Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-03 00:00:00

06 липня 2020 року позивач [PERSON] звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до Малинецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якому посилається на те, що [INFO] померла [PERSON] в с.Малинці, Хотинського району, Чернівецької області. Зазначає, що за життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку (пай) серії ЧВ № 045369, який належав їй на праві приватної власності та на який вона мала право на день її смерті, позивачу - [PERSON] , заповіт посвідчений В.С.Кирилюк - секретарем Малинецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області. Пояснює, що він не знав про наявність заповіту складеного на його ім`я, про існування даного заповіту він дізнався від працівників Малинецької сільської ради Хотинського району 01.06.2020 року. Вказує, що дізнавшись про заповіт, він 01.07.2020 року звернувся до нотаріуса із заявою про відкриття спадкової справи для оформлення спадщини після смерті [PERSON] , але йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку із пропущенням шестимісячного строку для прийняття спадщини. Тому просить визначити спадкоємцю за заповітом [PERSON] , [INFO] , жителю с.Малинці, Хотинського району, Чернівецької області додатковий строк тривалістю в шість місяців для подання до органів нотаріату у Чернівецькій області заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але від його представника [PERSON] на адресу суду надійшла заява, в якій він просить справу слухати у їх відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити в повному обсязі, судовий збір просить не стягувати з відповідача. Відповідач - представник Малинецької сільської ради - Плаксива З.Ю. в судове засідання не з`явилася, але від неї на адресу суду надійшла заява, в якій просить справу слухати у відсутності представника сільської ради, позовні вимоги сільська рада визнає, не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , факт смерті якої підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21.11.2017 року (а.с.6). Також встановлено, що згідно копії заповіту від 03.09.2010 року [PERSON] заповіла Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку (пай) серії ЧВ № 045369, який належав їй на праві власності та на який вона мала право за законом на день її смерті, заповідає - [PERSON] , [INFO] (а.с.7, 8). Відповідно довідок № 490 від 17.06.2020 року та № 686 від 22.07.2020 року виданих виконкомом Малинецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області вбчається, що [PERSON] , 1935 року народження, до дня смерті [INFO] проживала одна, а [PERSON] із заповітом № 176 від 03.09.2010 року ознайомлений 01.06.2020 року. Згідно відповіді № 66/01-16 від 01.07.2020 року виданої приватним нотаріусом Хотинського районного нотаріального округу Мартинюк С.А. вбачається, що [PERSON] пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с.9). З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Відповідно до положень статті 63 Закону України «Про нотаріат» в редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини, нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно з пунктами 7, 209, 188, 214 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 283/8882 (чинних на час виникнення спірних правовідносин), довідки про заповіти (про наявність заповіту, його зміст та ін.) видаються особам, щодо яких було складено заповіт, а також органам, переліченим в абзаці третьому пункту 7, та спадкоємцям за законом тільки після смерті заповідача за умови подання свідоцтва про його смерть. При підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом шляхом витребування відповідних доказів перевіряє: факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, наявність та чинність спадкового договору, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво; перевіряє коло осіб, які мають право на обов`язкову частку в спадщині. Нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі. Отже, Закон пов`язує виникнення у нотаріуса або особи, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, з моментом заведення спадкової справи, чому передує звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини. Встановивши, що [PERSON] був необізнаний про наявність заповіту, складеного на його користь, й відповідно не були здійснені повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску позивачем строку прийняття спадщини, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. При вирішенні питання про розподіл судового збору, судом враховується заява позивача, викладена в прохальній частині позову, з проханням судовий збір з відповідача не стягувати. На підставі викладеного, та

Outcome: approved