Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-02 00:00:00

05.12.2019 року позивач звернувся до відповідача з позовом про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладено генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, без номера від 06.06.2013 року [PERSON] отримав кредит у сумі 9462 грн. 12 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджено підписом у заяві. При укладенні кредитного договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 1.1.3.2.11 Умов і правил банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких клієнт є поручителем, а також будь-якій іншій заборгованості, яка виникла у клієнта зважаючи на невиконання зобов`язань перед банком. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості, тому станом на 11.11.2019 року має заборгованість у сумі 37719 грн. 60 коп., яка складається з: - заборгованості за кредитом - 8440 грн. 24 коп., - заборгованості за процентами за користування кредитом - 8692 грн. 84 коп., - заборгованості за комісією - 00 грн. 00 коп., - заборгованості за пенею - 20586 грн. 52 коп. У зв`язку із викладеним позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] загальну суму заборгованості у розмірі 37719 грн. 60 коп., за кредитним договором б/н від 06.06.2013 року, а також судові витрати у сумі 1921 грн. 00 коп. Представником позивача Гребенюк О.С. надано суду заяву про підтримання заявлених вимог і відсутність заперечень проти розгляду справи без його присутності. Не заперечував проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання за зареєстрованим місцем проживання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин та без подання відзиву. Згідно умов та порядку, визначених ст.ст. 280, 281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, встановив наступне. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. З матеріалів справи вбачається, що 20.12.2006 року [PERSON] підписано заяву про приєднання до «Умов та Привал надання банківських послуг у ПриватБанку. Зазначена заява складає між [PERSON] та банком договір без номеру (а.с.8). 06.06.2013 року між сторонами у справі укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитного ліміту, зі змісту якої встановлено зменшення заборгованості, яка виникла в період з дати надання позичальнику кредиту, а саме: процентів на 919 грн. 01 коп., комісію на 248 грн. 34 коп., пеню на 00 грн. 00 коп., штраф на 00 грн. 00 коп. Визначено, що заборгованість за договором 1 з дати підписання Генеральної угоди становить 10127 грн. 13 коп. Датою кінцевого погашення кредитної заборгованості за договором 1 є 30.06.2016 року. Пунктом 2 вищевказаної Генеральної угоди передбачено, що банк надав позичальнику кредит в сумі 9462 грн. 13 коп. на строк 36 міс. з 06.06.2013 року по 30.06.2016 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі в сумі 9462 грн. 13 коп., в обмін на зобов`язання позичальника повернути кредит, сплатити проценти в розмірі 1,5% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом у визначені в заяві, умовах і правилах строки. Датою укладення кредитного договору є дата підписання генеральної угоди. Погашення заборгованості закріплено здійснювати в порядку, починаючи з 1 по 25 число кожного місяця, де позичальник надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 343 грн. 29 коп. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, процентів, а також інших витрат, згідно з умовами та правилами. Останньою датою погашення заборгованості визначено 30.06.2016 року. При порушенні позичальником зобов`язань щодо погашення кредиту, позичальник сплачує банку пеню, розмір якої зазначено у умовах та правилах за кожен день прострочки. Окрім того, процентна ставка за кредитом може змінюватись в залежності від зміни облікової ставки НБУ або в інших умовах, згідно з умовами та правилами. Позичальник надав право банку здійснювати погашення заборгованості за кредитом у визначені строки за рахунок коштів, що розташовані на будь-якому відкритому рахунку в банку, згідно з умовами та правилами (а.с.9). [PERSON] зобов`язання за генеральною угодою належним чином не виконав, згідно Розрахунку заборгованості, наданому позивачем станом на 11.11.2019 року має заборгованість у сумі 37719 грн. 60 коп., яка складається з: - заборгованості за кредитом - 8440 грн. 24 коп., - заборгованості за процентами за користування кредитом - 8692 грн. 84 коп., - заборгованості за комісією - 00 грн. 00 коп., - заборгованості за пенею - 20586 грн. 52 коп. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки та відшкодування збитків. Згідно з ч. ч. 1, 4 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. У постанові Верховного Суду від 02 квітня 2019 року (справа №917/194/18) висловлено позицію про те, що згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій (наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 09.02.2018 у справі №911/2813/17, від 22.03.2018 у справі №911/1351/17, від 25.05.2018 у справі №922/1720/17). Таким чином, з огляду не вищевикладені обставини судом встановлено, що відповідач [PERSON] порушив умови генеральної угоди від 06.06.2013 року, укладеної між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», розмір заборгованості підтверджений документально, порушень ст. 61 Конституції України щодо наявності подвійної відповідальності судом не встановлено, тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до вимоги ч.1 ст.141 ЦПК України, згідно якого визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку із чим, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1921 грн. 00 коп. На підставі викладено, ст.ст. 526, 527, 611, 612, 623, 625, 1054 ЦК України,

Outcome: approved