Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

06.05.2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що баба позивача - [PERSON] померла [INFO] року і після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок та господарські споруди, розташовані за адресою: [ADDRESS], яку фактично прийняв батько позивача [PERSON], вступивши у володіння спадковим майном згідно ст.549 ЦК України в редакції 1963 року, однак спадкових прав не оформив. Після смерті батька позивача відкрилась спадщина на вищевказаний житловий будинок із господарськими спорудами, єдиним спадкоємцем являється позивач. Позивач звернулась із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом до Романівської державної нотаріальної контори Житомирської області, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. З метою отримання відомостей про реєстрацію даного домоволодіння, позивач звернулась до Бердичівського міжрайонного бюро технічної інвентаризації і їй було повідомлено про відсутність реєстрації правовстановлюючих документів на даний житловий будинок. У судове засідання сторони не з'явились. Від позивача до суду надійшла заява, в якій вона просить справу розглядати у її відсутності, позов підтримує повністю. Відповідач Биківська селищна рада Романівського району Житомирської області не забезпечила участь свого представника у судовому засіданні, до суду надійшла заява за підписом в.о. голови селищної ради Марцінковської І.Б., згідно якої Биківська селищна рада позов визнає у повному обсязі, не заперечує проти його задоволення і просить розглядати справу без участі представника сільської ради. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту - ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 01.11.1987 року Биківською селищною радою Дзержинського району Житомирської області (а.с. 7). [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 30.10.2001 року Биківською селищною радою Романівського району Житомирської області (а.с. 6). [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 24.06.2009 року виконавчим комітетом Биківської селищної ради Романівського району Житомирської області (а.с. 9). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.02.1968 року, виданим Довбишським районним бюро РАЦС Житомирської області, матір'ю [PERSON] є [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03.09.1963 року, виданим Биківським сільським бюро РАЦС Новоград - Волинського району Житомирської області, батьком [PERSON] є [PERSON], матір'ю є [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00015316439 від 28.04.2015 року після державної реєстрації шлюбу прізвище [PERSON] значиться «[PERSON]» (а.с. 11). Позивач звернулась із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину до Романівської державної нотаріальної контори, однак державним нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно, які б свідчили про належність вказаного майна спадкодавцю (а.с. 13). Згідно з довідками Биківської селищної ради Романівського району Житомирської області № 497 від 24.04.2015 року та № 547 від 05.05.2015 року користувачем житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], згідно матеріалів Бердичівського міжрайонного бюро технічної інвентаризації був [PERSON], вказаний житловий будинок не є самовільною забудовою (а.с. 14, 15). Згідно довідки №323 від 01.04.2015 року виданого Бердичівським міжрайонним бюро технічної інвентаризації правовстановлюючі документи на житловий будинок [ADDRESS] не зареєстровані (а.с. 21). Спадкоємець за законом - [PERSON] відмовилась від обов'язкової частки у спадщині [PERSON] на користь позивача (а.с. 22 ). Судом з матеріалів спадкової справи №19/2003 встановлено, що осіб, які б оспорювали право власності на спадкове майно [PERSON], зокрема на житловий будинок з господарськими спорудами, немає. Відповідно до ст.529 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, який діяв на момент смерті [PERSON], при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст.548 Цивільного кодексу УРСР 1963 року для набуття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст.549 Цивільного кодексу УРСР 1963 року спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст.1216 Цивільного кодексу України (надалі по тексту - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом мають особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Відповідно до ст.1261 Цивільного кодексу України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачатi за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З таких підстав суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню як обґрунтовані, а тому необхідно визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті її батька - [PERSON], який помер [INFO] року. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved