Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

04 травня 2017 року позивач [PERSON] В`ячеславівна звернулась до суду із позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та коштів на утримання дружини до досягнення дитиною 3-х років. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 12 вересня 2014 року вона уклала шлюб із [PERSON], який був зареєстрований Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції (актовий запис № 1356). Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Дочка проживає разом із позивачкою на її утриманні. З вересня 2016 року ведення спільного господарства та шлюбні відносини між позивачем та відповідачем було припинено. Відповідач проживає окремо, відмовляється надавати будь-яку матеріальну допомогу. Позивач просить стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки, [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнути із [PERSON] аліменти на її користь на її утримання у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дитини трирічного віку, починаючи стягувати від дня подання позовної заяви до суду (а.с.а.с. 1-2). В судовому засіданні позивача підтримала позовні вимоги, просила суд задовольнити позов з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Заслухавши доводи позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав, встановлених в судовому засіданні. У судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). Відповідач є батьком малолітньої дитини, [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження дитини (а.с. 3). Позивач, доглядає за дитиною, не має можливості працювати і забезпечувати себе повною мірою, допомоги, яку вона отримує від держави недостатньо. В судовому засіданні встановлено, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу дружині на її утримання та на утримання дитини. Згідно ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Статтею 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України - способи виконання батьками обов'язку утримування дітей визначаються за домовленістю ними, а в разі відсутності такої домовленості кошти (аліменти) на утримання дітей стягуються за рішенням суду, вони присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд приймає до уваги дійсні обставини справи, зокрема матеріальне становище сторін, визнання відповідачем позову, а також обов'язок відповідача по належному утримуванню дружини та малолітньої дочки. У звязку з такими обставинами, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved