overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

07.02.2014 року позивачі звернулись з позовом до [PERSON], в якому ставлять питання про оспорювання батьківства [PERSON] і визнання батьківства [PERSON] з виключенням відомостей з актового запису про народження. В обґрунтування позову позивачі зазначили, що [PERSON] у серпні 2006 року зареєструвала шлюб з відповідачем, та згодом, у 2008 році, сімейні відносини були припинені. З 2009 року позивачі [PERSON] та [PERSON] почали проживати разом, вести спільне господарство, та [PERSON] у червні 2010 року звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] [INFO] [PERSON] народила доньку [PERSON]. [INFO] народила сина [PERSON], батьком доньки [PERSON] фактично є позивач [PERSON] Позивачі просили суд виключити відомості про батька [PERSON] з актового запису про народження №283 від 07.10.2010 року [PERSON] та визнати батьком [PERSON] з внесенням відповідних змін до актового запису. Позивачі [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав. Представник зацікавленої особи - відділу реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції Донецької області просили винести рішення на розсуд суду за його відсутності. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ч.1 ст.129 Сімейного кодексу України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Рішенням суду від 13.08.2010 року шлюб між [PERSON] і [PERSON] було розірвано (а.с. 12). Так судом встановлено, що донька [PERSON] народилася [INFO], свідоцтво про народження Серія [NUMBER] (а.с.10). Судом встановлено, що позивачі почали проживати разом та вести спільне господарство з 2009 року. Отже, [PERSON] зачала дитину, перебуваючи у шлюбі з відповідачем. Згідно ст.138 Сімейного кодексу України жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. Вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов [PERSON] і [PERSON] до [PERSON], зацікавлена особа відділ реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції Донецької області, про оспорювання батьківства і визнання свого батьківства слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

07.02.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення коштів (аліментів) на утримання неповнолітньої дитини. В обгрунтування своїх позовних вимог вказувала, що вона з відповідачем, у період з травня 2000 року по січень 2010 року, перебувала у фактичних шлюбних відносинах. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходяться на її повному матеріальному утриманні. Належної добровільної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Позивачка у позовній заяві просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 07.02.2014 року та до досягнення ним повноліття. Позивачка в судове засідання не з*явилася, її представник у заяві на ім*я суду просив справу слухати у її відсутності, позовну заяву [PERSON] підтримує у повному обсязі, просив її задовольнити. Відповідач у судове засідання не з*явився. Заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Частина 3 ст. 181 та ст. 183 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу їх матері або батька, або у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на утримання дітей, визначається судом. В судовому засіданні встановлено, що сторони у період з травня 2000 року по січень 2010 року перебували у фактичних шлюбних відносинах, від якого мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження, де батьком вказано - «[PERSON]» (а.с.2). Відповідач працездатний та має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення ним повноліття. Тому, виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 84, 180 -183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

07.02.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів. В своїй заяві вона вказала, що з відповідачем проживають у цивільному шлюбі з 1999 року. Від подружнього життя у них народилась дитина: дочка [PERSON], [INFO], батьком в свідоцтві про народження якого записаний відповідач. В сімейному житті у них з відповідачем виникли складнощі, непорозуміння, тому вони припинили подружні стосунки, проживають в одному будинку, відповідач добровільно не виконує свій батьківський обов'язок - не надає матеріальну допомогу на утримання дочки. Дитина знаходиться на її повному утриманні та вихованні, тому вона змушена звернутися до суду із заявою про стягнення аліментів. Вона не працює, доглядає дітей (у неї ще є син [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого відповідач не записаний батьком дитини), підсобне домашнє господарство є єдиним джерелом її доходу. Вона не спроможна забезпечити дітям повноцінне харчування, одяг, належні умови для життя та розвитку. Відповідач працює в Самчинецькому кар'єроуправлінні, має матеріальну можливість надавати допомогу на утримання дочки. В зв'язку з тим, що доходи відповідача носять стабільний характер, тому просить отримувати кошти на утримання дочки в частковому відношенні від заробітку відповідача. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити з мотивів викладених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні заявлений позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, вислухавши в судовому засіданні пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В свідоцтві про народження серії [NUMBER], яке видане 27.11.2003 року батьком [PERSON] записаний [PERSON] ( а. с. 7 ). Відповідно до довідки за № 102 виданої 25.02.2014 року виконкомом Райгородської сільської ради [PERSON], [INFO] проживає разом з [PERSON] та знаходиться на її повному утриманні ( а. с. 8 ). Судові витрати у справі про стягнення аліментів при подачі до суду позову позивачем у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не сплачуються, а стягуються з сторони по завершенню розгляду справи. У відповідності до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у вигляді судого збору у розмірі - 243,60 грн. Таким чином суд, із врахуванням вищезазначених обставин, вважає що із відповідача слід стягувати аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дочки в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07.02.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

07.02. 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів з відповідача, в якому зазначила, що з 12.11.2012 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає разом із позивачкою, та знаходиться на її утриманні. Позивачка на даний час не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, доходів не має. Позивач потребує матеріальної допомоги від відповідача, який має можливість надавати таку допомогу. Тому, позивачка звертається до суду і просить стягнути з відповідача на її утримання, аліменти у розмірі ? частини з всіх видів заробітку кожного місяця але не менше встановленого законом розміру щомісячного прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, на період догляду за дитиною [PERSON], [INFO] до досягнення нею трирічного віку. У судове засідання позивачка не з'явилася, надавши заяву, згідно до якої уточнила позовні вимоги, а саме, просить стягнути з відповідача на її утримання, аліменти у розмірі 16% частини з всіх видів заробітку кожного місяця але не менше встановленого законом розміру щомісячного прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, на період догляду за дитиною [PERSON], [INFO] до досягнення нею трирічного віку, просить розглянути справу у її відсутність (а.с.45 - заява). Відповідач у судове засідання не з'явився, надавши заяву, згідно до якої проти уточнених позовних вимог не заперечує, просить розглянути справу у його відсутність (а.с.46 - заява). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.11.2012 року(а.с.6 - копія свідоцтва про шлюб). Від шлюбу мають неповнолітню - [PERSON], [INFO] (а.с. 7 - копія свідоцтва про народження), яка на даний час проживає разом із позивачкою, та знаходиться на її утриманні. Позивачка на даний час не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Відповідач допомогу на утримання дружини не надає, тому з нього слід стягнути аліменти в судовому порядку у розмірі ? частини з всіх видів заробітку кожного місяця але не менше встановленого законом розміру щомісячного прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, на період догляду за дитиною [PERSON], [INFO] до досягнення нею трирічного віку. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

07.02.2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], до досягнення ними повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, від подружнього життя у них є двоє дітей, які знаходяться на її утриманні. Відповідач разом з ними не проживає та матеріальну допомогу надає не регулярно. Позивачка вказує, що відповідач працює, має постійний, офіційний заробіток і має можливість надавати регулярну, і в достатній мірі, матеріальну допомогу на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу щомісячно і до досягнення повноліття.. В судовому засіданні позивачка наполягала на задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечував та погодився на стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу щомісячно. Суд вивчивши матеріали справи, вважає, що даний позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Згідно зі ст.180 СК України обов»язок утримувати дитину є рівною мірою обов»язком як матері, так і батька. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом по шлюб Серії [NUMBER] виданого міським відділом РАГС м.Харкова від 09.01.1999 р. від даних шлюбних відносин у них є двоє дітей [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] виданого міським ВРАГС м.Харкова від 12.08.1999 р. та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] виданого ВРАЦС Орджонікідзевського районного УЮ м.Харкова батьком дітей є [PERSON]. На даний час діти проживають разом із матір»ю - [PERSON]. та повністю знаходяться на її утриманні. Відповідач не надає позивачці постійної матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча офіційно працює і має для цього матеріальну можливість, аліменти більш нікому не сплачує, на утриманні нікого не має і має можливість надавати таку допомогу. Згідно з ч.1 ст. 184 СК України Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У зв»язку з тим, що відповідач офіційно працює і має постійний заробіток суд, діючи в інтересах дітей, вважає за необхідне визначити аліменти у частці, як просить позивачка. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред»явлення позову. Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати по справі судом визначаються відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

07.02.2014 року позивачка звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Відповідачем було надано письмові заперечення проти позову, з яких вбачається, що відповідач заперечує проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні підлягають частковому задоволенню з наступних підстав: Між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб 03.09.2010 року. Під час перебування у шлюбі у сторін народилась дитина [PERSON], [INFO](а.с.7) Дитина сторін мешкає з матір'ю [PERSON] (а.с.4) Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності зі ст.181 СК України засоби виконання батьками обов'язків по утриманню дитини визначаються батьками за згодою. З матеріалів справи вбачається, що між позивачкою і відповідачем по даній справі згоди на виконання обов'язків по утриманню неповнолітньої дитини не досягнуто. У відповідності зі ст.183 Сімейного Кодексу України частина заробітної плати/доходу/ матері, батька, що буде утримуватися як аліменти, визначається судом. Відповідно до п.2, п.3 ч.1 ст. 182 СК України - при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При призначенні аліментів суд враховує матеріальний стан відповідача, який підтверджується довідкою з місця роботи (а.с.28), та той факт, що на його утриманні знаходиться неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO] (а.с 30). Однак факт відсутності у батька або матері можливості надати дитині утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов'язку по утриманню дитини, однак, враховується судом при визначенні розміру аліментів. Наявність у платника аліментів інших дітей враховується судом незалежно від того, надає він їм фактично утримання чи ні, суд ураховує можливість появи фактичного утримання в перспективі. Згідно ст.. 88 ЦПК України - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

07.02.2014 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла [PERSON], [INFO] помер [PERSON], які постійно проживали в квартирі [ADDRESS]. Після їх смерті залишилась спадщина у виді вищевказаної квартири. [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, фактично вступила у володіння спадковим майном, однак нотаріально свої спадкові права не оформила. Позивачка звернулася до нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав, але їй було відмовлено, в зв'язку з тим, що вона пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини. Просила надати їй додатковий строк для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON]. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відстутності, просил розглянути справу на розсуд суду. Судом на підставі письмових доказів встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті залишилась спадщина у виді 1/2 частки квартири [ADDRESS] м.Шахтарська, яку прийняла [PERSON] [INFO] померла [PERSON], про що виконкомом Стіжківської селищної ради м.Шахтарська Донецької області видано свідоцтво про смерть та зроблено відповідний запис в книзі реєстрації актів про смерть за № 54. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у виді квартири [ADDRESS] яка належала померлій. Після її смерті [PERSON] свої спадкові права нотаріально не оформила. Є єдиним спадкоємцем за законом. Вказані факти підтверджуються свідоцтвом про смерть, свідоцтвом про народження, копією технічного паспорту, постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку для прийняття спадщини позивачами поважними і визначити їй додатковий строк, достатній для подання ними заяви про прийняття спадщини, в шість місяців. Таким чином, зібрані по справі докази та їх належна оцінка свідчать про наявність підстав для задоволення заяви [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

07.02.2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. На підтвердження своїх позовних вимог вказала, що від сумісного життя мають неповнолітню доньку [PERSON], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач не працює, але має можливість працювати та сплачувати аліменти, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, при цьому позивачка не має можливості самостійно утримувати дитину. Позивачка підтримала свої позовні вимоги, просила розглядати справу за її відсутності, про що подала заяву. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, про що є поштові повідомлення в матеріалах справи. Суд вважає можливим справу розглянути заочно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що від сумісного життя сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], матір'ю дитини є позивачка - [PERSON], батьком - відповідач - [PERSON] (а.с.3). Дитина проживає з матір'ю, яка не має можливості утримувати дитину самостійно, коштів на утримання дитини не вистачає, дитина потребує матеріальної допомоги. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують допомоги. Відповідно до ст.183 СК України розмір аліментів на утримання дітей може бути встановлений у твердій грошовій сумі або в долі від заробітку. Оскільки дитина, що потребує матеріальної допомоги, проживає з матір'ю, відповідач зобов'язаний виплачувати на утримання дитини аліменти. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує, що відповідач не працює, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, тому суд дійшов висновку, що відповідач має можливість виплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу). На підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір - 243 грн. 60 коп. Згідно ст. 367 ч.1 п.1 ЦПК України зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

07.02.2014 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою про стягнення аліментів з [PERSON] по тих підставах, що від сумісного життя із відповідачем є неповнолітня донька - [PERSON], [INFO], яка проживає спільно із позивачкою. [PERSON] не надає належної матеріальної допомоги на утримання доньки, у зв'язку з чим, позивачка просить стягнути аліменти на її утримання. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглядати справу у її відсутність, Відповідач у судове засідання не з'явився, але надав заяву в якій позовні вимоги визнав, просив розглядати справу у його відсутність. Згідно частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.3). Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання неповнолітню доньку. В даний час позивачка, не має можливості належним чином її забезпечити. Відповідно до вимог ст.ст. 180, 183 Сімейного Кодексу України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 367 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи викладене та

Outcome: approved