Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

06 березня 2020 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дружини. Позов мотивований тим, що 18 січня 2014 року між нею ( [PERSON] ) та [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції у Харківської області. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO] , які проживають із нею. Посилається на втрату між ними (подружжям) взаємопорозуміння та поваги внаслідок розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства, у зв`язку із чим виникали сварки, які потягли за собою відчуження. Зазначає, що спільного господарства з відповідачем не веде, примирення не бажає, оскільки вони разом не проживають, тому вважає подальше збереження сім`ї неможливим. Крім того, зазначає, що відповідач, який є працездатною особою та може працювати, має можливість сплачувати аліменти на її утримання до досягнення сином трьох років, оскільки вона не працює, здійснюючи догляд за дітьми, і крім соціальних виплат по догляду за дитиною інших доходів не має. У зв`язку із чим просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх доходів відповідача щомісячно до досягнення сином трьох років. Також просить стягнути з відповідача понесені нею витрати по сплаті судового збору за подання позову про розірвання шлюбу в сумі 840,80 грн. Подалі [PERSON] надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутністю, позов підтримала у повному обсязі за заявленими підставами. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнав частково, просить відмовити у задоволенні позову в частині стягнення аліментів. Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції у Харківської області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що 18 січня 2014 року складено відповідний актовий запис № 09 (а.с. 4). Сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO] , що підтверджується наданими копіями свідоцтв про їх народження (а.с.7,7 зв.). Згідно довідки про склад сім`ї, виданої в.о. старости Чкаловської селищної ради, неповнолітні діти сторін проживають та зареєстровані разом із матір`ю (а.с.6). Відповідно до довідки №01-22/22 від 28.02.2020 за підписом директора Леб`язького НВК [PERSON] працює керівником гуртка Леб`язького навчально-виховного комплексу Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області, в даний момент знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років (а.с.5). Зазначені обставини не оспорюються відповідачем [PERSON] . Підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя передбачені статтею 112 СК України. Судом встановлено, що шлюбні відносини між подружжям припинені у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя та ведення спільного господарства, що потягло за собою втрату між ними почуття любові та поваги, і доказів можливості відновлення їх сімейного життя до суду не надано. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини не підтримують, на примирення не погоджуються. У зв`язку із зазначеним суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідає інтересам подружжя. Спору щодо поділу спільного майна та матеріального утримання дітей між сторонами не виникає. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України понесені позивачем [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 грн., сплачені нею по квитанції № 0.0.1638295736.1 від 04.03.2020 року, підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивачки. Що стосується позову в частині стягнення аліментів на утримання дружини суд приходить до наступного. Частинами другою та четвертою статті 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Матеріали справи свідчать про те, що сторони проживають окремо, і їх спільні діти проживають разом з матір`ю [PERSON] , яка не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, здійснюючи догляд за малолітніми дітьми. Відповідач не надає систематично матеріальної допомоги на утримання дружини. З матеріалів справи не вбачається, що з відповідача здійснюються інші стягнення за виконавчими документами, або що він за станом здоров`я не має можливості працювати та надавати матеріальну допомогу позивачці до досягнення сином сторін трьох років. Відповідачем не надано до суду достовірних доказів того, що він не має можливості надавати матеріальну допомогу дружини до досягнення сином сторін трьох років, а сам факт того, що відповідач, який є працездатною особою, на час розгляду справи не працює, не є підставою для відмови у задоволенні позову в цій частині. Згідно ч.1 ст. 79 СК України аліменти на одного з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання позивачки, суд застосовує наведенні вище положення СК України, надані сторонами докази та доходить до висновку про необхідність стягнення на користь [PERSON] з відповідача [PERSON] аліментів у розмірі 1/6 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 06 березня 2020 року до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох років. Оскільки [PERSON] звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів згідно п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» за подання позову про стягнення аліментів, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду, в частині вимог про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved