Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-28 00:00:00

05 вересня 2018 року представник позивача [PERSON] - адвокат [PERSON] звернувся до суду в інтересах позивача з позовом до Бахмутської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що власником квартири [ADDRESS], є він, його рідний брат - [PERSON] та їх мати - [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 20 січня 2014 року, виданого на підставі розпорядження від 20 січня 2014 року № 26288 начальником управління муніципального розвитку Артемівської міської ради в рівних долях по 1/3 частці кожному. [INFO] року його мати [PERSON] померла. Позивач [PERSON] у встановлений Цивільним кодексом України строк звернувся до державного нотаріуса Першої артемівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, залишеної після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] року, а його брат [PERSON] - із заявою про відмову у прийнятті спадщини за законом, залишеної після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] року. Позивач не може прийняти спадщину за законом, яка залишилася після смерті матері, оскільки вона не встигла за життя зареєструвати на своє ім'я право власності на 1/3 частку квартири [ADDRESS]. Постановою державного нотаріуса Першої Артемівської державної нотаріальної контори [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки за померлою [PERSON] таке право власності не зареєстроване. Таким чином, у позасудовому порядку вирішити вказане питання позивач не може. У зв'язку із викладеним, просить визнати за ним, [PERSON], [INFO], право власності на 1/3 частку квартири [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 16 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. 05 листопада 2018 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Про дату, час і місце судового засідання його було повідомлено належним чином. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні на вимогах позовної заяви наполягав та просив її задовольнити. Представник відповідача Бахмутської міської ради Коцур С.О. у судове засідання не з'явився. Про дату, час і місце судового засідання його було повідомлено належним чином. 05 листопада 2018 року за № 36371 до суду надав заяву про розгляд справи без участі представника відповідача та просить ухвалити рішення на розсуд суду. На підставі ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце судового засідання, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], є сином [PERSON] (а.с. 6). [INFO] року [PERSON] померла в м. Артемівську Донецької області, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Артемівську реєстраційної служби Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області 04 серпня 2015 року року складено відповідний актовий запис № 1691 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 19). Згідно свідоцтва про право власності на житло від 20 січня 2014 року, виданого начальником Управління муніципального розвитку Артемівської міської ради на підставі розпорядження від 20 січня 2014 року № 26288, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], належить на праві приватної, спільної часткової власності: [PERSON] - 1/3 частка, [PERSON] - 1/3 частка, [PERSON] - 1/3 частка (а.с. 4), про що також свідчить технічний паспорт на вказану квартиру (а.с. 5). Позивач [PERSON] з 05 березня 2010 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 3). Згідно Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 51329472 та № 51330279 від 31 грудня 2015 року [PERSON] та [PERSON] на праві приватної власності належить по 1/3 частці квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] (а.с. 37-38). Однак, 1/3 частка квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], до теперішнього часу знаходиться у комунальній власності, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 141984130 від 19 жовтня 2018 року (а.с. 17-18). Постановою державного нотаріуса Першої Артемівської державної нотаріальної контори Букрєй Г.П. [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлої [PERSON], померлої [INFO] року, оскільки 1/3 частина квартири не належить спадкодавцеві, тому що право власності на її частку не зареєстроване (а.с. 6 зворот). Згідно листа завідувача Першої бахмутської державної нотаріальної контори Шеллара В.Л. від 30 жовтня 2018 року за № 35797, Першою бахмутською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа на майно [PERSON], яка померла [INFO] року, за номером у нотаріуса 631/2015 від 24 грудня 2015 року, де з заявою про прийняття спадщини від 24 грудня 2015 року за № 1173 звернувся син померлої [PERSON], що проживає за адресою: [ADDRESS], а також з заявою про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON] від 24 грудня 2015 року за № 1174 звернувся син померлої [PERSON], що проживає за адресою: [ADDRESS]. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. До вказаного листа також додано інформаційну довідку зі Спадкового реєстру від 23 жовтня 2018 року за № 53762445 (а.с. 23-24). Постановою Верховної Ради України від 4 лютого 2016 року № 984-VIII «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» містоАртемівськ Донецької області було перейменоване на місто Бахмут Донецької області. Таким чином, суд вважає встановленим, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлої [PERSON], померлої [INFO] року, оскільки 1/3 частина квартири не належить спадкодавцеві, тому що право власності на її частку не зареєстроване. Відтак, позивач не має можливості вступити у спадкування в позасудовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.ст. 15,16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), кожна особа має право на захист свого законного права чи інтересу в судовому порядку, зокрема, шляхом визнання права власності. Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), що передбачено ст. 1216 ЦК України. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Згідно зі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Згідно зі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Визнання права власності на майно за померлим неможливе, оскільки це право не може бути зареєстроване. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги після смерті його матері [PERSON] Згідно положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Частиною 1 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до частини 1 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права (ч. 2 ст. 263 ЦПК України). Частиною 5 статті 263 ЦПК України визначено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, визнавши за спадкоємцем [PERSON] право власності на 1/3 частку квартири [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року.

Outcome: approved