Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

05.03.2014 р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, обгрунтовуючи позовні вимоги, тим, що після померлої, [INFO] [PERSON], залишилося спадкове нерухоме майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] на який відсутній правовстановлюючий документ, що унеможливило прийняття спадщини за заповітом. В судове засідання позивач не з'явився попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Від відповідача: Територіальної громади Микільської сільської ради Полтавського району Полтавської області до суду надійшла телефонограма про розгляд справи без участі їх представника, проти позову не заперечували. Від третьої особи: Полтавської районної державної нотаріальної контори до суду надійшла заява про розгляд справи без участі їх представник, при винесенні рішення поклались на розсуду суду. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] (а.с. 3). Після померлої залишилось спадкове нерухоме майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями , що складається з: - житловий будинок А-1, загальною площею - 54,1 кв.м., житловою площею - 29,5 кв.м.; літня кухня Б, гараж Б1, погріб б, сарай В, навіс К, сарай Л, навіс а1, ворота, хвіртки № 1-7, огорожа № 8-11, свердловина № 12, що знаходиться за адресою: [ADDRESS](а.с. 8, 9, 10). За життя спадкодавець [PERSON] залишила заповіт, яким заповіла спадкоємцю - [PERSON], все майно яке їй буде належати на момент смерті (а.с.5). Як встановлено, спадкоємцеві за заповітом при зверенні до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину після померлої [PERSON] було відмовлено у його видачі, оскільки відсутній правовстановлючий документ на право власності на спадкове нерухоме майно (а.с. 11). Отже, встановлено, що відсутність правовстановлюючого документу, що засвідчує право власності на нерухоме майно у спадкодавця позбавляє позивача, як єдиного спадкоємця за заповітом, можливості відповідно до вимог чинного законодавства оформити свої спадкові права на нерухоме майно та одержати свідоцтво про право на спадщину. У відповідності до ч. 3 ст.1296 ЦК України передбачено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). Ст. 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент спадщини і не припинились внаслідок смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності до ч. 3 ст.1296 ЦК України передбачено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В зв'язку з повним визнанням позову відповідачем та на підставі п. 24 ПП ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року, суд вважає за можливе обмежитись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без з'ясування і дослідження інших обставин справи. На підставі викладеного, ст.ст. 328, 392, 1216, 1218, 1268, 1296 ЦК України, 529, 549 ЦК УРСР , п. 24 ПП ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року,

Outcome: approved