Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

06 липня 2017 року до Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області позивач звернуся із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за навчання, зазначивши, що 30 вересня 2014 року між ДВНЗ «Приазовський державний технічний університет» (надалі - Університет) та [PERSON] (надалі відповідач) був укладений договір № 2014-04 про навчання фахівця за освітньо-кваліфікаційним рівнем «Бакалавр» за напрямком підготовки «Інформатика». За наказом ректора від 14 серпня 2014 відповідача було зараховано і допущено до занять з 01 вересня 2014 року на 2 курсі факультету. Відповідно до умов договору про навчання позивач взяв на себе зобовязання за рахунок коштів відповідача прийняти на навчання студента і здійснити навчання на рівні державних стандартів освіти. Позивач свої зобовязання виконав у повному обсязі, а позивач своїх зобовязань недотримався, не виконав навчальний план за шостий семестр 2015-2016 навчального року, мав незадовільні оцінки з трьох дисциплін, а також не проводив оплати за навчання, внаслідок чого утворилася заборгованість в сумі 6948,00 гривень. Наказом ректора від 04 жовтня 2016 року відповідача було відраховано з університету за невиконання навчального плану. На підставі зазначеного позивач просив стягнути з [PERSON] заборгованість за договором про навчання у сумі 6948,00 гривень та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600,00 грн. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити. Не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. В цьому випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд, дослідивши матеріали по справі вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 вересня 2014 року між Державним вищим навчальним закладом «Приазовський державний технічний університет» та [PERSON] був укладений договір № 2014-04 про навчання, відповідно до умов якого університет зобовязаний був за рахунок коштів замовника здійснити навчання студента за спеціальністю 6.040.302 за напрямом підготовки «Інформатика» з присвоєнням освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр» (пункт 1.1. договору). Згідно наказу ДВНЗ «Приазовський державний технічний університет» від 14 серпня 2014 року №431-08 [PERSON] з 01.09.2014 року був допущений до занять на 2 курсі факультету інформаційних технологій денної форми навчання за напрямом підготовки 6.040302 «Інформатика» (гр.. ВТ-13) в порядку переведення з Донецького національного технічного університету. Згідно пункту 3 договору на відповідача, як студента, покладався обовязок своєчасно вносити плату за навчання в розмірах та у строки, що встановлені договором; оволодіти повним курсом навчання, виконувати графік навчального процесу та вимоги навчального плану. Натомість у звязку із невиконанням навчального плану наказом по Університету від 04.10.2016 року №685-08 [PERSON] студента [INFO], який навчається за напрямом підготовки 6.040302 «Інформатика» (гр.ВТ-13), відраховано з Університету з 04.10.2016 року. Відповідно до пункту 4.1. договору розмір плати за весь термін навчання на момент укладання договору становить 28040, гривень. Розмір плати за перший навчальний рік складає 8910,00 гривень. Відповідно до пунктів 4.3., 4.5. договору замовник здійснює оплату у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на рахунок виконавця. Оплата здійснюється з урахуванням індексу інфляції щомісяця в розмірі 0,1 вартості курсу не пізніше 10 днів до початку оплачувального періоду. Згідно довідки, виданої головним бухгалтером Університету, сума заборгованості за навчання [PERSON] за договором №2014-04 від 30.09.2014 року станом на 19 червня 2017 року становить 6948,00 гривень, яка утворилась внаслідок не оплати за період 2015-2016 року навчання. Частиною 6 статті 64 Закону України «Про вищу освіту» передбачено, що розмір плати за весь строк навчання або за надання додаткових освітніх послуг встановлюється вищим навчальним закладом у грошовій одиниці України - гривні, з урахуванням офіційно визначеного рівня інфляції за попередній календарний рік; розмір плати за весь строк навчання або за надання додаткових освітніх послуг встановлюється у договорі, що укладається між вищим навчальним закладом та особою, яка навчатиметься, або юридичною особою, що оплачуватиме навчання або надання додаткових освітніх послуг, і не може змінюватися протягом усього строку навчання; типовий договір затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері освіти; плата за навчання або за надання додаткових освітніх послуг може вноситися за весь строк навчання або надання додаткових освітніх послуг повністю одноразово або частками - помісячно, по семестрах, щорічно. Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Згідно положень ст. 526 ЦК України зобов'язання за договором має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно ст.901 ЦК України - за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу. Відповідно до ст.903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобовязаний виплатити виконавцеві розумну плату; якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобовязаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки позивач належним чином відповідно до умов договору надав освітні послуги відповідачу [PERSON], який попри відрахування з навчального закладу зобовязаний був відповідно до взятих на себе договірних обовязків оплатити фактично отримані послуги за період до моменту свого відрахування. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Розмір сплаченого позивачем судового збору становить 1600,00 грн., який підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved