 01.07.1990 р. в даному господарстві були зареєстровані та проживали [PERSON], [PERSON] та їх син [PERSON], що підтверджується довідкою старости села Княждвір від 05.04.2016 р. за №381. 23 листопада 1994 р. [PERSON] померла, про що складено актовий запис № 42 від 24 листопада 1994р. 24 квітня 2006 р. помер його батько [PERSON]П, про що складено актовий запис № 21. Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул.. Чорновола, 2, в с. Княждвір, Коломийського району. Позивач фактично прийняв спадщину, оскільки до самої смерті батька проживав з ним в спадковому господарстві. З метою оформлення спадщини він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщина, однак отримав відмову. Своєю постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.01.2016р. державний нотаріус Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори [PERSON] зазначив, що оскільки з колгоспного двору членам цього двору частки не виділялися, то при цих обставинах видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом не представляється можливим. Оскільки будинковолодіння по вул.. Чорновола, 2, в с. Княждвір було майном колишнього колгоспного двору, а голова цього двору [PERSON] помер в 2006р. і також померла член даного двору [PERSON], то на даний час відсутня можливість отримати правовстановлюючий документ про належність кожному з членів зазначеного колгоспного двору права власності на частку в майні. З введенням в дію 3 15.04.1991 р. Закону України Про власність колгоспні двори були ліквідовані. Відповідно до розяснень п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995р. за № 20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991р., тобто до вступу в дію ЗУ Про власність, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність на майно, що належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі 15.04.1991р. не втратили права на частку в його майні і розмір цієї частки визначається, виходячи з рівності часток усіх його членів. Власність колгоспного двору регулювалася ст.ст. 120-126 ЦК УРСР (редакція 1963р.) і згідно ст..ст.120,123 ЦК УРСР (редакції 1963р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності і розмір частки члена двору встановлюється, виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Так як позивач фактично прийняв спадщину після смерті батьків, а представник відповідача не заперечує проти задоволення позову, то суд приходить до висновку, що необхідно визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, розташовані по вул. Чорновола, 2, в с. Княждвір, Коломийського району, Івано-Франківської області. Наведене стверджується: копією свідоцтва про народження /а.с.7-8/, копією свідоцтва про одруження /а.с.9/, копіями свідоцтв про смерть /а.с.10-11/, копією свідоцтва про право власності /а.с.12/, копією заповіту /а.с.13/, копією технічного паспорта /а.с.14-22/, копією виписки з інвентаризаційних матеріалів /а.с.23/, копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії /а.с.24/, копією довідки Печеніжинської селищної ради /а.с.25/, копією звіту про оцінку майна /а.с.26-33/. На підставі ст.,ст. 120, 123, 529, 548-549 ЦК України (1963 року), ст.,ст. 16, 328, 392, 1220, 1222, 1268 ЦК України, п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995р. № 20 (із змінами від 25.05.1998р. № 15) Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності та

Outcome: approved