Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

04 січня 2017 року позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися в суд з позовом до відповідачів Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області, Київської районної в місті Полтава ради, виконавчого комітету Київської районної у місті Полтава ради про визнання права власності на самочинно збудоване майно подружжя, мотивуючи його тим, що вони з 26.09.1969 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. [PERSON] на підставі договору дарування земельної ділянки від 03.11.2007 року №2248 набув земельну ділянку площею 1000 кв.м., яка розташована в м.Полтаві по вул. Дундича, 33, цільове призначення якої землі житлової та громадської забудови (для будівництва та обслуговування жилого будинку). З 03.11.2007 року по 2013 рік на даній земельній ділянці самочинно збудовано житловий будинок та господарські споруди. 02.02.2016 року на підставі договору оренди землі [PERSON] було надано земельну ділянку площею 249 кв.м., яка розташована в м.Полтаві по вул.Дундича, 33. Самочинно збудовані житловий будинок А-2 та сарай Д відповідають вимогам державних будівельних норм і встановлено можливість їх надійної та безпечної експлуатації. На даний час вищевказане домоволодіння не введено в експлаутацію. Тому позивачі позбавлені можливості належним чином користуватися та розпоряджатися вищевказаним майном. В звязку з чим просили суд визнати за ними право спільної часткової власності на самочинно збудовані: житловий будинок літера А-2, 2010 року побудови площею 154 кв.м, погріб вхідний літера Б, 2005 року побудови площею 11,4 кв.м, вбиральня літера В 2004 року побудови площею 2,0 кв.м, навіс літера Г 2009 року побудови площею 6,4 кв.м, сарай літера Д 2010 року побудови площею 30,1 кв.м, навіс літера д 2010 року побудови площею 7,0 кв.м, №5 вимощення 2005 року побудови, №6 яма вигрібна 2005 року побудови, №7 огорожа 2012 року побудови, №8 огорожа 2012 року побудови, №9 хвіртка 2012 року побудови, №10 ворота огорожі 2012 року побудови, які розташовані у місті Полтава по вулиці Володимира Степанюка (колишня назва до перейменування Дундича), 33 по 1/2 частині за кожним із позивачів: 1/2 частину за [PERSON] та 1/2 частину за [PERSON]. В судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON] та їх представник адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили задовольнити. Представник Київської районної в м.Полтаві ради [PERSON] в судове засідання не зявився, попередньо надав заяву про розгляд справи за його відсутності, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. В судове засідання Державна архітектурно-будівельна інспекція у Полтавській області в судове засідання свого представника не направила про причини неявки суд не повідомила, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за їх відсутності на адресу суду не надходило. Враховуючи згоду позивачів [PERSON], [PERSON] та їх представника адвоката [PERSON], наявність у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не зявилися в судове засідання. Суд, заслухавши позивачів [PERSON], [PERSON]Г, адвоката [PERSON], допитавши свідка [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] на підставі договору дарування земельної ділянки від 03.11.2007 року №2248 набув земельну ділянку площею 1000 кв.м, яка розташована по вул.Дундича, 33 у м.Полтава, кадастровий номер №5310136400:09:004:0014, цільове призначення якої землі житлової та громадської забудови (для будівництва та обслуговування жилого будинку). В судовому засіданні встановлено, що з 3 листопада 2007 року по 2013 рік [PERSON] та [PERSON] було самочинно збудовано по вулиці Володимира Степанюка (колишня назва до перейменування Дундича), 33 в м.Полтава житловий будинок літера А-2, 2010 року побудови площею 154 кв.м, погріб вхідний літера Б, 2005 року побудови площею 11,4 кв.м, вбиральню літера В 2004 року побудови площею 2,0 кв.м, навіс літера Г 2009 року побудови площею 6,4 кв.м, сарай літера Д 2010 року побудови площею 30,1 кв.м, навіс літера д 2010 року побудови площею 7,0 кв.м, №5 вимощення 2005 року побудови, №6 яму вигрібну 2005 року побудови, №7 огорожу 2012 року побудови, №8 огорожу 2012 року побудови, №9 хвіртку 2012 року побудови, №10 ворота огорожі 2012 року побудови. 02.02.2016 року на підставі договору оренди землі №07-07/18 [PERSON] для обслуговування жилого будинку було надано земельну ділянку площею №249 кв.м., яка розташована по вул.Дундича, 33 у м.Полтаві, кадастровий номер №5310136400:09:004:0287, на якій вже були розташовані самочинно збудований позивачами житловий будинок та господарські споруди. Також судом встановлено, що на даний час позивачами вищевказаний житловий будинок з господарськими спорудами не прийнято в експлуатацію. Відповідно до Звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій інженерних мереж садибного (індивідуального) житлового будинку літ.«А-2» та сараю літ.«Д» по вул.Дундича, 33 в м.Полтава від 18.12.2014 року встановлено, що технічний стан житлового будинку літ.«А-2» та сараю літ.«Д» по вул.Дундича №33 в м.Полтава добрий. Планувальні рішення житлового будинку відповідають вимогам ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки». За результатами технічного обстеження житлового будинку встановлено їх відповідність вимогам надійності та можливості їх безпечної експлуатації. Житловий будинок літ.«А-2» та сарай літ «Д» рекомендується затвердити згідно чинного законодавства. Як роз'яснив Пленум Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 4 Постанови від 30 березня 2012 року №6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Під наданням земельної ділянки слід розуміти рішення компетентного органу влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність або надання у користування, або передачу права користування земельною ділянкою на підставі цивільно-правових договорів із фізичною чи юридичною особою. Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до п.2 статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Згідно ст.376 ЦК України право власності на самочинно збудоване майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй введена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Відповідно до п.10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13.04.2011 року зазначено, що у разі коли на самочинно збудоване нерухоме майно визнано право власності за рішенням суду, воно приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого обєкта. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON] до Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області, Київської районної в місті Полтава ради, виконавчого комітету Київської районної у місті Полтава ради про визнання права власності на самочинно збудоване майно подружжя підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved