Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

06.07.2018 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем з 04.09.2011 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 1161. Від шлюбу вони мають спільну дитину: сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча спроможний надавати, оскільки інших утриманців немає та офіційно працевлаштований. Просить суд стягувати з [PERSON]. на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини від усіх видів заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з часу звернення з позовом до суду та до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Позивач та її представник [PERSON] подали суду письмову заяву про розгляд справи у їх відсутності за наявними матеріалами справи. Просять суд позов задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. З копії свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 04.09.2011 року встановлено, що шлюб між сторонами був зареєстрований 04.09.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 1161 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають спільну дитину: сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується копією свідоцтва про його народження (а.с. 5). Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України, аліменти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Встановлено, що відповідач участі у вихованні дитини не приймає, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Документів про те, що відповідач офіційно працевлаштований позивачем та її представником суду не надано. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище сторін та неповнолітньої дитини, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що [PERSON] спроможний сплачувати аліменти на утримання своєї малолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини від усіх видів заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з часу звернення з позовом до суду та до досягнення дитиною повноліття. Суд приходить до висновку також, що згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути 704 грн. 80 коп. судового збору. Крім того, згідно квитанції до прибуткового касового ордеру № 28 від 01.07.2018 року та розрахунку суми за надані послуги від 01.07.2018 року, відповідно до ст. 137 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача [PERSON] понесені позивачем витрати на правничу допомогу в розмірі 500 грн. (а.с. ). Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного,

Outcome: approved