Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

06.11.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання договору довічного утримання, заявивши вимоги до [PERSON] В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачкою зазначено, що 06.10.2016 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено договір довічного утримання. Відповідно до пунктів 9-11 вказаного договору, відповідач взяв на себе зобов»язання в межах вартості матеріального забезпечення: довічно утримувати її, зобов»язаний за власний рахунок придбавати і безоплатно доставляти до місця її проживання продукти харчування, одяг, медикаменти та інші необхідні товари існування, а також у разі термінової необхідності через погіршення її стану здоров»я в рахунок майбутніх платежів передавати наперед необхідну для лікування суму та щомісячно з дня підписання договору надавати матеріальне забезпечення у розмірі 500 гривень. Натомість я передаю у власність квартиру під номером [ADDRESS] загальною площею 46.1 квадратних метрів. Відповідач не виконує взяті на себе обов»язки, які передбачені договором, укладеним між мною та відповідачем, не звертає уваги на мої потреби і стан здоров»я, не забезпечує мене харчуванням, медикаментами, необхідною допомогою, і взагалі відмовляється доглядати мене. В даний момент перебуває під моїм утриманням, а також має кредитні рахунки в банку, погашення яких відповідач здійснює за рахунок своєї пенсії. Просила: розірвати договір довічного утримання, укладений між мною та відповідачем 06.10.2016 року; припинити право власності на квартиру під [ADDRESS] за [PERSON]; зняти заборону відчуження з квартири під [ADDRESS]; визнати право власності на квартиру під [ADDRESS] за [PERSON] Учасники справи в судове засідання не з»явилися, подали до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності. При цьому позивачка повідомила суд, що заявлені нею позовні вимоги підтримує, відповідач повідомив, що заявлений позов із зазначених в позовній заяві підстав визнає. Третя особа, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мазурчук В.В. просив вирішити заявлений спір на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлений спір підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.10.2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір довічного утримання, відповідно до якого відчужувач[PERSON]. передає у власність, а набувач [PERSON] приймає, належну відчужувачу квартиру під номером [ADDRESS], взамін чого набувач зобов»язується забезпечувати відчужувача - довічним утриманням(а.с. 5-6). Як видно зі змісту умов зазначеного вище договору, а саме пунктів 9, 10, 11 - за цим договором набувач зобов»язується в межах вартості матеріального забезпечення: довічно утримувати відчужувача; щомісячно з дня підписання цього договору до його смерті надавати відчужувачу матеріальне забезпечення, розмір якого визначений пунктом 10 і пунктом 11 цього договору; надати відчужувачу довічне безоплатне користування квартирою за номером [ADDRESS] без права постановки на реєстраційний облік та проживання в ній сторонніх осіб, у тому числі особистого проживання, та проведення у квартирі ремонту або інших робіт; не відчужувати у будь-який спосіб майно, що отримане за цим договором до смерті відчужувача та постійно утримувати в належному стані могилу; після смерті відчужувача поховати її з додержанням прийнятих громадських та християнських звичаїв та постійно доглядати за могилою. Вартість матеріального забезпечення відчужувача оцінена сторонами у розмірі 500,00 грн. Сума матеріального забезпечення до 10 числа поточного місяця передається відчужувачу готівкою під розписку про одержання, або поштовим переказом з доставкою, або зарахуванням на банківський рахунок (в тому числі платіжну картку). За рахунок суми матеріального забезпечення та в межах її вартості, за замовленням відчужувача, набувач зобов»язаний придбати та безоплатно доставити до місця її проживання продукти харчування, одяг, медикаменти та інші необхідні товари при цьому, придбання та доставка товарів відчужувачу в рахунок суми матеріального забезпечення не входять, а проводяться виключно за особистий рахунок набувача. Факт придбання таких речей в рахунок вартості матеріального забезпечення за цим договором та надання їх відчужувачу підтверджується фінансовими квитанціями. В разі термінової необхідності, через стан здоров»я відчужувача, набувач за погодженням з відчужувачем зобов»язаний в рахунок майбутніх платежів передати наперед необхідну для лікування суму. Крім матеріального забезпечення, визначеного цим договором, набувач протягом дії цього договору зобов»язаний додатково надавати відчужувачу послуги у вигляді: допомоги у прогулянках на подвір»ї - не менше 2 разів на тиждень; прибиранні квартири - не рідше одного разу на тиждень; генеральному прибиранні квартири - не рідше двох разів на рік; особистих гігієнічних послугах - не рідше одного разу на тиждень; інші побутові послуги - за замовленням відчужувача; у період перебування відчужувача на лікуванні в медичному закладі соціальні та гігієнічні послуги надаються щоденно не менше 4 годин на день. Звертаючись до суду з позовом, позивачка стверджує, що відповідач не виконує взяті на себе зобов»язання щодо її утримання, а навпаки перебуває під її утриманням, а також має кредитні рахунки в банках, погашення яких вона здійснює за рахунок пенсії. Відповідач під час попереднього судового засідання визнав зазначені позивачкою підставі для позову,що не викликає сумніву у суду, а відтак відповідно до правил статті 82 ЦПК України зазначені позивачкою підстави для позову не підлягають доказуванню. Відповідно до частини 1 статті 744 Цивільного кодексу України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме чи рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов»язується забезпечувати відчужувача утримання та (або) доглядом довічно, а частиною 1 статті 755 цього ж Кодексу встановлено, що договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, в разі невиконання чи неналежного виконання набувачем своїх обов»зків, незалежно від його вини. Відповідно до частини 1 статті 756 Цивільного кодексу України в разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв»язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов»язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. Як видно зі змісту пункту 13 договору довічного утримання , укладеного 06.10.2016 року між [PERSON] та [PERSON], договір може бути розірваним за згодою сторін, а в разі невиконання його умов і відмови від добровільного розірвання однією зі сторін - в судовому порядку. Наразі, за встановлених судом обставин, що відповідач не виконує взяті на себе обов»язки, які передбачені договором довічного утримання, укладеним з позивачкою, а остання бажає скористатися своїм правом на розірвання укладеного з відповідачем договору довічного утримання з тих підстав, що останній не виконує свої обов»язки щодо утримання відчужувача, відповідно заявлені [PERSON] вимоги про розірвання договору довічного утримання, зняття заборони відчуження цієї ж квартири та визнання право власності за [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , підлягають задоволенню судом. Судові витрати по сплаті судового збору від яких була звільнена позивачка при зверненні до суду з позовом, стягнути на користь держави з відповідача відповідно до правил ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved