Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

06.08.2018 року до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] у якому просив визначити місце проживання їхньої доньки [PERSON], [INFO] з ним за його адресою. Крім цього просив припинити стягнення з нього аліментів на утримання доньки. У позові посилається на те, що донька проживає з ним. Однак за рішенням суду з нього стягуються аліменти. Тому змушений звернутися із цим позовом до суду. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач у судове засідання повторно не зявилась. Належним чином повідомлялась про час та місце розгляду справи. Представник Органу опіки та піклування Новоград-Волинської міської ради [PERSON] у судовому засіданні, щодо вирішення спору, поклалась на розсуд суду. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. 20.02.2005 року народилась [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 11). Батьком зазначено [PERSON], позивач у справі, а матірю [PERSON], яка являється відповідачем. 28.09.2007 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 13). Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду, яким було розірвано шлюб, встановлено місце проживання дитини з матірю [PERSON] На підставі виконавчого листа № 2-1189 від 03.07.2007 року із [PERSON] на користь відповідача стягуються аліменти на неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 3 ст. 160 Сімейного кодексу України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Отже, враховуючу те, що на час розгляду справи у суді [PERSON] виповнилось 14 років, то суд не вправі, згідно ч. 3 ст. 160 СК України, визначати місце проживання дитини, оскільки таке право надано виключно їй. На цій підставі суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині визначення місця проживання [PERSON] з її батьком, оскільки дитина сама вправі, згідно норм діючого законодавства, визначати місце свого проживання. Крім цього, слід відмовити у задоволенні позовних вимог в частині припинення стягнення з позивача аліментів на утримання доньки. Питання замінити сторони виконавчого провадження врегульовано ст. 442 ЦПК України. Зокрема, ч. 1, 2 ст. 442 ЦПК України передбачає, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Підстав для звільнення позивача від сплати аліментів на доньку [PERSON] суд не вбачає та доказів на це позивачем не надано. Ч. 1 ст. 76 ЦПК України проголошує, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У свою чергу, ч. 1 ст. 81 ЦПК України зазначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Крім цього, стягувачем за виконавчим листом № 2-1189 від 03.07.2007 року може виступати й сама дитина, проживаючи із батьком. На підставі вищевикладеного слід відмовити позивачу [PERSON] у позовних вимогах щодо визначення місце проживання доньки [PERSON] з ним за безпідставністю позовних вимог а в частині скасування позивачу [PERSON] аліментів на утримання доньки - за недоведеністю вимог.

Outcome: dismissed