Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

06.11.2018 року заявник [PERSON] звернувся до суду із вказаною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме прохав суд встановити, що правовстановлюючий документ свідоцтво про право власності на житло видане [PERSON] на квартиру [ADDRESS] 28.12.1994 року, видане на підставі розпорядження (наказу) № 4131 від 28.12.1994 року та зареєстроване колективним підприємством «Інвентаризатор» у реєстровій книзі № 134-17862 28.12.1994 року, посвідчує право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] (стара назва - Володарського) в місті Полтава. В обґрунтування заяви заявник вказував, що він є спадкоємцем за заповітом від 20.05.2010 року, складеним спадкодавцем [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]), що померла 26.12.2016 року, за яким остання заповіла заявнику все належне їй на день смерті майно. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, видане 28.12.1994 року відділом приватизації житла, [PERSON] на праві приватної власності належала квартира № 2, по вул. Володарського, 8а, загальною площею 30,3 кв.м. [PERSON] було видане згідно з розпорядженням (наказом) № 4131 від 28.12.1994 року та зареєстроване колективним підприємством «Інвентаризатор» у реєстровій книзі № 134-17862 28.12.1994 року. У передбаченому законом порядку заявник звернувся до Першої Полтавської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON], за якою нотаріусом була заведена спадкова справа № 119/2017 та зроблено відповідний запис у спадковому реєстрі № 60510035. Однак, постановою державного нотаріуса Першої полтавської державної нотаріальної контори [PERSON] № 1676/02-31 від 07.09.2017 року заявнику було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, у звязку з тим, що, відповідно до довідки ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» від 04.07.2017 року № 6154, право власності на квартиру [ADDRESS] (стара назва Володарського) зареєстровано за [PERSON], а згідно з відомостями з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, право власності на цю квартиру зареєстроване за [PERSON]. Заявник вказує, що причиною невідповідності нумерації квартири у свідоцтві [PERSON] дійсній нумерації квартир у будинку, став факт проведеної у 1990-х роках у звязку із капітальним ремонтом будинку інвентаризації, за якою було змінено нумерацію квартир. За життя, спадкодавцем не було внесено змін у правовстановлюючому документі, а саме у нумерацію квартири, що належала їй на праві власності. Внести зміни в реєстраційні документи немає можливості, адже власник майна (спадкодавець) померла, а наявність розбіжностей чинить перешкоди заявнику для вступу у спадщину. Вказане і стало підставою звернення заявника до суду з даною заявою. Адвокат заявника, [PERSON],26.11.2018 р. надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, прохав суд їх задовольнити. Заінтересована особа, [PERSON], 16.11.2018 р., надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти встановлення факту згідно із заявою. Представник заінтересованої особи - Першої Полтавської державної нотаріальної контори [PERSON], 15.11.2018 р., надав до суду заяву, відповідно до якої прохав суд розглянути справу за його відсутності, покладається на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши зібрані у справі докази в їх сукупності, встановив наступне. Заявник вказував, що є спадкоємцем за заповітом після смерті 26.12.2016 року [PERSON]. Згідно з свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 330485, виданого Шевченківським районним у м. Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 29.12.2016 року, судом встановлено, що 26.12.2016 року померла [PERSON], про що зроблено актовий запис № 1314, 20.05.2010 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом [PERSON], відповідно до якого остання заповіла все своє майно, належне їй на день смерті [PERSON], [INFO]. Даний заповіт зареєстрований у Спадковому реєстрі за № 49353673 від 20.05.2010 року. Відповідно до [PERSON] про право власності на житло, виданого 28.12.1994 року Відділом приватизації житла, [PERSON] на праві приватної власності на день смерті належала квартира № 2, по вул. Володарського, 8а, загальною площею 30,3 кв.м. [PERSON] видане згідно з розпорядженням (наказом) № 4131 від 28.12.1994 року та зареєстроване колективним підприємством «Інвентаризатор» у реєстровій книзі № 134-17862 28.12.1994 року. З матеріалів справи також вбачається, що 11.04.2017 року [PERSON] звернувся до Першої Полтавської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON], за якою нотаріусом була заведена спадкова справа № 119/2017 та зроблено відповідний запис у спадковому реєстрі за № 60510035. Згідно з постановою державного нотаріуса Першої Полтавської державної нотаріальної контори [PERSON] № 1676/02-31 від 07.09.2017 року заявнику відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, в звязку з тим, що відповідно до довідки ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» від 04.07.2017 року № 6154 право власності на квартиру [ADDRESS] (стара назва Володарського) зареєстровано за [PERSON], а згідно відомостей з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно право власності на цю квартиру зареєстроване за [PERSON]. Судом досліджено копію свідоцтва про право власності на житло від 15.08.1995 р. (дублікат), що посвідчує право власності [PERSON], що є заінтересованою особою у справі, відповідно до якого вбачається викреслення номеру квартири 9 та позначення номеру квартири - 2 по вул. Володарського № 8а; а також, судом досліджено Витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 26095347 від 28.08.2014 р., відповідно до якого вбачається реєстрація права власності на квартиру [ADDRESS] (стара назва Володарського) за [PERSON]. Відповідно до Довідки КП «Житлово-експлуатаційна дільниця № 2» ПМР № 3182 від 29.05.2017 року, [PERSON], що народилася 12.01.1931 року, зареєстрована за адресою [INFO] з 25.05.1983 року, померла 29.12.2016 року. Квартира є приватною власністю. Відповідно до Довідки ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» від 04.07.2017 року № 6154 право власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON]. У письмовій заяві від 16.11.2018 року [PERSON] зазначено, що у 1990-х роках було проведено капітальний ремонт будинку №8а після чого змінилася нумерація квартир. Судом встановлено, що 05.11.2008 року начальником Госпрозрахункової житлово-експлуатаційної дільниці № 4 [PERSON] направлено лист начальнику КП «Інвентаризатор» [PERSON] № 718, з проханням внести зміни у свідоцтво на житло [PERSON] з квартири № 2 на квартиру № 9, згідно з інвентаризаційною справою житлового будинку № 8-а по вул. Володарського за рахунок власника [PERSON] (копія листа наявна в матеріалах справи). Таким чином, судом встановлено, що за життя, спадкодавцем [PERSON] не було внесено змін у правовстановлюючий документ (свідоцтво про право власності на житло), а саме у нумерацію квартири, що належала їй на праві власності. Вказані розбіжності унеможливлюють отримання заявником спадщини; внести зміни у правовстановлюючий документ після смерті власника не можливо, а тому встановлення факту належності правовстановлюючого документу, є єдиною можливістю захисту права заявника на отримання спадщини. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, і дозволить йому прийняти спадщину. За приписами п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Наведений у ч. 1 ст. 315 ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Під час розгляду справи по суті спір про право судом не виявлений. Пунктом 26 Постанови КМУ №637 від 12.08.1993 р. «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» передбачено, якщо ім'я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім'ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку. Згідно з роз'ясненнями, викладеними у листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - встановлення факту не пов'язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 ЦПК України судові витрати при ухваленні судом рішення не відшкодовуються. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved