Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-03 00:00:00

05 липня 2021 року заявниця [PERSON] звернулася до суду із вказаною заявою, в якій просить видати обмежувальний припис на строк 6 (шість) місяців стосовно її чоловіка [PERSON] , 1981 року народження, яким визначити заходи тимчасового обмеження його прав, а саме: заборонити перебувати за адресою її проживання - [ADDRESS] ; заборонити наближатися на відстань до 600 м до місця її проживання - [ADDRESS] ; заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати її та її доньок [PERSON] та [PERSON] , та переслідувати в будь-який спосіб спілкуватися із нею та її дітьми; заборонити вести листування, телефонні переговори із нею, її доньками [PERSON] та [PERSON] , спілкуватись із нею і її доньками через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; взяти його на профілактичний облік за місцем проживання. В обґрунтування вказаних вимог зазначає, що систематично впродовж 2020 - 2021 років потерпає від домашнього насильства, яке чинить над нею її чоловік [PERSON] . Шлюб між ними зареєстрований 30.10.2020 року та після укладення шлюбу [PERSON] проживав разом із її доньками та її матір`ю в квартирі по [ADDRESS] , яка належить її матері - [PERSON] . Від попереднього шлюбу у неї є дві малолітні доньки: [PERSON] , 2010 року народження, та [PERSON] , 2012 року народження, які стають свідками домашнього насильства. Вказує, що 21 грудня 2020 року звернулася до суду із заявою про розірвання шлюбу із [PERSON] . Однак, довідавшись про це, [PERSON] почав чинити на неї психологічний тиск, залякував, внаслідок чого змусив її відкликати заяву про розірвання шлюбу, що вона і зробила 21.02.2021 року під впливом страху та перебуваючи у пригніченому стані. Крім того, перебуваючи у шлюбі, [PERSON] чинив економічне насильство над [PERSON] , а саме: вимагав у неї кошти, які витрачав на алкогольні напої, забороняв їй працювати, перешкоджав у працевлаштуванні, чим позбавив її можливості брати участь у соціальному житті. За освітою заявниця вчитель англійської мови для дітей молодшого шкільного віку. Через деякий час [PERSON] відчула, що не може повернутися до викладання, адже постійні сварки і суперечки із [PERSON] , погрози, неприйнятна поведінка по відношенню до неї завдали шкоди її психологічному здоров`ю, погіршилися її когнітивні здібності. Робота з дітьми стала для неї важкою та її не покидає відчуття страху і тривоги за себе і її доньок. Кривдник [PERSON] 15 квітня 2021 року за адресою її проживання в [ADDRESS] , вчинив стосовно неї психологічне насильство, а саме: погрожував їй фізичною розправою, ображав та лаявся. Того ж дня під час сварки він вдарив [PERSON] та вона змушена була покинути квартиру і залишитися в сусідки [PERSON] , яка викликала швидку допомогу та намагалася її заспокоїти. Внаслідок цього [PERSON] викликала поліцію. 21 квітня 2021 року кривдник почав їй телефонувати та погрожувати. 06 травня 2021 року Старокостянтинівським районним судом винесено постанову у справі 683/1162/21, 3/683/549/2021 про визнання кривдника винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП. 28 квітня 2021 року представниками Старокостянтинівського міського Кризового центру [PERSON] надані консультації щодо соціально безпечної поведінки, психологічну допомогу, проведено профілактичну бесіду із кривдником. Того ж дня їм, як сім`ї, яка перебуває у складній життєвій ситуації запропоновано скористатися захисним проживанням у одному із центрів соціально-психологічної допомоги Хмельницької області. 30 квітня 2021 року [PERSON] підписала договір № 8/02-15 про надання/отримання соціальних послуг в центрі соціально-психологічної допомоги. Згідно з цим договором заявниця отримує комплекс соціальних послуг, зокрема тимчасовий притулок, психологічну допомогу. Разом із нею проживають обидві її доньки, які також отримують психологічну допомогу. 25 травня 2021 року установою, в якій [PERSON] перебуває, їй видано психологічний висновок № 50/01-06, згідно якого її емоційний стан важкий, рівень тривоги високий, підвищена вразливість та низький рівень самооцінки. Всі ці порушення сталися під час перебування в шлюбі із кривдником. В зв`язку із тим, що її психологічний стан ще не стабілізувався, і вона не може чинити опору кривднику, а відтак - нездатна захистити себе в ситуаціях психологічного та економічного насильства, [PERSON] із дітьми продовжує проживати в притулку. Захисне проживання продовжене до 28 червня 2021 року. Крім того, просить зауважити, що у зв`язку із неправомірними діями кривдника щодо неї, страждають і її доньки - [PERSON] та [PERSON] . А тому просить у видачі обмежувального припису стосовно кривдника - [PERSON] . Вважає, що її права можливо захистити лише шляхом звернення до суду, й виданням обмежувального припису стосовно кривдника. Заявниця [PERSON] та її представник [PERSON] , кожний окремо, в судове засідання подали заяву про розгляд справи без їх участі, заяву підтримали та просять її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Старокостянтинівський міський кризовий центр Калініна Т.В., також подала заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримала та просить її задовольнити. Заінтересована особа - [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи своєчасно, повідомленим про місце і час розгляду справи і від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] , [INFO] , впродовж 2020 - 2021 років потерпає від домашнього насильства, яке чинить над нею її чоловік [PERSON] . Шлюб між ними зареєстрований 30.10.2020 року та після укладення шлюбу [PERSON] проживав разом із її доньками та її матір`ю в квартирі по [ADDRESS] , яка належить її матері - [PERSON] . Від попереднього шлюбу у неї є дві малолітні доньки: [PERSON] , 2010 року народження, та [PERSON] , 2012 року народження, які стають свідками домашнього насильства. 21 грудня 2020 року вона звернулася до суду із заявою про розірвання шлюбу із [PERSON] . Однак, довідавшись про це, [PERSON] почав чинити на неї психологічний тиск, залякував, внаслідок чого змусив її відкликати заяву про розірвання шлюбу, що вона і зробила 21.02.2021 року під впливом страху та перебуваючи у пригніченому стані. Крім того, перебуваючи у шлюбі, [PERSON] чинив і економічне насильство над [PERSON] , а саме: вимагав у неї кошти, які витрачав на алкогольні напої, забороняв їй працювати, перешкоджав у працевлаштуванні, чим позбавив її можливості брати участь у соціальному житті. За освітою заявниця вчитель англійської мови для дітей молодшого шкільного віку. Через деякий час [PERSON] відчула, що не може повернутися до викладання, адже постійні сварки і суперечки із [PERSON] , погрози, неприйнятна поведінка по відношенню до неї завдали шкоди її психологічному здоров`ю, погіршилися її когнітивні здібності. Робота з дітьми стала для неї важкою та її не покидає відчуття страху і тривоги за себе і її доньок. 15 квітня 2021 року за адресою проживання [PERSON] в [ADDRESS] , [PERSON] вчинив стосовно [PERSON] психологічне насильство та під час сварки вдарив [PERSON] та вона змушена була покинути квартиру і залишитися в сусідки [PERSON] 06 травня 2021 року Старокостянтинівським районним судом винесено постанову у справі 683/1162/21, 3/683/549/2021 про визнання [PERSON] винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП. 28 квітня 2021 року представниками Старокостянтинівського міського Кризового центру [PERSON] надані консультації щодо соціально безпечної поведінки, психологічну допомогу, проведено профілактичну бесіду із [PERSON] 30 квітня 2021 року [PERSON] підписала договір № 8/02-15 про надання/отримання соціальних послуг в центрі соціально-психологічної допомоги, згідно якого заявниця отримує комплекс соціальних послуг, зокрема тимчасовий притулок, психологічну допомогу. Разом із нею проживають обидві її доньки, які також отримують психологічну допомогу. 25 травня 2021 року установою, в якій [PERSON] перебуває, їй видано психологічний висновок № 50/01-06, згідно якого емоційний стан важкий, рівень тривоги високий, підвищена вразливість та низький рівень самооцінки. Всі ці порушення сталися під час перебування в шлюбі із [PERSON] . В зв`язку із з чим захисне проживання продовжене до 28 червня 2021 року. Вказані обставини підтверджуються: паспортними даними [PERSON] ; свідоцтвом про шлюб зареєстрований 30.10.2020 року між [PERSON] та [PERSON] ; довідкою про реєстрацію місця проживання [PERSON] ; довідкою спеціалізованої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 7 від 07.06.2021 року за № 339 та № 340; направленням сім`ї/особи до іншого суб`єкта для надання соціальних послуг № 8 від 28.04.2021 року [PERSON] ; договором про надання/отримання соціальних послуг в центрі соціально-психологічної допомоги № 8/02-15 від 30.04.2021 року; додатковою угодою від 30.05.2021 року до договору про надання/отримання соціальних послуг в центрі соціально-психологічної допомоги № 8/02-15 від 30.04.2021 року; постановою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 06.05.2021 року, справа № 683/1162/21, згідно якої [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП; актом з`ясування обставин вчинення насильства в сім`ї або реальної загрози від 28.04.2021 року; спеціальною карткою обліку факту вчинення насильства сім`ї відносно правопорушника [PERSON] від 15.04.2021 року; направленням сім`ї/особи до іншого суб`єкта для надання соціальних послуг № 10 від 07.05.2021 року [PERSON] ; довідкою Хмельницького обласного центру соціально-психологічної допомоги від 27.05.2021 року за № 52/01-06; психологічний висновок від 25.05.2021 року за № 50/01-06. Розділом IV глави 13 Цивільного процесуального кодексу України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису. Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Як наголошує п. 3, 6, 7, 8 ч. 1 ст. 1 цього Закону домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - батьки (мати, батько) і дитина (діти). Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. Враховуючи усі надані заявницею докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд, приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо заявниці, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно [PERSON] шляхом встановлення декількох заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, зокрема, встановлених ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст.350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. На підставі викладеного,

Outcome: approved