Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

06 травня 2019 року [PERSON] звернулася до [PERSON] з позовом, в якому вказує, що їх донька [PERSON] , [INFO] , навчається в Глухівському медичному училищі. Посилаючись на викладені обставини, просить стягнути з відповідача на свою користь на утримання доньки [PERSON] аліменти в розмірі ј частини його заробітку. У судове засідання [PERSON] не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а. с. 35). Відповідач [PERSON] просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , у свідоцтві про народження якої батьками записані [PERSON] і [PERSON] (а. с. 8). 11 лютого 2010 шлюб між [PERSON] і [PERSON] було розірвано (а. с. 9). 30 серпня 2017 року [PERSON] уклала шлюб, у зв`язку з чим їй було присвоєно прізвище [PERSON] (а. с. 23). З довідки КЗ СОР «Глухівське медичне училище» від 05 лютого 2019 року №22 та угоди про підготовку фахівців з вищою освітою від 01 вересня 2016 року вбачається, що [PERSON] є студенткою третього курсу сестринського відділення вказаного навчального закладу. Форма навчання денна, бюджетна. Термін навчання: з 01 вересня 2016 року по 30 червня 2020 року (а. с. 10, 13). Як визнав відповідач у судовому засіданні його дочка [PERSON] стипендію не отримує, проживає в орендованому житлі, за яке сплачує 800 грн. на місяць, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Згідно з довідками Виконавчого комітету Улянівської селищної ради Білопільського району від 18 вересня 2018 року та 03 травня 2019 року [PERSON] зареєстрована і проживає разом з матір`ю [PERSON] , перебуває на утриманні останньої (а. с. 11-12). 23 вересня 2016 року [PERSON] одружився, [INFO] в нього народився син [PERSON] , у зв`язку з чим дружина перебуває до 30 жовтня 2019 року у відпустці по догляду за дитиною (а. с. 32, 28, 29, 30). З копії трудової книжки відповідача вбачається, що він працював у ТОВ «ВКП «Нотекс» на посаді виконавця робіт. 06 травня 2019 року останнього було звільнено з посади за угодою сторін (а. с. 26). За період з 25 вересня 2017 року по 06 травня 2019 року йому було нараховано 118836 грн. 21 коп. доходу (а. с. 34). З 18 травня 2019 року [PERSON] розпочато виплату допомоги по безробіттю (а. с. 27). Крім того, у судовому засіданні з`ясовано, що відповідач сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , 15 [INFO] 2004 року, в розмірі ј частки заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь позивача. Відповідач визнав, що він має задовільний стан здоров`я. Між сторонами існують суперечки з приводу утримання та матеріального забезпечення спільної повнолітньої дитини. Відповідно до частин 1 і 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч. 2 ст. 150, ч. ч. 1, 2 ст. 155 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. З огляду на положення ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За змістом ст.\~199\~СК України законодавцем визначено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчатись, тобто на весь період навчання, який охоплює період від вступу до закінчення чи відрахування з навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Саме такий правий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23 січня 2019 року справа №346/103/17-ц. Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. З огляду на викладене, врахуючи, що дочка сторін навчається на денній формі, у зв`язку з чим не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, а отже потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання, стан її здоров`я та матеріальне становище, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, те, що останній є працездатним, суд приходить до висновку, що аліменти в розмірі 1/8 частки заробітку (доходу) відповідатимуть потребам [PERSON] у допомозі батька та можливостям останнього надавати таку допомогу. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача щомісячно аліменти в розмірі 1/8 частки заробітку (доходу) на утримання доньки [PERSON] до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення останньою двадцятитрьохрічного віку, починаючи стягнення з дня звернення з позовом до суду. З огляду на положення ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави пропорційно задоволеним вимогам (50%) слід стягнути 384 грн. 20 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial