overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

07.03.2014 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить постановити рішення і визнати її рідну сестру, [PERSON], недієздатною. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явилась, надала заяву, у якій свою заяву підтримує, просить її задовольнити. Дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд задовольняє заяву із наступних підстав. Встановлено, що заявник є рідною сестрою хворої [PERSON] [PERSON] з дитинства страждає на важку розумову відсталість (різко виражену імбецильність) внаслідок органічного ураження головного мозку. З приводу даного захворювання в 1987 році визнана інвалідом ІІ групи дитинства довічно. [PERSON] в силу наявних у неї психічних порушень (недорозвитку процесів мислення, пам'яті, мови, інтелекту, емоційно-вольової сфери) неспроможна на даний час усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Зазначені обставини стверджуються актом судово-психіатричної експертизи за № 324-2014 від 12.08.2014 року (а.с. 25-27). Виконком Піщівської сільської ради Новоград-Волинського району надав подання від 09.09.2014 року, в якому просить призначити опікуном [PERSON] її сестру -[PERSON] (а.с. 35) Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви і задовольняє її.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

07.03.2014 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON], у якому просить стягнути з нього аліменти на її користь на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частки кожному з усіх видів його заробітку (доходу) (всього 1/3 частки) щомісяця, а також аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до досягнення донькою [PERSON] трирічного віку. Посилається на те, що вони з 19 червня 2010 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні. На теперішній час відповідач покинув сім'ю, проживає окремо та не підтримує ніяких родинних зв'язків. Позивач надала суду заяву, в якій просить справу заслухати в її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки в суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності та свій відгук на позов суду не надав. Суд у відповідності до ст.224 ЦПК України розглянув справу заочно. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони з 19 червня 2010 року перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с. 3). Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], відповідач є батьком дітей, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.4-5). Діти проживають з матір'ю та знаходяться на її утриманні. Позивачка на даний час не працює, так як знаходиться у відпустці по догляду за дитиною трирічного віку (а.с. 6). Відповідач працює в Нікопольському управлінні експлуатації газового господарства, отримує заробітну плату, і тому має реальну змогу сплачувати аліменти на утримання дітей та дружини. Інших стягнень з відповідача не проводиться. При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, а також аліменти на утримання дружини в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

07.03.2014 року в Іллічівський міський суд з вищевказаним позовом звернувся [PERSON] (а.с. 3-4). Позивач просить суд: - визнати [PERSON], такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS]; - зняти [PERSON] з реєстрації за адресою: [ADDRESS]. свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 30 грудня 2011 року він за договором купівлі-продажу придбав у [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Після купівлі зазначеної квартири відповідачка - [PERSON] зникла і не зналась з реєстрації у його квартирі. На протязі більше двох років [PERSON] в його квартирі не появлялась, не проживала, не сплачувала комунальні послуги. Реєстрація відповідачки призводить до збільшення розміру платежів за комунальні послуги, які приходиться йому оплачувати. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, просить їх задовольнити. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, але в судові засідання жодного разу не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 30.12.2011 року приватний нотаріус Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області [PERSON] на підставі Акту державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 28.12.2011 року, виписала свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] на [PERSON] (а.с.11). 13.01.2012 року в державному реєстрі було зареєстровано право власності [PERSON] на зазначену квартиру (а.с.12). 13.01.2012 року [PERSON] було оформлено технічний паспорт на зазначену квартиру в якому він був визнаний власником квартири (а.с.7-10). Згідно довідки начальника ЖЄД-5 - [PERSON] є власником [ADDRESS] (а.с.14). За повідомленням Іллічівського МВ ГУДМС України в Одеській області в зазначеній квартирі з 2006 року зареєстрований гр. [PERSON], [INFO] (а.с.15). Норма ст.383 ЦК України передбачає, що власник квартири має право використовувати приміщення для власного проживання, членів своєї сім'ї. [PERSON] не є членом сім'ї [PERSON] У відповідності з актом від 04.03.2014 року [PERSON] не проживає в зазначеній квартирі з 13.01.2012 року (а.с.13). Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачається, що зняття з реєстрації здійснюється протягом 7 днів на підставі рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. За таких обставин позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

07.03.2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №010-14073-170707 від 17.07.2007 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON], у розмірі 4757,53 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити та не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача в порядку заочного провадження. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Ухвалою суду справа розглянута за відсутності сторін в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як вбачається із матеріалів справи, 17.07.2007 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №№010-14073-170707, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 30000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом, розмір яких передбачений умовами договору. Виходячи з умов кредитного договору, сплата кредиту та відсотків за його користування здійснюється щомісячно згідно графіку погашення кредиту безготівковими платежами або готівкою в касу кредитора. При виконанні умов кредитного договору [PERSON] зобов'язання належним чином не виконувала, чим порушила терміни сплати по кредиту та відсотків за користування кредитом, що привело до виникнення заборгованості, розмір якої станом на 25.12.2013 року склала 4757,53 грн., з яких: сума заборгованості за тілом кредиту - 2109,95 грн., заборгованість за відсотками - 1047,97 грн., заборгованість за комісіями - 1599,61 грн. Згідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до закону та умов договору. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч.2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

07.03.2014 року ПАТ «Перший український міжнародний банк» (далі ПАТ «ПУМБ») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №5293781 від 16.03.2007 року, укладеного між ПАТ «ПУМБ» та [PERSON], у розмірі 14063,24 доларів США. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити та не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача в порядку заочного провадження. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Ухвалою суду справа розглянута за відсутності сторін в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як вбачається із матеріалів справи, 16.03.2007 року між ПАТ «ПУМБ» та [PERSON] було укладено кредитний договір №5293781, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 29000,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом, розмір яких передбачений умовами договору. Виходячи з умов кредитного договору, сплата кредиту та відсотків за його користування здійснюється щомісячно згідно графіку погашення кредиту безготівковими платежами або готівкою в касу кредитора. При виконанні умов кредитного договору [PERSON] зобов'язання належним чином не виконував, чим порушив терміни сплати по кредиту та відсотків за користування кредитом, що привело до виникнення заборгованості, розмір якої станом на 26.02.2014 року склала 14063,24 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на день прийняття рішення еквівалентно 166227,49 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом - 13243,75 доларів США, що еквівалентно 156541,13 грн., сума заборгованості по процентам за користування кредитом - 388,86 доларів США, що еквівалентно 4596,33 грн., заборгованість по пені за порушення строків виконання зобов'язань за кредитом - 140,63 доларів США, що еквівалентно 1662,23 грн.. штраф - 290,00 доларів США, що еквівалентно 3427,80 грн. Згідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до закону та умов договору. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч.2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

07.03.2014 року перед початком розгляду справи відповідач заявив клопотання про відвід судді із-за таких підстав. Суддя Жмурко П.Я. не може брати участі у розгляді даної справи і підлягає відводу з огляду на те, що заявлені 18.12.2013 року ПАТ «Полтава-Авто» клопотання про передачу позову на розгляд до іншого суду та зобов*язання позивача сплатити судовий збір , як того вимагає чинне законодавство України , суди не були зодоволенні без поважних на те підстав. Представник позивач та третя особа на стороні позивача заперечують проти задоволення клопотання , так як вважають , що суддею не були порушені вимоги ст.20 ЦПК України . Заслухавши думку представника позивача та представників відповідача , суд вважає , що клопотання не обґрунтоване і до задоволення не підлягає із-за наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦПК України секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач не можуть брати участі у розгляді справи та підлягають відводу з підстав, зазначених у статті 20 цього Кодексу. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 20 ЦПК України суддя не може брати участь в розгляді справи і підлягає відводу, якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді. Розглянувши заявлений відвід, суд не знаходить підстав для його задоволення, оскільки не встановлено наявності підстав і не надано відповідних доказів для відводу судді з підстав, викладених в ст. 20 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

07.03.2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] вказуючи, що шлюб був зареєстрований між ними 27.10.1987 року в Олександрівській селищній раді Вознесенського району Миколаївської області, актовий запис № 56, від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Посилаючись на те, що єдиною сім'єю перестали проживати з травня 1988 року, він з 1994 року фактично створив іншу сім'ю, в якій народилось троє дітей, позивач просив позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилася, судом належним чином повідомлена за зареєстрованим місцем проживання про час та місце розгляду справи, судові повістки повернулися не врученими з відміткою про витік терміну зберігання кореспонденції на підприємстві поштового зв'язку. Згідно статті 74 ч.5 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою реєстрації місця проживання, вважається, що судовий виклик вручений їм належним чином. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе з причин, вказаних позивачем та суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

07.03.2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1286 грн. на утримання неповнолітньої дочки, [PERSON], [INFO], щомісячно до досягнення дочкою повноліття, тобто до [INFO]. При цьому позивач посилається на те, що дочка проживає разом з нею, з відповідачем вона подружні стосунки не підтримує з березня 2013 року, на цей час в провадженні суду перебуває справа про розлучення. Просить стягнути на утримання дитини аліменти відповідно до вимог законодавства. До судового засідання 07.05.2014 року позивач не з'явилась, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності та задовольнити позовні вимоги, не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до судового засідання повторно не з'явився, повідомлявся належним чином, будь-яких заяв не надав. Відповідно до ст. 169 ЦПК України, суд проводить розгляд справи на підставі наявних в ній доказів, постановляє заочне рішення, проти чого позивач не заперечувала, про що повідомила в заяві. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, сторони перебували у фактичних шлюбних стосунках, зареєстрували шлюб 11.11.2011 року, що вбачається зі свідоцтва про шлюб серія [NUMBER], виданого Київським відділом державної реєстрації актів Одеського міського управління юстиції. Дошлюбне прізвище [PERSON] - [PERSON] /а.с.5/. Згідно з Свідоцтвом про народження, серія [NUMBER], виданим відділом РАЦС Балаклавського районного управління юстиції м. Севастополя, [PERSON] народилась [INFO]. Батьками вказані [PERSON] та [PERSON] /а.с.4/. З довідки від 26.02.2014 року, виданої Житлосервіс №14 КП м. Севастополя, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS], разом з дочкою [PERSON], [INFO] /а.с.3/. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проаналізувавши встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

07.03.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, де вказує, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який був зареєстрований 12.10.2013 року. Від шлюбу дітей не має. Відповідач не погоджується розірвати шлюб, у зв'язку з чим позивач вимушений звернутися до суду. Шлюбні відносини припинені 19.12.2013 року. Відповідач покинула родину, та до цього часу не підтримує відносини з позивачем. Між позивачем та відповідачем постійно виникали сварки у зв'язку з відсутність взаєморозуміння, та взаємоповаги, що привело до розпаду родини. Спора відносно спільного майна в них не має. На підставі викладеного просив розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги, просив їх задовольнити, строк на примирення просив не надавати, пояснення надав аналогічні викладеним в позовній заяві, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач до судового засідання не з'явилась, про час та день розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутністю на адресу суду не надходило. Суд, на підставі ст.224 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим постановити рішення при заочному розгляді справи. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Як встановлено у судовому засіданні сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 12 жовтня 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції у м. Донецьку за актовим записом № 304 (а.с.3). Відповідно до ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно ст. 120 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюбні відносини між сторонами припинені, сторони спільного господарства не ведуть, фактичних шлюбних відносин не підтримують. Враховуючи той факт, що сторони, спільного господарства не ведуть, фактичних шлюбних відносин не підтримують, суд вважає можливим задовольнити позов і розірвати шлюб між сторонами. Вирішуючи відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, питання щодо розподілу судових витрат, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для їх розподілу, оскільки такі вимоги позивачем не заявлялися. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 56, 105,110,112,120 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

07.03.2014 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики від 10.02.2014 року в розмірі 650000 грн. та відшкодування судових витрат в розмірі 3654 грн. Позов мотивовано невиконанням відповідачем умов договору позики, в частині дотримання строку повернення суми позики. У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав і наполягав на задоволенні. Відповідач позов не визнав. Він пояснив, що реально грошові кошти в позивача не брав, а уклав договір позики на прохання сина - [PERSON], який є співзасновником приватного підприємства «Белтранснафта», що заборгувало 650000 грн іншому підприємству, яке очолює позивач. У зв'язку з цим, просив у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 10.02.2014 року сторони уклали договір позики на підставі якого позивач надав відповідачу в борг грошові кошти в сумі 650000 грн, строком до 20.02.2014 року. На підтвердження отримання зазначеної в договорі суми позики відповідач надав позивачеві розписку. Відповідно до частини другої статті 1047 ЦК України розписка позичальника або інший документ, який засвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей, є підтвердженням укладення договору позики. Згідно статті 526 цього Кодексу зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідач умови договору позики не виконав, і в установлений ним строк отримані в борг грошові кошти позивачеві не повернув. Наявність заборгованості підтверджується оригіналом розписки відповідача, яку приєднано до матеріалів справи (а.с. 30), що є безумовною підставою для стягнення суми боргу. Одночасно суд не бере до уваги заперечення відповідача з приводу фактичного неотримання ним суми позики, оскільки укладений сторонами договір позики відповідачем в судовому порядку не оскаржувався, а тому в силу положень статті 204 Кодексу він вважається дійсним.

Outcome: approved