Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

07.02.2018 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом в якому вказав, що 28.09.2001 року в Підгороднянській сільській раді Первомайського району по актовому запису № 10 між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб, під час якого у них народились доньки [PERSON] та [PERSON], [INFO]. Зараз відповідачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнула аліменти на утримання дітей. Позивач тимчасово проживає у своїх батьків. [PERSON] проживає в квартирі [ADDRESS], яка була придбана ними під час шлюбу на їх спільні кошти та для спільних потреб сім'ї. Квартиру вони придбали в 2006 році, договір купівлі-продажу було посвідчено в приватній нотаріальній конторі Первомайського міського нотаріального округу 08.11.2006 року, нотаріусом Цихонею В.А. Зареєстровано квартиру на ім'я відповідачки. Доказом наявності спільного подружнього майна є Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. На думку позивача, він має право на 1/2 частину їх спільного подружнього майна, тобто на половину квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, згодна на виділ позивачу 1/3 частки квартири, з урахуванням інтересів дітей. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 28.09.2001 по 15.03.2018 рр. За час шлюбу сторонами було набуто квартиру [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу від 08.11.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області Цихонею В.А., зареєстрованого в реєстрі за № 5395. Право власності на квартиру зареєстровано за [PERSON], що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Позивач запропонував в порядку розподілу спільного сумісного майна подружжя визнати за ним право власності на 1/2 частину вищевказаної квартири. Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Факт придбання вказаного майна під час шлюбу визнано сторонами. Майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності відповідно до ст. 60 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором, таке ж положення передбачено ч. 2 ст. 372 ЦК України. У ч. 3 ст. 70 СК України визначено, що за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Відповідно до ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Сторони не заявляли клопотань про призначення товарознавчих експертиз для встановлення реальної вартості майна, що підлягає поділу. Посилання відповідача про необхідність поділу спірної квартири з урахуванням інтересів дітей з розрахунку 1/3 частину за позивачем, а 2/3 за відповідачкою, так як діти проживають з нею, не мають під собою обґрунтування. З [PERSON] за рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11.01.2018 року, стягнуто аліменти на утримання доньок, заборгованості по їх сплаті немає. Доказів того, що стягуваний розмір аліментів недостатній для забезпечення фізичного, духовного розвитку та лікування дітей, [PERSON] не надано. Отже, суд вважає за необхідне з урахування ст. ст. 60, 70 СК України, задовольнити вимоги позивача, розділивши квартиру [ADDRESS] порівну по 1/2 частині за кожним з подружжя. Також на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору.

Outcome: approved