Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-31 00:00:00

06.03.2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває з 15 вересня 2007 року у зареєстрованому шлюбі Синельниківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, за актовим записом №218. Від шлюбу сторони дітей не мають. З 2013 року подружжя проживає окремо. Їх сім`я розпалась із-за відсутності спільних інтересів, різних поглядів на життя, відсутність взаєморозуміння, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. В зв`язку із викладеним, позивач [PERSON] просить розірвати шлюб, зареєстрований 15 вересня 2007 року Синельниківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, за актовим записом №218. До початку судового засідання позивач надав суду письмову заяву, в якій зазначив, що заявлені вимоги підтримує повністю, просить розгляд справи здійснювати без його присутності. До початку судового засідання відповідач надала суду письмову заяву, якою просить суд розглянути справу без її участі, заявлені вимоги визнає, заперечувала проти стягнення з неї половини суми судового збору. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах з 15 вересня 2007 року підтверджується копією Свідоцтва про шлюб, повторно виданою 16 серпня 2019 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Серії [NUMBER] , про що 15 вересня 2007 року складено відповідний актовий запис №218 (а.с.12). Сторони у справі спільних дітей не мають. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи наведені правові норми, приймаючи до уваги, що примирення між сторонами неможливе, після надання їм відповідного строку на підставі ухвали суду від 01 червня 2020 року, а також врахувавши позиції сторін, викладені у письмових заявах з приводу підтримання та визнання позову відповідно, суд дійшов до висновку що вимоги позивача підлягають задоволенню, як належним чином обґрунтовані. Крім того, згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. В зв`язку із зазначеним, позивачу, яким при зверненні до суду сплачено судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп., необхідно здійснити повернення з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що відповідно становить 420 грн. 40 коп., а також здійснити стягнення з відповідача на користь позивача 420 грн. 40 коп. судового збору, що відповідає пропорційному розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та ст.ст. 7, 110-112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved