Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

06 травня 2021 року позивач звернувся до суду із позовною заявою до Корюківської міської ради Чернігівської області,, третя особа на боці позивача, яка не заявляє самостійних позовних вимог на предмет спору: Корюківська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування та просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно, а саме на: земельну частку (пай) площею 4,14 умовних кадастрових гектари по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству «Полісся» Хотіївської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, право на яку посвідчувалося сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0165399, що належало [PERSON] , яка померла [INFO] ; земельну частку (пай) площею 4,14 умовних кадастрових гектари по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству «Полісся» Хотіївської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, право на яку посвідчувалося сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0165398, що належало [PERSON] , який помер [INFO] . В судове засідання позивач не прибув, в позовній заяві просив розгляд справи провести без його участі, позов підтримав. Від відповідача в судове засідання подано письмову заяву про слухання справи без їх участі, заперечень не мають. Від Корюківської районної державної нотаріальної контори заперечень не надійшло. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. По справі встановлено, що позивач [PERSON] , народився [INFO] в с. Хотіївка, Корюківського району, Чернігівської області. Відповідно до свідоцтва про народження батьками позивача є: [PERSON] та [PERSON] , посвідка про народження [NUMBER] від 22.03.1948. [INFO] батько позивача [PERSON] помер, про що Чернігівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського обласного управління юстиції України видано свідоцтво про смерть серія [NUMBER] та 11.02.2004 року зроблено відповідний актовий запис за № 493. За життя мій батько [PERSON] був членом колективного сільськогосподарського підприємства «Полісся» Хотіївської сільської ради Корюківського району Чернігівської області та був включений в списки на отримання сертифікату на земельну частку (пай). Як результат йому був виданий сертифікати на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0165398 від 04.12.1996 року на земельну частку розміром 4,14 умовних кадастрових гектари, нормативна грошова оцінка на момент смерті 17 121,00 грн. Також за життя батько позивача успадкував від своєї дружини - матері позивача - [PERSON] , яка померла [INFO] земельну частку (пай) розміром 4,14 умовних кадастрових гектари, право на яку посвідчувалося сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0169399 від 04.12.1996 року. Саме на дане майно після смерті спадкодавця відкрилась спадщина. На момент смерті [PERSON] проживав і був зареєстрований за адресою [ADDRESS] разом зі своїм сином [PERSON] , що підтверджується довідкою Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради № 20558 від 23.10.2020 року. На сьогоднішній день фактичним власником спадкового майна є лише син покійного - [PERSON] , тому він виявив бажання отримати правовстановлюючі документи вже на земельні ділянки взамін сертифікатів на право на земельні частки (паї), для подальшого розпорядження цим майном, але йому повідомили що наявність свідоцтва про право на спадщину є обов`язковою вимогою для оформлення земельних ділянок. Для вирішення даної проблеми позивач звернулася до нотаріуса для отримання консультації. Нотаріус оглянувши надані ним документи повідомила, що в них відсутній оригінали правовстановлюючих документів - сертифікати на право на земельні частки (паї). У зв`язку з цим нотаріус запропонувала мені звернутися до суду, так як видати свідоцтво про право на спадщину вона не має права. У разі втрати, пошкодження сертифіката на право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування до суду (Лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13). Для підтвердження дійсності отримання покійними батьками документів на земельні частки (паї) позивач звернувся з заявою до Міжрайонного управління у Корюківському та Сновському районах Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, де мені надали відповідну інформацію. Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності, посвідчується свідоцтвом про право на спадщину. При набутті права власності на земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину, державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку. На державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, роблять відмітку про перехід права власності на земельну ділянку із зазначенням документа, на підставі якого відбувся такий перехід. Порядок проставляння відмітки про перехід права власності затверджений Постановою КМУ від 06.05.2009 року №439. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та об`єднання земельних ділянок» від 05.03.2009 року, передбачено вилучення державного акту на право власності на земельну ділянку, на підставі якого відбувся перехід права власності, із справ нотаріальної контори, проставляння відмітки про перехід права власності, та доручення державного акту на право власності на землю до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності. Отримати свідоцтво про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, можливо лише після подання нотаріусу правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, а також перевірки нотаріусом відсутності заборони або арешту вказаного майна. Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно з ст. 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». З викладеного видно, що позивач є спадкоємцем, тобто власником майна померлого і має право успадкувати державний акт на право власності на земельну ділянку, так як відповідно до норм ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1225 ЗК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності , якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з вимогами ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За таких умов суд вважає, що за даних обставин справи, вимоги позивача про визнання за ним права власності на спадкове майно, не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки позивач при зверненні до суду з позовом сплатив 50% судового збору, тому ці витрати слід залишити за ним.

Outcome: approved