Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

07.07.2021 року позивач [PERSON] звернулась до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про збільшення розміру стягуваних аліментів. Свій позов обґрунтувала тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 04.11.2013 року. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , на утримання якої відповідач, за рішенням того ж суду від 22.10.2013 року, сплачував аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 600,00 грн. Позивач зазначає, що на даний час вказаного розміру аліментів не вистачає для повного, достатнього, гармонійного та необхідного розвитку та рівня життя дитини, фактично на її утримання необхідно більше коштів. З 01.07.2021 року розмір прожиткового мінімуму на дитину від шести до вісімнадцяти років складає 2510,00 грн. Крім того відповідач має заборгованість по аліментам, оскільки не завжди їх сплачує. Але на теперішній момент [PERSON] працює та має можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі. У зв`язку з чим [PERSON] звернулась до суду та просила збільшити розмір аліментів, визначений за рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 22.10.2013 року, та стягнути з [PERSON] аліменти на неповнолітню дитину [PERSON] в розмірі 1/4 частини його доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття. В судове засідання позивач не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій також зазначила, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити, крім того не заперечує проти заочного розгляду справи у разі неявки в судове засідання відповідача. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, належним чином був повідомлений про місце, день та час розгляду справи, про що в матеріалах справи маються відповідні поштові повідомлення. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку із тим, що відповідач своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстровану шлюбі, який було розірвано рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 04.11.2013 року (а.с.7). Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , що видане 15.11.2007 року виконкомом Полтавської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, актовий запис №06 (а.с.5). Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 22.10.2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 600,00 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття (а.с.6). Відповідно до довідки відділу реєстрації Добропільської міської ради №16.01-08/2720 від 02.07.2021 року про склад сім`ї вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом з нею зареєстрована її дитина [PERSON] , [INFO] (а.с.8). 30.09.2021 року позивач надала до суду розрахунок заборгованості зі сплати аліментів з [PERSON] за виконавчим листом №227/5008, який виданий 22.10.2013 року, з якого вбачається, що станом 01.07.2021 року борг [PERSON] по сплаті аліментів на утримання дитини складає 12411,38 грн. Згідно за ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України (із змінами, внесеними згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» від 03.07.2018 року № 2475-VІІІ), розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дана норма однаково застосовується до всіх платників аліментів, незалежно від правових підстав їх праці (робота за трудовим договором, відповідно до вимог КЗпП, робота за контрактом за кордоном тощо). З дня постановлення судового рішення про стягнення з відповідача аліментів змінились зокрема витрати на утримання дитини, у зв`язку із знеціненням національної грошової одиниці та зміною мінімального розміру аліментів, а також мінімального прожиткового мінімуму дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» затверджено, що у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Частиною 2 статті 182 СК України передбачено мінімальний і гарантований розмір аліментів на одну дитину відповідного віку. Постанова Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» орієнтує суди на те, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 23 постанови пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у випадку задоволення судом позову про зміну розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України (із змінами, внесеними згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року № 2037-VІІІ) встановлено, що за рішенням суду кошти для утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Як свідчить правова позиція Верховного Суду України у справі за №6-143цс13 від 05.02.2014 року, право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог частини 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 6 статті 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про розгляд справи в суді, тобто був обізнаний, що в Добропільському міськрайонному суді Донецької області розглядається справа про збільшення розміру аліментів, які з нього стягуються. Тобто суть позовних вимог була йому відома, ніяких заперечень, клопотань або відзиву на позовну заяву на адресу суду не надсилав. Також суд не був повідомлений відповідачем щодо його працездатності та не надана інформація щодо інших утриманців останнього. Отже, позовні вимоги про збільшення розміру стягуваних аліментів з відповідача на користь позивача на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , з твердої грошової суми в розмірі 600,00 грн. на 1/4 частину всіх видів заробітку але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до повноліття дитини, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі, при цьому аліменти слід стягувати з відповідача, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Оскільки при зверненні до суду з позовом про збільшення розміру стягуваних аліментів, позивачка була звільнена від сплати судового збору, у відповідності зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved