Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-08 00:00:00

05 квітня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті. Мотивувала вимоги тим, що [INFO] у м. Дебальцеве Донецької області померла [PERSON] , [INFO] , яка доводилася матір`ю [PERSON] . При зверненні до Слов`янського районного відділу ДРАЦС для реєстрації смерті матері, отримала відмову. Встановлення факту смерті в судовому порядку заявнику необхідно для реєстрації факту смерті на території України. У зв`язку з вищевикладеним, просить суд, встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженки с. Олександрівка Добровеличківського району Кіровоградської області, громадянки України, померлої [INFO] у м. Дебальцеве Донецької області. Заявниця [PERSON] в судове засідання не з`явилась, була належним чином повідомлена про дату та час судового засідання. Представник заінтересованої особи: Слов`янського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), будучи належним чином повідомленим про дату та час судового засідання, в залу суду не з`явився. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 20 листопада 1954 року районним ЗАЦС, м. Ровеньки, Ворошиловградської області, [INFO] народилася [PERSON] . Відповідно до свідоцтва її матір`ю зазначена [PERSON] . Згідно з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища вбачається, що 10 серпня 1974 року відділом РАЦС Ровеньківського міського управління юстиції Луганської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , після шлюбу дружина змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Також з цієї довідки вбачається, що 21 червня 1983 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу дружина залишила прізвище « [PERSON] ». Відповідно до Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 25.06.1987 року Міськ. Відділом ЗАЦС м. Дебальцево Донецької обл., [PERSON] , 1947 р.н., та [PERSON] , 1954 р.н., уклали шлюб 25 червня 1987 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінилось з дошлюбного « [PERSON] » на « [PERSON] ». Отже, заявниця [PERSON] є дочкою померлої [PERSON] та заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України може бути подана заявником до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області. Відповідно до Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 05.05.2018 року, виданого Дебальцевським міським відділом ЗАЦС Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у м. Дебальцеве Донецької області. Відповідно до Довідки про причину смерті № 88 від 05.05.2018 року, [PERSON] у віці 89 років, померла [INFO] від атеросклеротичного коронарокардіосклерозу. Згідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків. Питання щодо можливості використання як доказів у справі про встановлення факту народження та смерті особи в певний час на тимчасово окупованій території України документів, які видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на такій території, має вирішуватися з урахуванням загальних положень цивільного процесуального законодавства України щодо належності та допустимості доказів (статті 76, 77 ЦК України). Зокрема, належними відповідно до частини першої є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; допустимими за змістом частини першої ст. 78 ЦПК України є докази, одержані в порядку, встановленому законом. Під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справі судом береться до уваги практика (ЄСПЛ), а саме правові висновки, що зазначені у справі «Кіпр проти Туреччини». Ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), висновок ЄСПЛ слід розуміти у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Як вбачається зі змісту відмови Слов`янського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) № 20.23-209/59 від 03 квітня 2021 року, заявниці [PERSON] було відмовлено, оскільки нею пред`явлено свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 05.05.2018 року, виданого на тимчасово окупованій території України. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Також пред`явлені документи заявницею видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Надати такі документи заявниця не має можливості, оскільки мати [PERSON] померла на території, тимчасово непідконтрольній українській владі, і наявні в неї документи не відповідають вимогам законодавства України. Заявниця зазначила, що метою звернення до суду з даною заявою є отримання в ВДРАЦС свідоцтва про смерть належного державного зразку. За таких обставин, встановлення факту смерті породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту смерті. Заявниця не має іншої можливості одержати в державному органі реєстрації актів цивільного стану документ (свідоцтво про смерть), який посвідчує факт смерті матері [PERSON] [PERSON] . За наведених обставин, суд приходить до висновку, що задоволення заяви має для заявника юридичне значення, метою якого є отримання свідоцтва про смерть згідно чинного законодавства України. На підставі викладеного,

Outcome: approved