Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

06.06.2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилалася на те, що вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] з січня 2013 року. Під час спільного проживання у них [INFO] народилась дитина [PERSON] Сімейні стосунки у сторін не склалися та на цей час донька проживає разом з позивачем та її батьками у їх будинку. Позивач оцінює своє матеріальне становище як незадовільне, про що свідчить той факт, що вона не працює, не займається іншою оплачуваною діяльністю, не має власної квартири та здійснює виховання та утримання двох неповнолітніх дітей: [PERSON] ([INFO]) та [PERSON] ([INFO]). Відповідач [PERSON] не бере участі в утриманні та вихованні їх дитини, хоча має змогу. Просить суд ухвалити рішення про стягнення аліментів з [PERSON], [INFO], що зареєстрований та мешкає за адресою: [ADDRESS] на її користь на утримання доньки - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала заявлені вимоги та просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Представники позивача [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні підтримали заявлені вимоги та просили суд їх задовольнити в повному обсязі, про що надали письмові пояснення (а.с. 24-26). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні надав письмові заперечення (а.с.13), в яких зазначив, що позовні вимоги не визнає та просить суд відмовити в задоволенні позову. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила в задоволенні позову відмовити. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах з січня 2013 року по березень 2014 р. [INFO] народилась дитина - [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] ([NUMBER]) батьком дитини записано [PERSON], мати дитини - [PERSON], про що 29.03.2014 р. складено відповідний актовий запис № 3069 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції. Дитина [PERSON] на даний час проживає з матір'ю та виховується матір'ю, батько дитини на її утримання матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає. [PERSON] працює на посаді авто техніка в ПП «НОВА-Р» з 01.02.2016 р., з окладом 1400 грн., що підтверджується довідкою за місцем роботи від 02.08.2016 р. (а.с. 32). У судовому засіданні відповідач [PERSON] зазначив, що з [PERSON] вони познайомились у січні 2013 р., але шлюбні відносини у них почалися з липня 2013 р. З середини січня 2013 р. по середину липня 2013 р. він був на заробітках за межами Одеської області. Крім того з перших чисел вересня 2013 р. він знову був вимушений поїхати на заробітки і повернувшись 09.03.2014 р. дізнався що [PERSON] вагітна. Відповідач вказував, що має сумніви щодо свого батьківства відносно [PERSON] Як вбачається з медичної картки стаціонарного хворого № 246 виданого відділом недоношених дітей № МДЛ №1 ім. Б.Я. Резніка, дитина [PERSON] народилась на 31-32 тижні вагітності (а.с. 27). Тобто, дитина [PERSON] була зачата у період з кінця липня 2013 р. по кінець серпня 2013 р. Приймаючи рішення та частково задовольняючи вимоги позивача щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд виходить з положень ст. 51 Конституції України, та ст.180 СК України, згідно з якими батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності до ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї. Відповідно обов'язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Згідно з ч. 2 - ч. 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Визначаючи алімент у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, згідно з вимогами ст. 182 СК України суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, а також те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці признають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здатностей та фінансових можливостей. Щодо посилання відповідача про те, що він не є батьком дитини [PERSON], суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 121 СК України походження дитини від батька і матері засвідчується органом державної реєстрації актів цивільного стану у порядку, визначеному ст. ст. 122 та 125 СК України. Відповідно до ст. 125 СК України мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров'я про народження нею дитини. Пунктом 1 ч.2 ст. 125 СК України конкретизовано, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини. Тобто, свідоцтво про народження [PERSON] [NUMBER], видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції 29.03.2014 року, де батьками дитини визначено [PERSON] та [PERSON], видане за добровільною заявою - [PERSON] Суд також не бере до уваги посилання відповідача, на те, що за станом здоров'я він не міг бути батьком дитини, оскільки результати дослідження, проведені Міською клінічною лікарнею №10 Міського управління охорони здоров'я України, свідчать про стан здоров'я [PERSON] у 2016 році, а не у 2013 році - момент зачаття дитини [PERSON] Крім того, відповідач будучи обізнаним про стан свого здоров'я, визнав народжену від [PERSON] дитину [PERSON], надавши добровільно своє прізвище при реєстрації у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції. Суд роз'яснює, що згідно зі ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд роз'яснює, що згідно зі ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Куруючись ст.ст. 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial