Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

07.06.2021 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 07.12.1991 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у виконавчому комітеті Зеленської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис № 33. Від шлюбу у них народилося п`ятеро дітей: син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , що на даний час є повнолітніми, дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , які на даний час є неповнолітніми і проживають разом з нею. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося. На момент подання позову до суду, вони з чоловіком вже впродовж тривалого часу не підтримують жодних сімейних відносин. Крім того, між ними часто виникали сварки і суперечки. Вважає, що їхні сімейні відносини остаточно розірвані та примирення між ними неможливе, а шлюб носить тільки формальний характер. Просить шлюб між нею і відповідачем розірвати, залишити їй після розірвання шлюбу, шлюбне прізвище « [PERSON] » та стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати по даній справі. В судове засідання позивач не прибула, натомість подала до суду заяву, в якій свої вимоги підтримала з підстав, наведених в позовній заяві та просила їх задоволити. Справу просить розглянути у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явився, аналогічно подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності. Зазначив, що на розірвання шлюбу згідний, так як примирення між ними неможливе і шлюб носить формальний характер. Спору про місце проживання сина [PERSON] , між ними також немає. Дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підставний, так як в судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи, які викладені в позовній заяві і які не спростовано відповідачем та встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Сторони спільно не проживають, не вживають заходів для примирення, тривалий час не підтримують жодних стосунків як подружня пара, а за таких обставин цей шлюб існує формально. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, суд вважає, що шлюб слід розірвати. Також, у відповідності до ст.113 СК України, після розірвання шлюбу позивачу [PERSON] слід залишити шлюбне прізвище « [PERSON] ». Крім того, суд констатує, що сторони дійшли спільної згоди щодо місця проживання неповнолітньої дитини, оскільки ними не заявлялись вимоги про визначення місця її проживання, а тому питання про місце проживання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , після розірвання шлюбу судом не вирішується. Що стосується розподілу судових витрат по даній справі, суд констатує наступне. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як перевірено судом, згідно наданих стороною позивача договору про надання правничої допомоги №042 від 31.05.2021 року, попереднього розрахунку судових витрат від 31.05.2021 року, квитанції про сплату грошових коштів №023/2021 від 04.06.2021 року, витрати на правничу допомогу склали 900 грн. 00 коп. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову [PERSON] , з відповідача в користь позивача, підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу, а саме в розмірі 900грн. 00 коп. згідно квитанції про сплату грошових коштів №023/2021 від 04.06.2021 року. Крім того, відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Враховуючи наведене, позивач у даній справі, яка являється інвалідом І гр., підгр.Б загального захворювання, звільнена від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку ст.141 ЦПК України - 908 грн. 00 коп. судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст.24, 105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved