Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

04 листопада 2016 року [PERSON] звернулася в суд з заявою про встановлення факту проживання разом з матірю [PERSON] в період з 2002 року по день її смерті 27 квітня 2009 року, тобто на час відкриття спадщини за адресою: село Ялинці, вулиця Київська, будинок №12, Кременчуцького району Полтавської області. Як стверджує заявниця, 27 квітня 2009 року померла її мати [PERSON], [INFO], останнє місце проживання якої було за вище вказаною адресою. Даний будинок належить її дочці [PERSON] на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 11 березня 2005 року. 27 жовтня 2000 року помер її батько [PERSON]. Її мати 02 липня 2001 року склала заповіт, посвідчений секретарем Ялинцівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, згідно якого на випадок смерті заповідала все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось в рівних долях своїм дітям: [PERSON], їй - [PERSON] та [PERSON]. Таким чином, вона відповідно до статті 1223 Цивільного кодексу України є спадкоємицею за заповітом. Після смерті матері [PERSON] залишилась спадщина, що складається з земельної ділянки площею 3,33 га, розташованої на території Вязівської сільської ради Охтирського району Сумської області на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія CM № 120302 від 05 грудня 2003 року. В установлений законом шестимісячний строк спадщину після померлої матері прийняла її сестра [PERSON], яка отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки площею 2,9501 та 0,1900, що знаходяться на території Ялинцівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області. Брат [PERSON] помер 29 червня 2011 року. Її мати невдовзі після смерті батька занедужала, почала погано себе почувати та з 2000 року і по день смерті вона перебувала на обліку в Піщанській лікарні у звязку з захворюваннями, а тому потребувала постійного стаціонарного догляду. Через хвороби, стан здоровя матері погіршувався, без сторонньої допомоги вона обходитись не могла. В 2002 році її мати перенесла ішемічний інсульт та була лежачою. Тому їй з 2002 року довелося проживати разом з своєю матір'ю, оскільки вона потребувала постійного догляду, фізично і матеріально підтримувати її, купувати ліки, викликати лікарів швидкої медичної допомоги, дільничного лікаря. Тому вона з матір'ю проживала однією сім'єю постійно з 2002 року і до дня її смерті 27 квітня 2009 року за адресою: село Ялинці, вулиця Київська, будинок №12, Кременчуцького району Полтавської області. На той час вона була зареєстрована за адресою: [INFO]. Після смерті матері вона здійснила її поховання та залишилася проживати в даному будинку, де з 02.06.2009 року зареєстрована та проживає на даний час. Вона здійснювала та здійснює оплату всіх комунальних послуг за будинок, як за життя матері так і після її смерті. Оскільки її матір'ю було складено заповіт та те, що вона постійно проживала з матір'ю до її смерті, то вважала, що цим вона прийняла спадщину, тому з заявою про прийняття спадщини після померлої матері до нотаріальної контори не зверталася. Коли вона звернулась до Третьої Кременчуцької державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину після померлої матері, то нотаріус своєю постановою від 13 вересня 2016 року відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з підстав пропущення нею строку для прийняття спадщини, оскільки у неї з матір'ю на час її смерті були різні адреси реєстрації місця проживання. Вважає, що вона має право на спадщину після померлої матері і що вона прийняла її постійним проживанням разом однією сім'єю на час її смерті за адресою: село Ялинці, вулиця Київська, будинок №12, Кременчуцького району Полтавської області. Встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: факт постійного її проживання з матірю спадкодавцем на час відкриття спадщини, необхідне їй для оформлення свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Тому вона вимушена звернутися до суду з вказаною заявою. В судовому засіданні заявниця [PERSON] та її представник по угоді адвокат [PERSON] заяву підтримали, в її обґрунтування пояснили так, як викладено вище в описовій частині рішення. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена, про що свідчить зворотна поштова розписка на а.с.37. Представник заінтересованої особи Третьої Кременчуцької державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, від завідуючої держнотконтори [PERSON] надійшла письмова заява про розгляд справи без участі представника (а.с.34). Вислухавши пояснення заявниці та її представника, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], перевіривши письмові докази справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В судовому засіданні безспірно встановлено, що заявниця [PERSON], [INFO], дійсно з 2002 року проживала в [INFO] зі своєю матірю - спадкодавцем [PERSON] до дня смерті останньої 27 квітня 2009 року (а.с.14), що підтверджується актом, який підписали вісімнадцять жителів села (а.с.23) та цю обставину підтвердили у судовому засіданні також свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Спадкодавець [PERSON] на праві власності мала земельну ділянку площею 3,33 га із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Вязівської сільської ради Охтирського району Сумської області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії CM № 120302 від 05 грудня 2003 року (а.с.22) Згідно посвідченого секретарем Ялинцівської сільської ради заповіту від 02 липня 2001 року [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, заповідала в рівних долях своїм дітям: [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.12). Своєю постановою від 13 вересня 2016 року нотаріус відмовив заявниці у вчиненні нотаріальної дії, так як позбавлений можливості видати на ім'я спадкоємця [PERSON] свідоцтво про право на спадщину, оскільки спадкоємцем пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини (а.с.8). Згідно довідок Ялинцівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 27 квітня та 20 вересня 2016 року [PERSON],[INFO] на день своєї смерті 27 квітня 2009 року була зареєстрована одна в [INFO]. [PERSON],[INFO], що зареєстрована в [INFO], здійснила поховання своєї матері [PERSON], яка померла 27 квітня 2009 року, актовий запис №9 (а.с.16,19). Відповідно до ч.3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] проживала разом із своєю матірю [PERSON] з 2002 року і до дня її смерті 27 квітня 2009 року у селі Ялинці, вулиця Київська, 12, Кременчуцького району. Тому встановлення даного факту для заявниці має юридичне значення для успадкування нею своєї частки майна після померлої [PERSON]

Outcome: approved