Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

06.08.2020 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати за нею право власності на будинковолодіння по [ADDRESS] , з підстав спадкування по заповіту після [PERSON] , померлого [INFO] . Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що її дядькові [PERSON] належало будинковолодіння по [ADDRESS] . 03.10.2016 він зробив у її користь заповіт на все своє майно. [INFO] останній помер, після чого відкрилась спадщина на належне йому майно. Позивачка зазначає, що вона є спадкоємцем по заповіту, спадкоємців по закону першої та другої черг немає, однак спадкоємцем третьої черги за правилом представлення є його двоюрідна сестра, а її мама - [PERSON] , відповідачка по справі. Стверджує, що спадщину після смерті дядька [PERSON] вона прийняла шляхом подачі відповідної заяви до приватного нотаріуса Тисменицького РНО Секрети І.І., яка постановою від 20.07.2020 №101/02-14 відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірне будинковолодіння, оскільки відсутні правовстановлюючі документи. У зв`язку із вищевикладеним позивачка звернулась із даним позовом до суду за захистом невизнаного права. В підготовче судове засідання позивач не з`явилась, подала до суду заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити та розгляд справи проводити без її участі. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явилась, від неї до суду надійшла заява, в якій не заперечувала проти задоволення позову, просила розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази, оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до положень ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. У відповідності до вимог ст.1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Положеннями ч. 1 ст. 1296 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до вимог ч.2 ст.1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно з ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до довідки виданої Рошнівською сільської радою Тисменицького району Івано-Франківської області від 04.06.2020 №250 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] згідно з записами в погосподарській книзі виконкому Рошнівської сільської ради за №0369.1 значиться за [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 6). З заповіту, посвідченого секретарем Рошнівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області 03.10.2016, зареєстрованого в реєстрі за №40, вбачається, що [PERSON] заповів в користь позивача [PERSON] все належне йому майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на що він за законом матиме право (а.с. 4). Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02.12.2016 [PERSON] помер [INFO] (а.с. 5). Спадкоємців по закону першої та другої черг немає, однак спадкоємцем третьої черги за правилом представлення є двоюрідна сестра померлого [PERSON] , яка є матір`ю позивачки [PERSON] . Позивачка, як спадкоємець за заповітом зверталася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Однак, нотаріус не зміг видати свідоцтво про право на спадщину, так як відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно. У відповідності до положень п. 4.15. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Відповідно до положень ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини та громадянина захищаються судом. Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст.16 цього ж Кодексу може бути, зокрема, визнання права. Виходячи з положень ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, оскільки встановлено, що будинковолодіння по [ADDRESS] належало [PERSON] , але право власності у встановленому законом порядку на будинок зареєстроване ним не було, після його смерті позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом, подав заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину, але з наведених вище причин нотаріус не може оформити право власності на вказане будинковоління, тому позов слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на спірне майно в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця. Як вбачається з матеріалів справи при поданні позову до суду позивачем сплачено судовий збір у відповідності до п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» в сумі 840 грн. 80 коп. Враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд, враховуючи положення ст. 142 ЦПК України, приходить до переконання, що позивачу слід повернути з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 420 грн. 40 коп. Відповідно до ст.141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача слід стягнути іншу частину сплачених позивачем при подачі позову до суду документально підтверджених судових витрат, а саме 420 грн. 40 коп. судового збору.

Outcome: approved