Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

05.10.2017 року позивач [PERSON] звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даною позовною заявою, у якій просив суд: - зобовязати ТОВ «БМУ -53» виконати взяті на себе зобовязання, а саме: -передати у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,0040га, поділивши земельну ділянку з кадастровим номером 3210500000:06:045:0078, площею 0,07га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд(присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: Київська область, м.Бориспіль, вул.. Толстого,7-А; - надати, [PERSON], можливість придбати однокімнатну квартиру, орієнтованою загальною площею 45,6 кв.м., орієнтованою житловою площею 19,0 кв.м. на 2-му,3-му чи 4-му поверсі 5-ї секції багатоквартирного житлового будинку по вул. Толстого,1, у м.Борисполі Київської області, що споруджуватиметься за рахунок розширення площі забудови, за ціною та на умовах, що пропонуватимуть ТОВ « БМУ-53» для будь-яких інших третіх осіб-потенційних житлової нерухомості в даному житловому будинку( а.с.1-3). В обґрунтування позову зазначив, що 25.12.2015 року між ним та ТОВ «БМУ-53» був укладений Договір міни нерухомого майна для розширення площі забудови для будівництва багатоповерхового житлового будинку ТОВ «БМУ-53» за адресою: Київська область, м.Бориспіль, вул. Толстого,1, з умовою що за позивачем залишається право власності на 0,0040га. Також зазначив, що даним договором міни відповідач взяв на себе зобовязання після набуття права власності на земельну ділянку площею 0,07 га, кадастровий номер 3210500000:06:045:0078, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: Київська область, м.Бориспіль, вул. Толстого, 7-А, здійснить всі необхідні і залежні від ТОВ «БМУ-53» дії та формальності для поділу даної земельної ділянки та наступного відчуження її частини площею 0,004 га позивачу. Також, відповідач взяв на себе обовязок надати позивачу можливість придбати однокімнатну квартиру, орієнтованою загальною площею 45,6 кв.м., орієнтованою житловою площею 19,0 кв.м. на 2-му, чи 3-му, чи 4-му поверсі 5-ї секції багатоквартирного житлового будинку по вул. Толстого, 1 у м.Борисполі Київської області, що споруджуватиметься за рахунок розширення площі забудови, за ціною та на умовах, що пропонуватимуть ТОВ «БМУ-53» для будь-яких інших третіх осіб-потенційних покупців житлової нерухомості в даному житловому будинку. Стверджує, що відповідач ТОВ «БМУ-53» взяті на себе зобовязання не виконує, хоча за умовами договору міни земельну ділянку відповідач на себе переоформив, 5-а секція багатоквартирного житлового будинку- збудована. Вважає, що відповідач своїми діями відмовляється від узятого зобовязання та порушує його права отримати у власність земельну ділянку площею 0,0040га, внаслідок чого і звернувся до суду за захистом свого порушеного права. Позивач та його представник [PERSON] у судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні заперечував щодо позову, вважає вимоги незаконними та необґрунтованими, просив відмовити у їх задоволенні, а також підтримав подані до суду заперечення проти позову (а.с.21-23). Представник відповідача зазначає, що з позивачем у справі 25.12.2015 р. були укладені договори міни нерухомого майна. З часу направлення позивачу листа № 20/03-1 від 20.03.2017 [PERSON] не вчинив жодних дій на підтвердження своїх намірів вступити з відповідачем у договірні зобовязання: письмово не підтвердив свій намір придбати у відповідача частину земельної ділянки площею 0,004 га, не зявився у відділ продажу для вибору квартири і укладення відповідних договорів. Також зазначив, що заява видана відповідачем 25.12.2015 р. про взяття зобовязань не може вважатися одностороннім правочином, як стверджує позивач, оскільки не відповідає вимогам, додержання яких необхідно для чинності правочину: повинен бути вчинений у письмовій формі та нотаріально посвідчений, а тому не може породжувати для відповідача будь-яких правових наслідків. Заслухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків: [PERSON] та [PERSON], дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Відповідно до вимог ч.6 ст.81\~ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні встановлено, що 25 грудня 2015 рок між позивачем [PERSON] та відповідачем ТОВ БМУ-53», з метою розширення площі забудови для будівництва багатоповерхового житлового будинку за адресою: Київська область, м.Бориспіль, вул.Толстого, 1 (землі житлової та громадської забудови), було укладено Договори міни нерухомого майна, посвідчені 25.12.2015 року приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровані в реєстрі за №№ 1183, 1175,1179, .(а.с.6-8, 65, 66, 70 -72, 77,78). Згідно п.1 зазначених Договорів міни, сторони міняють належні їм на праві приватної власності: 1) [PERSON] - земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, площею 0,1000га, кадастровий номер 321050000:06:045:0006, за адресою: Київська область, м.Бориспіль, вул.. Толстого,5; ТОВ «БМУ-53» - майнові права на квартиру № 121 в багатоповерховому житловому будинку 3-ї черги будівництва, що споруджений за адресою: Київська область, м.Бориспіль вул. Лютнева,50, загальною площею 70,8кв.м., житловою площею 36,2 кв.м., яка розташована на 1-му поверсі та складається з 2-х кімнат (а.с.65-66); 2) [PERSON] - житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, загальною площею 96,8 кв.м., розташований на земельній ділянці площею 0,1000га(кадастровий номер 3210500000:06:045:0006), за адресою: Київська область, м.Бориспіль, вул.. Толстого,5; ТОВ «БМУ-53» - майнові права на квартиру № 142 в багатоповерховому житловому будинку 3-ї черги будівництва, що споруджений за адресою: Київська область, м.Бориспіль, вул..Лютнева,50, загальною площею 71,3 кв.м., житловою-36,4 кв.м., яка розташована на 4-му поверсі та складається з 2-х кімнат(а.с.70-72); 3) [PERSON] земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) загальною площею 0,0547 га(кадастровий номер 3210500000:06:045:0082), що знаходиться за адресою: Київська область, м.Бориспіль, вул.. Толстого, 5-а;- ТОВ» БМУ-53» - квартиру № 23, що знаходиться в будинку № 46 по вул.. Лютневій в м.Бориспіль Київської області, загальною площею 44.3 кв.м., житловою площею 18 кв.м., яка розташована на 3-му поверсі та складається з 1-ї кімнати (а.с.77-78). При цьому, як зазначено в тексті укладених між сторонами трьох договорів міни нерухомого майна: сторони засвідчують, що Договір не укладається під впливом тяжких для сторін обставин; укладення Договору відповідає їх інтересам; сторони свідчать, що у тексті Договору зафіксовано усі істотні умови, що стосуються обміну майна. Будь-які попередні домовленості, які мали місце до укладення Договору і не відображені у його тексті, після підписання договору не матимуть правового значення. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Згідно ч.1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Суд також враховує, що за змістом ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. А також враховує, що в силу вимог ст.627 ЦК України, відповідно до\~статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Як стверджує позивач, 25.12.2015 року ТОВ «БМУ-53» в особі директора [PERSON] взяло на себе зобовязання, оформлене одностороннім правочином у формі заяви наступного змісту: -ТОВ «БМУ-53» після набуття права власності на земельну ділянку, кадастровий номер 321 0500000:06:045:0078, площею 0,07 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: Київська область, м.Бориспіль, вул.. Толстого, 7-А, здійснить всі необхідні і залежні від ТОВ «БМУ-53» дії та формальності для поділу вищевказаної земельної ділянки та наступного відчуження її частини площею 0,0040га [PERSON]; - ТОВ «БМУ-53» надасть можливість [PERSON] придбати однокімнатну квартиру, орієнтовною загальною площею 45,6 кв.., орієнтовною житловою площею 19,0 кв.м. на 2-му, чи 3-му, чи 4-му поверсі 5-ї (пятої секції) багатоквартирного житлового будинку по вул.Толстого, 1, у м.Борисполі Київської області, що споруджуватиметься за рахунок розширення площі забудови, за ціною та на умовах, що пропонуватимуться ТОВ «БМУ-53» для будь-яких інших третіх осіб - потенційних покупців житлової нерухомості в даному житловому будинку (а.с.9). Відповідно до ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Згідно ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу, іншим актам цивільного законодавства. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Нормою статті 209 ЦК України визначено, що правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін встановлених законом або домовленістю сторін. Нотаріальне посвідчення може бути вчинене на тексті лише такого правочину, який відповідає загальним вимогам, встановленим статтею 203 ЦК України. В цьому звязку суд зазначає, що за змістом ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Відповідно до вимог ч.3 ст.640 ЦК України, договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. Водночас, за змістом ч.1 ст.635 ЦК України, визначено, що попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Також зазначено, що попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Як вбачається зі змісту заяви від 25.12.2015 року, вона не відповідає загальним вимогам, встановленим ст.ст.202, 203,635,657 ЦК України, видана в простій письмовій формі. Не має підпису позивача, та не посвідчена нотаріально. А також за своїм змістом та правовою природою зазначена заява директора ТОВ «БМУ-53» не може бути одностороннім правочином, оскільки такий правочин мав би створювати не тільки права, але є обовязки для [PERSON], оскільки є висловленням наміру відповідача у майбутньому вчинити певні дії правового характеру: на не обумовлених у заяві, а, відповідно, не визначених сторонами умовах здійснити відчуження на користь позивача нерухомого майна, яке буде належати відповідачу в майбутньому. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що письмова заява директора ТОВ «БМУ-53» [PERSON] від 25.12.2015 року не може породжувати для відповідача будь-яких правових наслідків, в тому числі не може бути підставою для зобовязання вчинення зазначених позивачем дій на його користь. Будь-яких інших належних і допустимих письмових доказів в обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем суду не надано, та не зазначено джерел їх існування. Суд констатує, що доводи позивача щодо порушення ТОВ «БМУ-53» його права отримати у власність земельну ділянку площею 0,0040га не знайшли свого підтвердження, оскільки ґрунтуються виключно на належним чином не оформленої домовленості щодо укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки в майбутньому. А, також, звертає увагу, що в ході судового розгляду представник відповідача ТОВ «БМУ-53» не заперечував можливості укладення такого договору в установленому цивільним законодавствам порядку та визнав той факт, що на виконання попередньої домовленості, зазначена позивачем земельна ділянка, була відгороджена ТОВ «БМУ-53» від загальної земельної ділянки, розташованої по вул..Толстого, 1 в м.Борисполі, на якій здійснювалось будівництво багатоквартирного будинку. Проте, зазначав, що дійсна площа цієї відокремленої земельної ділянки не встановлювалась, та межі в натуру не виносились. Таким чином, позивачем не доведено, що в нього виникло (було порушене та не визнається відповідачем) право на спірну земельну ділянку площею 0,0040га, яка мала бути утворена шляхом поділу належної відповідачу земельної ділянки, а отже не може бути задоволено позовну вимогу щодо передачі цієї земельної ділянки у власність позивачу. Щодо заявленої позивачем вимоги про зобовязання відповідача надати [PERSON], можливість придбати однокімнатну квартиру в багатоквартирному житловому будинку по вул. Толстого,1, у м.Борисполі Київської області, суд зазначає наступне. У судовому засіданні було встановлено, що зобовязання за Договорами міни від 25.12.2015 припинені їх виконанням належним чином, що підтверджується відповідними актами приймання - передачі (а.с.69,76,81). Суд також звертає увагу, що показання допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON], а також направлений в адресу позивача ТОВ «БМУ-53» лист від 20 березня 2017 року №20/03-1, яким на заяву [PERSON] від 31 січня 2016 року відповідачем повідомлено, що для придбання квартири в житловому будинку, йому необхідно звернутися до відділу продажу їх агенту з нерухомості «ТОВ АЛЬТІС-ДЕВЕЛОПМЕНТ», спростовують доводи позивача, що він не мав можливості придбати зазначену ним квартиру в багатоквартирному житлового будинку по вул.Толстого, 1, у м.Борисполі Київської області, у встановленому загальному порядку, оформивши договір купівлі-продажу квартири. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем [PERSON] вимоги є необґрунтованими та недоведеними, тому у їх задоволенні слід відмовити у повному обсязі. У відповідності до положень ч. 9 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У звязку з вищевикладеним та тим, що у задоволенні позову [PERSON] судом відмовлено у повному обсязі, суд приходить до висновку про скасування заходів забезпечення позову вжитих відповідно до ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 жовтня 2017 року. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed