Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

05 грудня 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. (а.с. 2-5). Представник позивача у позовній заяві та у судовому засіданні в обґрунтування заявлених позовних вимог, посилався на те, що 15.06.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 2007-ПМ-67, відповідно до умов укладеного договору відповідач отримала від позивача кредит в сумі 170\~000 доларів США, зі строком дії кредиту до 15.06.2022 року, та зобовязалась повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. В порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобовязання не виконала, оскільки не здійснювала погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та строки, у звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором у відповідача [PERSON] виникла заборгованість. В забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором між позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не здійснює чергові погашення кредиту, чим порушила взяті на себе зобовязання, передбачені умовами укладеного договору, ігнорує звернення позивача щодо погашення кредитної заборгованості, внаслідок чого позивач вимагає від відповідачів дострокового повернення заборгованості за кредитним договором. Враховуючи вищевикладене та те, що відповідачі у виниклих кредитних правовідносинах діють як солідарні боржники, позивач звернувся до суду та просив суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на свою користь у рахунок повернення заборгованості за кредитним договором суму у розмірі 2\~082\~799 грн. 62 коп., а також стягнути судові витрати. (а.с. 2-5) У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. (а.с. 123) Відповідачі у судове засідання не зявились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини не явки суд не повідомили, за таких обставин суд вважає можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України. (а.с. 107-122). Дослідивши матеріали даної цивільної справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Судом встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 2007-ПМ-67 від 15.06.2007 року, за умовами якого банк надав відповідачу грошові кошти у розмірі 170\~000 доларів США, зі строком повернення кредиту до 15.06.2022 року, а відповідач зобовязалась повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором, що підтверджується копією кредитного договору від 15.06.2007 року та копією заяви на видачу готівки від 15.06.2007 року, наявними в матеріалах справи. (а.с. 18-24) Встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № 2007-ПМ/67, за умовами якого [PERSON] поручився перед позивачем за виконання [PERSON] своїх обовязків за кредитним договором від 15.06.2007 року № 2007-ПМ-67, згідно якого позивач надав [PERSON] кредит в сумі 170\~000 доларів США, а [PERSON] зобовязалась повернути кредит в строк 180 місяців, сплачувати за його користування 16 відсотків річних, а також сплачувати інші винагороди, штрафи, пені та інші платежі. Також, відповідно до умов укладеного договору поруки відповідач [PERSON] відповідає перед позивачем за виконання обовязків за кредитним договором в тому ж розмірі, що і [PERSON], включаючи сплату кредиту, процентів. Нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків, у випадку невиконання [PERSON] обовязків за кредитним договором, відповідачі відповідають перед позивачем, як солідарні боржники, що підтверджується копією договору поруки від 15.06.2007 року, наявною в матеріалах справи. (а.с. 25) Встановлено, що відповідно до наданого представником позивача розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2007-ПМ-67 від 15.06.2007 року, станом на 16.09.2014 рік у відповідачів перед позивачем виникла заборгованість по кредитному договору, яка складається з заборгованості за кредитом 1\~811 387 грн. 55 коп., заборгованості по відсоткам 258 322 грн. 89 коп. та пені 13 089 грн. 16 коп., а разом становить 2\~082 799 грн. 62 коп., викладені обставини підтверджуються розрахунком заборгованості від 16.09.2014 року, наявним в матеріалах справи. (а.с. 6-12) Також судом встановлено, що 08.10.2014 року позивач звертався до відповідача [PERSON] з повідомленням-вимогою про здійснення погашення заборгованості по кредитному договору № 2007-ПМ-67 від 15.06.2007 року, у звязку з невиконанням відповідачем [PERSON] взятих на себе зобовязань щодо здійснення своєчасного повернення кредиту та сплати нарахованих процентів, що підтверджується копією повідомлення-вимогою від 08.10.2014 року та копією поштового відправлення, наявними в матеріалах справи. (а.с. 13-17) З матеріалів справи, судом було встановлено, що 12.03.2015 року в рамках даної цивільної справи була призначена почеркознавча експертиза, за результатом проведення якої 07.07.2015 року судовими експертами було складено висновок, в якому зазначено, що підпис в договору поруки № 2007-ПМ/67 від 15.06.2007 року, розташований над друкованим текстом: «[PERSON]М.» у розділі «Поручитель» виконаний не самим [PERSON], а іншою особою з наслідуванням його справжнього підпису, що підтверджується висновком експерта № 65/04-175 від 07.07.2015 року, наявним в матеріалах справи. (а.с.88-95) Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Цивільного кодексу України та умовами укладеного між сторонами договору. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 525 ЦК України, передбачено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання. У відповідності до положень ст. 546, 547 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися порукою. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. В силу ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст. 536 ЦК України, передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами, а розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. За змістом ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання, а також, що пенею є неустойка, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір, а також доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд при вирішенні позовних вимог приймає до уваги, що судом з метою не допущенням порушення процесуальних прав відповідача [PERSON] відповідно до вимог закріплених ст.ст. 27, 147 ЦПК України було призначено почеркознавчу експертизу та справа була направлена до експертної установи, за результатом проведеної експертизи, судовими експертами було надано до суду висновок, в якому вказано, що підпис в договорі поруки № 2007-ПМ/67 від 15.06.2007 року, розташований над друкованим текстом: «[PERSON]М.» у розділі «Поручитель» був виконаний не самим [PERSON], а іншою особою з наслідуванням його справжнього підпису, тому суд приходить до висновку про необґрунтованість заявлених позивачем вимог щодо солідарного стягнення заборгованості по кредитному договору № 2007-ПМ-67 від 15.06.2007 року з відповідача [PERSON], оскільки відповідачем були доведені обставини відповідно до яких відповідач [PERSON] не укладав з ПАТ КБ «ПриватБанк» договір поруки № 2007-ПМ/67 від 15.06.2007 року, а отже суд вважає позовні вимоги в даній частині такими, що не підлягають задоволенню. Оцінюючи всі докази, які були досліджені судом у судовому засіданні у їх сукупності, та приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] не надала належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, враховуючи, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт невиконання відповідачем [PERSON] своїх зобов'язань за укладеним кредитним договором щодо сплати кредиту та процентів за користування кредитом, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в даній частині підлягають задоволенню та вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» у рахунок повернення заборгованості за кредитним договором № 2007-ПМ-67 від 15.06.2007 року суму у розмірі 2\~082 799 грн. 60 коп., яка складається з заборгованості за кредитом 1\~811 387 грн. 55 коп., заборгованості по відсоткам 258 322 грн. 89 коп. та пені 13 089 грн. 16 коп. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи результат розгляду справи, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» у рахунок повернення сплачених судових витрат суму у розмірі 3 654 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved