Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

06 квітня 2020 року до Деснянського районного суду м. Чернігова надійшла позовна заява [PERSON] до ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в якій позивач просить визнати припиненими його зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором №0256-7940 від 17.11.2019. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17 листопада 2019 року між позивачем та ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» за допомогою веб-сайту http://creditkasa.com.ua, через мережу Інтернет, укладено кредитний договір №0256-7940, на виконання умов якого відповідачем безготівково на картковий рахунок позивача була перерахована сума кредиту в розмірі 10\~000,00 грн, строком на 14 днів. Після отримання грошових коштів, позивачу на мобільний телефон почали надходити повідомлення щодо наявної заборгованості перед ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» за вищевказаним кредитним договором, яка станом на 11.03.2020 становить 16\~072,00 грн, з періодом прострочення 18 днів. Позивач зазначив, що грошові кошти за кредитним договором №0256-7940 від 17.11.2019 в розмірі 16\~684,00 грн, ним було сплачено в межах строків кредитування, а тому вважає, що його зобов`язання перед ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» на сьогоднішній день повністю виконані, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 09.04.2020 позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу в триденний строк з дня отримання копії ухвали усунути вказаний в ній недолік. 16.04.2020, на виконання вимог ухвали судді від 09.04.2020 про залишення позовної заяви без руху, позивачем усунуто недолік позовної заяви. Ухвалою судді від 21 квітня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та призначено для розгляду по суті на 19.05.2020. 18.05.2020 відповідачем подано відзив, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на відповідність розрахунку заборгованості позивача умовам кредитного договору. 19.05.2020 розгляд справи відкладено на 11.06.2020, у зв`язку з клопотанням представника відповідача. Ухвалою суду від 20.05.2020 клопотання ТОВ «УКР\~КРЕДИТ ФІНАНС» про проведення судових засідань в режимі відеоконференції задоволено. Доручено забезпечення проведення відеоконференції Господарському суду м. Києва за участю представника відповідача ТОВ «УКР\~КРЕДИТ ФІНАНС» 11.06.2020 о 12 год. 00 хв. 22.05.2020 представник позивача подала відповідь на відзив, в якому наполягала на повному виконанні позивачем умов кредитного договору. 01.06.2020 відповідач подав заперечення щодо відповіді на відзив, в якому зазначив, що ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» є фінансовою, а не кредитною установою, а тому на правовідносини, що виникли між сторонами у справі, законодавство про споживче кредитування не поширюється. 11.06.2020 розгляд справи відкладено на 06.08.2020, у зв`язку з невиконанням ухвали про призначення відеоконференції. Ухвалою суду від 12.06.2020 клопотання ТОВ «УКР\~КРЕДИТ ФІНАНС» про проведення судових засідань в режимі відеоконференції задоволено. Доручено забезпечення проведення відеоконференції Господарському суду м. Києва за участю представника відповідача ТОВ «УКР\~КРЕДИТ ФІНАНС» 06.08.2020 о 12 год. 00 хв. 06.08.2020 оголошено перерву в судовому засіданні до 19.08.2020, у зв`язку із закінченням процесуального часу. Ухвалою суду від 11.08.2020 клопотання ТОВ «УКР\~КРЕДИТ ФІНАНС» про проведення судових засідань в режимі відеоконференції задоволено. Доручено забезпечення проведення відеоконференції Господарському суду м. Києва за участю представника відповідача ТОВ «УКР\~КРЕДИТ ФІНАНС» 19.08.2020 о 14 год. 00 хв. 19.08.2020 у судовому засіданні продовжено перерву до 23.09.2020, у зв`язку з клопотанням представника позивача. Ухвалою суду від 27.08.2020 клопотання ТОВ «УКР\~КРЕДИТ ФІНАНС» про проведення судових засідань в режимі відеоконференції задоволено. Доручено забезпечення проведення відеоконференції Господарському суду м. Києва за участю представника відповідача ТОВ «УКР\~КРЕДИТ ФІНАНС» 23.09.2020 о 14 год. 00 хв. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав. Позивач до суду не з`явився, про час і місце розгляду справи оповіщений, про причини неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що 17 листопада 2019 року між позивачем та ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» за допомогою веб-сайту http://creditkasa.com.ua, через мережу Інтернет, укладено кредитний договір №0256-7940 (далі за текстом Договір), на виконання умов якого відповідачем безготівково на картковий рахунок позивача була перерахована сума кредиту в розмірі 10\~000,00 грн, строком на 14 днів. Як стверджує відповідач, Договір був укладений шляхом обміну електронними повідомленнями в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» та відповідно до Правил надання грошових коштів у кредит, затверджених Наказом ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» № 56-П від 01 листопада 2019 року, які діяли на момент укладання Договору, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи веб-сайту кредитодавця, яка є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем, в рамках яких реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле. Відповідно до п. 1-3 Договору кредитодавець надає позичальникові грошові кошти в кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування Кредитом. Строк кредиту 14 днів. Разом до сплати 12 800 грн. Сума кредиту 10 000 грн. Термін платежу 30.11.2019. Нараховані проценти 2 800 грн. Протягом строку Кредиту розмір процентів складає 2 % (два відсотка) від суми кредиту за кожен день користування. Проценти за користування кредитом нараховуються з першого дня перерахування позичальнику суми кредиту до закінчення визначеного кредитним договором строку, на який надається кредит. Річна відсоткова ставка складає 730 % (п. 4 Договору). Сукупна вартість кредиту (вартість користування кредитом) складає 128.00 % від суми кредиту (у відсотковому вираженні) або 12 800 грн та включає в себе проценти за користування кредитом 28.00 % від суми кредиту (у відсотковому вираженні) або 2 800 грн (у грошовому вираженні) (п. 5 Договору). У разі якщо позичальник не повернув суму кредиту у строк, встановлений пунктом 2 кредитного договору, за весь час прострочення, включаючи день погашення кредиту, кредитодавець має право нарахувати, згідно вимог чинного законодавства України, а позичальник зобов`язаний сплатити до 2 % (двох відсотків) (включно) пені від неповерненої суми кредиту за кожен день прострочення (п. 6 Договору). Якщо визначена п. 4-5 кредитного договору процентна ставка є меншою ніж 2 % (два відсотки) від суми кредиту за кожен день користування кредитом, то у разі прострочення строку платежу (нездійснення платежу до встановленого терміну (включно)), кредитодавець має право нарахувати, а позичальник зобов`язаний сплатити за весь період користування кредитом проценти у розмірі 2 % (два відсотки) за кожен день користування кредитом, починаючи з моменту отримання кредиту (п. 7 Договору). Цей кредитний договір та Правила надання грошових коштів у кредит разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови надання кредиту. Укладаючи цей кредитний договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє всі умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватись цього кредитного договору та Правил надання грошових коштів у кредит (які є невід`ємними частинами договору та разом складають договір), текст яких наразі розміщено на веб-сайті кредитодавця (https://creditkasaxom.ua) та, відповідно, укладає договір (п. 8 Договору). Позичальник має право пролонгувати договір на умовах, в порядку та у спосіб, що визначені Правилами. На строк пролонгації процентна ставка складає 2 % (два відсотки) від суми кредиту за кожен день користування (п. 9 Договору). Позичальник підтверджує, що до укладення договору отримав від кредитора інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством України, зокрема, частиною другою статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та забезпечує вірне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання (п. 10 Договору). Позивач зазначив, що грошові кошти за Договором в розмірі 16\~684,00 грн ним було сплачено в межах строків кредитування, а тому вважає, що його зобов`язання перед ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» на сьогоднішній день повністю виконані. Проте, як убачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором № 0256-7940 від 17.11.2019, наданого ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», загальна сума заборгованості позивача перед відповідачем станом на 11.03.2020 складає 16\~072,00 грн, з періодом прострочення 18 днів. В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у статті 8 Конституції України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України (далі за текстом ЦК України). Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У відповідності до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Істотними умовами кредитного договору відповідно до змісту частини першої статті 638 та статті 1054 ЦК України є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі і погашення, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Позивач визнає факт отримання кредиту від відповідача в сумі 10\~000 грн., проте не погоджується з розрахунком заборгованості, складеним останнім. На підтвердження правильності розрахунку відповідач посилається як на умови Договору, так і на Правила надання грошових коштів, затверджені наказом № 56-П від 01.11.2019, які, за словами представника відповідача, неодноразово змінювались. При цьому, Договір не містить відомостей про те, що позивач бере кредит на умовах, визначених Правилами надання грошових коштів, які затверджені саме наказом № 56-П від 01.11.2019 (далі за текстом Правила), а також ознайомлений з ними. Підпис відповідача на цих Правилах відсутній. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв?язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19, зауважила на тому, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані позичальнику Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена щодо укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. На переконання суду, це стосується також і умов пролонгації Договору, визначених в розділі 7 Правил. Зокрема, відповідно до п. 7.1 Правил позичальник має право у будь-який момент пролонгувати Договір на такий саме строк, на який Договір первинно укладено. У пункті 7.2 Правил визначено, що для використання права пролонгувати Договір, позичальнику необхідно сплатити нараховані проценти, неустойку (у разі наявності). Після отримання кредитодавцем відповідних коштів (відкладальна обставина), Договір вважається пролонгованим без визначення будь-яких додаткових дій з боку сторін. Разом з тим, у Договорі зазначено лише про право позичальника пролонгувати договір на умовах, в порядку та у спосіб, що визначені Правилами. Крім того, згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону № 1023-XII «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року №39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями. Конституційний Суд України у рішенні у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно- правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, суд зауважує, що пересічний споживач банківських (фінансових) послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді кредитного договору та Правил надання грошових коштів у кредит, оскільки дані Правила є значним за обсягом документом, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такий правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10 цс 18. Нарахування процентів за користування кредитом після закінчення строку кредитування не ґрунтується на умовах Договору та нормах чинного законодавства. В Договорі позивач зобов`язався сплатити проценти в розмірі 2 800 грн до 30.11.2019, та він не містить зобов`язання сплачувати проценти після цієї дати. Порядок нарахування процентів за користування кредитом та погашення заборгованості визначені лише у Правилах, відповідно до п. 6.3 яких, у випадку прострочення сплати заборгованості за договором, сплата заборгованості позичальника кредитодавцю здійснюється у такій черговості: у першу чергу сплачується неустойка (у разі наявності); у другу чергу сплачуються нараховані проценти за користування кредитом; у третю чергу сплачується сума кредиту. Сторонами визнається, що позивач у повернення кредитних коштів сплатив: 30.11.2019 2\~800 грн, 14.12.2019 2\~800 грн, 28.12.2019 2\~800 грн, 10.01.2020 2\~800 грн, 25.01.2020 2\~940 грн, 08.02.2020 2744 грн. Правовий висновок про зарахування на погашення тіла кредиту сплачених позичальником коштів, які кредитор безпідставно зарахував на погашення процентів та неустойки при відсутності домовленості про їх сплату в підписаній відповідачем заяві-анкеті викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 545/2248/17, провадження № 61-11459св19. Разом з тим, не зважаючи на відсутність належних та допустимих доказів обізнаності позивача з Правилами, а саме з порядком реалізації передбаченого в Договорі права на його пролонгацію, а також порядком нарахування процентів за користування кредитом та погашення заборгованості, сплату ним відповідачеві 16\~884,00 грн на погашення заборгованості, суд вважає передчасним визнання припиненими зобов`язань [PERSON] перед ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» за кредитним договором\~№0256-7940\~від 17.11.2019,\~оскільки за\~позивачем залишається\~зобов`язання щодо\~виплати процентів\~у спосіб,\~визначений частиною\~першою статті\~1048\~ЦК України,\~яким відповідач\~на даний\~час не\~скористався. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed