Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-18 00:00:00

05 травня 2020 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач просив зобов`язати [PERSON] усунути перешкоди у користуванні ним квартирою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , шляхом виселення [PERSON] та передачі ключів від квартири за адресою: [ADDRESS] , вселення його до квартири за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що 26 лютого 2014 року було укладено Договір іпотеки між Публічним акціонерним товариством «Банк «Київська Русь» та [PERSON] , відповідно до якого відповідач з метою належного виконання зобов`язання з кредитного договору передав в іпотеку ПАТ «Банк «Київська Русь» однокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно п. 3.1.20 вказаного Договору іпотеки, іпотекодержатель має право здійснити відступлення прав за договором будь-якій особі без отримання згоди на це іпотекодавця. Відповідно до Договору про відступлення права вимоги від 26 грудня 2017 року, право вимоги за Договором іпотеки від 26 лютого 2014 року було передано [PERSON] . Відповідач порушив зобов`язання за кредитним договором, що підтверджується повідомленням про порушення основного зобов`язання від 10 грудня 2018 року, внаслідок чого [PERSON] набув право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Право власності на вказану квартиру було зареєстровано 26 листопада 2019 року. Відповідно до довідки про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні, станом на 26 грудня 2019 року у вказаній квартирі не зареєстровано жодної особи. Відповідачу було направлено листи із вимогою звільнити приміщення від особистих речей та передати ключі від квартири. Проте, на день звернення до суду з даною позовною заявою, відповідач на лист не відповів, на зв`язок не виходить, отже здійснює дії, що унеможливлюють користування та розпорядження позивачем належним йому на праві власності житловим приміщенням. Ухвалою судді від 27 травня 2020 року, після виконання вимог, передбачених ч. 6 ст. 187 ЦПК України, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 22 червня 2020 року. Ухвалою суду від 22 червня 2020 року на підставі п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі № 377/356/20, П № 2/377/198/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, Державний реєстратор Гостомельської селищної ради Кирилова Наталія Миколаївна, про скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності. Ухвалою суду від 07 червня 2021 року було поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання на 18 червня 2021 року. Ухвалою суду від 18 червня 2021 року було відкладено підготовче засідання на 03 серпня 2021 року підставі п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України. Ухвалою суду від 03 серпня 2021 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 19 серпня 2021 року. Позивач в призначене судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином в порядку, передбаченому ст. ст. 128-130 ЦПК України. В матеріалах справи міститься заява позивача про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. На електронну адресу суду від позивача також надійшла заява, в якій він просив цивільну справу, призначену на 19.08.2021 року, розглядати без його участі. Відповідач в призначене судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, до канцелярії суду подав клопотання, в якому просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги не визнав в повному обсязі та просив відмовити у їх задоволенні. Відзив на позов до суду не подав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом з матеріалів справи встановлено, що 26 лютого 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Банк «Київська Русь», надалі «Іпотекодержатель», в особі [PERSON], яка діяла на підставі довіреності, та [PERSON] (надалі - Іпотекодавець) було укладено Договір іпотеки, посвідчений 26 лютого 2014 року державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області Наваліхіною О.О. за реєстровим № 261 (а. с. 5-14). Розділом «Терміни Договору» визначено, що терміни та скорочення, що використовуються у цьому Договорі, сторони розуміють наступним чином: кредитний договір - кредитний договір № 22407-44-20-14-2 від 26 лютого 2014 року, укладений між Іпотекодержателем та Іпотекодавцем, а також всі договори про внесення змін до нього (додаткові договори, додатки тощо), які чинні на момент укладення цього договору та можуть бути укладені після укладення цього договору. Основне зобов`язання - зобов`язання Іпотекодавця, що випливає з кредитного договору, в тому числі: повернути Іпотекодержателю кредит в сумі 100 000,00 гривень не пізніше 26 лютого 2019 року; сплачувати проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені кредитним договором; сплачувати неустойку (штрафи, пені тощо) та інші платежі в строки, порядку та на умовах, визначених кредитним договором, нести відповідальність за порушення грошового зобов`язання, відшкодувати Іпотекодержателю всі можливі збитки, понесені ним внаслідок невиконання чи неналежного виконання Іпотекодавцем умов кредитного договору, та інші встановлені кредитним договором зобов`язання. Відповідно до п. 1.1. договору іпотеки, за цим договором Іпотекодавець з метою забезпечення належного виконання Основного зобов`язання передає в іпотеку, а Іпотекодержатель приймає в іпотеку в порядку і на умовах, визначених цим договором, наступне нерухоме майно: однокімнатна квартира [ADDRESS] . Підпунктом 3.1.20 пункту 3.1. іпотечного договору визначено, що іпотекодержатель має право, зокрема, здійснити відступлення прав вимоги за цим договором та права вимоги за кредитним договором будь-якій особі без отримання згоди іпотекодавця. В підпунктах 5.1.1.-5.1.2. пункту 5.1. іпотечного договору зазначено, що іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки у будь-який час незалежно від настання строку виконання основного зобов`язання у разі, зокрема: якщо у момент настання строку виконання основного зобов`язання воно не буде виконано належним чином, а саме: при повному або частковому неповерненні кредиту (або його частини) та/або при повній або частковій несплаті процентів, винагороди, неустойки, невідшкодуванні витрат та збитків іпотекодержателя у встановлені кредитним договором строки; у випадку невиконання іпотекодавцем будь-яких інших обов`язків, передбачених кредитним договором. Відповідно до підпункту 5.3.3. пункту 5.3. іпотечного договору, іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки будь-яким способом, не забороненим чинним законодавством України за власним вибором, зокрема, шляхом позасудового врегулювання згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя, укладеним шляхом здійснення застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, у формах, порядку та на умовах, викладених у п. 5.4. цього договору. При цьому застереження, зазначене в п. 5.4. цього договору, є договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно з підпунктом 5.4.1. пункту 5.4. іпотечного договору «Застереження про задоволення вимог іпотекодержателя», задоволення вимог іпотекодержателя здійснюється, зокрема, шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку», відповідно до якої у випадку задоволення вимог іпотекодержателя шляхом використання процедури, передбаченої в цьому підпункті договору, договір про задоволення вимог іпотекодержателя, укладений шляхом здійснення цього застереження, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки, а цей договір іпотеки є правовстановлюючим документом. При цьому сторони з розумінням змісту статті 37 Закону України «Про іпотеку» свідчать, що право іпотекодержателя зареєструвати право власності на предмет іпотеки на підставі положень цього підпункту договору є безумовним, тобто підлягає реєстрації згідно вимог чинного законодавства України, незалежно від претензій іпотекодавця, а рішення про реєстрацію права власності на предмет іпотеки може бути оскаржене іпотекодавцем в судовому порядку лише у випадку, якщо він доведе, що повністю виконав умови кредитного договору. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття шляхом проведення оцінки суб`єктом оціночної діяльності. 26 грудня 2017 року між Публічним акціонерним товариством «Банк «Київська Русь», від імені якого діяла уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Біла Ірина Володимирівна, та фізичною особою [PERSON] було укладено договір про відступлення прав вимоги за договором іпотеки, посвідченим державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області Наваліхіною О.О. 26 лютого 2014 року за реєстровим № 261, посвідчений 26 грудня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Макаровою О.П., відповідно до п. 1.1. якого, на умовах, викладених у цьому договорі, та у зв`язку з укладенням договору № UA-EA-2017-11-24-000289-a/42 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 26 грудня 2017 року, щодо відступлення прав за кредитним договором № 22407-44.20-14-2 від 26.02.2014 року зі всіма змінами і доповненнями, що є невід`ємною частиною, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Банк «Київська Русь» (первісним іпотекодержателем) та фізичною особою [PERSON] (новим іпотекодержателем), первісний іпотекодержатель відступає новому іпотекодержателю права за договором іпотеки, укладеним між первісним іпотекодержателем та [PERSON] . Первісний іпотекодержатель відступає новому іпотекодержателю права за договором іпотеки, визначеним в пункті 1.2. цього договору, а новий іпотекодержатель приймає це відступлення (а. с. 15-18). В підпункті 1.2.1. пункту 1.2. договору про відступлення прав вимоги за договором іпотеки, зазначено, що первісний іпотекодержатель згідно цього договору відступає права: за договором іпотеки, посвідченим 26 лютого 2014 року [PERSON] , державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області, за реєстровим № 261, (що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя), з усіма наступними змінами та доповненнями. Вказаний в п. 1.2.1. договір іпотеки з урахуванням всіх змін і доповнень укладено між первісним іпотекодержателем та боржником, в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором. Заставна вартість предмета іпотеки згідно договору іпотеки становить 201 000,00 гривень. Пунктом 1.3. договору про відступлення прав вимоги за договором іпотеки визначено, що до прав, котрі є предметом даного договору і які відступаються за цим договором, входять всі без виключення права іпотекодержателя за договором іпотеки, в тому числі право звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема, в позасудовому порядку на підставі застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що містяться в договорі іпотеки. За змістом п. 1.4. договору про відступлення прав вимоги за договором іпотеки, укладення цього договору є правовою підставою для заміни сторони іпотекодержателя за договором іпотеки та переходу (відступлення) від первісного іпотекодержателя до нового іпотекодержателя всього комплексу прав та обов`язків іпотекодержателя за договором іпотеки в повному обсязі. Згідно з п. 8.5. вказаного договору, цей договір набуває чинності (вважається укладеним) з моменту його нотаріального посвідчення. Таким чином, [PERSON] , позивач у справі, 26 грудня 2017 року набув в повному обсязі весь комплекс прав та обов`язків іпотекодержателя за договором іпотеки, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Банк «Київська Русь» та [PERSON] , посвідченим 26 лютого 2014 року державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області Наваліхіною О.О. за реєстровим № 261. 10 грудня 2018 року [PERSON] був надісланий лист-вимога боржнику [PERSON] про погашення заборгованості, в якому він, посилаючись на відсутність оплат зобов`язань за кредитним договором, вимагав дострокового погашення заборгованості за кредитним договором № 22407-44-44.20-14-2 від 26.02.2014 року, а саме погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів за користування та інших платежів, встановлених договором, в сумі 135 445,19 гривень та зазначив строк погашення боргу в повному обсязі до 11 січня 2019 року, який був отриманий 18.12. 2019 року (а. с. 19 -20). Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 192617532 від 11.12.2019 року 26 листопада 2019 року було зареєстровано право приватної власності позивача [PERSON] на нерухоме майно: квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності державним реєстратором Гостомельської селищної ради Київської області Кириловою Н.М. за індексним номером 49936114 (а. с. 21). Згідно довідки Управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області від 26.12.2019 року за адресою; [ADDRESS] зареєстровані особи відсутні (а. с. 22). 13 березня 2020 року позивачем [PERSON] відповідачу [PERSON] було направлено лист, в якому він просив звільнити квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] від особистих речей, а також зв`язатися з ним для узгодження дати, часу та місця зустрічі, з метою передачі ключів від квартири, протягом 5 днів з дати одержання цього листа, оскільки у зв`язку з непогашенням [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 22407-44-44.20-14-2 від 26.02.2014 року, [PERSON] відповідно до договору іпотеки від 26 лютого 2014 року набув право власності на предмет іпотеки, а саме квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] (а. с. 23). Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 25 березня 2021 року у справі № 377/356/20, провадження № 2/377/9/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, Державний реєстратор Гостомельської селищної ради Кирилова Наталія Миколаївна, про скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності, що набрало законної сили 29 квітня 2021 року, скасовано запис про державну реєстрацію права власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , номер індексного запису про право власності 49936114, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 298877032115 (а. с. 55-65, а. с.55-65). Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 259100656 від 31.05.2021 року, 31.05.2021 року право приватної власності позивача [PERSON] на нерухоме майно: квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , скасовано на підставі рішення Славутицького міського суду Київської області № 377/356/20 (а. с. 98). Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 19.08.2021 року № 271220087, відомості про право власності на об`єкт нерухомого майна, а саме квартири, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 298877032115, що розташована за адресою: [ADDRESS] , відсутні (а. с. 100). Відповідно до частини 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною першою статті 317 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з частиною 1 ст. 318 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Пунктом 8 частини першої статті 346 ЦК України визначено, що право власності припиняється у разі, зокрема, звернення стягнення на майно за зобов`язаннями власника. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Аналіз вказаної статті свідчить про те, що вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном має лише власник такого майна. Враховуючи, що рішенням Славутицького міського суду Київської області від 25 березня 2021 року, що набрало законної сили 29 квітня 2021 року, було скасовано запис про державну реєстрацію права власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , номер індексного запису про право власності 49936114, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 298877032115, а згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 19.08.2021 року № 271220087, відомості про право власності на об`єкт нерухомого майна, а саме квартири, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 298877032115, що розташована за адресою: [ADDRESS] , відсутні, то вимоги позивача про усунення перешкод у користуванні вищезазначеним житловим приміщенням, виселення та вселення є безпідставними, оскільки він не є власником вказаного нерухомого майна. За таких обставин у задоволенні позову необхідно відмовити. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача у разі відмови в позові. Враховуючи, що підстави для задоволення позову відсутні, то судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору, покладаються на позивача і не підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed