Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

05.01.2021 до суду звернувся [PERSON] (далі, [PERSON] , позивач, батько дитини) з позовом до [PERSON] (далі [PERSON] , відповідач, мати дитини) про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною. Свої позовні вимоги мотивував наступним. У нього в зареєстрованому з відповідачем шлюбі [INFO] народилась донька [PERSON] . Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з матір`ю. Позивач бажає виконувати свій батьківський обов`язок, брати участь у вихованні дитини, спілкуватись з нею, проявляти батьківську любов, однак відповідач чинить у цьому перешкоди, які полягають у вирішенні на власний розсуд коли і скільки часу батьком може провести з дитиною, може надати дозвіл, а потім передумати, може взагалі заборонити побачення. Протягом півроку у 2019 році відповідач не надавала можливості побачитися з донькою, тому позивачу довелось звернутись до органу опіки та піклування за розпорядженням про визначення участі батька у вихованні дитини, яким був встановлений графік, однак і його відповідач регулярно порушує, у зв`язку з чим позивачу доводилось звертатись в поліцію. Також для врегулювання даної ситуації позивач звертався до Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, Центру сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, однак усі ці заходи виявились марними, позивачу зі сторони відповідача чиняться перешкоди у спілкуванні з донькою. Позивач зазначає, що він є здоровою людиною, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, офіційно працевлаштований, має сім`ю, обставини, які б могли негативно вплинути на дитину, з його боку відсутні, а тому просить суд зобов`язати відповідача не перешкоджати батьку дитини брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною, надавати будь-яку інформацію щодо життєдіяльності доньки та не перешкоджати в отриманні такої інформації з інших джерел та визначити наступний порядок його участі у вихованні доньки: -безперешкодні, без обмеження місця прогулянок, без участі будь-яких інших осіб зі сторони відповідача, побачення кожен другий тиждень місяця з 10:00 години суботи до 19:00 години неділі з ночівлею; кожну четверту неділю місяця з 10:00 до 19:00 години; -щорічно кожен другий та третій тиждень червня дитина проживає з батьком з можливістю спільного відпочинку без супроводу матері на території України або закордоном. Якщо в цей період батьком планується закордонний відпочинок, зобов`язати Відповідача надавати батьку нотаріальну згоду на виїзд дитини закордон згідно з вимогами постанови КМУ від 27.01.1995 року №57; -святкування кожного парного Нового року з 10:00 31 грудня по 19:00 01 січня дитина проводить з батьком; -святкування Різдва 7 січня з 10:00 до 19:00, яке випадає на непарний рік дитина проводить з батьком; -святкування 8 березня, яке випадає на парний рік, дитина проводить з батьком. Якщо цей день випадає на будній день з понеділка по п`ятницю, то час зустрічі визначити з кінця останнього шкільного уроку до 19:00, батько забирає дитину після школи. Якщо цей день випадає на вихідний день другого тижня місяця, то час зустрічі визначити відповідно до п.1; -святкування Дня народження дитини 10 березня, який випадає на непарний рік. дитина проводить з батьком. Якщо цей день випадає на будній день з понеділка по п`ятницю, то час зустрічі визначити з кінця останнього шкільного уроку до 19:00. батько забирає дитину після школи. Якщо цей день випадає на вихідний день другого тижня місяця, то час зустрічі визначити відповідно до п.1; -дитина без перешкод зі сторони Відповідача щорічно присутня на святкуваннях днів народжень братів та батька 13 липня, 05 серпні та 10 жовтня, за попередньою домовленістю про день святкування; -необмежене спілкування з донькою засобами телефонного, поштового, електронного та будь-яких інших засобів зв`язку. [PERSON] заперечувала проти позовних вимог, виклавши свої заперечення у письмових поясненнях від 22.03.2021, які прийняті судом як відзив, та обґрунтовуючи їх наступним. Так, у неї наявний довготривалий конфлікт з теперішньою дружиною позивача, яка негативно висловлюється в її сторону, а тому ночівля доньки в сім`ї позивача не може допускатись. Також, дохід позивача, за підрахунками відповідача, становить, з вирахуванням аліментів, які він сплачує на користь відповідача, 2 585 грн. При цьому в другому шлюбі позивач має двох малолітніх дітей, одна з яких має генетичну хворобу, їй призначена спеціальна дієта, також на його утриманні перебуває непрацездатна дружина, а тому позивач не зможе забезпечити доньці повноцінний раціон, з урахуванням дієти доньки, а також повноцінне дозвілля, якщо дитина буде залишатись на ночівлю з батьком. Також відповідач звертає увагу на безвідповідальність позивача, оскільки він покинув її хвору коли доньці було чотири місяці; під час спільного проживання застосовував психологічне та фізичне насильство; одного разу випадково зустрівши дитину на вулиці не привітався та перейшов на інший бік дороги; неодноразово сам порушував графік, встановлений розпорядженням органу опіки та піклування; не повідомляв чим саме буде займатись донька під час зустрічі з батьком, а тому відповідач не могла належним чином одягнути дитиною у відповідності до виду зустрічі; не цікавиться станом здоров`я дитини, при тому, що у дитини наявна хвороба серця, про що батьку відомо; батько відмовляється компенсувати витрати на розвиток дитини (танці, англійська мова, малювання); просить необмежене спілкування з дитиною, при цьому не зазначає хто має придбати дитині телефон та комп`ютерні прилади для такого спілкування. Все це формує у дитини негативне враження про батька та безсвідомий страх, тому відповідач вважає, що спілкування батька з донькою за графіком друга субота та четверта неділя місяця з 15:00 год до 19:00 год буде достатнім з урахуванням перелічених обставин. У відповіді на відзив від 19.05.2021 позивач стверджує, що конфлікт між його колишньою дружиною - [PERSON] та його теперішньою дружиною [PERSON] наявний саме з боку відповідача, хоча його теперішня дружина з повагою та розумінням ставиться до ситуації, що слалась, та дружньо ставиться до його спільної з відповідачем доньки [PERSON] . Відповідач помилково вважає, що у дитини наявний безсвідомий страх батька, вона навіює дитині свої думки та своє ставлення до позивача, хоча дитина завжди раділа зустрічам та можливості залишитися на ніч за місцем проживання батьків позивача. Посилання відповідача на те, що він не має фінансової можливості для повноцінного харчування та дозвілля дитини як на обставину для обмеження батька у спілкуванні з дитиною є неприпустимими, оскільки немає правових підстав для обмеження батька у спілкуванні з дитиною через невідповідність його фінансового стану критеріям матері. Щодо харчування, то ніякої особливої дієти як для його сина та і для Єлизавети немає, наявні лише обмеження та рекомендації, які певною мірою пов`язані між собою, а тому особливого розміру фінансового стану для дотримання дієт обох дітей не вимагається. Також позивач спростовує посилання відповідача на те, що він покинув її разом з дитиною, оскільки ініціатором розірвання шлюбу була саме відповідач, однак вона навіює дитині, що саме позивач залишив як доньку так і відповідача. Позивач стверджує, що відповідач намагається нівелювати його як батька в очах дитини. У письмових поясненнях від 14.06.2021 відповідач зазначає, що дружина позивача [PERSON] не є член сім`ї і не має відношення до [PERSON] та є їй чужою людиною, а тому її поведінка для відповідача є провокаційною та спрямованою, на думку відповідача, на формування негативної думки про неї. Легковажне відношення позивача до своєї фінансової спроможності обурює відповідача, адже виконання заявлених позовних вимог передбачає фінансові витрати для 4 прийомів дитиною їжі на день та окреме ліжко для ночівлі. Також описує висновок психологічної роботи від 07.06.2021 медичного психолога [PERSON] до якого вона зверталась за психологічною допомогою. Так, відповідно до цього висновку, намагання позивача реалізувати свої батьківські права вчиняється через насильство над матір`ю дитини, що спричиняє у дитини внутрішній конфлікт між любов`ю і відданістю кожному з батьків і переживання зради одного з них. Ухвалою судді Дарницького районного суду міста Києва від 25.01.2021 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження /а.с.39-40/. 12.04.2021 від відповідача [PERSON] надійшло клопотання про залучення третьої особи органу опіки та піклування в особі Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації /а.с.89/, яке ухвалою суду від 12.04.2021 задоволено, залучено Службу у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації зобов`язано позивача направити копію позову з додатками третій особі /а.с.93-95/. 20.04.2021 від позивача надійшла заява про долучення доказів направлення третій особі копії позову з додатками на виконання ухвали суду від 12.04.2021 /а.с.103-104/. 19.05.2021 від позивача надійшло клопотання про долучення доказів /а.с.123-125/, яке протокольною ухвалою суду від 30.06.2021 задоволено частково, а саме в частині долучення копії чеку на придбання планшету /а.с.143/. 11.06.2021 від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів /а.с.126-137/, яке протокольною ухвалою суду від 30.06.2021 задоволено частково, а саме в частині долучення копії повідомлення Центру сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації №19 від 08.06.2021 про припинення медіації /а.с.143 зворотній бік/. 14.06.2021 від відповідача надійшло клопотання про проведення судової психологічної експертизи, у задоволенні якого протокольною ухвалою суду від 30.06.2021 відмовлено /а.с.143 зворотній бік/. 06.08.2021 від відповідача надійшло клопотання про повернення до стадії підготовчого засідання /а.с.150-153/, у задоволенні якого протокольною ухвалою суду від 06.08.2021 відмовлено /а.с.155/. У судовому засіданні 06.08.2021 заслухано вступне слово позивача, його представника та відповідача. В судовому засіданні оголошено перерву до 27.09.2021 /а.с.155/. 01.09.2021 до суду надійшов Висновок Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації (далі Висновок) /а.с.159-161/, який долучено до матеріалів справи протокольною ухвалою суду від 27.09.2021 /а.с.184/. 27.09.2021 до суду надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи для надання висновку експерта в якості доказу /а.с.162/, яке долучено до матеріалів справи протокольною ухвалою суду від 27.09.2021 /а.с.184/. 27.09.2021 від відповідача надійшло клопотання про поновлення строків на подання доказів висновку психологічної експертизи /а.с.172-175/, яке долучено до матеріалів справи протокольною ухвалою суду від 27.09.2021 /а.с.184/. У судовому засіданні 27.09.2021 представником відповідача подано заяву про зупинення виконання рішення органу опіки та піклування Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації - розпорядження № 126 від 11.02.2020, яким встановлено участь батька у вихованні дитини /а.с.176-177/, яку ухвалою суду від 27.09.2021 повернуто заявнику /а.с.186/. У судовому засіданні 04.11.2021 з`ясовано думку сторін щодо опитування дитини [PERSON] у судовому засіданні, протокольно ухвалено провести опитування дитини [PERSON] у судовому засіданні за участі спеціаліста 22.11.2021 /а.с.190/. У судовому засіданні 22.11.2021 проведено опитування дитини [PERSON] в присутності спеціалістів [PERSON] та [PERSON] без присутності батьків та їх представників, відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про проведення експертизи, проведено судові дебати, суд видалився до нарадчої кімнати. Вислухавши пояснення сторін, їх доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено наступні обставини. У зареєстрованому шлюбі у [PERSON] та [PERSON] [INFO] народилась донька [PERSON] /а.с.9/. Рішенням суду від 27.05.2013 шлюб між позивачем та відповідачем розірвано /а.с.10-11/. На підставі судового наказу від 08.08.2019 з позивача стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття /а.с.12/. Розпорядженням Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації №126 від 11.02.2020 (далі Розпорядження) визначено участь батька [PERSON] у вихованні його дитини [PERSON] , встановлено йому спілкування з дитиною за наступним графіком: другий тиждень місяця з 10:00 години суботи до 19:00 години неділі; четверта неділя місця з 10:00 до 19:00 години /а.с.13/. Дарницьким управлінням поліції ГУНП в м. Києві зафіксовані повідомлення [PERSON] від 15.03.2020, 11.04.2020, 24.05.2020, 13.06.2020, 11.07.2020, 12.09.2020, 27.09.2020, 10.10.2020 про порушення [PERSON] . Розпорядження /а.с.14-21/. [PERSON] у квітні 2020 звертався до Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації щодо проведення відповідної роботи з [PERSON] у зв`язку із перешкоджанням йому спілкуватись з дитиною згідно з Розпорядженням /а.с.22/. Також позивач у квітні, червні 2020 звертався із заявою до Дарницького управлінням поліції ГУНП в м. Києві стосовно перешкоджання у спілкуванні із спільною дитиною з боку [PERSON] /а.с.23-26/. У зв`язку із перешкоджанням зі сторони матері дитини у спілкування батька з дитиною, останній звертався також до Центру сім`ї Дарницького району міста Києва /а.с.27/ та до Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації /а.с.28/. З відповіді КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» Дарницького району м. Києва від 15.10.2020 вбачається, що на звернення [PERSON] щодо стану здоров`я його дитини [PERSON] неможливо надати відповідь, оскільки амбулаторна картка дитини знаходиться у мами на руках, надати її щоб зробити виписку остання категорично відмовилась, а електронна медична картка заповнена не належним чином /а.с.29/. З численних звернень [PERSON] /а.с.22, 23-26, 27, 28, 29/, а також із письмових заперечень відповідача /а.с.48-50, 137-139/ судом встановлено, що позивачу у справі зі сторони відповідача дійсно чиняться перешкоди у спілкуванні з донькою [PERSON] . З Акту обстеження умов проживання за адресою [ADDRESS] вбачається, що у помешканні створені всі умови для проживання дитини /а.с.72-73/. Станом на 01.03.2021 у позивача відсутня заборгованість зі сплати аліментів на користь [PERSON] /а.с.81/. Постановою судді Дарницького районного суду міста Києва від 17.12.2020 провадження у справі відносно притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 184 КУпАП закрито за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення /а.с. 30, 84-85/. З Висновку вбачається, що [PERSON] проживає разом з матір`ю, у помешканні створені всі умови для проживання дитини, батько проживає за адресою [ADDRESS] , однак бажає проводити час з донькою за адресою [ADDRESS] , де проживають батьки [PERSON] . Дарницька районна у м. Києві державна адміністрація як орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити участь батька [PERSON] у вихованні дитини [PERSON] за наступним графіком: друга, четверта неділя місця з 12:00 годин до 16:00 годин у присутності матері (без присутності третіх осіб); святкові дні, канікулярні дні. Дні народження дитини та родичів - за домовленістю між батьками (без присутності третіх осіб) з урахуванням думки дитини; необмежене спілкування з донькою засобами телефонного, поштового, електронного та будь-яких інших засобів зв`язку. При вирішенні даного спору суд керується як положеннями національного сімейного законодавства, які регулюють питання здійснення батьківських прав, так і відповідними нормами міжнародного законодавства. Згідно ч. 2 ст. 1 СК України, регулювання сімейних відносин здійснюється з метою: зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов`язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім`ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. За положеннями статті 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї, кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до положень статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За приписами статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Дитина, яка розлучена з одним із батьків чи обома батьками, має право регулярно підтримувати особисті стосунки й прямі контакти з обома батьками, крім випадків, коли це суперечить найвищим інтересам дитини. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (ст. 15 ЗУ «Про охорону дитинства»). Конвенція визначає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Європейський суд з прав людини у низці своїх рішень (зокрема, у справах «Хокканен проти Фінляндії», «Фуска проти Румунії») наголосив, що при визначенні основних інтересів дитини в кожному конкретному випадку необхідно враховувати, що у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною, та забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Відповідно до положень частини другої статті 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Відповідно до вимог статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Судом під час слухання справи у судовому засідання встановлено, що між колишнім подружжям існує тривалий особистісний конфлікт, що ґрунтується на наявності у позивача нової сім`ї та який призвів до обмеження матір`ю батька дитини у спілкуванні з донькою. Проаналізувавши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд визнає доведеним посилання позивача на те, що йому чиняться перешкоди у спілкуванні з донькою. Отже, з огляду на те, що конфліктні відносини між колишнім подружжям перешкоджають їм дійти згоди у питанні участі батька у вихованні дитини, наявні підстави для визначення способів такої участі в судовому порядку. Суд особисто, в присутності спеціалістів в галузі психології залучених сторонами, заслухав малолітню [PERSON] , яка підтвердила, що відмова від спілкування з батьком є її самостійним рішенням. Оцінюючи пояснення дитини в судовому засіданні суд дійшов висновку, що оцінка Єлизаветою сімейної ситуації сформована під впливом дорослих, зокрема, матері, при цьому дитина транслює думки і почуття матері, а не власні, про що свідчать розповіді дитини про обставини відносин між батьками та відповіді на запитання, які дублюють пояснення відповідача [PERSON] , на кшталт «папа покинув мене, коли я була маленькою», «папа покинув маму», або «папа не хоче витрачатись під час наших зустрічей», «папа купує мені дешеві речі низької якості». Такі висновки явно навіяні дитині матір`ю, оскільки саме такі доводи відповідач наводила в письмових заявах по суті справи, а також неодноразово наголошувала на цьому під час усних виступів. Проте пояснення Єлизавети про події, які стосуються періоду життя однією родиною з батьком, як то висловлювання в бік батька в негативному забарвленні із вживанням фраз «коли мені був один рік», «коли я була маленькою», «папа покинув маму», суд не приймає до уваги, оскільки дитина в такому віці, зазвичай, самостійно не може аналізувати різні аспекти поведінки дорослих і давати їм відповідну оцінку, а отже скоріш за все, вона ретранслює те, що почула від дорослих. Загалом, враховуючи вік дитини (9 років), а також нерегулярні, нетривалі, з багатомісячними перервами зустрічі дитини з батьком, суд приходить до висновку, що мати дитини навіює Єлизаветі із висвітленням батька і негативному світлі власні образи [PERSON] що, безумовно, неприпустимо, оскільки [PERSON] не має змоги самостійно сформувати власні відносини з батьком, проявити власні бажання під час зустрічей з ним. Уявлення [PERSON] про те як повинні відбуватись зустрічі доньки з батьком, а також його участь у вихованні дитини, може не відповідати бажанням самої доньки, однак у Єлизавети немає змоги проявити їх через навіювання зі сторони матері, що усі дії батька по відношенню до Єлизавети неналежні, нещирі та неправильні, а [PERSON] це всотує, оскільки, звичайно ж, мама є найближчою їй людиною. Відповідач, заперечуючи проти вимог позову, посилається на недостойну поведінку [PERSON] , яка полягає у тому, що він покинув її та наразі не може забезпечувати харчування і дозвілля дитини на високому фінансовому рівні, проте вказані обставини не свідчать про неможливість реалізації позивачем своїх батьківських прав виконання ним батьківських обов`язків і не можуть бути підставою для обмеження його участі у вихованні дитини у запропонований відповідачем спосіб за графіком друга субота та четверта неділя місяця з 15:00 години до 19:00 години, тобто чотири години на два тижні. [PERSON] був присутній у всіх судових засіданнях, суд мав змогу проаналізувати його поведінку та зробити висновок, що батько дитини спокійний, врівноважений чоловік, що бажає мати можливість спілкуватись з донькою, проводити з нею час, елементарно поговорити, дізнатись про настрій та самопочуття, а деталі уточнити у лікаря чи вчителя, подивитись разом мультфільм чи прогулятись парком, відсвяткувати свято, дарувати подарунки. Суд вважає, що теплі та близькі стосунки [PERSON] з батьком не повинні залежати від ревносного ставлення матері дитини до особистого життя колишнього чоловіка та його сім`ї, та невідповідності доходу [PERSON] очікуванням відповідача. Батько турбується про можливість спілкуватись з донькою, намагається забезпечити наявність засобів контакту, про що також свідчить копія квитанції за придбання планшету для доньки /а.с.125/. Ураховуючи вищенаведе, суд дійшов висновку, що реальною причиною припинення спілкування батька з дочкою є її емоційна реакція на вороже ставлення матері до батька дитини та його звинувачень, внаслідок чого дитина, яка проживає з матір`ю, свідомо чи несвідомо транслює її відношення до батька. Спілкування батька з донькою не лише не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини, а і буде сприяти цьому, оскільки дитині потрібна любов і увага обох батьків, а усунення батька від виховання доньки може негативно вплинути на її розвиток як особистості, статево-рольову ідентифікацію та подальші стосунки з представниками протилежної статі. Зважаючи, що батьком був тривалий час позбавлений спілкування з дитиною, суд вважає, що не в залежності від висловленої дитиною в судовому засіданні думки, яка визначена судом як така, на яку значною мірою вплинула мати дитини, батько має отримати шанс на налагодження стосунків та душевного зв`язку із донькою. Такий шанс мав би бути і забезпечений дитині зі сторони матері. Зважаючи на викладене,

Outcome: partial