Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

05 січня 2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики в сумі 11 365 грн. 20 коп. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 08 жовтня 2014 року між ним та відповідачем укладено договір позики, згідно з умовами якого відповідач отримав від нього грошову суму у розмірі 3 157 грн. 00 коп. зі сплатою 10 % від суми боргу щомісячно. Усі умови позики були погоджені сторонами та викладені в розписці, власноручно написаній відповідачем.\~ Посилаючись на те, що відповідач не виконав свої зобовязання за договором позики, просив стягнути з 11 365 грн. 20 коп., що складає суму позики 3 157 грн. 00 коп., 8 208 грн. 20 коп. нарахованих відсотків, та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. 00 коп. В судове засідання позивач не зявився, надіслав в суд заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач на повторний виклик в судове засідання не з'явився. Судова повістка разом із розпискою надсилалась за зареєстрованою адресою місця проживання відповідача: с. Мала Мечетня вулиця. Молодіжна, 26 Кривоозерського району Миколаївської області та у відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається, що судове повідомлення вручене йому належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутності відповідач не надіслав. У відповідності до ст.ст. 224-225 ЦПК України ухвалено провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно з ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (кошти в такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором ( ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Верховний Суд України в постанові від 18.09.13 р. № 6-63цс/13 вказав на те, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передавання грошової суми позичальнику. Отже, судом встановлено, що між сторонами існують зобовязання за договором позики. В підтвердження укладення договору між сторонами є борговий документ, власноручно написаний відповідачем у формі розписки, яка посвідчує передачу позивачем відповідачу грошової суми в розмірі 3 157 грн. 00 коп. (а.с. 4). В розписці встановлено зобовязання відповідача повернути суму позики та проценти в розмірі - 10 % щомісячно від суми позики. Розписка знаходилась у позивача, який надав в суд її оригінал, та підтверджує наявність невиконаного боргового зобов'язання відповідача перед позивачем. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. З дослідженої в судовому засіданні розписки вбачається, що сторонами в письмові формі зафіксовані істотні умови договору позики, а саме: предмет позики - грошові кошти та розмір процентів за користування, які боржник зобов'язався сплачувати кредитору за користування його грошовими коштами. Письмова вимога позикодавця про повернення позики була направлена боржнику 10 березня 2017 року (а.с.18), проте в добровільному порядку відповідач не виконує зобов'язання за договором позики. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в сумі 11 365 грн. 20 коп., яка складається із 3 157 грн. 00 коп. суми позики та 8 208 грн. 20 коп. нарахованих відсотків У відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved