Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

06.03.2020 року [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини усіх видів доходів (заробітку) щомісячно, починаючи з моменту подання позовної заяви, і до закінчення навчання, але не більше як до 23 років. В обґрунтування позову зазначила, що їх з відповідачем повнолітній син проживає з нею, перебуває на її утриманні та навчається у Запорізькому Національному університеті на денній формі навчання за контрактом, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги свого батька, який проживає окремо від них. Вважає, що матеріальне становище відповідача дозволяє йому надавати допомогу сину. Ухвалою судді від 07.04.2020 року вказаний позов було прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі. У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , будучи повідомленим про дату, час і місце розгляду справи відповідно до вимог ч. 6, п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Третя особа [PERSON] не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. У зв`язку з вищевикладеним, суд відповідно до вимог ч. 4 ст. 223, ч.2 ст. 247, ч.1 ст. 280 ЦПК України вважає за необхідне розглянути справу в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків. Від шлюбу, який було розірвано 2012 року, сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] . Повнолітній [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] разом з матір`ю. Згідно копій довідки № 6604 від 26.02.2020 року Запорізького національного університету [PERSON] є студентом 1 курсу математичного факультету Запорізького національного університету, спеціальність - комп`ютерні науки, та навчається за денною формою за контрактом. Згідно ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. У відповідності до ч. 1, 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Як передбачено п. 20 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомоги; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як зазначила позивач у позові, починаючи з моменту повноліття дитини відповідач зупинив проведення виплат на її утримання, проте має постійний дохід та в змозі надавати матеріальну допомогу. Повнолітній [PERSON] навчається за денною формою за контрактом, стипендії не отримує, потребує матеріальної допомоги, яку позивач не в повному обсязі надати не може. Таким чином, позовна заява як обґрунтована та така, що відповідає вимогам закону, підлягає задоволенню. Згідно ст. 191, 201 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, в даному випадку - з 06.03.2020 року. Оскільки позивач по даній категорії справ звільнена від сплати судового збору при подачі позову, то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України ці витрати підлягають стягненню з відповідача. Крім того, у відповідності до ст.430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved