Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

05 серпня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення збитків, мотивуючи його тим, що між ним та відповідачем було укладено договір представництва для вирішення юридичних питань. 11.10.2013 року позивачем було надано довіреність на один рік для [PERSON] як його представника для представництва інтересів у державних органах влади та в усіх судових інстанціях, за яку ним було сплачено нотаріусу [PERSON] 200 грн. Позивач сплатив за послуги представництва [PERSON] наперед 11.10.2013 року 3 000 грн. Проте, відповідач жодних дій по вирішенню юридичних питань позивача не вчинив, на телефонні дзвінки не відповідає. У зв'язку з наведеним, позивач просить суд стягнути на його користь з відповідача 3 200 грн. сплачених позивачем. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені у позові вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи, заперечень проти позову чи інших заяв від нього до суду не надійшло. У відповідності до ст. ст. 169 ч. 4, 226 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги позову підлягають задоволенню в повному обсязі у зв'язку з наступним. Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 237 ЦК України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 244 ЦК України, представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Статтею 250 ЦК України передбачено, що представник має право відмовитися від вчинення дій, які були визначені довіреністю. Представник зобов'язаний негайно повідомити особу, яку він представляє, про відмову від вчинення дій, які були визначені довіреністю. Представник не може відмовитися від вчинення дій, які були визначені довіреністю, якщо ці дії були невідкладними або такими, що спрямовані на запобігання завданню збитків особі, яку він представляє, чи іншим особам. Представник відповідає перед особою, яка видала довіреність, за завдані їй збитки у разі недодержання ним вимог, встановлених частинами другою та третьою цієї статті. Судом об'єктивно встановлено, що 11.10.2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір представництва, підтвердженням якого є довіреність від 11.10.2013 року, посвідчена нотаріусом [PERSON], строком на один рік до 11.10.2014 року. За складання довіреності позивачем було сплачено 200 грн. Також, 11.10.2013 року позивачем [PERSON] було сплачено 3 000 грн. за надання останнім послуг з представництва. Положеннями ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Разом з тим, однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно положень ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. У відповідності до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач [PERSON] не надав жодних доказів здійснення будь-яких дій по представництву інтересів позивача згідно довіреності від 11.10.2013 року чи заперечень проти позову [PERSON], що враховується судом при вирішенні справи. Таким чином, в зв'язку з тим, що відповідачем [PERSON] не було виконано умов договору представництва від 11.10.2013 року, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь позивача понесенні ним витрати: 200 грн. за послуги нотаріуса та 3 000 грн. плати за представництво, а всього 3 200 грн. Судові витрати по справі розподіляться між сторонами згідно вимог ст. 88 ЦПК України. Враховуючи вищенаведене та у відповідності до ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -

Outcome: approved