Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

06 липня 2015 року позивач звернувся до суду з цим позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він народився 30.09.1981 року в с. Домашлин, Корюківського району, Чернігівської області, на даний час проживає в м. Житомир. 04 жовтня 1998 року помер його дідусь [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ЕЛ №034358 виданим Чернігівським геріатричним будинком-інтернатом Чернігівського обласного управління соціального захисту населення, яке видавалось УРАГС Чернігівської міської ради Чернігівської області 05 жовтня 1998 року. За життя покійний [PERSON] був членом колективного сільськогосподарського підприємства ім. Леніна Домашлинської сільської ради Корюківського району Черінігвської області та був включений в списки на отримання сертифікату на земельну частку (пай) під № 78 та отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0217078 на земельну частку розміром 4,83 умовних кадастрових гектари, 24 липня 1996 року зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Саме на дане майно після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. За життя дідусь розпорядився свої майном та 01 червня 1998 року склав заповіт в якому заповідав все своє майно позивачеві по справі. Даний заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Тютюнницької сільської ради Корюківського району та зареєстровано в реєстрі за №39. Крім позивача по справі на майно померлого [PERSON] ніхто не претендує. Позивач просить визнати за ним, [PERSON], в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну частку (пай) площею 4,83 умовних кадастрових гектари по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству ім. Леніна Домашлинської сільської ради Корюківського району Чернігівської області відповідно до сертифікату на право на змелену частку (пай) серії ЧН №0217078 виданого Корюківською районною державною адміністрацією 15 серпня 1996 року. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надав заяву в якій просить провести розгляд справи без його участі, свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить їх задовольнити. В судове засідання представник відповідача, Домашлинської сільської міської ради в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, при вирішення даного питання покладається на думку суду. В судове засідання представник третьої особи, Корюківської державної нотаріальної контори не зявився надав заяву в якій просив розгляд справи провести за його відсутності, при вирішення даного питання покладається на думку суду. Як встановлено судом, позивач [PERSON] народився 30.09.1981 року в с. Домашлин, Корюківського району, Чернігівської області, що підтверджується паспортом серії НК 476597, на даний час проживає в м. Житомир. 04 жовтня 1998 року помер його дідусь [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ЕЛ №034358 виданим Чернігівським геріатричним будинком-інтернатом Чернігівського обласного управління соціального захисту населення, яке видавалось УРАГС Чернігівської міської ради Чернігівської області 05 жовтня 1998 року. За життя покійний [PERSON] був членом колективного сільськогосподарського підприємства ім. Леніна Домашлинської сільської ради Корюківського району Черінігвської області та був включений в списки на отримання сертифікату на земельну частку (пай) під № 78 та отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0217078 на земельну частку розміром 4,83 умовних кадастрових гектари, 24 липня 1996 року зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Саме на дане майно після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. За життя дідусь розпорядився свої майном та 01 червня 1998 року склав заповіт в якому заповідав все своє майно позивачеві по справі. Даний заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Тютюнницької сільської ради Корюківського району та зареєстровано в реєстрі за №39. Крім позивача по справі на майно померлого [PERSON] ніхто не претендує. Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності, посвідчується свідоцтвом про право на спадщину. При набутті права власності на земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину, державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку. На державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, роблять відмітку про перехід права власності на земельну ділянку із зазначенням документа, на підставі якого відбувся такий перехід. Порядок проставляння відмітки про перехід права власності затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2009 року №439. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та обєднання земельних ділянок» від 05.03.2009 року, передбачено вилучення державного акту на право власності на земельну ділянку, на підставі якого відбувся перехід права власності, із справ нотаріальної контори, проставляння відмітки про перехід права власності на неї, та долучення державного акту на право власності на землю до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності. Як вбачається з матеріалів справи факт того, що позивач є спадкоємцем, тобто власником майна померлого [PERSON] підтверджується документально: свідоцтвом про смерть діда позивача, копією заповіту [PERSON] де вказано, що спадкоємцем його майна являється [PERSON], сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0217078 та іншими документами.. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно із ст. 126 Земельного кодексу України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а згідно із ст. 1225 цього Кодексу, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до вимог цивільного законодавства України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є законним, обґрунтованим і підлягає задоволенню, а оскільки позивач при зверненні з позовом до суду сплатив на користь держави судовий збір, то ці витрати слід залишити за ним.

Outcome: approved