Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

05 вересня 2018 року до Піщанського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до рішення Піщанського районного суду Вінницької області від 22 вересня 2014 року між нею та відповідчем було розірвано шлюб та стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON] Ігорвни, [INFO], та [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 100 гривень щомісячно на кожну дитину до їх повноліття. Позивач зазначає, що через нестабільну економічну ситуацію в країні та підвищений рівень інфляції, що призводить до подорожчання життя та підвищення споживчих цін на товари першої необхідності, одяг, ліки та послуги, їхні з відповідачем діти потребують значно більшого догляду та матеріальних коштів, в зв'язку з чим їй одній важко забезпечити та задовольнити всі їхні потреби одягом, продуктами харчування, оплачувати лікування, інші потреби дітей. Вважає, що розмір сплачуваних відповідачем аліментів в розмірі 100 гривень на кожну дитину є недостатнім для забезпечення їх гармонійного розвитку, а тому позивач просить суд змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з відповідача відповідно до рішення Піщанського районного суду Вінницької області від 22 вересня 2014 року та стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання дітей [PERSON] Ігорвни, [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щоммісячно з дня набрання рішенням суду законної сили і до дрсягнення жітьми повноліття. В підготовчому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовчому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Відповідно до ч.1. ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. В частині четвертій ст. 206 ЦПК України зазначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд,заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 14 грудня 2010 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюю серії 1-АМ № 098755 (а.с.4). Під час перебування у шлюбі в сторін народилося двоє дітей : [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії І-АМ № 262412 та серії 1-АМ № 188233 (а.с.6,7). Відповідно до рішення Піщанського районного суду Вінницької області від 22 вересня 2014 року (а.с.8,9) шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 14.12.2010 року Миролюбівською сільрадою Піщанського району Вінницької області за актовим записом № 15, розірвано, та стягнуто з [PERSON], уродженця [INFO], [INFO], ідн. № [NUMBER] аліменти на користь [PERSON], мешканки [INFO] на утримання доньок [PERSON], 31.03. [INFO] та [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі по 100 гривнів щомісяця, починаючи з 12 вересня 2014 року і до повноліття дітей та по 100 гривнів щомісяця, на утримання дружини, до досягнення меншою дитиною 3-річного віку, починаючи з 12 вересня 2014 року. Відповідно до довідки виконавчого комітету Миролюбівської сільської ради Піщанського району Вінницької області № 392 від 10 липня 2018 року, на даний час на утриманні [PERSON] знаходять дочка [PERSON], 31 березня 2011 року, та дочка [PERSON], [INFO] (а.с.10). Згідно довідки про склад сім'ї [PERSON], [INFO], яка проживає в [INFO], виданої Миролюбівською сільською радою Піщанського рйаону Вінницької області до складу сім'ї [PERSON] входять дочка дочка [PERSON], 31 березня 2011 року, дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO] (а.с.11). Згідно з ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 СК України,передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В частині 2 зазначеної статті передбачено, що якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» встановлено прожитковий мінімум дітей віком до 6 років: з 1 грудня - 1626 гривень;дітей віком від 6 до 18 років: з 1 грудня - 2027 гривень. Аналізуючи зазначені норми закону, суд констатує, що батьки дитини повинні забезпечити дитині утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для дитини певного віку, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров'я та розвитку, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі, не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч.1 ст.179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім'я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини (ч.2 ст. 179 СК України). Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Вирішуючи питання про зміну способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів, відповідно до ч.2 ст.182 СК України, не може бути меншим за 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. При цьому слід брати до уваги, що дитині має забезпечуватися такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя та повноцінного розвитку. Батьки несуть основну та однакову відповідальність за виховання та розвиток своєї дитини. На підставі вищевикладеного, враховуючи безумовне визнання позовних вимог відповідачем, суд вважає за доцільне змінити спосіб стягнення аліментів на користь позивача [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з твердої грошової суми в розмірі 100 гривень на кожну дитину щомісячно, які стягуються відповідно до рішення Піщанського районного суду Вінницької області від 22 вересня 2014 року на стягнення аліментів в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ст.4, ст.5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнена від сплати судового збору при подачі вказаного позову до суду, а тому у порядку ст.141 ЦПК України, наявні підстави стягнути із відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 704 гривні 80 копійок, виходячи з ціни позову, яка у позовах про стягнення аліментів визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців. Крім того, відповідно до вимог ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно положень ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. В частині 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). У зв'язку з тим, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 500 гривень, сплачених позивачем за надання правничої допомоги (згідно квитанції від 04 вересня 2018 року (а.с.12) .

Outcome: approved