Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

05.03.2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про встановлення часток в праві спільної сумісної власності на житловий будинок з господарчими побудовами /далі Будинок/ №25 по вул.Чавунна в м.Кривому Розі, Дніпропетровської області, як майна набутого у шлюбі, між батьком [PERSON], померлим 19.06.2012 р., та матірю [PERSON], померлою 14.032013 р., по 1/2 частині кожного, визнання права власності на будинок, як за спадкоємицею першої черги за законом. В обґрунтування вказує, що в період зареєстрованого шлюбу батьків вказаний будинок був придбаний 24.01.1998 р., є спільним майном подружжя, та належить їм на праві спільної сумісної власності. Після смерті батька мати прийняла спадщину, подавши заяву про прийняття спадщини, але спадкову частку не оформила, позивач як донька подала нотаріусу заяву про відмову від спадщини. Після смерті матері [PERSON] позивач подавши заяву прийняла спадщину, але постановою нотаріуса їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з за відсутності часток та невідповідності площі будинку правовстановлюючим документам. Відповідач є онукою спадкодавця на спадщину не претендує. Позивач [PERSON] надала суду заяву про підтримання позову. Відповідач [PERSON] надала суду заяву про визнання заявленого позову. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України суд приймає визнання позову, яке здійсненими судом заходами по перевірці на думку суду, не суперечить вимогам закону, позов є законним та для його задоволення маються всі законні підстави. Належність будинку на праві власності, рівність часток подружжя, родинні відносини підтверджується наданими позивачем доказами. Правовідносини між сторонами регулюються ст.70 Сімейного кодексу України, ч.3 ст.368, 372 ЦК України згідно норм яких - майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, вказане майно може бути поділено виходячи з рівності часток, якщо інше не встановлено домовленістю між співвласниками, законом, або рішенням суду, у звязку з чим право спільної сумісної власності припиняється. Належність померлим [PERSON] та [PERSON] житлового будинку з господарчими побудовами №25 по вул.Чавунна в м.Кривому Розі, Дніпропетровської області на праві спільної сумісної власності підтверджується наданими позивачем доказами, договором купівлі-продажу від 24.01.1998 р., зареєстрованого в КП ДОР «КБТІ», технічним паспортом на будинок, рішенням суду від 12.10.2004 р. про визнання за спадкодавцями права власності на будівлі гаражу «О», сараю «П» в спірному домоволодінні а.с.21-22. Згідно ст.ст.1261, 1268, 1269 ЦК України - визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, або звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є діти подружжя, та батьки. Таким чином при відсутності спору частки подружжя в Будинку є рівними по 1/2 частині кожного, що підлягає визначенню в судовому порядку. Суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту свого невизнаного права стосовно визнання права власності на спадкове майно, а не визнання права на спадщину, відповідає правовідносинам які склалися, оскільки існують виняткові обставини. Як вказав ВССУ в листі №16.05.2013\~ № 24-753/0/4-1, та пленумі про судову практику у справах про спадкування - визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, зокрема в разі відсутності часток в праві спільного сумісного майна подружжя. Оскільки суду надано всі належні докази прав позивачів на спадщину, з чим погодився відповідач, то позов підлягає задоволенню, слід визнати за [PERSON] прав власності на Будинок, як за спадкоємицею першої черги за законом після смерті матері [PERSON] На підставі ст.ст.1261, 1269 ЦК України,

Outcome: approved