Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

05.02.2014р. до місцевого суду звернулось КП «Прометей» із позовом до [PERSON], третя особа - Докучаєвська міськрада Донецької області, де просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме кімн. [ADDRESS] В обґрунтування позовних вимог зазначило, що відповідно до рішення № 6/34-876 від 28.11.2012р. вказаний будинок знаходиться на його балансі, в якому у кімнаті [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] Останній на протязі більш ніж двох років без поважних причин не користуються наданим житлом. Не проживання у гуртожитку, унеможливлює надання вказаної жилої кімнати іншим громадянам, які потребують житлове приміщення для проживання та ставить у скрутне фінансове становище комунальне підприємство, яке через недоотримання належних комунальних платежів, позбавлене можливості надавати мешканцям гуртожитку більш якісні послуги по обслуговуванню будинку та прибудинкової території. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву де просить справу розглянути за його відсутності на позовних вимогах наполягає, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заперечень проти позову, а також заяв з приводу розгляду справи за його відсутності на адресу суду не подав. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву, де просить справу розглянути за його відсутності, рішення прийняти на розсуд суду. Суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо доказів, які свідчать про права та взаємовідносини сторін, і тому можливо ухвалити заочне рішення згідно із частиною 1 статті 224 ЦПК України. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Статтею 72 цього ж Кодексу встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно статей 6, 127 ЖК України, жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків. Гуртожитки можуть використовуватись для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання. Постановою Ради Міністрів Української РСР від 03 червня 1986 року № 208 затверджене «Примірне положення про гуртожитки», яким відповідно до статті 131 ЖК України визначається порядок користування гуртожитком, зокрема, можливість збереження права користування жилою площею у гуртожитку при тимчасовій відсутності деяких категорій громадян (пункт 13 Примірного положення). Відповідно до частини 8 статті 8 ЦПК України, та з урахуванням подібності за змістом правовідносин щодо користування жилою площею в гуртожитках з правовідносинами, що регулюються загальними правилами статей 71, 72 ЖК України щодо відсутності осіб, які мають право користування жилим приміщенням державного або громадського житлового фонду, положення цих правил про збереження за відсутньою особою права на жиле приміщення застосовується і в разі тимчасової відсутності у гуртожитку особи, якій у ньому надавалася жила площа (за відсутності підстав для виселення). За роз'ясненнями, викладеними в абзаці 1 пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (стаття 71 ЖК України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Суд може продовжити пропущений строк у разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо). Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавство не встановлює, у зв'язку з чим зазначене питання вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин справи. З наявних матеріалів справи вбачається, що житловий будинок [ADDRESS] являється гуртожитком, що підтверджується рішенням Докучаєвської міської ради Донецької області № 6/6-98 від 31.01.2011р. «Про внесення змін до рішення міської ради від 26.02.2010р. № 5/60-1896». Цей будинок згідно рішення Докучаєвської міської ради Донецької області № 6/34-876 від 28.11.2012р. «Про затвердження акту прийому-передачі та передаточного балансу» знаходиться на балансі КП «Прометей». Кімнату [ADDRESS] в передбаченому законодавстві порядку надано [PERSON], який відповідно до картки прописки (форма № 16) зареєстрований в цьому житловому приміщенні з 07.09.2004р. Згідно письмового акту від 02.12.2013р., складеного комісією у складі головного інженеру КП «Прометей» Ступнік А.П., інженеру по ТР Бучко Р.Г., паспортиста [PERSON], представника будинку [PERSON] та затвердженого директором КП «Прометей» Мельник О.А., [PERSON] у кімнаті [ADDRESS] не проживає більш ніж двох років. Наведене свідчить, що відповідач понад шість місяців, без поважних причин не мешкає у наданій йому кімнаті гуртожитку малосімейного типу, у зв'язку з чим, він втратив право на користування даною житловою площею. Доказів того, що останній не мешкає на вказаній житловій площі з поважних причин, матеріали справи не містять. За таких підстав, позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідає вимогам закону. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved