Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

06.01.2017 р. позивач [PERSON] звернулася до Ярмолинецького районного суду Хмельницької області з вищезазначеним позовом, в якому просила позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно їх спільної доньки [PERSON], [INFO]. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що у період з 16.10.2003 року по 05.07.2007 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Після розлучення донька постійно проживає з позивачем та перебуває на його утриманні. Рішенням Ярмолинецького районного суду від 03.04.2007 року відповідачу призначено сплату аліментів на користь позивача на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 зі всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач з 2007 року будь-якого інтересу до їх спільної дитини не виявляє, не турбується про її розвиток, не бажає спілкуватися з нею, що згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України тягне позбавлення його батьківських прав. У звязку із ухилянням відповідача сплачувати аліменти, управлінням соціального захисту населення Ярмолинецької РДА позивачу нараховується державна тимчасова допомога на утримання дитини. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, наполягав на його задоволенні, суду повідомив, що з моменту розлучення з 2007 року і по цей час батько [PERSON] бачив доньку [PERSON], лише один раз, у 2009 році під час святкування дня народження доньки. Аліменти відповідно до рішення суду жодного разу не сплачував, ніякої іншої матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав і не надає по цей час, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною взагалі, тобто не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Донька не отримує від батька жодного подарунку на день народження. Відповідач повністю ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню дитини, навіть не цікавився життям доньки, не відвідував і не відвідує її вдома та у школі. Представник третьої особи, орган опіки та піклування Монастироцької сільської ради заяву позивача підтримав в повному обсязі та суду повідомив, що органом опіки та піклування Монастироцької сільської ради Ярмолинецького району було проведено перевірку житлово-побутових умов сім'ї в якій проживає неповнолітня [PERSON] В ході перевірки встановлено, що для дитини створені всі необхідні умови для її здорового та всебічного розвитку. Дитина перебуває на повному матеріальному утриманні матері [PERSON], яка проживає в [INFO]. Батько дитини [PERSON] систематично ухиляється від належного виховання своєї дочки [PERSON], не забезпечує нормальних умов для проживання дитини, не цікавиться її шкільним життям. З 2009 року по даний час відповідач [PERSON] в родині не зявляється, матеріальної допомоги не надає, з дитиною не спілкується. На даний час місце проживання відповідача невідоме. З метою врегулювання правового статусу неповнолітньої [PERSON], орган опіки та піклування Монастироцької сільської ради не заперечує проти позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно неповнолітньої доньки [PERSON] Відповідач в судове засідання не зявився, причини своєї неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вимоги ст.224 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду позивача по справі на проведення розгляду справи за відсутності відповідача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи та подані докази оцінивши їх належність, допустимість достовірність як окремо так і взаємний їх зв'язок, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 жовтня 2003 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Камянець - Подільського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб між позивачем та відповідачем. Від шлюбу народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії І-БВ №021961 виданого виконкомом Монастироцької сільської ради Ярмолинецького району. Рішенням Ярмолинецького районного суду від 05 липня 2007 року між позивачем та відповідачем шлюб розірвано, що підтверджується повторним свідоцтвом про розірвання шлюбу від 03 листопада 2016 року серія І-БВ №076507. Відповідно до рішення Ярмолинецького районного суду від 03.04.2007 р. відповідачу призначено сплату аліментів на користь позивача на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 зі всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У звязку із ухилянням відповідача сплачувати аліменти позивачу управлінням соціального захисту населення Ярмолинецької РДА нараховується державна тимчасова допомога на утримання дитини, що підтверджується довідкою управління соціального захисту населення №1604. 19.12.2016 р. органом опіки та піклування Монастироцької сільської ради Ярмолинецького району було проведено перевірку та складено акт обстеження житлово-побутових умов сім'ї в якій проживає неповнолітня [PERSON] Перевіркою встановлено, що для дитини створені всі необхідні умови для здорового та всебічного розвитку дитини. Рішенням виконкому №45 від 22.12.2016 року та висновком органу опіки та піклування Монастироцької сільської ради встановлено, що є всі підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON]. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердила, що відповідач [PERSON] будь-якого інтересу до своєї доньки [PERSON] не виявляє, не спілкується з дитиною, не цікавиться її життям, не турбується про її розвиток, не надає матеріальної допомоги на її утримання. У відповідності з ч.4 ст.155 СК України ухилення кого-небудь із батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав зокрема у тому випадку, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини, обсяг яких визначений ст. 150 СК України. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має зокрема другий з батьків. У відповідності з ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] жодним чином не був позбавлений інформації стосовно місця перебування доньки, а також ніколи не створювалися перешкоди у спілкуванні дитини з ним та прийманні участі батька в вихованні, вищевикладені обставини свідчать про фактичну можливість, але вольове небажання виконувати відносно дитини батьківські обов'язки, покладені на нього законом. Згідно ч.2 ст.141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, окреме проживання їх й дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини. У відповідності з ч.2 ст.157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні. Нехтування батьківськими обов'язками з боку батька принижує гідність дитини, а наявність людини, яка юридично має права батька, але фактично залишається чужою людиною, може в подальшому привести до негативних наслідків у житті дитини як з моральної, так і з правової точки зору. Всі наявні докази, які додано до позовної заяви, свідчать про ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов'язків. Оскільки з фактичних обставин справи, встановлених у судовому засіданні, вбачається, що відповідач від виконання своїх обовязків по вихованню дитини ухиляється, суд приходить висновку про наявність передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав у відношенні його неповнолітньої дитини та вважає за необхідне позов задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved