Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

06.07.2020 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення пені від суми несплачених аліментів. Своїм позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Миколаївського районного суд Львівської області від 14.12.2010р. вирішено стягувати з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, починаючи з 15.11.2010р. Відповідач не надавав жодної матеріальної допомоги на утримання дитини. Згідно розрахунку заборгованості по аліментах по справі 2-1430/10р. по виконавчому провадженню АСВП № 59473985 від 22.06.2020 заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів становить 126387,75 грн. Відповідачем сплачено заборгованість 20.11.2019року в сумі 127199,71грн. Відповідно до розрахунку неустойки (пені) за весь час прострочення сплати аліментів, сума становить 1315150,03 грн. Однак, виходячи з диспозиції ч.1 ст.196 СК України, зокрема в частині того, що стягнення пені може бути не більше 100 відстоків заборгованості, а тому розмір неустойки (пені), яку відповідач зобов`язаний сплатити на її користь складає 42114,33 грн. Просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Ратич Т.М. надали пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав, погоджується з сумою нарахованої пені. Заслухавши пояснення сторін, представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] . Його батьками записані відповідно: [PERSON] та [PERSON] . Судом встановлено, що рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 14.12.2010 вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх віидів його доходу, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян на одну дитину щомісячно, до її повноліття, починаючи з 15.11.2010року. На підставі вказаного рішення №2-1430/10 Миколаївським районним Львівської області видано 09.03.2011 року виконавчий лист. Згідно з розрахунком заборгованості по аліментах у виконавчому провадженні АСВП № 59473985 від 22.06.2020 , наданого старшим державним виконавцем Личаківського ВДВС м.Львова ГТУЮ у Львівській області Скоп Т.А., станом на листопад 2019 року [PERSON] повністю оплатив заборгованість зі сплати аліментів відповідно до виконавчого документа в сумі 42114,33 грн. Частиною 1 ст.196 СК України визначено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Оскільки заборгованість зі сплати аліментів виникла з вини відповідача, позивачка має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Саме з метою притягнення відповідача до такої відповідальності заявлено позов у рамках даної цивільної справи. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду. Так, при вирішенні даного спору суд враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 25.04.2018 у справі № 572/1762/15-ц, в якому ідеться, що правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: р = (А1х1%хQ1) + (А2х1%хQ2) +.(Аnх1%хQn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Враховуючи вищенаведене та те, що відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, а також те, що розмір неустойки (пені), яку позивач просить стягнути перевищує розмір заборгованості відповідача, суд дійшов висновку, що з відповідача в користь позивача підлягає стягненню неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів у розмірі 42114,33 грн. ( сума заборгованості станом на листопад 2019р.), а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Оскільки в судовому засіданні адвокат Ратич Т.М, заявив клопотання про надання йому 5-денного строку для подачі до суду документів, щодо розміру понесених судових витрат, тому така заява підлягає до задоволення. Крім цього, у зв`язку із задоволення позову [PERSON] , суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] в користь держави судовий збір в сумі 840,80 грн.

Outcome: approved