overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

06 червня 2014 року сторони зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області за актовим записом №47. Сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. На даний час відповідач сумісне життя припинив, допомоги на утримання сина не надає, в зв'язку з чим [PERSON] просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, уточнила позовні вимоги та просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та не заперечує проти стягнення з нього аліментів. Представник відповідача [PERSON] не заперечує проти задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін та представника відповідача, оглянувши матеріали справи, суд вважає, що дана позовна заява підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав: Сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на утриманні позивачки, відповідач сумісне життя припинив, допомоги на утримання сина не надає, тому суд, враховуючи матеріальний стан відповідача, вважає необхідним стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття сина. Сплату судового збору слід покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

06 червня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 22 листопада 2011 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Сімейне життя не склалося у зв'язку з різними характерами, відсутністю взаєморозуміння і довіри та втратою почуття любові. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. В судове засідання позивач не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. В судове засідання відповідач не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечувала. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що позивач і відповідач зареєстрували шлюб 22 листопада 2011 року, про що в книзі реєстрації шлюбів Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Синельниківському району Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис за № 25 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 6). Спільне життя позивача з відповідачем не склалося через різні характери, відсутність взаєморозуміння і довіри один до одного та втратою почуття любові. З 19 грудня 2013 року шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство з того часу вони не ведуть та проживають окремо. В позовній заяві позивач наполягав на розірванні шлюбу, пояснюючи свою позицію тим, що їх сім'я розпалася остаточно і примирення між ними неможливе. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені в суді, відповідно до ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї неможливо, суперечить інтересам позивача, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~06 червня 2015 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № 07150060603, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 500 гривень, відповідно до умов договору відсотки за користування кредитом становлять 1,8 % за кожен день користування, з кінцевим терміном повернення 22 червня 2015 року. Відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість станом на 27 серпня 2015 року в сумі 1568 грн., яка складається із заборгованості по кредиту 500 гривень; заборгованості по відсоткам 144 грн; пені 924 грн; які представник позивача і просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «АРТ ФІНАНС», розірвавши договір фінансового кредиту. Крім того, представник позивача просить стягнути з відповідача 243,60 гривень судових витрат. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач в судове засідання не з'явився, про день слухання справи сповіщений належним чином. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Оцінивши докази по справі суд вважає, що вимоги\~\~позивача мають бути задоволені, бо у судовому засіданні встановлено, що між сторонами на підставі ст.1054 ЦК України, договору кредитування № [NUMBER] від 06 червня 2015 року встановлені договірні відносини, згідно яких відповідач отримав кредит у розмірі 500 гривень, відповідно до умов договору відсотки за користування кредитом становлять 1,8 % за кожен день користування, з кінцевим терміном повернення 22 червня 2015 року. Але відповідач, отримавши кредит, всупереч вимогам ст.526 ЦК України, умови договору по своєчасному поверненню кредиту не виконав, заборгувавши станом на 27 серпня 2015 року в сумі 1568 грн., яка складається із заборгованості по кредиту 500 гривень; заборгованості по відсоткам 144 грн; пені 924 грн. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідач не виконав зобов'язання у строк, що є істотним порушенням зобов'язання. А у відповідності до ст.1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача вимагати повернення всієї суми кредиту, ст. 651 ЦК України передбачає розірвання судом договору на вимогу однієї сторони у разі істотного порушення умов договору другою стороною, що і дає суду підставу стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму. А задоволення позову, за правилами ст.88 ЦПК України, покладає на відповідача обов'язок по сплаті судових витрат 243,60 гривень судового збору. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

06 червня 2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів із [PERSON] В обгрунтування позову посилається на те, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 16 листопада 2004 року. У шлюбі народилися двоє дітей - син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO] Відповідач працює, однак добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тому позивачка просить стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей у примусовому порядку. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку. Суд, заслухавши позивачку, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 16 листопада 2004 року у м. Нетішин Хмельницької області, про що свідчить свідоцтво про одруження. У шлюбі народилися діти - син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO], які перебувають на утриманні позивачки. Відповідно до ст.ст. 180-183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

06 червня 2016 року [PERSON] в інтересах [PERSON] звернулась до суду із заявою про визнання особи недієздатною та призначення опікуна. Вимоги обгрунтовує тим, що у її дочки [PERSON] проявляються ознаки психічної хвороби, що впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у звязку з чим вона потребує опіки, тому просить визнати її недієздатною та призначити опікуном над нею її рідну сестру [PERSON] В судовому засіданні представник заявника [PERSON] заяву підтримала та суду пояснила, що [PERSON] має психічне захворювання, а тому її слід визнати недієздатною, та призначити їй опікуна, просить задовольнити заяву. Представник органу опіки та піклування [PERSON] до проведення судового засідання подала до суду письмову заяву та висновок про можливість призначення опікуна, просила справу розглядати без її участі, не заперечує щодо задоволення заяви. Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення. Об'єктивність вимог стверджуються: копією свідоцтва про народження (а.с.4), копією свідоцтва про смерть (а.с.5), копією пенсійного посвідчення (а.с.6), копіює довідки ЛТЕК (а.с.7), копією довідки УПСЗН від 20.10.2015р. №1340 (а.с.8), копією заповіту (а.с.9), копіями паспортів (а.с.10,11,13), копією будинкової книги (а.с.19-22). Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно висновку судово-психіатричного експерта №417 судово-психіатричної первинної комісійної амбулаторної експертизи Волинської обласної психіатричної лікарні №1 від 22.07.2016 року (а.с.51-52) в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] страждає хронічним стійким психічним розладом та за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Таким чином з досліджених судом доказів вбачається, що [PERSON] внаслідок психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому суд визнає її недієздатною. Згідно висновку опікунської ради Виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області, затвердженого Рішенням виконавчого комітету №356 від 18.08.2016 року про можливість призначення [PERSON] опікуном відносно недієздатної [PERSON] (а.с.64), виконавчий комітет як орган опіки та піклування рекомендує призначити [PERSON] опікуном над сестрою [PERSON] \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

06 червня 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 12 липня 1998 року у відділі РАЦС Нововолинського МУЮ у Волинській області, актовий запис №163. Від спільного шлюбу в подружжя є неповнолітня дочка [PERSON], [INFO]. Вимоги позивач обгрунтовує тим, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалось через постійні непорозуміння, що негативно впливало на виховання дитини. На теперішній час сім'я фактично розпалась, з 2011 року припинили подружні стосунки та ведення спільного господарства, проживають окремо. Подальше перебування в шлюбі з відповідачем суперечить його інтересам. Вважає, що примирення і збереження сім'ї є неможливим, оскільки сім'я існує формально, а тому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем [PERSON] Заочним рішенням Нововолинського міського суду від 15.07.2016 року позов задоволено повністю. Ухвалою Нововолинського міського суду від 05.09.2016 року вказане рішення скасоване за заявою відповідача і справа призначена до розгляду в загальному порядку. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги визнає. Судові витрати по справі просить залишити за позивачем. В судовому засіданні встановлено, що сумісне життя подружжя є неможливим, збереження сім'ї суперечать інтересам сторін, які тривалий час не живуть однією сім'єю, не підтримують подружніх взаємин, тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, суд позов задовольняє.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

06 червня 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до \~[PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 15 жовтня 2013 року у відділі РАЦС Нововолинського МУЮ Волинської області, актовий запис №320. Від спільного шлюбу в подружжя є двоє неповнолітніх дітей: син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. Вимоги позивач обгрунтовує тим, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалось, через подружню зраду дружини, про що вона повідомила його особисто, вони припинили подружні стосунки та ведення спільного господарства. На теперішній час сімя фактично розпалась, проживають окремо. Подальше перебування в шлюбі з відповідачем суперечить його інтересам. Вважає, що примирення і збереження сімї є неможливим, оскільки сімя існує формально, а тому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву, просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась без поважних причин, будучи повідомленою про час і місце розгляду справи належним чином, причину неявки в судове засідання не повідомила. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, а саме: свідоцтво про шлюб (а.с.3,4), копії свідоцтв про народження дітей (а.с.5,6), копію паспорта позивача (а.с.7), суд прийшов до висновку, що сумісне життя подружжя є неможливим, збереження сім'ї суперечить інтересам позивача, а тому позов є підставним і підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, шлюб фактично розпався. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні встановлені обставини, які свідчать про неможливість збереження шлюбу і спільного життя подружжя, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому суд позов задовольняє . До стягнення з відповідача в користь позивача підлягають понесені ним витрати по оплаті судового збору в розмірі 551,20 грн., що підтверджується документально (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

06 червня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій зазначив, що позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті батька [PERSON] на земельну ділянку, так як у державному акті про право власності на земельну ділянку власник помилково записаний як «Триндюк Віктор Іванович», що стало підставою для відмови нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину. Заявник подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Заінтересованими особами представника до суду не направлено, пояснень не надано. Справа розглянута за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без здійснення фіксації судового засідання звукозаписувальним технічним засобом відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання про наявність підстав для задоволення заяви. Відповідно до свідоцтва про народження серії ІІ-БВ № 340237, виданого 09 жовтня 1982 року Мануїльською сільською Радою Хмельницької області, батьком заявника [PERSON], який народився 01 жовтня 1982 року, є [PERSON]. 03 березня 2010 року в с. Мусорівці Збаразького району Тернопільської області помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ИД № 099899, виданим Капустинською сільською радою Збаразького району Тернопільської області. Рішенням Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 06 грудня 2010 року, яке набрало законної сили 17 грудня 2010 року, встановлено факт, що [PERSON], [INFO], житель [INFO], є сином [PERSON], який помер 03 березня 2010 року. Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 655899, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,99 гектарів на території Іванківецької сільської ради Лановецького району Тернопільської області. Державний нотаріус Збаразької державної нотаріальної контори [PERSON] своєю постановою від 05 грудня 2011 року № 1416/02-31 відмовила заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначену земельну ділянку, так як не надано правовстановлюючих документів на підтвердження права власності померлого [PERSON]. Як вбачається з довідки Іванковецької сільської ради Лановецького району Тернопільської області від 01 квітня 2016 року № 257, на території сільської ради з 14 серпня 1990 року по 23 травня 2003 року проживав [PERSON], [INFO], а не [PERSON]. Відповідно до довідок Капустинської сільської ради Збаразького району Тернопільської області від 22 березня 2016 року №№ 10-58/2-15 та 10-59/2-15, у період з 2003 по 2010 роки [PERSON] був зареєстрований та проживав в [INFO]. Таким чином, дослідивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що факт належності покійному батькові заявника державного акту на земельну ділянку, доцільність його встановлення та неможливість його встановлення у позасудовому порядку знайшов своє підтвердження у суді.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

06 червня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 18 листопада 2006 року. Від спільного життя дітей не мають. Однією сімєю проживали до листопада 2014 року. Основою розпаду сімї послугувало те, що вони мають різні погляди на життя і з цього приводу між ними відсутнє взаєморозуміння, почуття любові та взаємоповаги втрачено. Розірвати шлюб через органи РАЦС шляхом подачі спільної заяви відповідач відмовилась. Посилаючись на викладене, а також на те, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливе, [PERSON] .М. просив шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовну заяву підтримав, на розірванні шлюбу наполягав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, причин свого неприбуття суду не повідомила, хоча належним чином була сповіщена про день, час і місце розгляду справи відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 18 листопада 2006 року зареєстрували шлюб у Білопільському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис №153, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 3). Спільних дітей подружжя [PERSON] не має. Судом також встановлено, що подружнє життя [PERSON] та [PERSON] припинили з листопада 2014 року. Позивач суду зазначив, що причинами розпаду сімї є те, що у них з відповідачем було відсутнє взаєморозуміння, вони мають різні погляди на подружнє життя, у зв'язку з чим між ними постійно виникали сварки та суперечки. На даний час почуття любові та взаємоповаги втрачено. Зберегти сімю не бажає. Відповідач своєї думки про причини розпаду сім'ї суду не висловила. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати. Від стягнення судових витрат з відповідача позивач у судовому засіданні відмовився. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

06 червня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], з якою зареєстрував шлюб 05 березня 1997 року, мотивуючи тим, що мають діаметрально протилежні погляди на шлюб і сімю. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивач у судове засідання не зявився, але надав суду письмову заяву, в якій позов підтримав та просив його задовольнити, а справу розглянути за його відсутності. Відповідач у судове засідання також не зявилася, але надала суду письмову заяву, в якій заявлені вимоги визнала і не заперечувала проти їх задоволення, а справу просила розглянути за її відсутності. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Статтею 24 СК передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 березня 1997 року. Від вказаного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Зі змісту позовної заяви та письмових заяв сторін видно, що вони проживають окремо з травня місяця 2016 року. Причиною цього є те, що мають діаметрально протилежні погляди на шлюб і сімю. Примирення між собою категорично заперечують. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження вказаної сімї неможливе, так як залишення позивача та відповідача у шлюбі буде протирічити інтересам цих осіб, і вбачає необхідність в задоволенні позову та розірвання шлюбу між сторонами.

Outcome: approved