Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

05 листопада 2020 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі- АТ КБ «ПриватБанк», звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 18 серпня 2012 року між ним та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. За умовами вказаного договору [PERSON] було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт. Для користування кредитним картковим рахунком [PERSON] отримала кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 2500,00 грн. Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав [PERSON] можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, а остання зобов`язалася повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме згідно до п.2.1.1.12.3 погашення кредиту поповнення картрахунку держателя, здійснювати шляхом внесення коштів у готівковому або безготівковому порядку і зарахування їх банком на картрахунок держателя, а так само шляхом договірного списання коштів з інших рахунків клієнта на підставі договору. Своїм підписом у заяві [PERSON] підтвердила, що підписана нею заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає договір про надання банківських послуг. [INFO] померла [PERSON] . 02 квітня 2020 року позивачем була направлена претензія кредитора до Глухівської державної нотаріальної контори, та 02 червня 2020 року отримано відповідь про те, що спадкоємці померлої із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса чи відмову від неї до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «ПриватБанк». Вважає, що у зв`язку із тим, що відповідач постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини і не заявив про відмову від неї, він вважається таким, що прийняв спадщину, до складу якої входять, в тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника. 11 червня 2020 року позивач направив відповідачу лист-претензію, згідно з якою пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було не виконано. Станом на дату смерті позичальника її заборгованість перед банком за кредитним договором від 18 серпня 2012 року становить 114960,82 грн. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 18 серпня 2012 року в розмірі 114960,82 грн. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але разом з позовною заявою подано заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, у наданий судом строк та станом на 10 грудня 2020 року своїм правом подання відзиву на позовну заяву не скористався, до суду клопотань про розгляд справи без його участі та будь-яких інших клопотань чи заяв не подав. У відповідності до частини восьмої статті 178 та частини п`ятої статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Згідно правил частини шостої статті 19 ЦПК України\~зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог\~статті 274 ЦПК України\~справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 10 грудня 2020 року суд вирішив розглянути справу у заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Щодо клопотання Позивача про огляд веб-сайту, суд зазначає, що відповідно до положень ч.ч. 1- 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Частиною 1 статті 85 ЦПК України визначено, що письмові, речові та електронні докази, які не можна доставити до суду оглядаються за їх місцезнаходженням. Згідно ч.7 ст. 85 ЦПК України у порядку, передбаченому цією статтею, суд за заявою учасника справи чи з власної ініціативи може оглянути веб-сайт (сторінку), інші місця збереження даних в мережі Інтернет з метою встановлення та фіксування їх змісту. У разі необхідності для проведення такого огляду суд може залучити спеціаліста. Відповідно до ст. 100 ЦПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Представником позивача до позовної заяви долучені Умови та правила надання банківських послуг, які розміщені на офіційному веб-сайті ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», в тому числі і розділ 2.1.1. Отже, представник позивача не навів достатнього обґрунтування неможливості доставити та необхідності оглядати вказаний доказ за місцезнаходженням. Враховуючи вищевикладене клопотання задоволенню не підлягає. Таким чином, розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд встановив наступне. 18 серпня 2012 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, згідно з умовами якого останній було відкрито кредитний рахунок, отримала платіжну картку та встановлено початковий кредитний ліміт, який у подальшому збільшився до 2500 грн. (а.с.16). У заяві зазначено, що відповідач згодна з тим, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 48). Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 31 липня 2020 року, а не на дату смерті позичальника, як зазначено у позові, становить 114960,82 грн. (а.с. 8-10). АТ КБ «ПриватБанк» 02 квітня 2020 року надіслав претензію кредитора № SAMDN50000067140129 від 13 березня 2020 року до Глухівської міської державної нотаріальної контори, в якій повідомив, що йому стало відомо про смерть [PERSON] (а.с.50). 02 червня 2020 року банком була отримана відповідь від нотаріуса від 23 квітня 2020 року про те, що на підставі претензії АТ КБ «ПриватБанк» після померлої [INFO] [PERSON] була заведена спадкова справа № 28 від 22.04.2020, свідоцтво про право на спадщину після померлої [PERSON] не видавалося (а.с.51). 11 червня 2020 року банк направив відповідачу лист-претензію від 03 червня 2020 року, згідно з якою пред`явив свої вимоги (а.с.52). Позивач просить стягнути суму боргу зі спадкоємця [PERSON] , посилаючись на те, що відповідач прийняв спадщину, відповідно до вимог ч. 3\~ст. 1268 ЦК України, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлої. Відповідно до довідки відділу ведення реєстру територіальної громад Глухівської міської ради № 908/01-12 від 06.11.2020, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.73). З повідомлення № 82/01-09 наданого ЦНАП Глухівської міської ради від 24.11.2020 вбачається, що інформація про осіб зареєстрованих за адресою: [ADDRESS] у відділі відсутня. Згідно з даними інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 25 листопада 2020 року після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , заведена спадкова справа 22.04.2020, номер у спадковому реєстрі 65769970. З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) вбачається, що після смерті [PERSON] інформація відсутня. Згідно зі\~статтею 608 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України) зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. За приписами статей\~1216,\~1218 ЦК України\~спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.2\~ст.1220 ЦК України\~часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч.1\~ст.1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з ч.5\~ст.1268 ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.1ст.1297\~ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак, відповідно до ч.3\~ст.1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що хоча отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до\~статті 1296 ЦК України\~є правом, а не обов`язком спадкоємця, однак відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог кредитора. Згідно з ч.3\~ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до пункту 5 частини першої\~статті 1219 ЦК України\~не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені\~статтею 608 цього Кодексу. Порядок пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців і порядок їх задоволення регулюються нормами статей\~1281,\~1282 ЦК України. У зв`язку зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статей\~1281,1282 ЦК України\~щодо строків пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора. Відповідно до\~статті 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Згідно зі\~ст.1282 ЦК України\~спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці в спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника), за загальним правилом, переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника в зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного в спадщину. Згідно ч.ч.1, 5, 6\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. На позивача покладений обов`язок з врахуванням предмету і підстав позову довести в суді ті обставини, на які він посилається, як на підставу своїх позовних вимог. Тобто, відповідно до вимог ст.ст.12,\~13 ЦПК України\~- позивач повинен був довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст. 78 - 80 ЦПК України, зазначені ним обставини. Однак, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що після смерті [PERSON] залишилося будь-яке спадкове майно, яке прийняв відповідач, та його вартість, в процесі розгляду справи позивачем не заявлялося жодних клопотань про витребування вказаної інформації. Той факт, що позичальник був зареєстрований в будинку за адресою: [ADDRESS] , не свідчить про те, що їй належала вказана квартира на праві власності. Позивач не підтвердив суду неможливість надати докази щодо наявності у померлої спадкового майна. Враховуючи положення ч.7\~ст.81 ЦПК України\~суд позбавлений можливості самостійно збирати докази. Таким чином, позивачем не надано жодного доказу на підтвердження своїх вимог, а тому позов є необґрунтованим та не підлягає задоволенню. На підставі викладеного та відповідно до статей 608, 1216, 1218, 1219, 1281-1282, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: dismissed