Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

06 квітня 2020 року Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області (далі- позивач, Управління, Фонд) звернулося до суду із позовом до [PERSON] (далі-відповідач, [PERSON] ) про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 13210,26 гривень. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 липня 2019 року закрито кримінальне провадження відносно [PERSON] , за ч.1 ст. 286 КК України, і звільнено останнього від кримінальної відповідальності за вчинення діяння, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим. Даною ухвалою підтверджено факт вчинення [PERSON] кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, що полягає в нанесенні середньої тяжкості тілесних ушкоджень [PERSON] , в результаті ДТП, яка сталася 23.03.2019, внаслідок порушень відповідачем Правил дорожнього руху України. Внаслідок ДТП [PERSON] видано листи непрацездатності, і оскільки останній є застрахованою особою йому було призначено та виплаченого допомогу по тимчасовій непрацездатності, і сума виплаченої допомоги за рахунок коштів позивача склала 13210,26 гривень. Відповідач, як особа винна в заподіянні шкоди здоров`ю [PERSON] витрати позивачу у добровільному порядку не відшкодував, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 квітня 2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 13 травня 2020 року, ухвалою суду, розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою сторін. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Пояснила, що згідно наданих ПрАТ «Електромашпромсервіс» документів, зокрема відомостей про перебування [PERSON] на лікарняних, про середній заробіток [PERSON] , Фонд нарахував та виплатив грошову суму допомоги по тимчасовій непрацездатності, яку і просила стягнути з відповідача. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, однак просив суд зменшити суму матеріальної шкоди, посилаючись на те, що потерпілий [PERSON] лікувався вдома, він оплатив потерпілому витрати на лікування, і компенсував останньому матеріальну шкоду. Зазначив, що загальна сума, яку він компенсував [PERSON] складає приблизно 20 000 гривень, яку сплачувала його дочка, на підтвердження своїх доводів надав суду відповідні розписки. Заслухавши представника позивача, відповідача, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ст. ст.13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 липня 2019 року, яка набрала законної сили 22 липня 2019 року, закрито кримінальне провадження внесене в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за № 12019040230000677 від 11.04.2019, [PERSON] , [INFO] , звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення діяння, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим. (а.с. 8-9). З мотивувальної частини цієї ухвали вбачається, що [PERSON] визнав повністю вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, підтвердив обставини, викладені у обвинувальному акті і погодився на закриття кримінального провадження у зв`язку із примиренням з потерпілим. Згідно даної ухвали встановлено, що 23 березня 2019 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «ЗАЗ [NUMBER] » реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та пішохода [PERSON] , внаслідок якої [PERSON] були заподіяні тілесні ушкодження. Встановлено, що між порушенням водієм [PERSON] правил безпеки дорожнього руху, а саме вимог п. 18.1 ПДР України, та настанням наслідків - спричинення потерпілому [PERSON] тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, є прямий причинний зв`язок. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України обставини, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Так, ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, від 15 липня 2019 року, встановлено що саме внаслідок дій відповідача [PERSON] , які полягали у порушенні ПДР України, потерпілий [PERSON] був травмований, і отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди КЗ «Криворізька міська лікарня №16» Криворізької міської ради, [PERSON] видано листи непрацездатності серії АДС №113083, АДС №675631з 25.03.2019 по 18.04.2019, і з 19.04.2019 по 10.05.2019 відповідно (а.с. 4, 5) Законом України від 28.12.2014 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов`язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці», згідно з яким Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» від 18.01.2001 р. визнано таким, що втратив чинність, а Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» викладено в редакції Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Відповідно до пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень, реорганізацією шляхом злиття Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності утворено Фонд соціального страхування України. До завершення заходів, пов`язаних з утворенням Фонду соціального страхування України та його робочих органів, виконання функцій та завдань, передбачених Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», забезпечують у межах компетенції відповідні виконавчі дирекції та їх робочі органи Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. Відповідно до ст. ст. 20, 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», Фондом виплачується допомога по тимчасовій непрацездатності у разі настання страхового випадку. Згідно ч. 2 ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві та професійним захворюванням, виплачується застрахованим особам Фондом починаючи з шостого дня непрацездатності за весь період до відновлення працездатності або до встановлення медико-соціальною експертною комісією інвалідності (встановлення іншої групи, підтвердження раніше встановленої групи інвалідності) незалежно від звільнення застрахованої особи в період втрати працездатності у порядку та розмірах, встановлених законодавством. Оплата перших п`яти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві, здійснюється за рахунок коштів роботодавця у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки потерпілий [PERSON] є застрахованою особою, відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», тому Приватним акціонерним товариством «Електромашсервіс», з урахуванням зазначених положень законодавства, останньому призначено та виплачено допомогу по тимчасовій непрацездатності. Сума виплаченої [PERSON] допомоги за рахунок коштів Фонду, за період непрацездатності (30.03.2019-18.04.2019 та 19.04.2019 по 10.05.2019) склала 13210,26 гривень, що підтверджується наданим позивачем розгорнутим розрахунком суми позову (а. с. 7 ), який не оспорюється відповідачем, і з яким погоджується суд. Відповідно до ч. 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Вина [PERSON] у заподіянні шкоди підтверджується ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 липня 2019 року, і не оспорюється відповідачем [PERSON] . Отже, підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, а саме про стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди у розмірі 13 210, 26 гривень. Суд, не приймає до уваги доводи відповідача про відшкодування матеріальної шкоди, оскільки відповідно до наданих суду розписок (а.с. 28-31) саме [PERSON] отримував матеріальну допомогу, і вказані в розписках суми матеріальної допомоги останній отримував від [PERSON] , тому дані правовідносини жодним чином не впливають на обов`язок відповідача [PERSON] по відшкодуванню матеріальної шкоди виплаченої, як допомога по тимчасовій непрацездатності потерпілого за рахунок коштів позивача. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, який звільнений від сплати судового збору, тому у відповідності зі ст. 141 ЦПК України судовий збір в дохід держави в розмірі 2102 гривні підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved