Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-18 00:00:00

05.11.2021 року [PERSON] звернулася до Заводського районного суд з позовом до ПАТ Банк «Морський» м. Севастополя в особі відділення №2 в м. Мтиколаєві, яким просила припинити чинність державної реєстрації іпотеки (номер запису про іпотеку:11599101) за договором від 12 вересня 2011 року, посвідченому приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Денисовою О.О., зареєстрованої в реєстрі за №9537 та державної реєстрації заборони на відчуження (номер запису про обтяження: 11598877), яка зареєстрована 12.09.2011 року за номером 9538 та інших обтяжень пов`язаних з даною іпотекою. Позов мотивований тим, що зобов`язання, які були забезпечені іпотекою припинені внаслідок їх повного виконання, однак відповідачем не здійснено дії щодо припинення чинності обтяжень. Заходи досудового врегулювання спору відповідачем були проігноровані, що послугувало підставою для звернення до суду з відповідним позовом. Позивач в призначене судове засідання не з`явилася, надала до канцелярії суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволення. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в призначене судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлявся належними чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив до суду не надав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі у відсутності відповідача, на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного. Судом встановлено, що 12.09.2011 року між ПАТ Банк «Морський» м. Севастополя та [PERSON] було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Денисовою О.О. та зареєстрований в реєстрі за №9537. Згідно розділу 1 даного договору іпотекодавець для забезпечення виконання в повному обсязі зобов`язань позичальника перед іпотекодержателем за кредитним договором №1230911-КФ від 12.09.2011 року передає в іпотеку іпотекодержателю належне їй майно, а саме, кв. [ADDRESS] . Пунктом 3.4 даного договору визначено, що право іпотеки припиняється виконанням зобов`язання в повному обсязі. Згідно інформаційної довідки №280281502 від 20.10.2021 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що [PERSON] є власником кв. [ADDRESS] . Заборона на відчуження даного об`єкта нерухомості зареєстрована 12.09.2011 року приватним нотаріусом Денисовою О.О. за №11599101, підставою для обтяження послугував вищенаведений договір іпотеки. Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Відповідно до ч. 2 ст. 386 Цивільного кодексу України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 598, 599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно довідки Заступника начальника відділення ПАТ Банк «Морський» в м. Миколаєві №2, Конончук О.В. від 16.10.2012 року за вих. №339, станом на 16.10.2012 року кредитна заборгованість у [PERSON] перед банком по кредиту відсутня. Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку, що позивач виконала взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, що свідчить про припинення зобов`язання. Згідно з частиною першою статті 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Стаття 17 Закону України «Про іпотеку» визначає, що іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою. Оскільки основне зобов`язання за Кредитним договором №1230911-КФ від 12.09.2011 є виконаним, то іпотека за Договором іпотеки від 12 вересня 2011 року зареєстрованим в реєстрі за №9538, укладеним між сторонами по справі, припиняє свою дію. Порядок внесення до Державного реєстру обтяжень рухомого майна відомостей про виникнення, зміну та припинення обтяжень регламентується Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», Порядком ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2004 року № 830 (далі - Порядок) та Інструкцією про порядок ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна та заповнення заяв, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 29 липня 2004 року № 73/5. Відповідно до частини п`ятої статті 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів та інформація про припинення обтяження. Записи щодо обтяжень, які втратили свою чинність, підлягають вилученню з Державного реєстру через шість місяців після реєстрації відомостей про припинення обтяження. Згідно з частиною третьою статті 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов`язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку (частина третя статті 17 Закону України «Про іпотеку»). Пунктом 25 Порядку визначено, що реєстратор вносить до Реєстру відомості про припинення обтяження в день прийняття заяви. З огляду на те, що з інформаційної довідки №280281502 від 20.10.2021 року вбачається, що зареєстрована на підставі Іпотечного договору обтяження - заборона на нерухоме майно, а саме, на кв. [ADDRESS] , не припинена, а також не вилучено з Державного реєстру обтяжень рухомого майна та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За такого, підлягає проведенню реєстрація відомостей про припинення іпотеки та обтяження даного нерухомого майна. Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved