overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

05.05.2014 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 10.09.2005, актовий запис № 1587. Від шлюбу мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинили своє існування з червня [INFO] року, спільне господарство не ведеться. Між ними часто виникають сварки та суперечки з важливих питань. Зазначає, що має іншу сім'ю та двох неповнолітніх дітей [INFO] та [INFO]. За таких обставин збереження сім'ї та примирення вважає неможливим. Спору з приводу розподілу майна не виникає. Після розірвання шлюбу дитина залишається з матір'ю. В судовому засіданні позивач позов підтримав, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві. Наполягав на розірванні шлюбу. Відповідач в судовому засіданні не заперечувала проти розірвання шлюбу, просила не відновлювати дошлюбне прізвище. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як зазначено в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10.09.2005 у Відділі реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, Україна, актовий запис № 1587 (а.с.3). Фактично шлюбні відносини припинили своє існування з червня 2009 року. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с.4). З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, причини розірвання шлюбу, беручи до уваги те, що відповідач позов визнала, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Також, суд вважає за доцільне не надавати сторонам строк для примирення і на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, досліджених в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

05.05.2014 позивач звернувся в суд з даним позовом. Посилався на те, що 18.10.2007 він відповідно до кредитного договору №005-04146-181007 надав відповідачці кредит у сумі 1498.00 грн. на придбання певного майна на умовах визначених договором, із остаточним терміном повернення кредиту та сплати процентів і комісійних по ньому не пізніше ніж 17.10.2008 року. Відповідачка порушила умови кредитного договору і станом на 13.03.2014 має заборгованість на загальну суму 1640.30грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 1260.33грн., заборгованість за відсотками - 62.87грн., заборгованість за комісіями 317.10 грн., яку просив стягнути з відповідачки на його користь. Також просив стягнути на свою користь сплачений судовий збір в сумі 243.60 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи у їх відсутності та ухвалити заочне рішення. Відповідачка, яка в установленому законі порядку повідомлена про час та місце слухання справи, в судове засідання не з'явилася і повідомлень про причини неявки від неї не надійшло, тому суд, відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України, розглядає справу в порядку заочного провадження зі згоди позивача на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 1054 ЦК України банк зобов'язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти. До відносин по кредитних договорах застосовуються положення ст.ст.1046-1053 ЦК України, якщо інше не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст.1050 ЦК України якщо позичальник вчасно не повернув суму боргу, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір % не встановлений договором. Судом встановлено, що позивач 18.10.2007 відповідно до кредитного договору №005-04146-181007 надав відповідачеві кредит у сумі 1640.30 грн. на придбання певного майна. Відповідач порушив умови кредитного договору і станом на 13.03.2014 має заборгованість у сумі 1640.30 грн., яку необхідно стягнути на користь позивача. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 243.60 грн., оскільки заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 625, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

05.05.2014р. [PERSON] звернулась з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісяця, вказуючи, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюб, який рішенням суду від 20.01.2003р. був розірваний. Під час шлюбу [INFO] у них народився син [PERSON], який проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач проживає окремо та матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча повинен надавати. Позивач в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та день розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Причини неявки відповідача не відомі. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Враховуючи, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечувала, вислухавши її пояснення, дослідивши матеріали справи, суд дійшов слідуючого. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20.01.2014р. був розірваний (а.с. 2). Під час шлюбу [INFO] у сторін народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого знаходиться в матеріалах справи (а.с. 3). Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо, не працює. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, враховуючи вище викладене, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. В силу ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. в доход держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

05.05.2014 р. [PERSON] звернулася з позовом до суду, та просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] зареєстрований 25.08.2012 року в Тернівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 239. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] вказує, що знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 25.08.2012 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені в січні 2014 року. Під час спільного проживання з відповідачем між ними були досить складні відносини, через різні характери, погляди на життєві цінності, сім'ю та шлюб, між ними виникали постійні сварки та непорозуміння, що призвели до втрати взаємної поваги та почуття кохання один до одного. Позивач в судове засідання не з'явилася, про час, день та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що причини, які спонукали сторони наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження родини стали неможливими. Судом встановлено, що позивач знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 25.08.2012 року - а.с.6. Шлюбні відносини припинені в січні 2014 року, з причини відсутності взаєморозуміння, виникнення постійних сварок, через різні характери та погляди на сімейне життя. Суперечки про розподіл майна між сторонами не існує. За таких обставин, суд вважає, що в порядку заочного провадження, у відповідності зі ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, позовна заява про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

05.05.2014 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить, встановити факт належності йому, Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ДП № 074879 від 28 серпня 2007 року, виписаного на ім'я «[PERSON]», [INFO]. Посилається на те, що на праві приватної власності йому належить земельна ділянка площею 6,3293 га, розташованої на території Червоногригорівської сільської ради, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ДП № 074879 від 28 серпня 2007 року та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів за № 010412502561. Ним було отримано Витяг з Державного земельного кадастру НВ - 1200383082013 від 25 червня 2013 року на ім'я [PERSON]. Він звернувся до Реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції із заявою про реєстрацію права власності на вищевказані земельні ділянки, Але в усній формі їй було відмовлено в прийнятті заяви в зв'язку з різними даними в Державних актах на право власності на земельні ділянки і паспорті. Від представника заявника до суду надійшла заяву про розгляд справи за їх відсутності. Представник Реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції до суду не з'явився, клопотання про розгляд справи без участі представника не надав. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 256 ЦПК України: суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним в свідоцтві про народження або в паспорті. Проаналізувавши всі представлені документи суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 6,293, розташована на території Червоногригорівської сільської ради, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ДП № 074879 від 28 серпня 2007 року та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів за № 010412502561 (а.с. 7). [PERSON] отримав Витяг з Державного земельного кадастру НВ - 1200383082013 на ім'я «[PERSON]» (а.с. 3). В Державному акті на право власності на земельну ділянку площею 6,3293, розташована на території Червоногригорівської сільської ради, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ДП № 074879 від 28 серпня 2007 року та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів за № 010412502561, однак, в вищевказаних документах було допущені помилки а саме: позивач зазначений як «[PERSON]», [INFO], в той час коли вірним є, відповідно до паспорту «[PERSON]», [INFO] (а.с.8).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

05.05.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, що сплачуються на утримання сина [PERSON], до 300грн. та припинення сплати аліментів на утримання дружини. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що обставини, встановленні рішенням суду про стягнення аліментів змінилися, в нього в 2014 році народилася донька, крім того він є безробітним, потребує тривалого лікування, а тому невзмозі сплачувати аліменти на дружину. В судовому засіданні представник позивача наполягає на задоволенні позову. Відповідач проти позову заперечила, оскільки вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною і сума в 300 грн., про яку зазначає позивач є для неї мізерною. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову в частині суми аліментів на утримання сина та відмову в позові в частині припинення сплати аліментів на утримання дружини, виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 18.06.2013 року частково задоволено позов [PERSON] та стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 17 травня 2013 року і до повноліття дитини та на утримання дружини до досягнення сином трьох років в розмірі 300 грн. щомісячно. [INFO] у [PERSON] народилася донька [PERSON], а сам позивач не має постійного заробітку, через що матеріальний та сімейний стан позивача змінився. Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про народження дитини- [PERSON], рішенням суду про стягнення аліментів, медичними довідками та поясненнями сторін. Відповідно до ст.192 СК України «Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них». За встановлених по справі обставин, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, стягуваних за рішеням Хмельницького міськрайонного суду від 18.06.2013 року на утримання сина [PERSON], [INFO] слід зменшити з 500 грн. щомісяця до 400 грн. щомісяця. Підстави для припинення сплати аліментів на дружину до досягнення дитиною трьої років визначені в ст. 85 СК України, серед таких: припинення вагітності; народження дитини мертвою або якщо дитина передана на виховання іншій особі, а також у разі смерті дитини. За ч.2 вказаної статті право дружини на утримання припиняється, якщо за рішенням суду виключено відомості про чоловіка як батька з актового запису про народження дитини. Неспроможність надання матеріальної допомоги статею СК України, що регулює вказані правовідносини, не передбачено, а тому в цій частині позову слід відмовити. На розподілі судових витрат позивач не наполягає.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

05.05.2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначила, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу вони мають дітей: повнолітню дочку [PERSON], [INFO] та неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Протягом останнього року їхнє сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Виникають численні сварки у зв'язку з тим, що вони мають різні погляди на подальше життя. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, такими як повага до дружини, піклування про створення в сім'ї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери. З ініціативи відповідача між ними постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стають діти, що негативно впливає на їх психічний стан та кожен раз спричиняє позивачеві та дітям душевні страждання. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають в їхній сім'ї, між ними виникла неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги. За таких умов позивач переконана, що збереження шлюбу буде суперечити їхнім спільним інтересам. В позові просила розірвати шлюбу між нею та відповідачем. Після розірвання шлюбу позивач просила залишити шлюбне прізвище «[PERSON]». В судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги визнає, просив справу розглянути без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи: свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 17.11.1990 року; ксерокопію паспорта позивача; ксерокопію паспорта відповідача; довідку Яблунецької селищної ради Ємільчинського району житомирської області № 523 від 03.06.2014 року, про те, склад сім'ї позивача; довідку Яблунецької селищної ради Ємільчинського району Житомирської області № 524 від 03.06.2014 року, про те, що дійсно на утриманні [PERSON] знаходиться на утриманні неповнолітня дитина [PERSON]; ксерокопію свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 11.08.2010 року, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує будь-чиїх прав, свобод та інтересів, а тому суд має можливість ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ч. 1 ст. 24, ч. 3 ст.105, ч. 1 ст. 110 СК України. Підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений нею судовий збір при подачі позовної заяви. На підставі наведеного, ч. 1 ст. 24, ч. 3 ст.105, ч. 1 ст. 110 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

05.05.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 12.02.2013 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу виніс рішення про позбавлення батьківських прав [PERSON], яка є матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO]. Виконавчим комітетом Довгинцівської районної у місті ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області було винесено рішення про встановлення позивача опікуном. Підопічний [PERSON] мешкає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні Відповідач [PERSON] матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, обов'язків покладених на неї законом не виконує, тому вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання сторони не з'явились, про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Позивач та відповідач надали заяви, просили справу розглянути у їх відсутність: [PERSON] на позові наполягає, [PERSON] проти позову не заперечує. ( а.с.12-13 - заяви). В порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України, згідно якої у разі визнання позову відповідачем суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи проводиться без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу. У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO]. (а.с.5 копія свідоцтва про народження). 12.02.2013 року рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу [PERSON] була позбавлена батьківських прав. (а.с.6 копія рішення). 17.04.2013 року виконавчим комітетом Довгинцвської районної у місті ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області було винесено рішення за №198 про встановлення опіки над малолітнім [PERSON], [INFO], відповідно до якого опікуном визнано позивача [PERSON]. (а.с.7-8 копії рішень). Малолітній [PERSON] мешкає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягненням повноліття. Згідно п.2 ст.166 СК України особа, яка позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 183 СК України розмір аліментів на утримання дитини визначається судом. Враховуючи, що відповідач [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, погодилась з розміром аліментів, що просить стягнути позивач, суд вважає необхідним позов задовольнити. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

05.05.2014 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме Державного акту на право приватної власності на землю площею 0,10 гектарів, що розташована за адресою: [ADDRESS] з підстав розбіжності між паспортними даними заявника та даними в Державному акті у написанні імені, що не дає змоги заявнику зареєструвати своє право власності. У судове засідання заявник не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги просила задовольнити. Представник заінтересованої особи- Реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,10 гектарів, що розташована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю реєстровий № 513 від 03.01.1994 р. В Державному акті на право приватної власності на землю, який виданий 03.01.1994 року Жовтневою районною Радою народних депутатів на підставі рішення ХVІІІ сесії ХХІ скликання Жовтневої районної Ради народних депутатів від 08.06.1993 року була допущена описка у написані ім'я заявника, а саме ім'я записане як «[PERSON]», замість «[PERSON]», у зв'язку з чим заявник не може зареєструвати своє право власності на вказану земельну ділянку в Реєстраційній службі Миколаївського міського управління юстиції, що послужило підставою для звернення заявника до суду із заявою. Факт належності Державного акту на право приватної власності на землю від 03.01.1994 р. саме [PERSON] підтверджується паспортом, де вона записана як «[PERSON]». Відповідно до ст. 256 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, тому суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки суд вважає, що при написанні імені заявника в Державному акті на право приватної власності на землю від 03.01.1994р., саме як «[PERSON]» було помилково вказано як «[PERSON]». На підставі викладенного,

Outcome: approved