Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

07.02.2014 року позивач через свого представника звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства закритого типу «ДВК» про визнання майнових прав на об'єкт договору. В обгрунтування позовних вимог вказує наступне. 17.03.2005 року між Акціонерним товариством закритого типу «ДВК» та [PERSON], як членом Кредитної спілки «Кредитна спілка військовослужбовців України» укладено Договір на участь у пайовому будівництві № 77-03/С-1. Згідно п. 1.1. Договору на участь у пайовому будівництві № 77-03/С-1 позивач доручає, а відповідач зобов'язується здійснити будівництво обумовленого житла в житловому багатоквартирному будинку у [ADDRESS] та надати позивачу всі необхідні документи для оформлення об'єкту інвестування у власність.. Згідно п. 1.4 Договору, в редакції Додаткової угоди № 1 від 03.05.06 до Договору, позивач фінансує двокімнатну квартиру [NUMBER] ([NUMBER] згідно креслень) загальною площею 75,72 кв.м., тип секції 03/С-1, що розташована на 4 поверсі у будинку [ADDRESS] (далі - об'єкт договору), запланований початок будівництва - 1 квартал 2006 року, запланована дата введення будинку в експлуатацію - 2 квартал 2007 року, а згідно п. 1.2.2. Договору фінансування об'єкту інвестування здійснюється на умовах наступного графіку: 1 етап - фінансування 90 % планової загальної площі квартири вноситься з моменту початку фінансування за ціною 3300,00 грн. за 1 кв.м. до 21.03.05, 2 етап - залишок від інвестиційної вартості об'єкта вноситься після кінцевого уточнення БТІ загальної площі об'єкту по ціні, що діє на момент внесення коштів. На виконання зобов'язань за Договором позивач у встановлені договором строки здійснив фінансування об'єкту інвестування в розмірі 226 254 грн. 60 коп., що підтверджується довідкою від 25.04.2005 року № 39-04/05, виданою АТЗТ «ДВК» та квитанцією до прибуткого касового ордера № 128 від 17.03.2005 року. Відповідачем протягом 2006 року було побудовано лише 13 поверхів будинку першої черги будівництва житлового комплексу по [ADDRESS], після чого з причин розкрадання грошових коштів інвесторів та їх нецільового використання посадовими особами Відповідача, будівництво зупинилось та не ведеться по сьогодні. Усі усні та письмові звернення позивача та інших інвесторів даного житлового комплексу до відповідача стосовно з'ясування причин зупинення будівництва, порушення умов укладених договорів на пайову участь у будівництві та повернення сплачених грошових коштів, були проігноровані. У зв'язку із вищевикладеним за заявою інвесторів будівництва житлового комплексу по [ADDRESS] СВ Оболонського РУ ГУМВС України було порушено кримінальну справу № 55-1749 за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а саме шахрайства, вчиненого в особливо великих розмірах, в межах якої інвесторів визнано потерпілими сторонами. Таким чином, відповідач з власної вини не виконав умови Договору, зокрема з 2006 року по теперішній час, тобто на протязі дев'яти років, не завершив будівництво житлового багатоквартирного будинку у Оболонському районі [ADDRESS], не ввів об'єкт інвестування в експлуатацію та не передав позивачеві необхідних документів для оформлення права власності на проінвестовану квартиру [NUMBER] ([NUMBER] згідно креслень) загальною площею 75, 72 кв.м., чим прострочив виконання взятих на себе договірних зобов'язань та що призвело до грубого порушення прав позивача як добросовісного інвестора, який належним чином виконав свої зобов'язання по сплаті інвестицій. Крім того, відповідачем не визнаються майнові права позивача як інвестора, а у позивача відсутні документи, які б забезпечували його право на майно до завершення його будівницва. Отже, дані обставини перешкоджають позивачеві набути у власність профінансовану квартиру, вільно нею користуватися та розпоряджатися в майбутньому. Оскільки спірна квартира є об'єктом фінансування в об'єкті будівництва, який після завершення будівництва стає окремим майном, то до завершення будівництва профінансованого об'єкта нерухомого майна та прийняття його до експлуатації позивачеві належить не право власності на цей об'єкт, а майнові права на нього, в саме - право на отримання у власність квартири після завершення будівництва та введення об'єкту в експлуатацію. Враховуючи вищевикладене позивач просив суд визнати за ним майнові права на об'єкт договору, а саме двокімнатну квартиру [NUMBER] ([NUMBER] згідно креслень), загальною площею 75, 72 кв.м., тип секції 03/С-1, що розташована на 4 поверсі у будинку [ADDRESS]. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлялися судом належним чином, причини своєї неявки суду не повідомили. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд за згодою позивача, вважає, за можливе провести заочний розгляд без участі представника відповідача. Вислухавши пояснення позивача, його представника, дослідивши письмові докази по справі суд встановив наступне. Судом встановлено, що 17.03.2005 року між позивачем, як членом Кредитної спілки «Кредитна спілка військовослужбовців України» та Акціонерним товариством закритого типу «ДВК» було укладено Договір на участь у пайовому будівництві № 77-03/С-1, за умовами якого позивач доручає, а відповідач зобов'язується здійснити будівництво обумовленого житла в житловому багатоквартирному будинку у [ADDRESS] та надати позивачу всі необхідні документи для оформлення об'єкту інвестування у власність. Згідно п. 1.1. Договору на участь у пайовому будівництві № 77-03/С-1 позивач доручає, а відповідач зобов'язується здійснити будівництво обумовленого житла в житловому багатоквартирному будинку у [ADDRESS] та надати позивачу всі необхідні документи для оформлення об'єкту інвестування у власність.. Згідно п. 1.4 Договору, в редакції Додаткової угоди № 1 від 03.05.06 до Договору, позивач фінансує двокімнатну квартиру [NUMBER] ([NUMBER] згідно креслень) загальною площею 75,72 кв.м., тип секції 03/С-1, що розташована на 4 поверсі у будинку [ADDRESS] (далі - об'єкт договору), запланований початок будівництва - 1 квартал 2006 року, запланована дата введення будинку в експлуатацію - 2 квартал 2007 року, а згідно п. 1.2.2. Договору фінансування об'єкту інвестування здійснюється на умовах наступного графіку: 1 етап - фінансування 90 % планової загальної площі квартири вноситься з моменту початку фінансування за ціною 3300,00 грн. за 1 кв.м. до 21.03.05, 2 етап - залишок від інвестиційної вартості об'єкта вноситься після кінцевого уточнення БТІ загальної площі об'єкту по ціні, що діє на момент внесення коштів. Відповідачем, в свою чергу, протягом 2006 року було побудовано лише 13 поверхів будинку першої черги будівництва житлового комплексу по [ADDRESS], після чого з причин розкрадання грошових коштів інвесторів та їх нецільового використання посадовими особами відповідача, будівництво зупинилось та не ведеться по сьогодні. Усі усні та письмові звернення позивача та інших інвесторів даного житлового комплексу до відповідача стосовно з'ясування причин зупинення будівництва, порушення умов укладених договорів на пайову участь у будівництві та повернення сплачених грошових коштів, були проігноровані. За заявою інвесторів будівництва житлового комплексу по [ADDRESS] СВ Оболонського РУ ГУМВС України було порушено кримінальну справу № 55-1749 за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а саме шахрайства, вчиненого в особливо великих розмірах, в межах якої інвесторів визнано потерпілими сторонами. Відповідно до ст. ст. 626, 629 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 509, 526, 629 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, в установлений строк відповідно до вказівок договору і не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язання та одностороння зміна умов договору, за винятком випадків, передбачених законом. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 883 ЦК України підрядник відповідає за недоліки збудованого об'єкту, за прострочення передання його замовникові та за інші порушення договору, якщо не доведе, що ці порушення сталися не з його вини. Ст. 190 ЦК України та ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та інвестиційну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що майновими правами, які можуть передаватись, визнаються будь-які права, пов'язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги. Ст. 876 ЦК України передбачено, що власником об'єкта будівництва або результату будівельних робіт, є замовник, якщо інше не передбачено договором. Пунктом 1 ч. 1 ст. 331 ЦК України передбачено, що право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не передбачено договором або законом, а право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди) виникає з моменту завершення будівництва. Позивач в судовому засіданні вказав, що буд. [ADDRESS] не введений в експлуатацію, проте повне фінансування квартири ним здійснено в повному обсязі. Відповідач належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст. 57-59 ЦПК України доводи позивача не спростував, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню , як законний та обґрунтований. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 262 грн. 55 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved