Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

06 вересня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з дійсним позовом до Слов?янської міської ради Донецької області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON], про визнання права власності на ? частину квартири в порядку спадкування. Мотивувала свої вимоги тим, що її вітчим [PERSON] помер [INFO] у м.Слов?янськ. Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з ? частини двокімнатної квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS]. В серпні 2015 року [PERSON] в шестимісячний строк звернулась до приватного нотаріуса Слов?янського міського нотаріального округу Донецької області Паращук О.А., з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], у зв'язку з тим, що ніхто інший, окрім неї, до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини не звертався. Позивач зазначила, що ? частина квартири, за вищевказаною адресою належала її вітчиму на підставі свідоцтва про право власності на житло від 23.05.1995 року, виданого Слов?янською міською радою народних депутатів, право власності зареєстровано в КП «БТІ» м.Слов?янська за №1513/8 від 23.05.1995 року. Під час проведення АТО в м.Слов?янську в 2014 році, у зв?язку з переїздами було втрачено оригінал свідоцтва про право власності на ім?я [PERSON] На запит приватного нотаріуса з приводу «отримання дублікату свідоцтва», Слов?янська міська рада листом від 18.11.2015 року рекомендувала звернутися до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно для проведення реєстрації права власності. Рішенням державного реєстратора від 10.12.2015 року №26933732, позивачу було відмовлено в державній реєстрації права власності на квартиру, оскільки з заявою звернулась неналежна особа. Постановою від 19.08.2016 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, так як вона не надала нотаріусу оригінал правовстановлюючого лркументу на ім?я спадкодавця [PERSON] У зв?язку з вищевикладеним, просить суд, визнати за нею право власності в порядку спадкування після померлого [INFO] [PERSON] на ? частину двокімнатної квартири [ADDRESS]. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON], яка діє на підставі витягу з договору про надання юридичних послуг від 02 вересня 2016 року, будучи належним чином повідомленими про дату та час судового засідання, в залу суду не з'явились, надали суду заяви з проханням розгляд справи проводити у їх відсутності , позов просили задовольнити в повному обсязі (а.с. 21,58). Представник відповідача Слов?янської міської ради ради, будучи належним чином повідомленим про дату та час судового засідання, в залу суду не з'явився, надав суду заяву в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, просив винести рішення на розсуд суду, із урахуванням наявних у справі матеріалів (а.с. 28). Третя особа [PERSON], будучи належним чином повідомленою про дату та час судового засідання, шляхом судових повісток (а.с.55,57), в залу суду не з'явилась, причину неявки не повідомила Дослідивши надані позивачем документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, у судовому засіданні було встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], яке видано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Слов?янську реєстраційної служби Слов?янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, [INFO] помер вітчим позивача [PERSON], про що свідчить відповідний актовий запис №558 (а.с.5). Згідно заповіту від 02 лютого 2005 року, зареєстрованого в реєстрі №538 та який посвідчено нотаріусом Слов'янського міського нотаріального округу Донецької області Мурадовою С.Г., [PERSON] заповів все своє майно [PERSON] (а.с.6) З свідоцтва про право власності на житло від 23.05.1995 року, яке видано Слов?янською міською радою народних депутатів вбачається, що право власності на двокімнатну квартиру [ADDRESS], належить [PERSON] та [PERSON] в рівних частках (а.с.9). Вищевказане також підтверджується довідкою КП «БТІ» від 29.08.2016 №2214-18/0.54/01 (а.с.8). [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого вітчима [PERSON] за заповітом, що підтверджується відомостями спадкової справи №40/2015, заведеної після смерті [PERSON] (а.с.36-51) Однак, 19 серпня 2016 року, приватним нотаріусом Слов?янського міського нотаріального округу Донецької області Паращук О.А., була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме, у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ? частку квартири, що розташована у [ADDRESS], після смерті її вітчима [PERSON], у зв?язку із відсутністю правовстановлюючого документа на вищевказану квартиру на ім'я померлого (а.с.18) Таким чином, у зв'язку із тим, що оригінал свідоцтва про право власності на житло, який видан Слов?янською міською радою народних депутатів 23.05.1995 року на квартиру спадкодавця є втраченим, позивач не має можливості захистити свої спадкові права іншим шляхом ані ж як через звернення до суду. Згідно вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За правилами статей 10 і 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог статей 1216 і 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності з ч.1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до роз'яснень, наданих у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Згідно з п.27 постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до ст.1296 ЦК є правом, а не обов'язком спадкоємця. Відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі. На підставі ч.3 ст.1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця на спадщину. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст.182 ЦК України, право власності на нерухомі речі підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація на нерухомість є публічною і здійснюється відповідним органом. Спірна квартира, яка належала [PERSON] тривалий час знаходилася в його користуванні на підставі свідоцтва про право власності на житло, проте цей документ в нього не зберігся. Оскільки на теперішній час у відповідності до ст. 25 ЦК цивільна правоздатність [PERSON] припинилась у зв'язку з його смертю, тому позивач у справі не може в іншому порядку, ніж шляхом ухвалення судового рішення про визнання за нею права власності на спадкове майно, реалізувати своє право на спадщину. З огляду на викладене, суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачем, як спадкоємцем за заповітом, права власності на зазначену квартиру. Виходячи з вищенаведеного, з огляду на перелічені обставини справи закон прямо не забороняє суду ухвалити рішення щодо визнання за позивачем права власності на квартиру, що створене на законних підставах, оскільки зробити це у якийсь іншій спосіб є неможливим, тому право позивача є порушеним і підлягає захисту. Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов'язані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи. На підставі ст.ст. 25, 182, 328, 392, 1216, 1218, 1265, ч.5 1268, ч.3 ст.1296 ЦК України,

Outcome: approved