overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

05.11.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], посилаючись на те, що спільне подружнє життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на життєві та побутові проблеми та шляхи їх вирішення, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. В судове засідання сторони по справі не з'явились, надали до суду заяви з проханням розгляду справи за їх відсутності, позивач позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримав, відповідач позов визнала. Відповідно до ст. 169 ЦПК України справу розглянуто за відсутності сторін, на підставі наданих доказів Дослідивши докази по справі, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10.11.2001 року відділом ЗАГС адміністрації Октябрьского району м. Гродно, актовий запис №771. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які знаходиться на утриманні [PERSON] Шлюбні стосунки сторони припинили через відсутність взаєморозуміння у сім'ї, різних поглядів на життєві та побутові проблеми та шляхи їх вирішення, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони сумісне господарство не ведуть, проживають окремо. Встановлене свідчить, що сім'я сторін розпалася, спільне життя суперечить їхнім інтересам, а збереження сім'ї є неможливим. Таким чином, суд вважає, що згідно ст. ст. 110, 112 СК України позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

05.11.2014 року [PERSON] звернувшись до суду з заявою, просить надати їй [PERSON], [INFO], право на шлюб з [PERSON], [INFO]. В обґрунтування заяви вказує, що з 2014 року вона почала зустрічатися з [PERSON] За цей час, вони зрозуміли, що кохають один одного та бажають жити в шлюбі. Також вона вагітна, батьком майбутньої дитини є [PERSON] Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, на заяві наполягає. Заінтересована особа - Тернівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області про час, день та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали до суду лист про розгляд справи за відсутності їх представника, залишають вирішення питання на розсуд суду. Заінтересована особа - [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заяви не заперечує. Заінтересована особа - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти заяви не заперечує. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що заяву слід задовольнити. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], не досягла шлюбного віку, передбаченого ст. 22 СК України - а.с.4., [PERSON] та [PERSON] мають намір створити сім'ю та зареєструвати шлюб в органі РАЦС, але не мають такої можливості через те, що [PERSON] не досягла шлюбного віку. Згідно довідки № 7253 від 11.12.2014 року [PERSON] перебуває, як вагітна, на обліку в КЗ «Криворізький перинатальний центр зі стаціонаром»- а.с.15. У відповідності зі ст.22 СК України шлюбний вік для жінки встановлюється у сімнадцять, а для чоловіка - у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. У відповідності до ч. 2 ст. 23 СК України за заявою особи, яка досягла 14 років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. За таких обставин, суд вважає, що [PERSON] дійсно має намір створити сім'ю, тому необхідно надати їй право на шлюб, що є підставою для виникнення цивільних прав та обов'язків, відповідно до ст. 11 ЦК України, тому необхідно задовольнити заяву [PERSON] та надати їй право на шлюб. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

05.11.2014 року [PERSON] звернулась в суд із позовом до відповідача про стягнення аліментів. Вказує, що від зареєстрованого шлюбу із відповідачем мають троє дітей: сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO] Зазначає, що з травня 2012 року між нею та відповідачем виникають непорозуміння, відповідач не виявляє належної уваги до дітей, не цікавиться їхніми інтересами, захопленнями, вподобаннями. Вона перебуває у декретному відпуску, немає можливості утримувати дітей достатнім чином. Просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі ? частки від усіх доходів щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дати звернення до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала на адресу суду заяву, якою просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заперечень чи пояснень по суті заявлених вимог не подав. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи. Суд дослідивши та оцінивши подані докази прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з врахуванням наступного. З копії свідоцтва про одруження вбачається, що сторони перебувають у шлюбі з 08.06.2000 року (а.с.3). За час перебування у шлюбі, в подружжя народилися: син [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO] року (а.с. 3-4). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не приймає участі в утриманні та вихованні дитини, хоча спроможний надавати їй матеріальну допомогу. Відповідач у судове засідання не з'явився, не подав суду відомостей про свій матеріальний стан та стан здоровця. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача слід стягувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі позовної заяви до досягнення страшою дитиною повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в доход держави в розмірі 243 грн. 60 коп. Рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов'язкового негайного виконання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

05.11.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири. В позовній заяві позивач вказала, що 29.02.1996 р. на Південній Товарній Біржі між нею та відповідачами укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Всі умови договору були виконані, однак, укладений договір купівлі-продажу не був нотаріально посвідчений, тому вона змушена звертатися до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. В судове засідання відповідачі повторно не з'явились, причину неявки суду не повідомили, про час, місце та день розгляду справи були повідомлені належним чином. Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.02.1996 р. на Південній Товарній Біржі, між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] укладено договір № 3727 купівлі-продажу нерухомого майна - квартири [ADDRESS] та даний договір був зареєстрований в Миколаївському МБТІ 29.04.1996 року за реєстровим № 18706. Судом також встановлено, що сторони виконали всі умови договору: позивач сплатив відповідачу вартість придбаного житла до підписання договору, прийняв його у власність, оплачує витрати по його утриманню, відповідач передав позивачу у власність вказаний жилий будинок, звільнив його від усього побутового майна і здійснив виселення всіх мешканців. Проте оформити нотаріальне посвідчення договору не можливо, оскільки відповідачі ухиляються від його нотаріального посвідчення. Відповідно до ст.227 ЦК України (у редакції 1963 р.), який діяв на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу квартири повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. У відповідності зі ст. 47 ч.2 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.), якщо одна зі сторін цілком або частково виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що викладені в позовній заяві обставини знайшли своє повне підтвердження під час судового розгляду справи, а тому вимоги позивача обґрунтовані, законні і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

05.11.2014 року [PERSON] звернулася до Краматорського міського суду Донецької області з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. З позову вбачається, що позивачці на праві власності належить квартира [ADDRESS]. За вказаною адресою зареєстрований син позивачки - відповідач [PERSON]. З 05.12.2009 року до теперішнього часу відповідач за вказаною адресою не проживає, особистого майна відповідача в квартирі не має, комунальні платежі він не сплачує, не приймає участі в утриманні квартири. Позивачка не може оформити субсідію. Де на даний час знаходиться відповідач, вона не знає. Позивачка просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS]. Позивачка у судове засідання не з'явилася, але надала заяву до суду з проханням справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. В судове засідання відповідач не з'явився з невідомої суду причини, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Суд вважає, що в матеріалах справи досить доказів, щодо правовідносин сторін, а тому по справі варто ухвалити заочне рішення. Проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні було встановлено, що власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] (а.с.6) Згідно довідки з місця проживання позивачки вбачається, що відповідач [PERSON] перебуває на реєстраційному обліку в квартирі позивачки. (а.с.9). Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщеням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно акта про непроживання від 03.11.2014 року, складеним працівниками КП «СЄЗ» сектор №3, [PERSON], [INFO], не мешкає у квартирі [ADDRESS] з 15.12.2009 року по теперешній час. Факт про відсутність проживання підтверджується поясненнями свідків. (а.с.7) При таких обставинах, суд вважає доведеними доводи позивачки про те, що відповідач порушує її право в користування власністю, а тому відповідача необхідно визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

05.11.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки від доходу (пенсії) відповідача, щомісячно починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовної заяви зазначила, що з 09.09.2013 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач припинив надавати їй матеріальну допомогу на утримання їх спільного сина, тим самим ухиляється від виконання свого обов'язку щодо його утримання. Відповідач є пенсіонером за віком і регулярно отримує пенсію від держави. Інших утриманців чи матеріальних зобов'язань в нього немає. Належним чином повідомлені сторони в судове засідання не з'явилися. Позивачка [PERSON] подала заяву про судовий розгляд справи за її відсутністю, на позові наполягала з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву про судовий розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги про стягування з нього аліментів визнав. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою. звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: З копії свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] та [PERSON] мають сина [PERSON], [INFO]. (а. с. 5). Сторонами визнаються та, відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, не підлягають доказуванню ті обставини, що малолітній [PERSON] перебуває на утриманні матері, а батько, який отримує пенсію, ухиляється від надання коштів на утримання дитини. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідністю з ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідач [PERSON] визнав позовні вимоги і це не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідністю з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, оскільки відповідач визнав позов і є законні підстави для стягування з нього аліментів у розмірі 1/4 частини доходів, позовна заява [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання дитини є обґрунтованою і підлягає задоволенню. З відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

05.11.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON], аліменти на її користь на утримання доньки - [PERSON], [INFO], на час навчання у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до закінчення донькою навчання, посилаючись на наступні обставини. 20 грудня 1995 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Нікопольської міської ради народних депутатів Дніпропетровської області. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, а тому припинили шлюбні відносини. До повноліття доньки на її утримання з відповідача за рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області, від 01 серпня 2013 року, стягувалися аліменти у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу). 05 листопада 2014 року донці виповнилося вісімнадцять років. На даний час донька навчається на першому курсі у Національному університеті «Одеська юридична академія» Термін навчання до 30.06.2018 року. Позивач надала суду заяву, в якій просить справу заслухати в її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання подав до суду заяву, в якій просить справу заслухати за його відсутності, позив визнає, не заперечує проти стягнення аліментів в розмірі ? частини доходів (заробітку) щомісяця. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 199, 200 СК України підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони 20 грудня 1995 року зареєстрували шлюб (а.с. 3). Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO], відповідач є батьком, про що свідчить свідоцтво про народження дитини (а.с.4). Донька проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні (а.с.5). Згідно довідки № 191 від 15.09.2014 року з Національному університеті «Одеська юридична академія» [PERSON] навчається на першому курсі Нікопольського факультету Національного університету «Одеська юридична академія», денної форми навчання, термін навчання до 30.06.2018 року (а.с. 6). На підставі викладеного, враховуючи матеріальне положення сторін, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки на час навчання у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

05.11.2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 29 вересня 2006 року. Протягом сумісного життя у них виникали непорозуміння, різні погляди на сімейні проблеми, відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи постійно виникають сварки. Спроби примиритися не дали позитивних результатів, фактичні шлюбні відносини припинені з осені 2011 році, відновлення шлюбу вважає неможливим. Від сумісного проживання мають сина [PERSON] [INFO], яки проживає та буде проживати з нею. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував, щоб син проживав з позивачкою. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як зазначено в Свідоцтві про шлюб, 29 вересня 2006 року [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис №1133. Відповідно до Свідоцтва про народження, подружжя має малолітнього сина [PERSON] [INFO] року. Як зазначила в заяві позивачка, дитина проживає з нею. Відповідач в заяві не заперечував, щоб син проживав з матір'ю. Згідно до ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 ч.ч. 1,2 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Сімейні відносини припинені з листопада 2011 року, примирення неможливе, сумісного господарства не ведуть. Суд, оцінивши належність, достовірність, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї не можливо, шлюб фактично розпався та існує формально, позов підлягає задоволенню. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

05.11.2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25.03.1997 року Вілінською сільською радою Бахчисарайського району Автономної Республіки Крим, актовий запис № 9, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, відносини погіршилися, втрачено почуття любові та поваги одне до одного. Сторони мають дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Питання утримання й виховання дітей, а також користування спільним майном сторони будуть вирішувати за домовленістю між собою. Оскільки, шлюб фактично розпався, сумісне життя і збереження сім'ї неможливе, [PERSON] просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, а також стягнути з відповідача на її користь витрати, пов'язані зі сплатою судового збору. Після розірвання шлюбу змінити прізвище на дошлюбне - «[PERSON]». [PERSON] у судове засідання не з'явилася, до суду надала заяву, в якій позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підтримала, позовні вимоги про стягнення з відповідача на її користь сплачений судовий збір - просила залишити без розгляду, справу просила розглядати за її відсутності, після розірвання шлюбу змінити їй прізвище на дошлюбне - «[PERSON]». Крім того, [PERSON] не заперечувала проти того, що після розірвання шлюбу діти залишаться проживати разом із відповідачем. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій вказав, що позов визнає в повному обсязі, на розірвання шлюбу згоден, справу просив розглядати за його відсутності, зазначив, що після розірвання шлюбу діти залишаться проживати разом з ним. У зв'язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Як вбачається зі Свідоцтва про одруження, серія [NUMBER], 25.03.1997 року між [PERSON] та [PERSON] Вілінською сільською радою Бахчисарайського району Автономної Республіки Крим було зареєстровано шлюб, актовий запис № 9 /а.с. 8/. Сторони мають дітей - [PERSON], [INFO] - копія Свідоцтва про народження, серія [NUMBER], актовий запис № 34, [PERSON], [INFO] - копія Свідоцтва про народження, серія [NUMBER], актовий запис № 13 /а.с. 9, 10/. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що шлюб фактично розпався, сторони не згодні на примирення, проживають окремо, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу не цікаве для позивача та відповідача. Спору про майно немає. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог щодо розірвання шлюбу.

Outcome: approved