Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

05.08.2021 до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з вищевказаною позовною заявою звернувся [PERSON] . На підтвердження позовних вимог, зазначив, що квартира [ADDRESS] (колишня адреса: [ADDRESS] ), належить на праві спільної власності позивачу [PERSON] , його дружині [PERSON] та дочкам [PERSON] , [PERSON] , яка померла [INFO] . Частина кожного становить -1/4 (одну четверту). В липні 2021 року стало відомо, що на квартиру [ADDRESS] накладено обтяження - арешт, відповідно до постанови Миргородської виконавчої служби № б/н від 01.03.2004, реєстраційний номер обтяження 1710174, зареєстрований 24.02.2005 реєстратором Першою миргородською державною нотаріальною конторою. Обтяження накладено на всю квартиру, а не на частку яка належить [PERSON] . Однак, відомості про відкриті чи незавершені виконавчі провадженні, щодо [PERSON] у Миргородському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) відсутні. Зазначив, що підстави для дії обтяжень відсутні, їх наявність обмежує права позивача на розпорядження своїм майном. З огляду на ці обставини позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. Ухвалою суду від 09.08.2021 відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.24). В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив скасувати арешти накладені на підставі постанови державного виконавця від 01.03.2004. Зазначив, що на даний час відпали підстави арешту на його майно. У виконавчий службі відсутні відкриті відносно нього виконавчі провадження. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, заяв та клопотань на адресу суду не надходило. У встановлений судом строк представник відповідача правом на подання відзиву не скористався. Треті особи в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 28,29). Заслухавши позивача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що право власності на квартиру [ADDRESS] (попередня адреса: [ADDRESS] зареєстровано в ДКП «Миргородтехінвентаризація» за реєстровим номером 225 в реєстровій кризі 43 за: [PERSON] - 1/4 частина, згідно свідоцтва про право на спадщину по закону від 10.04.2002; [PERSON] - 1/4 частина, згідно свідоцтва про право власності на житло від 23.12.1993 виданого Бюро по приватизації згідно з розпорядженням (наказом) №920 від 23.12.1993; [PERSON] - 1/4 частина, згідно свідоцтва про право власності на житло від 23.12.1993 виданого Бюро по приватизації згідно з розпорядженням (наказом) №920 від 23.12.1993; [PERSON] - 1/4 частина, згідно свідоцтва про право власності на житло від 23.12.1993 виданого Бюро по приватизації згідно з розпорядженням (наказом) №920 від 23.12.1993 (а.с. 14). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.11). Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, станом на 07.07.2021 на квартиру [ADDRESS] , накладено обтяження у вигляді арешту на все (невизначне) майно, підстава обтяження - постанова Миргородської виконавчої служби № б/н від 01.03.2004 (реєстраційний номер обтяження 1710174, зареєстрований 24.02.2005 реєстратором Першою Миргородською державною нотаріальною конторою, власник [PERSON] (а.с.16). З довідки Миргородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) №17346 від 15.07.2021 вбачається, що станом на 15.07.2021 відкриті/незавершені виконавчі провадження про стягнення заборгованості з [PERSON] у відділі відсутні (а.с.17). Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Оскільки право позивача на розпорядження своїм майном є порушеним, воно підлягає захисту у судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На рівні національного законодавства гарантії захисту права власності закріплені в ст.41 Конституції, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень, установлених законом. Зазначений принцип відображено і в ч.1 ст.321 Цивільного кодексу, згідно з якою право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Одним зі способів захисту права власності є гарантована в ст.391 цього Кодексу можливість власника вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи безперешкодно користуватися своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь які угоди, відповідно до закону за своєю волею, не залежно від волі інших осіб. Статтею 386 ЦК України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. У відповідності до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт може бути знятий за рішенням суду. Таким чином, наявні обтяження у вигляді арешту накладеного на всю квартиру, в тому числі і на частину яка належить позивачу, порушує його права на оформлення спадщини та розпорядження своїм майном, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. В зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved