Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

07.08.2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступник ЗАТ КБ «ПриватБанк») звернувся до суду із наведеним вище позовом до [PERSON], в якому зазначав наступне. 21.11.2008 року ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] шляхом підписання заяви уклали договір б/н (далі Договір), згідно з яким останній отримав кредит у розмірі 4000 грн. 00 коп., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за Договором виконав в повному обсязі, надавши [PERSON] кредит, водночас відповідач порушив умови Договору і має прострочену заборгованість. Станом на 30.06.2017 року заборгованість за кредитом склала 54 683 грн. 02 коп., яка склалась із заборгованості за кредитом 2 492 грн. 86 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом 45 360 грн. 88 коп., заборгованості за пенею та комісією 3\~987 грн. 23 коп.,\~ а також штрафу (фіксованої частини) 250 грн. 00 коп., штрафу (процентної складової) 2 592 грн. 05 коп. Відповідач в добровільному порядку не вжив заходів щодо погашення заборгованості, а тому ПАТ КБ «ПриватБанк» був вимушений звернутись до суду із вищевказаним позовом. З огляду на вказане, позивач просив стягнути з [PERSON] зазначену вище суму заборгованості за кредитним договором, а також суму понесених судових витрат\~у розмірі\~ 1 600 грн. 00 коп. (сплаченого судового збору). Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не зявився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, повідомивши, зокрема про те, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Крім того, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі за наявності до цього правових підстав. Відповідач [PERSON] в судове засідання з невідомих причин не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. При цьому, клопотання про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі не подавав. За письмової згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Виходячи з наведеного, а також положень ч. 2 ст. 158, ст. 224 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін та їх представників. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні в них докази, надавши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно до частин 1, 3 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом\~ встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] склалися кредитні правовідносини. При цьому, в матеріалах справи наявний пакет документів, який підтверджує, що сторони, діючи вільно та відповідно ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) уклали договір кредиту. Згідно зі ст. ст. 207, 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі і вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або декількох документах де відображена воля сторін. Зміст кредитного договору, укладеного між сторонами, зафіксований в кількох документах, договір підписаний сторонами: від імені банку уповноваженою на це особою та скріплений печаткою юридичної особи, а від імені позичальника - особисто [PERSON] Визначення поняття зобовязання міститься у частині першій статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов'язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.\~\~ Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначені у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Нормами статті 611 ЦК України визначено правові наслідки порушення зобовязання, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України). З матеріалів справи вбачається, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], 21 листопада 2008 року шляхом підписання заяви, укладено Договір, згідно з яким останній отримав кредит у розмірі 4 000 грн. 00\~ коп., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 6-13).\~ Відповідно до п. 3.2, п. 3.3 Умов та правил надання банківських послуг (далі Умов), позивальник [PERSON] дав свою згоду на встановлення кредитного ліміту за рішенням Банку, що, в свою чергу, дає право ПАТ КБ «ПриватБанк» в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання\~ даного Договору є прямою і безумовною згодою\~ позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком (а.с. 9).\~ Крім того, відповідно до п.п. 6.5, 6.6 Умов, позичальник зобовязався погашати заборгованість за кредитом, процентам за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором, а у разі невиконання зобовязань за Договором, на вимогу Банку виконати\~ зобовязання з повернення кредиту, у тому числі простроченого кредиту та овердрафту (а.с. 11). При порушенні строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених Договором, більш ніж на 120 днів,\~ позичальник зобовязався сплатити Банку штраф в розмірі 250 грн. + 5 % від суми позову (а.с. 7). 21.11.2008 року відповідач [PERSON] звернувся до позивача з заявою про видачу кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. При цьому позичальник вказав, що ознайомлений і згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, а також Тарифами банку, які були надані в письмовому вигляді, своїм підписом він підтвердив факт отримання повної інформації про умови кредитування в ПАТ КБ «ПриватБанк» та висловив згоду, що ця заява разом із Памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним і банком Договір (а.с. 6 зворотна сторона). Позичальник [PERSON] користувався коштами, разом з цим, не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором (а.с. 4-5). Станом на 30.06.2017 року сума заборгованості склала 54 683 грн. 02 коп., де заборгованість за кредитом 2 492 грн. 86 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 45 360 грн. 88 коп., заборгованість за пенею та комісією 3\~987 грн. 23 коп., а також штраф (фіксована частина) 250 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) 2\~592 грн. 05 коп. Зазначена сума заборгованості за Договором, відповідачем [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» у добровільному порядку на час розгляду цієї справи у суді, не сплачена. Водночас, відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею), є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Договором передбачено застосування пені, як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне погашення заборгованості, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення (а.с. 7). У той самий час, зазначеним Договором передбачена сплата штрафів, як виду цивільно-правової відповідальності за правопорушення, а саме порушення строків платежів по будь-якому грошовому зобовязанню, передбаченому Договором, більш ніж на 120 днів (а.с. 7). Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року в справі № 6-2003цс15). В даному випадку пеня і два види штрафу, нараховані в один і той же період, тобто є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому є неправомірним їх одночасне застосування, у зв'язку з чим вимоги позивача про стягнення штрафу (фіксованої частини) в розмірі 250 грн. 00 коп. та штрафу (процентної складової)\~ в розмірі 2 592 грн. 05 коп., не підлягають задоволенню, оскільки за цей же період суд вважає необхідним стягнути пеню. З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про часткову доведеність тих обставин, на які посилається ПАТ КБ «ПриватБанк», як на підставу своїх вимог до відповідача [PERSON], а тому підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення заборгованості за Договором станом на 30 червня 2017 року в сумі 51 840 грн. 97 коп., де 2 492 грн. 86 коп. заборгованість за кредитом, 45 360 грн. 88 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 3 987 грн. 23 коп. заборгованість за пенею та комісією. В іншій частині позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» слід відмовити. \~ \~ \~ \~ Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи те, що позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково, суд, згідно до положень ст. 88 ЦПК України, присуджує позивачу судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме з [PERSON] в сумі виходячи з розрахунку: (51 840 грн. 97 коп. (розмір задоволених позовних вимог) * 1\~600 грн. 00 коп. (сума сплаченого судового збору) / 54 683 грн. 02 коп. (розмір заявлених позовних вимог) = 1\~516 грн. 84 коп.

Outcome: partial