Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

06 травня 2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом, в якому просило в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 29/А-07 від 24.09.2007 року в розмірі 180 795,77 доларів США, що за курсом 2105,7654 відповідно до службового розпорядження НБУ від 20.04.2015 року складає 3\~805 750, 96 гривень, з них: 144 779,35 доларів США заборгованість за кредитом; 25 086,63 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 10\~929,79 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, звернути стягнення на нежитлові приміщення першого поверху №1-:-8, 11 в літ «Г-2» загальною площею 104,50 кв.м, які розташовані за адресою: м. Харків, пр. Московський, 67, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки на підставі договору іпотеки № б/н від 24.09.2007 року ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладенням від свого імені договору купівлі-продажу, в тому числі нотаріального укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем із встановленням початкової ціни продажу предмету іпотеки на рівні, зазначеному в Договорі іпотеки, а саме 738\~562,50 грн., будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових право на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами дій, необхідних для продажу предмета іпотеки. В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що 24 вересня 2007 року між ПриватБанком, правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», та [PERSON] укладено кредитну угоду № 29/А-07, за умовами якої [PERSON] отримав кредит у розмірі 250000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 22.09.2017 року. У порушення норм закону та умов договору [PERSON] зобовязання за вказаним договором належним чином не виконував, в звязку з чим станом на 20 квітня 2015 року має заборгованість в розмірі 180\~795,77 доларів США, яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 144779,35 доларів США, заборгованості по процентам за користуванням кредитом в розмірі 25 086,63 доларів США та пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором в розмірі 10\~929,79 доларів США. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між сторонами укладений договір іпотеки № б/н від 24 вересня 2007 року, згідно з яким відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення 1-го поверху №1-:-8, 11 в літ «Г-2» загальною площею 104,50 кв.м, які розташовані за адресою: м. Харків, пр. Московський, буд. 67, та належать йому на праві власності. Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 04 вересня 2015 року позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 29/А-07 від 24.09.2007 року в розмірі 180 795 доларів 77 центів США звернено стягнення на нежитлові приміщення 1-го поверху №1-:-8, 11 в літ. «Г-2» загальною площею 104,50 кв.м., які розташовані за адресою: м. Харків, пр. Московський, буд. 67, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки на підставі договору іпотеки б/н від 24.09.2007року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу в тому числі нотаріального укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем із встановленням початкової ціни продажу предмету іпотеки на рівні, зазначеному в Договорі іпотеки, а саме 738 562 грн. 50 коп., будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Стягнено з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судовий збір в розмірі 3654 грн. 07 жовтня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення. Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 23 жовтня 2015 року заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення залишено без задоволення. Не погодившись з вказаним заочним рішенням суду, представник [PERSON] [PERSON] подав апеляційну скаргу, в якій просив заочне рішення скасувати та постановити нове рішення, яким в задоволенні позовної заяви відмовити у звязку з передчасністю предявлення позову. Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 23 грудня 2015 року апеляційну скаргу представника [PERSON] [PERSON] задоволено. Заочне рішення Московського районного суду м.Харкова від 04 вересня 2015 року скасовано і ухвалено нове. Відмовлено у задоволенні позову ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Не погодившись з рішенням апеляційного суду Харківської області від 23 грудня 2015 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» подало касаційну скаргу. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 червня 2016 року касаційну скаргу ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» задоволено частково. Рішення Апеляційного суду Харківської області від 23 грудня 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, відповідно до статті 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню. Задовольняючи позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», суд першої інстанції обґрунтовано виходив з положень статей 526, 629 ЦК України, статей 33, 39 Закону України «Про іпотеку» та виходив із того, що відповідачем [PERSON] порушено умови кредитного договору № 29/А-07 від 24.09.2007 року, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 180795,77 доларів США. Оскільки виконання основного зобовязання за даним кредитним договором забезпечено договором іпотеки б/н від 24 вересня 2007 року, суд дійшов висновку про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення вказаної заборгованості з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» із встановленням початкової ціни продажу предмету іпотеки на рівні, зазначеному в договорі іпотеки, а саме 738\~562,50 гривень. Судовим розглядом встановлено, що між позивачем та [PERSON] 24.09.2007 року укладений договір № 29/А-07, за яким останній отримав кредит у розмірі 250 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 22.09.2017 (а.с. 12-15). Зобовязання за вказаним договором [PERSON] належним чином не виконав, в звязку з чим станом на 20.04.2015 року має заборгованість загальним розміром 180 795,77 доларів США, що підтверджено розрахунком суми заборгованості за офіційним курсом гривні до долара США та складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 144 779,35 доларів США, заборгованості по процентам за користуванням кредитом в розмірі 25086,63 доларів США та пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором в розмірі 230\~072,08 гривень (10\~929,79 доларів США х 21,05) (а.с. 3-7). В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем та відповідачем 24.09.2007 року укладений договір іпотеки б/н, згідно з яким відповідач надав в іпотеку нежитлові приміщення 1-го поверху №1-:-8, 11 в літ «Г-2» загальною площею 104,50, які розташовані за адресою: м. Харків, пр. Московський, буд. 67, які належать відповідачу на праві власності (а.с. 20-21). Згідно зі статтею 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. За змістом частини першої статті 575 ЦК України та статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека як різновид застави, предметом якої є нерухоме майно, це вид забезпечення виконання зобовязання, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, передбаченому цим Законом. Відповідно до статті 589 ЦК України, частини першої статті 33 Закону України «Про іпотеку» в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, установлених статтею 12 цього Закону. Загальне правило про звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) закріплене у статті 590 ЦК України й передбачає можливість такого звернення на підставі рішення суду в примусовому порядку, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім того, правове регулювання звернення стягнення на іпотечне майно передбачене Законом України «Про іпотеку». Згідно із частиною 3 статті 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» щодо звернення стягнення на предмет іпотеки. Разом з цим, резолютивна частина рішення суду першої інстанції в цій частині не відповідає положеннями частини 1 статті 39 Закону України «Про іпотеку», якою передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Згідно з частиною 6 статті 38 зазначеного Закону ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна субєктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Зі змісту поняття «ціна» як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо та аналізу норм статей 38, 39 зазначеного Закону вбачається, що у розумінні норми статті 39 цього Закону встановлення початкової ціни предмета іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою частини 6 статті 38 цього Закону. Отже, ухвалюючи заочне рішення, суд першої інстанції не звернув уваги на вимоги частини 1 статті 39, частини 6 статті 38 Закону України «Про іпотеку» та резолютивну частину рішення виклав у порушення зазначених вимог, а саме зазначаючи загальний розмір вимог не вказав всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки та не вірно визначив ціну предмету іпотеки. Під час розгляду справи апеляційним судом, ПАТ КБ «ПриватБанк» надано Звіт про оцінку нерухомого майна № 4390 від 23 вересня 2016 року, відповідно до висновків якого вартість нежитлових приміщень 1-го поверху №1-:-8, 11 в літ «Г-2» загальною площею 104,50 кв.м, які розташовані за адресою: м. Харків, пр. Московський, буд. 67, що належать [PERSON], складає 3\~159\~717 грн.( а.с. 177-179). Оскільки відповідачем не надано іншого звіту про оцінку предмету іпотеки, то суд апеляційної інстанції при встановленні початкової ціни предмету іпотеки виходить із вищезазначеного звіту. З врахуванням наведеного, відповідно до вимог пункту 3 частини 1 статті 307 ЦПК України з підстав, передбачених пунктом 4 частини 1 статті 309 ЦПК України, апеляційний суд змінює рішення суду першої інстанції відповідно до положень статті 39 Закону України «Про іпотеку».

Outcome: partial