overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-11 00:00:00

04 червня 2019 р [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання в розмірі 1000 грн щомісячно до досягнення дитиною - дочкою [PERSON] , [INFO] , трьох років. В позовній заяві позивач вказала, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , має з ним неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, не працює, потребує утримання від чоловіка - батька дитини, який є працездатним, може надавати їй утримання. Просить позовні вимоги задовольнити повністю та стягнути з відповідача в її користь аліменти на її утримання в розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення дитиною - дочкою [PERSON] , [INFO] , трьох років. Відповідач [PERSON] копію позовної\~заяви отримав, належним чином повідомлений про розгляд справи у спрощеному провадженні, не подав суду клопотання про розгляд справи за його участю, письмового відзиву на позовну заяву не подав. Дослідивши письмові докази, суд знаходить, що позов слід задовольнити з таких підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 26 березня 2016 (а.с. 3). У шлюбі мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданим 13 грудня 2016 р (а.с.4). Позивачка не працює, перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення та отримує допомогу на дитину з інвалідністю з надбавкою на догляд з 18.12.2018 р по 05.12.2023 р в розмірі 2673,90 грн і допомогу при народженні дитини з 01.08.2017 р на дочку [PERSON] , [INFO] в розмірі 860 грн. (а.с.6). Відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Статтею 80 СК України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. На підставі викладеного, з урахуванням того, що позивачка не працює, не має джерела доходу у зв`язку з відпусткою по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, доглядає за дитиною з інвалідністю, відповідач не довів, що у нього відсутні кошти для виконання свого обов`язку по утриманню дружини, яка потребує утримання у зв`язку непрацездатністю на період догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, суд знаходить позовні вимоги законними, підставними та обгрунтованими, а тому їх слід задовольнити. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача в користь держави відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-08 00:00:00

04 червня 2019 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду із позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що з 01 листопада 1990 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Неповнолітніх дітей від шлюбу у них немає. Позивач просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні характери постійні суперечки. Подальше спільне сімейне життя і збереження шлюбу, на думку позивача, є неможливим. У судове засідання позивач не з`явилася, однак в поданій до суду 22 липня 2019 року заяві, просить розглянути справу за її відсутності, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення (а.с. 17). Відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду, причин неявки суду не повідомив (а.с. 22). Відповідно до ухвали суду від 09 вересня 2019 року прийнято рішення провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 листопада 1990 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу Серії [NUMBER] (а.с. 5). Від спільного шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Позивач наполягає на розлученні, миритися не бажає. Причиною її рішення розірвати шлюб з відповідачем стало те, що спільне життя не склалось через різні характери постійні суперечки. Отже, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Установленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються статтями 105, 110, 112 СК України, відповідно до яких шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам неповнолітніх дітей. Отже, з огляду на те, що судом установлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, то суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить із такого. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 768,40 грн, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

04 червня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з заявою в якій просить встановити факт, що померла [INFO] [PERSON] є матір`ю [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті матері заявника відкрилась спадщина, на яку він є спадкоємцем, проте оформити не має можливості, оскільки не може підтвердити родинні зв`язки, а саме, що померла [PERSON] є його матір`ю, у зв`язку з втратою його свідоцтва про народження. Ухвалою судді від 04 червня 2019 року прийнято заяву до розгляду, відкрито окреме провадження та призначено судове засідання. У судовому засіданні заявник підтримав заяву та просив її задовольнити, посилаючись на обставини викладені в заяві. Заінтересована особа - Ковпитська сільська рада Чернігівського району та області в судове засідання явку свого представника не забезпечила, надавши заяви про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, зазначивши, що не заперечують про задоволення заяви. Заінтересована особа - приватний нотаріус Чернігівського районного нотаріального округу Кириченко Тетяна Володимирівна, в судове засідання не з`явилась, про день та час судового засідання повідомлена належним чином. Заслухавши заявника та свідків, дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено наступне. Згідно копії паспорта заявника, серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народився [INFO] в с. Червоне Чернігівського району та області та має зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] та області. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [INFO] в с. Червоне, Чернігівського району Чернігівської області померла [PERSON] у віці 93 років. Як вбачається з довідки виконавчого комітету Ковпитської сільської ради Чернігівського району та області від 16 лютого 2018 року, [PERSON] , на день своєї смерті [INFO] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] та області, разом з сином [PERSON] та невісткою [PERSON] . Відповідно до копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 56280293 від 24.05.2019 року та копії спадкової справи вбачається, що 24.05.2019 року приватним нотаріусом Кириченко Т.В. заведена спадкова справа № 126/2019 після смерті [INFO] [PERSON] за заявою [PERSON] . Згідно копії повідомлення Державного архіву Чернігівської області № Н-1564 від 08.06.2018 року, вбачається, що в книгах реєстрації актових записів про народження по селу Червоне Чернігівського району Чернігівської області за 1939 рік, що збереглись частково, актового запису про народження [PERSON] немає. В судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] та [PERSON] , які підтвердили, що дійсно [PERSON] є сином [PERSON] . Він проживав з матірю все своє життя та здійснював її поховання. Провівши аналіз вищевказаних доказів у їх сукупності, зіставивши їх дані між собою, суд дійшов однозначного висновку, що [PERSON] є рідним сином [PERSON] , яка померла [INFO] . Встановлено також, що інших можливостей його підтвердити заявник не має, а встановлення даного факту пов`язано з правом спадкування.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-10 00:00:00

04 червня 2019 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було укладено 25 червня 1982 року у Нововолинському міському відділі ЗАГСу Волинської області, актовий запис №240. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 25 червня 1982 року уклала шлюб з відповідачем. У шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем не склалося, вони не могли знайти спільних рішень з питань ведення спільного господарства, розподілення та використання сімейного бюджету. Понад двадцять років разом не проживають, не спілкуються та не ведуть спільного господарства. Оскільки подружні стосунки між ними припинені, шлюб носить формальний характер і подальше його збереження вважає недоцільним, тому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем в судовому порядку. Прізвище після розірвання шлюбу змінювати не бажає. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. ЇЇ представник [PERSON] подала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутності, позов підтримала, просила його задоволити та не заперечила щодо заочного розгляду справи (а.с. 39). У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується оголошенням про його виклик до суду, який розміщений на офіційному сайті судової влади (а.с. 40). Відповідно до ст.280, ст.281 ЦПК, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З досліджених письмових доказів, а саме: копії свідоцтва про шлюб та його оригіналу (а.с.6-7), суд дійшов висновку, що сумісне життя подружжя неможливе, збереження сім`ї суперечить інтересам позивача, сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, а тому суд позов задоволює і розриває шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] . Враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] 768,40 грн. сплаченого останньою судового збору (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

04 червня 2019 року до Овідіопольського районного суду в Одеській області звернувся представник позивача з вищевказаною позовною заявою, в якій вказав, що 02 липня 2014 року між банком та відповідачем був укладений кредитний договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у сумі 200000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Банк свої зобов`язання по вищевказаному кредитному договору виконав, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач свої зобов`язання по кредитному договору не виконує. В зв`язку з чим просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 194302,61 грн. та судовий збір. В судове засідання представник позивача не з`явився, але направив на адресу суду заяву в якій вказав, що позовну заяву підтримує та просить розглянути справу у відсутність їхнього представника. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином отримав позов та матеріали до нього, відзив на позов не надав. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає можливим частково задовольнити позов з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Так судом встановлено, що 02 липня 2014 року відповідач [PERSON] , [INFO] (код [NUMBER] ) отримав кредит у сумі 200000.00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Банк свої зобов`язання по вищевказаному кредитному договору виконав, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач свої зобов`язання по кредитному договору не виконує. Станом на 02 квітня 2019 року сума заборгованості за вищевказаним кредитним договором складає:- заборгованість за тілом кредита -194302,61 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог в частині стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом -47750,26 грн. посилаються на Умови та правила надання банківських послуг та розрахунку заборгованості. Здійснивши аналіз даних правил та умов та з урахуванням принципів справедливості, доброчесності та розумності, суд приходить до висновку, що при укладенні кредитного договору з фізичною особою, банк не дотримувався вимог ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» та ст.ст. 633, 634 ЦК України, а тому суд вважає, що позивач не зміг обґрунтувати позовні вимоги в частині стягнення заборгованості та в частині стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом - 47750,26 грн. Позивач при поданні позову сплатив судовий збір у сумі 2914,54 грн., суд прийшов до висновку, що позов частково обґрунтований, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь банка в розмірі 2914,54 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-10 00:00:00

04 червня 2019 року до суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз Збут» з зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [PERSON] та [PERSON] є споживачами послуг з постачання природного газу в газифікованому житловому будинку приєднаному до газорозподільчих мереж, що розташований за адресою: [ADDRESS] , які надаються Товариством з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз Збут», з відкритим особовим рахунком № [NUMBER] . Договір постачання природного газу побутовим споживачам є публічним і укладається шляхом заявочного приєднання споживачів до умов договору. Якщо ж споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, то згода споживача на приєднання до умов договору підтверджується сплаченим споживачем рахунком (квитанцією) постачальника за поставлений природний газ або фактичним споживанням природного газу після офіційного опублікування договору постачальником. Позивач зазначає, що свої зобов`язання щодо забезпечення постачання природного газу за вказаною адресою виконує належним чином, що підтверджується фактом його дійсного споживання та відсутності відомостей щодо звернення відповідачів до постачальника щодо вимог про припинення їм постачання природного газу, а отже між сторонами склалися договірні правовідносини щодо постачання природного газу. Проте, [PERSON] та [PERSON] свої зобов`язання щодо оплати заборгованості за постачання природного газу своєчасно не виконують. Через це, 22 серпня 2018 року постачання природного газу на об`єкт споживачів було припинено. Разом з цим, позивач посилається на п. 19 Правил постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2496, та вказує, що припинення газопостачання не звільняє побутового споживача від обов`язку сплати заборгованості за фактично спожитий газ. У зв`язку з цим, а також, враховуючи факт не сплати в добровільному порядку заборгованості за спожитий природний газ, позивач був змушений звернутися до суду з вимогою про стягнення заборгованості за послуги з постачання природного газу в розмірі - 4 023, 44 грн., втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів - 323, 79 грн., та три проценти річних - 107, 01 грн., та сплачений при подачі позову судовий збір в розмірі 1921,00 грн., в солідарному порядку. Представник позивача за довіреністю Козінова Г .О. в судове засідання не з`явилася, подала заяву про проведення розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити (а.с. 45-46). Відповідачка [PERSON] звернулася до суду з письмовою заявою про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги визнала та не заперечила проти їх задоволення (а.с. 44). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки за адресою реєстрації місця проживання, проте оскільки відповідач поштовий конверт не отримав, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~04 червня 2019 року позивач звернувся до Малинського районного суду Житомирської області з позовом до відповідача\~ про\~ розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач не з`явився, в заяві, яку направив до суду вимоги підтримав у повному обсязі, просить їх задовольнити. Зазначив, що 08 лютого 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Малинського районного управляння юстиції Житомирської області зареєстровано шлюб між ним та відповідачем. Однак сімейні відносини не склалися, фактичні шлюбні відносини на даний час повністю припинені. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, майже не спілкуються, до примирення не прагнуть, а тому сім`я розпалася остаточно. Таким чином шлюб носить виключно формальний характер. За таких обставин позивач вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе та суперечить його інтересам. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином, в заяві, яку направила до суду, позов визнала повністю,просить розглянути справу без її участі, залишити їй прізвище набуте у шлюбі. \~ \~ \~ \~Суд,\~ дослідивши надані\~ докази в межах заявлених позовних вимог,\~ вважає,\~ що позов\~ підлягає\~ задоволенню з наступних підстав. \~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 110\~ Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. \~ \~ \~ \~ \~ \~Копією свідоцтва про одруження підтверджується те, що сторони з 08 лютого 2003 року перебувають у шлюбі, про що у Книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис за № 11 (а.с.6). \~ \~ \~ \~Під час розгляду справи встановлено, що сторони перебувають в стійких неприязних стосунках\~ і майже не спілкуються, позивач до примирення не прагне, сторони\~ не ведуть спільне господарство, не мають спільного сімейного бюджету, а тому суд вважає,\~ що сім`я розпалася остаточно. Позивач просить не стягувати судові витрати з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

04 червня 2019 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] , посилаючись на те, що відповідач не мешкає на спірній жилій площі без поважних причин понад встановлений законом строк. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Маломуж А.І. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 21.06.2019 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по вказаній цивільній справі. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 05.09.2019 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позов не надав. За наявності умов, передбачених частиною першою ст. 280 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе допустити заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 18 грудня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чередниченко Г.А. за реєстр № 1443. Відповідно до довідки про склад сім`ї та прописки № 452 від 27.05.2019 року, виданої ОСББ «Кооператор-1», у квартирі зареєстровані: 1. [PERSON] , 1974 року народження, 2. [PERSON] , 1974 року народження., 3. [PERSON] , 1998 року народження, 4. [PERSON] , 2010 року народження. Факт непроживання відповідача у спірній квартирі без поважних причин понад встановлений законом строк підтверджується актами про непроживання від 02.05.2018 р., 16.08.2018р., 03.12.2018 р.,05.03.2019 р. виданого ОСББ «Кооператор-1» Відповідно до вимог ст. 72 Житлового Кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. На підставі ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.ст.319, 321, 391 ЦК України, власник житла має право вимагати усунення будь яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права. Оскільки відповідач не проживає у зазначеній квартирі більше року, зазначене є підставою для задоволення позову.

Outcome: approved