Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

06 червня 2017 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся з позовом [PERSON] до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області про стягнення безпідставно набутих коштів в розмірі 3 840 грн. Свої позовні вимоги мотивував тим, що 20 грудня 2016 року звернувся до КДКА у Дніпропетровській області із заявою про допуск до складання кваліфікаційного іспиту на право зайняття адвокатською діяльністю До заяви були додані необхідні документи, у тому числі квитанції про внесення плати за складання іспиту. При цьому, відповідно до рішення Ради адвокатів України, позивач сплатив 20% відповідної плати, що становить 960 грн. на користь Вищої кваліфікаційної комісії адвокатури, а 80%, що становить 3 840 грн \- - відповідачу. В подальшому позивач вирішив відмовитися від складання кваліфікаційного іспиту на право зайняття адвокатською діяльністю, про що подав до відповідача заяву, якою також просив повернути йому внесену плату за складання кваліфікаційного іспиту. Відповідач своїм листом відмовив в поверненні коштів, мотивуючи це тим, що таке повернення чинним законодавством не передбачене. У зв'язку з чим позивач просив стягнути кошти на підставі ст.1212 Цивільного кодексу України як одержані без достатніх правових підстав (а.с. а.с 2 - 4). В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги та просив їх задовольнити, вказував, що він направив заяву до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури про повернення відповідної частини плати за складання кваліфікаційного іспиту, і відповідні кошти були йому ВКДКА повернуті. Представники відповідача в судовому засідання проти задоволення позовних вимог заперечували, пояснювали, що повернення коштів за складання кваліфікаційного іспиту на право зайняття адвокатською діяльністю у разі відмови від його проходження не передбачене Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та внутрішніми нормативними актами Національної асоціації адвокатів України. Оскільки позивач дійсно звертався із заявою про допуск до складання кваліфікаційного іспиту і згідно рішення КДКА у Дніпропетровській області був допущений до його складання, не можна вважати, що кошти, перераховані позивачем як плата за складання цього іспиту одержані відповідачем без достатніх правових підстав. Вислухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Позивач звернувся до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури у Дніпропетровській області із заявою від 20 грудня 2016 року про допуск до складання кваліфікаційного іспиту на право зайняття адвокатською діяльністю, що підтверджується копією заяви, наданою до матеріалів цивільної справи (а.с. 5) Того ж дня позивачем було сплачено на рахунок КДКА у Дніпропетровській області 3 840 грн., що підтверджується копією квитанції № КП-297/1 (а.с. 8) 25 травня 2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій зазначив, що на цей час потреба складати кваліфікаційний іспит на право зайняття адвокатською діяльністю у нього минула, у зв'язку з чим він просить не розглядати подані документи та повернути сплачені кошти (а.с. 9). Листом від 26 травня 2017 року № 193 відповідач повідомив позивача про відмову в поверненні коштів з мотивів того, що таке повернення не передбачене чинним законодавством (а.с. 10). Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 3 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатура України - недержавний самоврядний інститут, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги на професійній основі, а також самостійно вирішує питання організації і діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом. З метою забезпечення належного здійснення адвокатської діяльності, дотримання гарантій адвокатської діяльності, захисту професійних прав адвокатів, забезпечення високого професійного рівня адвокатів та вирішення питань дисциплінарної відповідальності адвокатів в Україні діє адвокатське самоврядування. Згідно ч. 1 ст. 6 вказаного Закону адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» особа, яка виявила бажання стати адвокатом та відповідає вимогам частин першої та другої статті 6 цього Закону, має право звернутися до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури за місцем проживання із заявою про допуск до складення кваліфікаційного іспиту. Порядок допуску до складення кваліфікаційного іспиту та перелік документів, що додаються до заяви, затверджуються Радою адвокатів України. Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» кваліфікаційний іспит полягає у виявленні теоретичних знань у галузі права, історії адвокатури, адвокатської етики особи, яка виявила бажання стати адвокатом, а також у виявленні рівня її практичних навичок та умінь у застосуванні закону. Організація та проведення кваліфікаційного іспиту здійснюється кваліфікаційною палатою кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури. Порядок складення кваліфікаційних іспитів, методика оцінювання та програма кваліфікаційних іспитів затверджуються Радою адвокатів України. Рада адвокатів України може встановити плату за складення кваліфікаційного іспиту та порядок її внесення. Згідно ч. 2 ст. 46 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатське самоврядування здійснюється через діяльність конференцій адвокатів регіону (Автономної Республіки Крим, області, міста Києва, міста Севастополя), рад адвокатів регіону (Автономної Республіки Крим, області, міста Києва, міста Севастополя), кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури (Автономної Республіки Крим, області, міста Києва, міста Севастополя), Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, ревізійних комісій адвокатів регіонів (Автономної Республіки Крим, області, міста Києва, міста Севастополя), Вищої ревізійної комісії адвокатури, Ради адвокатів України, з'їзду адвокатів України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 58 «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» утримання органів адвокатського самоврядування може здійснюватися за рахунок: плати за складання кваліфікаційного іспиту. Згідно абз. 1 ч. 2 ст. 58 вказаного Закону розмір плати за складання кваліфікаційного іспиту визначається з урахуванням потреби покриття витрат на забезпечення діяльності кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури, Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та не може перевищувати трьох прожиткових мінімумів для працездатних осіб, установлених законом на день подання особою заяви про допуск до складення кваліфікаційного іспиту. Згідно п. 2 рішення Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року № 25 «Про встановлення плати за складання кваліфікаційного іспиту» встановлено плату за складання кваліфікаційного іспиту в розмірі трьох мінімальних заробітних плат, установлених законом на день подання особою заяви про допуск до складення кваліфікаційного іспиту. Згідно п. 1 рішення Ради адвокатів України від 11 червня 2016 року № 143 «Про порядок здійснення плати за складання кваліфікаційного іспиту» плата за складення кваліфікаційного іспиту здійснюється в національній валюті України на банківські рахунки органів адвокатського самоврядування (КДКА та ВКДКА) двома платежами, згідно наступного розподілу: шляхом перерахування 80% від встановленого розміру плати за складення кваліфікаційного іспиту (в розмірі трьох мінімальних заробітних плат, установлених законом на день подання особою заяви про допуск до складення кваліфікаційного іспиту) на поточний рахунок відповідної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури; шляхом перерахування 20% від встановленого розміру плати за складення кваліфікаційного іспиту (в розмірі трьох мінімальних заробітних плат, установлених законом на день подання особою заяви про допуск до складення кваліфікаційного іспиту) на поточний рахунок Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури. Відповідно до абз. 1 п. 8 розділу 3 Порядку допуску до складення кваліфікаційного іспиту, порядок складення кваліфікаційного іспиту та методика оцінювання результатів складення кваліфікаційного іспиту для набуття права на заняття адвокатською діяльністю в Україні, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2013 року № 370 (з наступними змінами та доповненнями) особа, стосовно якої прийнято рішення про допуск до складення кваліфікаційного іспиту, у встановлений КДКА строк, але, у будь-якому випадку не пізніше дня, що передує даті складення кваліфікаційного іспиту, зобов'язана внести на банківський рахунок комісії плату за складення кваліфікаційного іспиту, у розмірі, встановленому Радою адвокатів України. Вказаними нормативними актами не передбачено повернення коштів у разі відмови особи від складання кваліфікаційного іспиту. Згідно ч. 1 ст. 1 Цивільного кодексу України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. Статтями 15, 16 Цивільного кодексу України передбачають способи захисту цивільних прав та інтересів, таки чином передумовою застосування способів захисту, визначених у цих статтях, є порушення саме цивільних прав особи чи її інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Суд погоджується з доводами відповідача про те, що сплачені позивачем кошти як плата за складання кваліфікаційного іспиту не можуть розглядатись як одержані без достатньої правової підстави, оскільки вони були перераховані позивачем саме для участі у кваліфікаційному іспиті на право зайняття адвокатською діяльністю, саме до тієї КДКА, до якої позивач подав документи, і саме в тому розмірі, який відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначений рішенням Ради адвокатів України. Не можуть бути взяті до уваги посилання позивача, що через його відмову від складання кваліфікаційного іспиту, плата за цей іспит має бути повернута, оскільки підстава, на якій вона була набута відповідачем, відпала. Відносини між позивачем та відповідачем не є договірними правовідносинами щодо надання послуги за плату. Відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» позивач мав намір набути статус особи, що має право на зайняття адвокатською діяльністю, що включає в себе не лише право на надання відповідних юридичних послуг та правового захисту, а й членство в Національній асоціації адвокатів України, право на участь в адвокатському самоврядуванні. При цьому для забезпечення діяльності органів адвокатської діяльності передбачена сплата певних коштів, в тому числі й плату за складання кваліфікаційного іспиту, проте ні Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», ні рішення Ради адвокатів України не визначають, що ця плата є оплатою послуг з підготовки та приймання у особи кваліфікаційного іспиту, а не внесок до самоврядної організації за можливість набуття членства і ній. Посилання позивача на те, що Вищою кваліфікаційною комісією адвокатури йому було повернуто відповідну частину коштів, не може бути взято до увагу через відсутність достовірного підтвердження, оскільки наданий позивачем доказ - роздруківка щодо руху коштів (а.с. 20) - не дозволяє ідентифікувати ні платника, ні одержувача коштів, ні призначення платежу. Крім того, сам по собі факт повернення коштів певним органом адвокатського самоврядування не може визначити обов'язковість таких самих дій для іншого органу адвокатського самоврядування, за відсутності відповідних правових підстав. При таких обставинах суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Згідно ст. 88 ЦПК України у зв'язку з повною відмовою в позові судові витрати позивача відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed