Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

06 квітня 2016 року [PERSON] звернулася у суд з позовом, в якому зазначає, що 31 липня 2014 року уклала шлюб із відповідачем. Від шлюбу у них є син [PERSON], [INFO]. Подружнє життя в будинку батьків відповідача стало нестерпним, у звязку з чим вона перейшла проживати до своїх батьків. Впродовж чотирьох місяців спільно не проживає з відповідачем, поновлювати шлюбні відносини вона наміру не має. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає, є власником приватної фірми, що зареєстрована у м. Києві, і його дохід за 2015 рік склав 1312592,92 грн. З урахуванням наведеного, просить розірвати укладений між нею і [PERSON] шлюб та стягувати з останнього на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 50000 грн. щомісячно, починаючи з часу подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 04 травня 2016 року позов [PERSON] в частині вимог про розірвання шлюбу залишено без розгляду. Ухвалою суду від 15 червня 2016 року за заявою відповідача [PERSON] скасовано заочне рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 04 травня 2016 року і справу призначено до розгляду в загальному порядку. Під час розгляду справи позивачка [PERSON] змінила позовні вимоги і просила стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 10000 грн., починаючи з часу звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, про що подала письмову заяву. У судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] змінені позовні вимоги підтримали повністю і просили їх задовольнити з викладених у позові підстав. Окрім того, [PERSON] пояснила, що відповідач [PERSON] є приватним підприємцем та заможною людиною, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 10000 грн. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позов визнали частково і не заперечили щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1000 грн. Також відповідач пояснив, що доходи його є нерегулярними, отримує він їх від тимчасових сезонних заробітків, а дохід від підприємницької діяльності останнім часом є нульовим, у звязку з чим не має можливості сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 10000 грн. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, спеціаліста, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги належить задовольнити частково, зважаючи на таке. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕГ № 213199, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Камінь-Каширського районного управління юстиції Волинської області 27 лютого 2015 року (а.с. 7). Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України). Таким чином, за загальним правилом спосіб виконання батьками обов'язку по утриманню неповнолітньої дитини, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той із батьків, з ким проживає дитина, має право звернутися до суду із відповідним позовом і в такому разі аліменти на дитину, відповідно до вимог ст. 184 СК України, можуть бути присуджені у твердій грошовій сумі. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України). Дитина сторін [PERSON] проживає з матірю [PERSON], про що відповідач у судовому засіданні не заперечив. Між сторонами немає домовленості про розмір і порядок сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина в достатньому обсязі не надає, а його доходи, як він пояснив сам у судовому засіданні, є нерегулярними, мінливими і переважно складаються з тимчасових заробітків. З матеріалів справи також вбачається, що [PERSON] є приватним підприємцем і, згідно з довідкою Камінь-Каширського відділення Ратнівської ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області від 11 квітня 2016 року № 392/03-04-17, загальна сума його доходу відповідно до поданої декларації платника єдиного податку-фізичної особи підприємця з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року становила 1312592 грн. 92 коп. (а.с. 19). В той же час, з довідки Камінь-Каширського відділення Ковельської ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області від 20 липня 2016 року № 709/03-04-13 вбачається, що обсяг доходів відповідача за період з 01 жовтня 2015 року по 31 березня 2016 року становив 337521 грн. 29 коп., а за період з 01 квітня 2016 року по 30 червня 2016 року, тобто за 2 квартал, сума загального оподатковуваного доходу, отриманого від провадження господарської діяльності, - нуль гривень (а.с. 113). Як пояснив у судовому засіданні відповідач [PERSON] та спеціаліст податкової інспекції [PERSON], суми 1312592 грн. 92 коп. та 337521 грн. 29 коп. є не чистим прибутком, а валовими доходами відповідача, які останній як фізична особа-підприємець, будучи платником єдиного податку, вказав особисто у податковій декларації платника єдиного податку за відповідний період. Вищенаведені обставини свідчать, що доходи відповідача [PERSON] не є сталими, а носять мінливий, нерегулярний характер, а тому суд доходить висновку, що з нього доцільно та необхідно стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Беручи до уваги матеріальне становище відповідача, який інших утриманців немає, відсутність даних про незадовільний стан його здоровя, та матеріальне становище позивачки, яка працює і має на утриманні іншу неповнолітню дитину, стан здоровя дитини сторін, який в цілому є задовільним, враховуючи вимоги розумності та добросовісності, а також і те, що обов'язок утримувати дитину покладається рівною мірою на матір і батька, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково і стягувати з відповідача аліменти на утримання його неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн., починаючи з дня предявлення позову до суду і до повноліття дитини. На думку суду, відповідач [PERSON] спроможний сплачувати аліменти в такому розмірі і вказана сума є достатньою для задоволення розумних матеріальних потреб його неповнолітньої дитини. Позивачка не надала суду доказів, які б підтверджували потребу в аліментах на утримання дитини в розмірі 10000 грн. щомісячно та спроможність відповідача сплачувати таку суму коштів. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду у межах суми платежу аліментів за один місяць належить допустити до негайного виконання. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З урахуванням цих вимог закону, підпункту 3 ч. 1 ст. 80, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» і тих обставин, що позивачка при подачі позову звільнена від сплати судового збору, з відповідача [PERSON] в дохід держави належить стягнути судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. За згодою позивачки та її представника суд не стягує з відповідача судові витрати, повязані з оплатою правової допомоги та з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

Outcome: partial