Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

04 листопада 2019 року адвокат Стинка Сергій Олександрович звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області в інтересах [PERSON] з позовною заявою, предметом якої є: припинення права спільної часткової власності сторін на житловий будинок за адресою [ADDRESS] ; виділення у власність позивача у зазначеному будинку приміщень загальною площею 46,3 кв.м., житловою площею 25,8 кв.м. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач є власником 37/100 частин зазначеного будинку, власником іншої частини будинку є відповідач. Відповідно до варіанту розділу меж, фактично позивач користується приміщеннями будинку загальною площею 46,3 кв.м., житловою площею 25,8 кв.м. З метою реалізації законного права на виділення в натурі спільного майна, а також через неможливість здійснити це право шляхом угоди з відповідачем, позивач змушений звернутися до суду. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися. Від представника надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] та його представник в судове засідання не з`явилися. Представник подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що відповідач позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Дослідивши долучені до матеріалів справи докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого державним нотаріусом Очаківської державної нотаріальної контори 23 грудня 1986 року, є власником 37/100 частки житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованих за адресою: [ADDRESS] . Судом також встановлено, що власниками 63/100 частки цього ж будинку на підставі договору купівлі-продажу частини житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Очаківського районного нотаріального округу миколаївської області Тельпіш М.М. 09 серпня 2003 року, є [PERSON] .. Сторони не заперечують того факту, що порядок користування приміщеннями спірного будинку та господарськими спорудами визначений між ними за взаємною згодою, і спору в цій частині немає. В судовому засіданні встановлено, що в користуванні [PERSON] на час розгляду справи перебувають наступні приміщення будинку [ADDRESS] : у житловому А-1 приміщення 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6, 2-7 загальною площею 74,50 кв.м, житловою 41,40 кв.м, сараї Е, И, лазня К., вбиральня О, навіс П, басейн № 2, огорожа № 4, замощення №І. З матеріалів справи вбачається, що позивач користується в будинку [ADDRESS] : у житловому А-1 приміщеннями 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7 загальною площею 46,30 кв.м, житловою 25,80 кв.м, літньою кухнею Б, сараями В, П, прибудовою Л, вбиральнею М, навісами Н, О, Р, Т, погребом Ппд, душем С, воротами № 1, водо колонкою № 2, вигрібною ямою, № 3, замощенням № І. Вирішуючи цивільно-правовий спір, переданий на розгляд суду, слід виходити з такого. Відповідно до ч. 3 ст. 358 Цивільного кодексу України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 367 Цивільного кодексу України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними, у зв`язку з чим право спільної часткової власності на це майно припиняється. З урахуванням викладеного, а також того факту, що сторони багато років фактично користуються погодженими між собою частинами спірного будинку, спору щодо користування господарськими спорудами немає, клопотань про призначення експертиз не заявляли, суд, виходячи із засад диспозитивності цивільного судочинства, дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог та виділення в натурі позивачу належної у праві спільної часткової власності частки. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує клопотання позивача та відносить судові витрати на його рахунок. На підставі викладеного,

Outcome: approved