Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-16 00:00:00

06.10.2021 року представник позивача звернувся до суду з позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що в жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. 26.08.2019 року між АТ «Універсал банк» та [PERSON] підписано Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. На підставі укладеного Договору відповідач отримав кредит у розмірі 12000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . У порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач має заборгованість 14194,12 грн, яка складається з: 14194,12 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), заборгованість за пенею та комісією 0 грн. Тому представник позивача просить стягнути з [PERSON] на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість у розмірі 14194,12 грн за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 26.08.2019 року станом на 08.07.2021 року та судові витрати. Представник позивача Мєшнік К.І. надав письмову заяву з проханням розглянути справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] подала відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги позивача визнає частково в розмірі 7686,45 грн, а в решті вимог просила відмовити. Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 26.08.2019 року [PERSON] підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. На підставі укладеного Договору відповідач отримав кредит у розмірі 12000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Своїм підписом у анкеті-заяві відповідач підтвердив свою згоду на те, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Позивачем було надано до суду Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів. Загальні умови випуску та обслуговування платіжних карток (Monobank), які містять у собі Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів (Monobank), Тарифи, Таблицю обчислення вартості кредиту та Паспорт споживчого кредиту, які, як зазначає позивач, викладені в редакції, чинній на момент укладення договору. При цьому матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови надсилались на мобільний додаток відповідача для ознайомлення та узгодження, а також, що саме така редакція цих актів, діяла на час укладення кредитної угоди. Роздруківка із сайту позивача, як доказ, повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Тому такий доказ не може вважатись достатньою підставою для покладення на позичальника обов`язків, які передбачені цими документами (постанова Верховного Суду України від 11 березня 2015 року, провадження № 6-16цс15). Наведене вище свідчить про неможливість застосування до вказаних правовідносин правил ч. 1 ст. 634 ЦК. АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за вказаним договором стосовно надання кредиту виконав, а [PERSON] в порушення умов договору зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку з чим у нього перед банком утворилася заборгованість. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Проте, із наданого до суду розрахунку заборгованості вбачається, що АТ «Універсал Банк» здійснювалось нарахування та списання відсотків у розмірі 38,4 % (поточна ставка) та 76,8% (прострочена ставка), незважаючи на відсутність погодження між сторонами розміру процентів за користування кредитом, в Анкеті-заяві від 26.08.2019 року процентна ставка не зазначена. Так, із розрахунку заборгованості вбачається, що 29.02.2020 року залишок поточної заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) становив 6168,90 грн, нараховано відсотків на залишок поточної заборгованості за кредитом 282,37 грн, які було додано до боргу за тілом кредиту і вже 01.03.2020 року (без додаткових витрат кредитних коштів) залишок поточної заборгованості збільшився і становив 6451,27 грн (6168,90 грн + 282,37 грн = 6451,27 грн) і такі нарахування здійснювались щомісяця. За період з 26.11.2019 року по 08.07.2021 рік [PERSON] сплачені кошти на повернення кредиту в розмірі 6090,00 грн: (1000,00 грн - 09.12.2019, 300 грн - 26.02.2020, 500 грн - 17.03.2020, 400 грн - 23.04.2020, 1000 грн - 20.06.2020, 440 грн - 26.07.2020, 250 грн - 30.07.2020, 700 грн - 17.08.2020, 500 грн - 25.09.2020, 500 грн - 21.10.2020, 500 грн - 20.11.2020). Відповідно до Виписки за період з 26.11.2019 року по 08.07.2021 рік сума витрат кредитних коштів становить 13776,45 грн, сума погашення за наданим кредитом становить 6090,00 грн. Тобто різниця між сумою отриманих кредитних коштів та здійснених погашень заборгованість перед банком за тілом кредиту складає 7686,45 грн (13776,45 грн 6090 грн). Враховуючи вищевикладене, а також той факт, що станом на 08.07.2021 року відповідач заборгованість у повному обсязі не сплатив, суд вважає стягнути з [PERSON] на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 26.08.2019 року у розмірі 7686 грн 45 коп. Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями статті 141 ЦПК України,- якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Отже, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сплачений ним при зверненні з позовом до суду судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 1229,26 грн. (7686,45 грн х 2270 грн : 14194,12 грн).

Outcome: partial