Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

04 листопада 2014 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача та просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 10965,06 доларів США, що за курсом 12,96 відповідно до службового розпорядження НБУ від 01.10.2014 року складає 142107,18 грн. та понесені судові витрати. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 08.06.2007 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір № DNDZAE00000907, згідно якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі\~\~20422,31 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 10,08 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач свої зобов'язання за договором в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі 20422,31 доларів США. Відповідач, в свою чергу, не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст.\~509,\~526,\~1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав, у зв'язку з чим позивач і звернувся до суду та просить стягнути наявну у відповідача заборгованість у розмірі 10965,06 доларів США, що за курсом 12,96 відповідно до службового розпорядження НБУ від 01.10.2014 року складає 142107,18 грн. ( том 1 а.с.2-3). Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 листопада 2015 року у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства [PERSON] «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості відмовлено (том 1 а.с. 242-244). В апеляційній скарзі апелянт ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (том 2 а.с. 2-5). Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду слід скасувати, ухваливши нове рішення про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Судом 1 інстанції встановлено, що 08.06.2007 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір № DNDZAE00000907, відповідно до умов якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі\~\~20422,31 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 10,08 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач свої зобов'язання за договором в повному обсязі виконав, надавши відповідачу кредит у розмірі 20422,31 доларів США. Відповідно до п.7 кредитного договору метою кредитування є придбання автомобіля вартістю 18 400 доларів США та придбання сукупних послуг. 08.06.2007 року між [PERSON] та ЗАТ КБ «Приват Банк» укладено нотаріально посвідчений договір застави №DNDZAE0000907, предметом якого є забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором від 08.06.2007 року за рахунок заставного майна автомобіля BMW 540, 1997 року випуску, д/н [NUMBER]. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11.07.2011 року вирішено звернути стягнення на предмет застави автомобіль BMW 540, 1997 року випуску, д/н [NUMBER], який належить [PERSON], в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 08.06.2007 року перед ПАТ КБ «Приват Банк» в сумі 119 185,21 грн. 22.07.2011 року за вказаним рішенням видано виконавчий лист. Враховуючи наявну заборгованість за кредитним договором, 07.10.2011 року відповідачем передано позивачу автомобіль [NUMBER], про що складено акт. 11.10.2011 року [PERSON] видав на ПАТ КБ «Приват Банк» довіреність на право розпорядження транспортним засобом автомобілем BMW 540, 1997 року випуску, д/н [NUMBER]. Згідно довідки наданої позивачем 07.04.2015 року про розподіл коштів, отриманих від реалізації заставного майна, вбачається, що автомобіль продано на підставі рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11.07.2011 року; автомобіль реалізовано 12.04.2012 року за ціною 10 018,79 доларів США, з яких: - 5936,09 доларів США зараховано на погашення тіла кредиту; - 2915,33 доларів США зараховано на погашення відсотків; - 1019,87 доларів США зараховано на погашення пені; - 147,50 доларів США зараховано на погашення штрафу. Однак, зобовязання за кредитним договором виконано не в повному обсязі і згідно розрахунку заборгованості за договором №DNDZAE00000907 від 08.06.2007 року відповідач [PERSON] станом на 02.10.2014 року має заборгованість\~\~- 10965,06 доларів США, яка складається з наступного: 7889,77 доларів США - заборгованість за кредитом; 2457,89 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 457,44 доларів США - заборгованість з комісії за користування кредитом; 159,96 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд 1 інстанції виходив із того, що відповідачем було сплачено позивачу на повернення кредиту та сплату відсотків 18 732,00 доларів США, позивачем було звернуто стягнення на заставне майно та отримано задоволення ще за рахунок 10 018,79 доларів США, при цьому розмір кредиту склав 20422,31 доларів США, розмір річної ставки 11,76% ((0,84%+0,14%)*12), отже розмір відсотків до сплати за період з 08.06.2007 року по 08.06.2012 року (строк дії договору) мав скласти 6686,29 доларів США, проте зобовязання було виконано раніше. Тому суд 1 інстанції прийшов до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приват Банк» є безпідставними. Однак, з вказаними висновками суду 1 інстанції, колегія судів не погоджується, оскільки вони зроблені з порушенням норм матеріального та процесуального права, та не відповідають обставинам справи, що є підставою для скасування рішення та ухвалення нового рішення по суті позовних вимог про їх задоволення, виходячи з наступного. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. З матеріалів справи вбачається, що 08.06.2007 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір № DNDZAE00000907, згідно якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі\~\~20422,31 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 10,08 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно розрахунку заборгованість за кредитним договором №DNDZAE00000907 від 08.06.2007 року станом 02.10.2014 року становить 10965,06 доларів США, яка складається з наступного: 7889,77 доларів США - заборгованість за кредитом; 2457,89 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 457,44 доларів США - заборгованість з комісії за користування кредитом; 159,96 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір є правомірним, оскільки його недійсність законом прямо не встановлена та судом він недійсним не визнаний, а тому повинен виконуватися, виходячи зі змісту норм матеріального права та з урахуванням умов і змісту самого договору. За змістом ст. 599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. З матеріалів справи не вбачається, що існуюче зобовязання між сторонами було виконано, або припинено іншим шляхом, передбаченим ст. ст. 600-609 ЦК України. Посилання суду 1 інстанції на те, що банк безпідставно предявив вимоги до відповідача, оскільки сукупний розмір коштів, отриманих банком від відповідача на погашення заборгованості за договором та від реалізації заставного майна достатній для повного виконання зобовязання за кредитним договором є безпідставними й ґрунтуються на припущеннях суду й не спростовують розрахунку заборгованості за договором. Заперечення відповідача щодо наявності заборгованості, після продажу заставного майна є помилковими, оскільки грошові кошти були направлені на погашення простроченої частини кредиту, а позовні вимоги щодо кредиту заявлені з врахуванням розміру кредиту, що стягується достроково. Надані банком докази щодо розміру залишку заборгованості за кредитним договором відповідач не спростував, доказів про те, що вказана заборгованість ним погашена також суду не надав. Таким чином, висновки суду щодо припинення зобовязання відповідача перед позивачем шляхом його виконання та відповідно відсутності заборгованості за кредитним договором не відповідають обставинам справи й зроблені з порушенням норм матеріального та процесуального права та спростовуються доказами, наявними у справі, з яких вбачається невиконання відповідачем зобовязань за кредитним договором, що призвело до заборгованості по ньому. Вирішуючи питання про стягнення заборгованості, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з відповідача - 10\~805,10 доларів США,\~з яких: заборгованість по кредиту 7\~889,77 доларів США, заборгованість по відсоткам 2 457,89 доларів США, заборгованість по комісії 457,44 доларів США, та пеню в сумі 2\~072,32 грн. (що еквівалентно 159,96 доларів США). Щодо стягнення пені у національній валюті України гривні, колегія наголошує, що відповідно до статті 192 ЦК України законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із частиною 1 статті 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (частина 3 статті 533 ЦК України). Такий порядок визначено Декретом Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19 лютого 1993 року № 15-93, дія якого не поширюється на правовідносини щодо нарахування та стягнення штрафних санкцій за внутрішніми угодами, укладеними між резидентами на території України. Відповідно до статті 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань»). Таким чином, максимальний розмір пені повязаний із розміром облікової ставки Національного банку України; оскільки чинне законодавство не передбачає встановлення Національним банком України облікової ставки для іноземної валюти, пеня має обчислюватися та стягуватися за судовими рішеннями лише у національній валюті України гривні. Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне, скасувати рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 листопада 2015 року, як таке, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки якого не відповідають обставинам справи, та ухвалити нове рішення про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № DNDZAE00000907 від 08.06.2007 року станом на 02.10.2014 рік 10\~805,10 доларів США,\~з яких: заборгованість по кредиту 7\~889,77 доларів США, заборгованість по відсоткам 2 457,89 доларів США, заборгованість по комісії 457,44 доларів США, та пеню в сумі 2\~072,32 грн. (що еквівалентно 159,96 доларів США). Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України та виходячи зі змісту ЗУ «Про судовий збір», сплачений позивачем судовий збір, підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на його користь відповідно до суми задоволених позовних вимог в розмірі 1421,07 грн.

Outcome: approved