Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

07.06.2018 заступник військового прокурора Центрального регіону України звернувся до суду в інтересах держави в особі: Міністерства оборони України, військової частини [NUMBER] , Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону із вказаним вище позовом, у якому просить стягнути з відповідача 7382,08 грн. на користь військової частини [NUMBER] та 28125,65 грн. на користь військово-медичного клінічного центру Центрального регіону, як відшкодування за шкоду заподіяну вчиненим відповідачем злочином (витрати на лікування потерпілого від злочину). Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11.05.2018 Новгород-Волинським міськрайонним судом Житомирської області відповідача по справі було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України, у зв`язку з тим, що 04 вересня 2017 року відповідач, будучи водієм технічно справної транспортної машини МТЛБ, під час здійснення маршу автомобільною колоною від району зосередження на Новоград-Волинському військовому полігоні до станції завантаження для броньованої техніки у с. Вершниця Новоград-Волинського району Житомирської області, здійснив зіткнення правою передньою кутовою частиною керованого ним транспортного засобу з задньою лівою кутовою частиною нерухомого транспортного засобу БМП-2, який в результаті зіткнення здійснив рух вперед, тим самим здійснив зіткнення зі стоячим попереду транспортним засобом БМП-2, внаслідок чого військовослужбовця військової частини - польова пошта [NUMBER] молодшого сержанта [PERSON] затиснуло між вищевказаними транспортними засобами та останньому завдано тяжкі тілесні ушкодження. У зв`язку з чим [PERSON] проходив лікування у Військово-медичному клінічному центрі Центрального регіону та у військовій частині [NUMBER] . При цьому держава в особі військової частини [NUMBER] та Міністерство оборони України в особі Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону понесли витрати на його лікування. Провадження у справі відкрито 09.08.2018 суддею Горульком О.М. Розгляд справи не було завершено, у зв`язку зі звільненням судді [PERSON] у відставку 27.09.2018. У зв`язку з відсутністю в Решетилівському районному суді Полтавської області суддів, які б мали повноваження на здійснення судочинства, проведення автоматизованого розподілу справи між суддями було неможливим, що підтверджується відповідним протоколом від 18.10.2018. За результатами повторно проведеного автоматизованого розподілу справ між суддями, 22.02.2019 справу передано на розгляд складу суду із головуючою Лизенко І.В. (відряджена до Решетилівського районного суду Полтавської області на підставі Рішення Вищої ради правосуддя від 22.01.2019 №175/о/15-19). 26.02.2019 суддею Лизенко І.В. справу прийнято до розгляду, розгляд справи розпочато повторно у порядку спрощеного позовного провадження. У судовому засіданні прокурор заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позові. Позивачі Міністерство оборони України, військова частина [NUMBER] , Військово-медичний клінічний центр Центрального регіону, належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду, у судове засідання явку свого представника не забезпечили, до суду надали заяви, в яких просять справу розглядати без участі уповноваженого представника, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити (а.с. 79-80, а.с. 82-84). Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позову. Відповідно до ч. 4 ст.206\~ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, знаходить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що вироком Новгород-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 11.05.2018 у справі № 285/704/18 затверджено угоду про визнання винуватості від 23.02.2018, [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України та призначено йому узгоджене покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки (а.с.32-35). З мотивувальної частини вищевказаного вироку вбачається, що [PERSON] , являючись військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини - польова пошта [NUMBER] , 04 вересня 2017 року близько 16 години 30 хвилин, будучи водієм технічно справної транспортної машини МТЛБ, в задовільних дорожніх умовах та при відсутності небезпеки для руху, під час здійснення маршу автомобільною колоною від району зосередження на Новоград-Волинському військовому полігоні до станції завантаження для броньованої техніки у с. Вершниця Новоград-Волинського району Житомирської області, на польовій дорозі поблизу с. Чижівка Новоград-Волинського району Житомирської області, в порушення вимог п.п. 90, ПО ч. 2 Бойового статуту Сухопутних військ Збройних Сил України, ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», п.п. 10.1, 12.1, 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху, недостатньо оцінив дорожню обстановку, не переконався, що його дії будуть безпечними, не створюють перешкод та небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не обрав безпечний інтервал при об`їзді іншого транспортного засобу - БМІІ-2, який знаходився на правому узбіччі вказаної польової дороги у нерухомому стані, здійснив зіткнення правою передньою кутовою частиною керованого ним транспортного засобу з задньою лівою кутовою частиною вказаного нерухомого транспортного засобу БМП-2, який в результаті зіткнення здійснив рух вперед, тим самим здійснив зіткнення зі стоячим попереду транспортним засобом БМП-2, внаслідок чого військовослужбовця військової частини - польова пошта [NUMBER] молодшого сержанта [PERSON] затиснуло між вищевказаними транспортними засобами та останньому завдано тілесні ушкодження у вигляді тупої травми грудної клітки та живота, рани в ділянці грудної клітки, множинні переломи ребер обох половин грудної клітки по різноманітним анатомічним лініям, котрі ускладнились розвитком лівобічного гемопневмотораксу, правобічним гідропневмотораксом зі зміщенням органів переднього середостіння вліво, переломів поперечних відростків тіл 8-9-10 грудних хребців, розривів селезінки, розриву печінки, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Наведені обставини також підтверджуються обвинувальним актом, угодою про визнання винуватості від 23.02.2018, контрактом про проходження громадянином України військової служби у Збройних Силах України від 15.06.2017, військовим квитком [PERSON] , висновком експерта № 2777 від 22.12.2017 (а.с.8-31) [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у Військово-медичному клінічному центрі Центрального регіону в період з 06.09.2017 по 22.09.2017 (17 ліжко/днів), вартість одного ліжко/дня складає 1654,45 грн, загальна вартість лікування становить 28125,65\~грн, що підтверджується довідкою Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону (а.с.37). Згідно довідки військової частини [NUMBER] від 07.02.2018, молодший сержант військової служби за контрактом в/ч [NUMBER] [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у терапевтичному відділенні в/ч [NUMBER] з 28.11.2017 по 14.12.2017 (а.с.36). Загальна вартість лікування у вказаний період становить 7382,08 грн, що підтверджується карткою економічного обліку до історії хвороби № 6062 [PERSON] (а.с.38-39). Відповідно до ч.1 та ч. 3 ст.1206\~ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Зважаючи на наведене, враховуючи, що в судовому засіданні на підставі зібраних по справі доказів установлено, що Військово-медичним клінічним центром Центрального регіону понесено витрати на лікування [PERSON] у сумі 28125,65\~грн, а Міністерсовом оборони України в особі військової частини [NUMBER] - у сумі 7382,08 грн, суд дійшов висновку про наявність підстав для прийняття визнання позову відповідачем та задоволення позовних вимог. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір » від\~сплати судового\~збору під\~час розгляду\~справи в\~усіх судових\~інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення Згідно з ч. 6\~ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Суд враховує те, що відповідач не підлягає звільненню від сплати судового збору на підставі п.13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», згідно якого від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав, оскільки дана справа пов`язана не з порушенням його прав, а з відшкодуванням шкоди, завданої вчиненим відповідачем злочином. Відповідно до ч. 1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Підпунктом 1 п. 1 ч. 2\~ст.\~4\~Закону України\~«Про судовий\~збір» встановлено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, встановлено ставку судового збору у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тому, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави за ставками судового збору станом на день подання позову до суду 07.06.2018, що з урахуванням\~ст.\~7\~Закону України\~«Про Державний\~бюджет України\~на 2018\~рік» становить 1762,00 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст. 1206 ЦК України,

Outcome: approved