Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

07.05.2015 року позивач в своїх інтересах та інтересах свого малолітнього сина [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] районної у м. Полтаві ради, [PERSON], [PERSON]; третя особа: Служба у справах дітей [PERSON] районної у м. Полтаві ради про визначення права власності на самочинно добудоване нерухоме майно, про виділення частки квартири в окремий об»єкт нерухомого майна. У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] районної у м. Полтаві ради та її виконавчого комітету надав заяву про розгляд справи у його відсутність, при прийнятті рішення покладався на розсуд суду. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] до суду не з»явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, причини своєї неявки суду не повідомили. Представник третьої особи позов визнав та не заперечував щодо його задоволення. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та її малолітньому синові [PERSON] на праві приватної власності належить по 1/6 частині квартири №2 в будинку по провулку Хоткевича Гната, 7 в м.Полтаві. Вказані частки набути ними в порядку спадкування після смерті 19.03.2010 року чоловіка позивача та батька дитини [PERSON] на підставі рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 21.06.2012 року. В свою чергу [PERSON] на праві власності належала ? частини квартири №2 в будинку по провулку Хоткевича Гната, 7 в м. Полтаві після її поділу внаслідок розлучення із [PERSON], яка проживає в іншій частині даної квартири. У 2008 році позивачем разом з чоловіком [PERSON] розпочато будівництво самочинної добудови до ? частки до квартири, однак закінчити будівництво та узаконити прибудову за життя останній не встиг. Квартиру №2 в будинку по провулку Хоткевича Гната, 7 в м. Полтаві фактично реально поділено між родиною позивача, яка складається з [PERSON] та [PERSON] і родиною [PERSON] та [PERSON], однак розпоряджатися на власний розсуд своїми окремими квартирами обидві родини не можуть бо повязані спільною частковою власністю на нерухоме майно. На даний час проведено перепланування квартири з урахуванням прибудови для реального розподілу між власниками згідно з висновком експерта [PERSON] №95 від 20.06.2012 року. Згідно з Листом-висновком №6758 від 08.08.2014 року виготовленим ПП БТІ «Інвентаризатор» за технічними показниками «Частина квартири загальною площею 36,8 кв.м. є відокремлена, має окремий вхід та може бути виділена в натурі за умови визнання права власності на самочинно збудовані приміщення: коридор (№9) пл..7,8 кв.м., санвузол (10) пл..4,8 кв.м., кухня (11) пл..7,0 кв.м.». ПП БТІ «Інвентаризатор» виготовлено технічний паспорт квартири, з якого вбачається що фактичний розподіл квартири виконано. Згідно із ст.316, 319, 321 ЦК України, право власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Згідно ст.383 ЦК України, власник квартири може на власний розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання, як єдиного цілого за умови, що ці зміни, не призведуть до порушень прав власників інших квартир та не порушать санітарно-технічних норм. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог.

Outcome: approved