Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

05 лютого 2021 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла заява [PERSON] , в якій заявник просить встановити факт належності йому: державного акту на право приватної власності на землю серії МК № 04402, виданого 18 грудня 1993 року на ім`я « [PERSON] » на підставі рішення Михайло-Ларинської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області № 130 від 10 грудня 1993 року, зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 101. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що в державному акті на право приватної власності на землю серії МК № 04402 виданого 18 грудня 1993 року його по-батькові вказано « [PERSON] », замість вірного « [PERSON] ». Відповідно до експертного висновку № 056/1861-m від 29 жовтня 2019 року Українського бюро лінгвістичних експертиз по-батькові « [PERSON] » та « [PERSON] » є ідентичними. У зв`язку з вказаною помилкою він не може зареєструвати право власності на приватну земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . В позасудовому порядку виправити неточності у написанні прізвища у заявника немає можливості, а тому посилаючись на викладене, заявник просив суд встановити факт належності йому означених документів. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 лютого 2021 року для розгляду справи визначено головуючого суддю Шолох Л.М. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 лютого 2021 року цю справу прийнято до провадження суддею Шолох Л.М. Судові засідання призначенні на 15 березня 2021, 13 травня 2021 року відкладені у зв`язку з неявкою сторін. Судове засідання призначене на 09 серпня 2021 року, відкладено у зв`язку з перебуванням судді Шолох Л.М. в нарадчій кімнаті по іншій справі. У судове засідання 31 серпня 2021 року сторони не з`явилися. Адвокат Пересунько Р.В., який діє в інтересах [PERSON] , надав до суду заяви з проханням справу розглядати за його відсутності. Представник Михайло-Ларинської сільської ради Вітовського району Миколаївської області до суду не з`явився з невідомих причин. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що вимоги заяви підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно вимог\~статті 3 ЦПК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Пунктом 5 частини другої\~статті 293 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 статті 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до листа ВСУ 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Відповідно до п.1\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд може в порядку окремого провадження встановити факт, якщо заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, що посвідчує факт. З матеріалів справи слідує, що [PERSON] є власником земельної ділянки [ADDRESS] , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією державного акту на право приватної власності на землю серії МК № 04402, виданого на підставі рішення Михайло-Ларинської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області № 130 від 10 грудня 1993 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 101 від 18 грудня 1993 року. В даному акті по-батькові заявника зазначено « [PERSON] ». З копії паспорта серії [NUMBER] , виданого Жовтневим РВ УМВС України в Миколаївській області 22 лютого 1999 року, слідує, що по-батькові заявника українською мовою вказано як « [PERSON] ». Відповідно до Довідки про присвоєння ідентифікаційного номера від 07 квітня 2000 року [PERSON] отримав ідентифікаційний № [NUMBER] . Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Ясляр Г.В. № 51117306 від 13 лютого 2020 року відмовлено у державній реєстрації права власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 4823383300:01:025:0001 у зв`язку з відсутністю доказів належності на праві власності зазначеної земельної ділянки [PERSON] . Згідно експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз № 056/1861-m від 29 жовтня 2019 року визначено, що по батькові « [PERSON] » та « [PERSON] » є ідентичними. Листом Михайло-Ларинської сільської ради Вітовського району Миколаївської області від 25 лютого 2020 року відмовлено у внесенні змін до державного акту на право приватної власності на землю [PERSON] , зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 101 від 18 грудня 1993 року. З аналізу викладеного слідує, що наявні у справі докази вказують на те, що державний акт на право приватної власності на землю серії МК № 04402, виданий 18 грудня 1993 року на ім`я « [PERSON] » належить [PERSON] , а тому вимоги заявника про встановлення цього факту підлягають задоволенню. Зважаючи на те, що встановлення цього факту є необхідним для реєстрації права власності заявника, суд вважає за необхідне заяву задовольнити та встановити факт належності зазначеного вище документа заявнику [PERSON] . Судові витрати у справі відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: approved