Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

06.12.2019 року заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання разом зі спадкодавцем на момент смерті, заінтересована особа: Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.12.2019 року дана справа передана у провадження судді Чернік А.П. Ухвалою Марківського районного суду Луганської області від 02.09.2020 року задоволено заяву судді Чернік А.П. про самовідвід в даній цивільній справі. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.09.2020 року дана справа передана у провадження судді Рукас О.В. Ухвалою Марківського районного суду від 07.09.2020 року прийнято до свого провадження та справу призначено до судового розгляду на 23.09.2020 року на 11 год. 00 хв. 23.09.2020 року заявник та її представник, заінтересована особа в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином (а.с.134, 135, 136), про причини неявки до суду не повідомили. Ухвалою Марківського районного суду Луганської області від 23.09.2020 року визнано обов`язковою явку заявника [PERSON] в судове засідання на 12.10.2020 року. В судове засідання 12.10.2020 року заявник та її представник, заінтересована особа не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином (а.с.140, 143, 144), про причини неявки до суду не повідомили. Ухвалою Марківського районного суду Луганської області від 12.10.2020 року повторно визнано обов`язковою явку заявника [PERSON] в судове засідання на 26.10.2020 року. Заявник [PERSON] заявлені вимоги обґрунтовує тим, що вона є донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження та шлюб. [INFO] у віці 85 років помер її батько [PERSON] , [INFO] , через невстановлену причину. Оскільки з моменту смерті [PERSON] минуло більше ніж півроку, виникла необхідність звернення до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину. Згідно роз`яснення приватного нотаріуса Буткової І.Г. не було встановлено факту реєстрації за однією адресою спадкоємця з померлим, тому для подальшого оформлення прав на спадкове майно, заявнику необхідно встановити факт постійного проживання разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилась, через Електронний суд надала заяву про проведення засідання у її відсутність, просить заяву задовольнити (а.с.151). Представник заявника - [PERSON] не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася заздалегідь та належним чином, про причини неявки до суду не повідомила. Заінтересована особа: Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася заздалегідь та належним чином (а.с.153). 13.01.2020 року надала відзив в якому зазначила, що справу за даною заявою просять вирішити на розсуд суду. Просять розглянути подані заявником документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення справи по суті. При постановленні рішення врахувати Постанову Пленуму Верховного Суду України 305-70-08 №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» у частині розгляду аналогічної категорії справ, Главу 5 ЦПК України щодо належності та допустимості доказів та пояснень свідків (ст.ст.77,78,81,90 ЦПК України) (а.с.19). Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, безпосередньо дослідивши кожний наявний у матеріалах справи доказ окремо, а також у їх сукупності, приходить до наступного висновку. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно ч.3, ч.4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами, висновками експертів, показань свідків. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з положеннями ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факт, проживання разом зі спадкодавцем на момент смерті має для заявника юридичне значення, оскільки дає право на спадкування після смерті [PERSON] . В судовому засіданні судом було встановлено, що заявник [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження [NUMBER] від 15.06.1959 року, актовий запис №1218 та копією Свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 08.05.1998 року, актовий запис 3185 (а.с.3). Згідно копії паспорту громадянина України серії [NUMBER] виданого Артемівським РВ ЛМУУМВС України в Луганській області 17.07.1998 року, заявник [PERSON] , [INFO] , місце народження - місто Донецьк, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.2). Згідно копії паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого Краснолуцьким МВ УМВС України в Луганській області 20 вересня 2000 року, [PERSON] , [INFO] , місце народження - місто Красний Луч, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 13 вересня 2005 року (а.с.2). Відповідно копії Довідки від 20.08.2015 року №1445015940 про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення анти терористичної операції, [PERSON] , [INFO] , який постійно проживав за адресою: [ADDRESS] , перемістився в [ADDRESS] (а.с.5). Згідно копії Свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] від 04.09.2019 року, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в м.Хрустальному Луганської області Україна (а.с.3 зворотна сторона). Відповідно до ст. ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.2ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Згідно Роз`яснення від 02.12.2019 року №482/01-16, приватний нотаріус Станично-Луганського районного нотаріального округу Головного територіального управління юстиції у Луганської області Бутакова І.Г. роз`яснила [PERSON] , яка діє від імені [PERSON] , з питань оформлення спадкових прав після смерті батька - [PERSON] , який помер [INFO] . Було встановлено, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . У зазначений законом строк шість місяців, не подала заяву про прийняття спадщини, тому згідно ч.1 ст. 1272 ЦК України, є такою, що не прийняла спадщину. Було роз`яснено, що ні факту подання заяви про прийняття спадщини у зазначений законом строк, ні факту реєстрації за однією адресою спадкоємця з померлим немає, тому заявник є такою, що не прийняла спадщину. Рекомендовано [PERSON] звернутися до суду з позовом для надання їй додаткового строку для прийняття спадщини згідно ст.1272 ЦК України (а.с.6). Відповідно до ч. ч. 1 - 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.08 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі у оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Разом з тим суд зазначає, що заявником та її представником будь яких належних, достовірних доказів про те, що заявник [PERSON] постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, суду не надано. Напроти, в судовому засіданні судом було встановлено, що згідно до Довідки від 20.08.2015 року №1445015940 про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення анти терористичної операції, [PERSON] , [INFO] був переміщений з 02.08.2015 року за адресою: в [ADDRESS] (а.с.5). У Свідоцтві про смерть (Серія [NUMBER] від 04.09.2019 року) зазначено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , місце смерті м.Хрустальний, Луганська область, Україна (а.с.3 зворотна сторона). На підставі викладеного, у суду є обґрунтовані сумніви, щодо доведеності факту постійного проживання спадкодавця на момент смерті з заявником. Таким чином, в судовому засіданні судом встановлено, що заявником [PERSON] та її представником не надано суду належних доказів, документів, що підтверджують факт постійного проживання заявника разом зі спадкодавцем. Крім того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним. З урахуванням викладеного, оцінивши надані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявником не доведено належними та допустимими доказами факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви.

Outcome: dismissed