Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

05 лютого 2018 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернулась [PERSON] з позовною заявою до Казенного підприємства «Південукргеологія» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку, в якій просила суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі у сумі 36\~923, 44 грн., а також стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки кінцевого розрахунку. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона працювала на КП «Південукргеологія» на посаді дробильниці 2 розряду. Наказом від 09.11.2015 року № 108/к її було звільнено з посади за власним бажанням, згідно ст. 38 КЗпП України. На час звільнення відповідач мав заборгованість перед позивачем по виплаті заробітної плати. Ця заборгованість складала 36\~923, 44 грн., яку відповідач так і не виплатив позивачу. 13.01.2017 року за заявою позивача було видано судовий наказ про стягнення з відповідача нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за 2014, 2015, 2016 роки у сумі 36\~923, 44 грн. 29.05.2017 року вказаний наказ було скасовано ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова. Позивач зазначає, що заборгованість по заробітній платі до теперішнього часу їй не виплачена, у звязку з чим вона і вимушена була звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харковавід 01 березня 2018 року витребувано з Казенного підприємства «Південукргеологія» довідку про розмір заборгованості по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі, яка існує на теперішній час перед [PERSON], [INFO], яка з 24.07.1975 року по 09.11.2015 року працювала на Казенному підприємстві «Південукргеологія» на посаді дробильшиці 2 разряду. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 27 березня 2018 року витребувано з Казенного підприємства «Південукргеологія» довідку про розмір середньоденної заробітної плати [PERSON], [INFO], яка з 24.07.1975 року по 09.11.2015 року працювала на Казенному підприємстві «Південукргеологія» на посаді дробильшиці 2 разряду. Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву з проханням справу розглянути у її відсутність, стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі в сумі 35 923, 44 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку виходячи із середньоденного заробітку 36,50 грн. Представник відповідача по справі в судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Відзив на позовну заяву не надав. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. У звязку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 223 та ст. ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечувала і позивач. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини Так, в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] працювала на посаді дробильниці 2 розряду на Казенному підприємстві «Південукргеологія». Наказом від 09.11.2015 року № 108/к її було звільнено з посади за власним бажанням, згідно ст. 38 КЗпП України. На момент звільнення кінцевий розрахунок з позивачем проведено не було. Судовим наказом від 13 січня 2017 року по справі №639/116/17-ц стягнути з Казенного підприємства «Південукргеологія» (юридична адреса: 49005, м. Дніпропетровськ, вул. Чернишевського, 11, код за ЄДРПОУ 01432150, МФО: 305653, р/р 26002052340100 в АТ «[PERSON] Аваль») на користь [PERSON] заборгованість за нараховану, але не виплачену заробітну плату у розмірі 36 923,44 (тридцять шість тисяч девятсот двадцять три) грн. 44 коп. за 2014, 2015 та 2016 роки. Стягнуто з Казенного підприємства «Південукргеологія» (юридична адреса: 49005, м. Дніпропетровськ, вул. Чернишевського, 11, код за ЄДРПОУ 01432150, МФО: 305653, р/р 26002052340100 в АТ «[PERSON] Аваль») на користь держави судовий збір у розмірі 320 (триста двадцять) грн. (на код ЄДРПОУ суду - 02893738, УДКС України у Новобаварському районі м. Харкова код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37999612, банк - отримувача ГУДКУ у Харківській області, МФО 851011, кодкласифікації доходів бюджету- 22030001, р/р 31215206700008). (а.с. 9) Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 29 травня 2017 року по цивільній справі № 639/116/17 скасовано судовий наказ Жовтневого районного суду м. Харкова №639/116/17 від 13.01.2017 року, яким стягнуто з Казенного підприємства «Південукргеологія» (юридична адреса: 49005, м. Дніпропетровськ, вул. Чернишевського, 11, код за ЄДРПОУ 01432150, МФО: 305653, р/р 26002052340100 в АТ «[PERSON] Аваль») на користь [PERSON] заборгованість за нараховану, але не виплачену заробітну плату у розмірі 36 923,44 (тридцять шість тисяч девятсот двадцять три) грн. 44 коп. за 2014, 2015 та 2016 роки та стягнуто з Казенного підприємства «Південукргеологія» (юридична адреса: 49005, м. Дніпропетровськ, вул. Чернишевського, 11, код за ЄДРПОУ 01432150, МФО: 305653, р/р 26002052340100 в АТ «[PERSON] Аваль») на користь держави судовий збір у розмірі 320 (триста двадцять) грн. (на код ЄДРПОУ суду - 02893738, УДКС України у Новобаварському районі м. Харкова код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37999612, банк - отримувача ГУДКУ у Харківській області, МФО 851011, кодкласифікації доходів бюджету- 22030001, р/р 31215206700008). (а.с. 25) Як вбачається з листа Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 03.01.2017 року № Д 1189-11/04, 30.05.2016 року посадовими особами управління праці здійснено позапланову перевірку КП «Південукргеологія», в ході якої встановлено наявність заборгованості із заробітної плати перед працівниками Харківської комплексної геодезичної експедиції, у тому числі і перед [PERSON] у сумі 36\~923, 44 грн. (а.с. 7) Відповідно до довідки КП «Південукргеологія» від 30 травня 2013 року заборгованість із заробітної плати [PERSON] становить 36\~923, 44 грн., з яких за 2014 рік 12\~076, 74 грн., за 2015 рік 24\~846, 70 грн. (а.с. 8) Як вбачається з довідки Казенного підприємства «Південукргеологія» від 12 березня 2018 року № 01/12-69, наданої на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 01 березня 2018 року, розмір заборгованості по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі [PERSON] становить 35\~923, 44 грн.: за вересень 2015 29\~888, 43 грн., за жовтень 2015 2\~546, 70 грн., за листопад 2015 3\~488, 31 грн. (а.с. 22) Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи те, що відповідачем було надано довідку станом на 12 березня 2018 року, відповідно до якої розмір заборгованості по заробітній платі перед позивачем становить 35 923, 44 грн., то суд приходить до висновку, що саме її необхідно враховувати при ухвалені рішення. Згідно ч. 1 ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує\~працівникові за виконану ним\~роботу. Відповідно до ч.1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Як вказано у ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до\~ ст. 116 КЗпП України\~ при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення працівником вимоги про розрахунок. Враховуючи те,що в судовому засіданні було встановлено, що відповідач дійсно у день звільнення не виплатив позивачу наявну перед нею заборгованість по заробітній платі, яка становить 35\~923, 44 грн., то позовні вимоги [PERSON] в цій частині підлягають задоволенню. Згідно зі статтею 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Передбачений ч. 1 ст. 117 КЗпП України обовязок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 27.03.2013 року у справі № 6-15цс13) Таким чином, установивши під час розгляду справи про стягнення середнього заробітку у звязку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, суд на підставі статті 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а в разі не проведення його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 21.01.2015 року у справі № 6-195цс14) Порядок здійснення відповідних розрахунків визначено в Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100. В п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року №13 «Про\~практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз'яснено, що встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Як вбачається з правового висновку Верховного Суду України у спорі про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні ( постанова у справі № 6-64цс13 від 03.2013 року) згідно із ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При цьому, відсутність фінансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини в невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України. Абз.2 п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженим\~ постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100\~ (далі Порядок) передбачено, що після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюються нарахування загальної суми середнього заробітку, яка обчисляється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Згідно довідки № 01/12-120 від 11.04.2018 року, виданої Казенним підприємством «Південукргеологія», середньоденна заробітна плата [PERSON] за останні два місяці роботи складає 36,50 грн. (а.с. 43) В судовому засіданні позивач пояснила, що заборгованість по заробітній платі до теперішнього часу не погашена. Згідно з пунктом 8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац третій пункту 8 розділу IV Порядку). Кількість робочих днів у відповідному році визначає Міністерство соціальної політики України. У відповідності до листів Міністерства соціальної політики України «Про розрахунок норми тривалості робочого часу» на 2015, 2016, 2017 роки, середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді буде становити 614 днів, у 2015 році 38 днів (з 10.11.2015 року по 31.12.2015 року, у 2016 році 251 днів, у 2017 році - 249 днів, у 2018 році 76 днів(з 01.01.2018 року по 19.04.2018 року). Сума середнього заробітку за час затримки кінцевого розрахунку при звільненні станом на 19.04.2018 року складає 22\~411, 00 грн. ( 36, 50 грн. х 614 робочих днів = 22\~411, 00 грн.) Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON], щодо стягнення суми середнього заробітку за період затримки розрахунку підлягають задоволенню. В абз. 5 п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» №13 від 24.12.1999 року зазначено, що задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Таким чином, розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 22 411, 00 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача зазначені без утримання прибуткового податку й інших обов'язкових платежів. У звязку з тим, що справа доведена до суду з вини відповідача, суд вважає необхідним стягнути з нього на користь держави судові витрати у вигляду судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: partial