overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

05.09.2017 року Новокаховським міським судом Херсонської області було винесено рішення по цивільній справі 661/1932/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, яким з [PERSON], [INFO] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], з 23.06.2017 року по 08.07.2017 року в сумі 600,00 грн. щомісячно, а з 09.07.2017 року та до повноліття дитини у розмірі 900,00 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання сторони не з'явилися, хоча про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином. Відповідно до ч.1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 3 ст.220 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання у судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. В судове засідання сторони не з'явилися, хоча про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином. Враховуючи те, що судом під час винесення рішення 05.09.2017 року не вирішено питання про стягнення судових витрат, тому є підстави для винесення додаткового рішення та стягнення з відповідача [PERSON] на користь держави судового збору в сумі 640,00 грн., оскільки позивачка за вказаною категорією справ звільнена від сплати судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

05.09.2017 року ПАТ КБ Приватбанк звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 04.08.2011 року він уклав з відповідачем кредитний договір, за яким видав останньому кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на невиконання зобов'язань по договору з боку відповідача позивач просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 31.07.2017 року по кредиту, процентам за користування ним, комісії, а також штрафні санкції в загальній сумі 47878,07 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився. Подав письмову заяву про підтримання позову з клопотанням розглянути справу за його відсутності, в т.ч. в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не зявився без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подав. У звязку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі суд дійшов наступного. 04.08.2011 року сторони уклали договір, за яким позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 3900,00 грн. зі сплатою 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, обслуговування якої здійснюється за тарифами і правилами банку. Факт виконання позивачем умов договору в частині надання відповідачу кредитних коштів сторонами не оспорюється. Отримавши кредитні кошти відповідач належним чином не виконав свої зобов'язання за договором, допустив прострочення визначених платежів, внаслідок чого у нього станом на 31.07.2017 року виникла заборгованість по договору, яка складається із заборгованості: по кредиту 3389,07 грн.; по відсоткам за користування кредитом 38332,90 грн.; по комісії 3400,00 грн. Крім того, позивачем за умовами кредитного договору відповідачу нараховані: штраф (фіксована частина) 500,00 грн.; штраф (процентна складова) 2256,10 грн. Таким чином, на підставі ст. ст. 526, 527, 530, 549-551, 612, 625 ч. 1, 1050, 1054 ЦК України позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором разом зі штрафними санкціями в загальній сумі 47878,07 грн., а також судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

05.09.2017 року ПАТ КБ Приватбанк звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 05.12.2007 року він уклав з відповідачем кредитний договір, за яким видав останньому кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на невиконання зобов'язань по договору з боку відповідача позивач просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 31.07.2017 року по кредиту, процентам за користування ним, комісії, а також штрафні санкції в загальній сумі 37442,38 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився. Подав письмову заяву про підтримання позову з клопотанням розглянути справу за його відсутності, в т.ч. в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не зявився без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подав. У звязку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі суд дійшов наступного. 05.12.2007 року сторони уклали договір, за яким позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 3200,00 грн. зі сплатою 36 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, обслуговування якої здійснюється за тарифами і правилами банку. Факт виконання позивачем умов договору в частині надання відповідачу кредитних коштів сторонами не оспорюється. Отримавши кредитні кошти відповідач належним чином не виконав свої зобов'язання за договором, допустив прострочення визначених платежів, внаслідок чого у нього станом на 31.07.2017 року виникла заборгованість по договору, яка складається із заборгованості: по кредиту 2864,81 грн.; по відсоткам за користування кредитом 29276,85 грн.; по комісії 3279,65 грн. Крім того, позивачем за умовами кредитного договору відповідачу нараховані: штраф (фіксована частина) 250,00 грн.; штраф (процентна складова) 1771,07 грн. Таким чином, на підставі ст. ст. 526, 527, 530, 549-551, 612, 625 ч. 1, 1050, 1054 ЦК України позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором разом зі штрафними санкціями в загальній сумі 37442,38 грн., а також судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

05.09.2017 року ПАТ КБ Приватбанк звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 06.07.2013 року він уклав з відповідачем кредитний договір, за яким видав останньому кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на невиконання зобов'язань по договору з боку відповідача позивач просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 26.07.2017 року по кредиту, процентам за користування ним, комісії, а також штрафні санкції в загальній сумі 22667,96 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився. Подав письмову заяву про підтримання позову з клопотанням розглянути справу за його відсутності, в т.ч. в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не зявився без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подав. У звязку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі суд дійшов наступного. 06.07.2013 року сторони уклали договір, за яким позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 500,00 грн. зі сплатою 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, обслуговування якої здійснюється за тарифами і правилами банку. Факт виконання позивачем умов договору в частині надання відповідачу кредитних коштів сторонами не оспорюється. Отримавши кредитні кошти відповідач належним чином не виконав свої зобов'язання за договором, допустив прострочення визначених платежів, внаслідок чого у нього станом на 26.07.2017 року виникла заборгованість по договору, яка складається із заборгованості: по кредиту 495,93 грн.; по відсоткам за користування кредитом 17116,41 грн.; по комісії 3500,00 грн. Крім того, позивачем за умовами кредитного договору відповідачу нараховані: штраф (фіксована частина) 500,00 грн.; штраф (процентна складова) 1055,62 грн. Таким чином, на підставі ст. ст. 526, 527, 530, 549-551, 612, 625 ч. 1, 1050, 1054 ЦК України позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором разом зі штрафними санкціями в загальній сумі 22667,96 грн., а також судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

05.09.2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Тютюнниківської сільської ради Чуднівського району Житомирської області про визнання права власності на земельну частку (пай) розміром 2,07 умовних кадастрових гектари, розташовану на території Тютюнниківської сільської ради Чуднівського району Житомирської області, мотивуючи свої вимоги тим, що з [INFO] року померла тітка позивача - [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина на земельну частку (пай), розміром 2,07 умовних кадастрових гектари, розташовану на території Тютюнниківської сільської ради Чуднівського району Житомирської області, у зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини та відсутністю правовстановлюючого документа на земельну частку (пай), позивач змушена звернутись до суду, оскільки в нотаріальному порядку не може оформити свої спадкові права. Позивач у судове засідання не з'явилась, у тексті позовної заяви міститься клопотання позивача про розгляд справи у її відсутність, від її представника за довіреністю [PERSON] до суду надійшла заяви про розгляд справи за його відсутності, у якій він одночасно зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач - Тютюнниківська сільська рада Чуднівського району Житомирської області не забезпечила участь свого представника у судовому засіданні, до суду надійшла заява за підписом сільського голови Михалюка М.І., згідно якої Тютюнниківська сільська рада позов визнає і просить розглядати справу без участі представника сільської ради. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

05.09.2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу з відповідачем\~[PERSON]М,. вказує, що шлюб був зареєстрований \~між ними 04.08.2012 року, сторони мають чотирьох неповнолітніх дітей. Свої\~\~вимоги\~\~обґрунтовує тим, що відповідач постійно вчиняє скандали, ображає її в присутності дітей, що негативно впливає на їх психологічний стан, в нетверезому стані проявляє агресію чим загрожує її життю та здоровю. На підставі цього між ними відсутні нормальні відносини і вони проживають окремо з вересня 2017 року, спільне господарство не ведуть, аліменти стягнула через суд, тому посилаючись на вищевикладене просила розірвати між ним шлюб. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, зазначила, що примирення неможливе, це її остаточне рішення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, погодився відшкодувати позивачу судові витрати. Дослідивши письмові докази по даній справі, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе з причин, вказаних позивачем та суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 04.08.2012 року серії 1-ФП № 083241 та мають сина - [PERSON] [INFO], доньку - [PERSON] [INFO], сина - [PERSON] 17.06.2008року народження та доньку- Волошину [PERSON] [INFO] ( а.с.4,5-9). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

05.09.2017 року позивач звернувся в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що знаходиться в зареєстрованому Шосткинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області за актовим записом № 239 шлюбі з відповідачем з 12.10.2016 року. Спільне життя між сторонами не склалося, спільних дітей не мають, спільне господарство та сумісне проживання припинено, шлюбні відносини фактично припинились. Спір про майно відсутній. Отже, позивач вважає що сім'я розпалася, примирення між сторонами неможливе, тому просить шлюб розірвати. Термін на примирення не потрібен. В судове засідання сторони надали суду заяви в яких просять справу розглядати без їх участі та наполягають на розірванні шлюбу. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжів і суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Отже, судом встановлено, що згідно оригіналу свідоцтва про одруження 12.10.2016 року сторони дійсно зареєстрували шлюб (а.с. 5). На сьогоднішній день збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд вважає, що позов доведено і він підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

05.09.2017 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, вказавши, що перебуває у шлюбі з відповідачкою з 18 липня 2009 року, від спільного життя мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] Так як шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, просив розірвати шлюб. Позивач та відповідачка надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач підтримав заявлені вимоги, відповідачка визнала позов. Вивчивши матеріали справ суд встановив наступні обставини. Позивач і відповідач вступили до шлюбу 18.07.2009 року (актовий запис № 278). Подружнє життя припинено з причини втрати взаєморозуміння, наміру продовжувати сімейні відносини подружжя не має, сторони вважають подальше збереження шлюбу неможливим. За таких обставин суд вважає, що позов про розлучення підлягає задоволенню, так як подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

05.09.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 24.09.2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, про що є актовий запис № 1557. Посилаючись на те, що між н ими відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені з серпня 2017 року. Від спільного життя з відповідачем мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка залишається проживати з відповідачем. Сторони по справі направили суду заяви, в яких просять розглянути справу у їхню відсутність, позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, відповідач позов визнала у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечувала, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Берегова». Суд, дослідивши матеріали справи, та надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 24.09.2011 року, про що є актовий запис № 1557 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені з серпня 2017 року. Від спільного життя з відповідачем мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка залишається проживати з відповідачем. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

05.09.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 47564 грн. 92 коп. і судових витрат, мотивуючи позов систематичним невиконанням відповідачем умов кредитного договору. Представник позивача в судове засідання не зявився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином відповідно до вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду невідомі. З письмової згоди представника позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд доходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 23.10.2010 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 6600,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 5-30). Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку з чим виникла заборгованість, яка станом на 31.07.2017 року становить 47564 грн. 92 коп., та складається з: 3430,76 грн. - заборгованості за кредитом, 38281,06 грн. - заборгованості за відсотками, 3111,91 грн. заборгованості за пенею та комісією пені та 2741,19 грн. штрафу, що підтверджується розрахунком позивача (а.с. 3-4). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по договору та судових витрат підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

05.09.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 62406 грн. 81 коп. і судових витрат, мотивуючи позов систематичним невиконанням відповідачем умов кредитного договору. Представник позивача в судове засідання не зявився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. З письмової згоди представника позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 30.04.2013 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 2000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 5-30). Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку з чим виникла заборгованість, яка станом на 30.06.2017 року становить 62406 грн. 81 коп., та складається з: 3035,33 грн. - заборгованості за кредитом, 51873,78 грн. - заборгованості за відсотками, 4049,76 грн. заборгованості за пенею та комісією та 3447,94 грн. штрафу, що підтверджується розрахунком позивача (а.с. 4). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по договору та судових витрат підлягає задоволенню.

Outcome: approved