Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

05.01.2018 року [PERSON] звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що він та [PERSON] знаходились у фактичних шлюбних відносинах, від яких [INFO] народився - [PERSON]. З травня 2015 року фактичні шлюбні відносини припинені, сторони почали мешкати окремо. Неповнолітня дитина залишилась проживати з позивачем. Відповідач ухиляється від обов'язку утримувати дитину, не надає матеріальної допомоги на її утримання. З 2015 року [PERSON] не приймає жодної участі у вихованні та утриманні дитини, не виконує своїх батьківських обов'язків: не забезпечує нормальні умови проживання, не займається лікуванням та розвитком дитини. Таким чином, позивач вважає, що матір свідомо нехтує своїми обов'язками, тому просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини усіх доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, стягнути з відповідача понесені судові витрати. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити у повному обсязі. Додатково суду пояснив, що [PERSON] не мешкає з ним та дитиною з березня 2016 року. Відповідач сама вирішила поїхати, але причини не зазначила. У подальшому, він дізнався, що у [PERSON] є інша сім'я. На цей час він виховує дитину самостійно, без допомоги відповідача, яка після 2016 року лише один раз - у березні 2017 року приїжджала до них. З дитиною у відповідача холодні відносини. [PERSON] навчається в інтернаті з дітьми з порушенням слуху, інколи там серед тижня залишається ночувати, а на вихідні постійно залишається вдома. Він працює та отримує пенсії по інвалідності, тому має дохід, приблизно 5 000 грн., мешкають з дитиною в квартирі, яка була приватизована на всіх членів сім'ї, утому числі і на відповідача. [PERSON] тяжко переніс переїзд матері, хвилювався, був замкнутий, але на цей час психологічне здоров'я дитини покращилося, останній став врівноваженим та спокійним. Проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судові засідання не з'явилась, про день, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, що підтверджено поштовими повідомленнями та оголошенням на офіційному веб-порталі судової влади України, про причини своєї неявки суду не повідомила, відзив, клопотання та заперечення не надала. З урахуванням вказаних обставин, а також положення, передбаченого ч.2 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити дану справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановити заочне рішення). Представник третьої особи - районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району, як орган опіки та піклування [PERSON] вважала позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, посилаючись на висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] Допитаний в судовому засіданні неповнолітній [PERSON] у присутності спеціаліста-психолога Драєвської С.А. повідомив, що він на цей час навчається у 8 класі в інтернаті для дітей з певними порушеннями здоров'я. Мати поїхала від них з батьком ще у 2016 році, але на декілька днів приїжджала у 2017 році. Перед тим, як [PERSON] поїхала між нею та батьком сварок не було, тому чому відповідач покинула їх з батьком, він не знає. З матір'ю він не спілкується, так як взагалі не знає де вона знаходиться. Відповідач жодним чином про нього не піклується, ним займається лише батько. Допитана у якості свідка [PERSON] пояснила, що вона є головою громадської організації людей з порушенням слуху «УТОГ». Про сімейну ситуацію, що склалася у сім'ї [PERSON] вона знає, так як [PERSON] перед своїм від'їздом працювала у їх будинку культури. У 2016 році відповідач взяла відпустку, після чого кудись поїхала та на роботу вже не вийшла. По пошті написала заяву про її звільнення. У подальшому, від [PERSON] вона дізналася, що остання проживає десь за межами м. Запоріжжя із якимось чоловіком. Лише у 2017 році [PERSON] приїжджала на декілька днів, її намагалися вговорити залишитися, але остання не послухала. На цей час [PERSON] займається лише батько, який виховує та утримує дитину. [PERSON] вона знає, так як останній працює в них двірником. Він отримує заробітну платню та пенсію по інвалідності. Охарактеризувати його може лише з позитивної сторони: без шкідливих звичок, завжди піклується про дитину, яка постійно ходить охайно одітою. Між позивачем та [PERSON] дуже теплі стосунки. Допитані свідками [PERSON] та [PERSON] пояснили, що вони є сусідками сім'ї [PERSON] та [PERSON] Останню вони не бачила вже два роки. За дитиною піклується лише батько, який дуже добре відноситься до [PERSON]. Суд, заслухавши сторони, допитавши свідків, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі наступного. Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, а відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, орган опіки та піклування, а також інші особи. Обов'язки батьків щодо дитини закріпленні в ст. ст. 150, 180 Сімейного Кодексу України. Згідно Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402 зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 11 цього ж Закону передбачено, що сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно статті 12 цього Закону виховання в сім'ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO], його батьками є: [PERSON] і [PERSON], про що Комунарським районним у місті Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Запорізькій області було видано Свідоцтво про народження серії [NUMBER] (актовий запис № 05) (а.с. 7). Згідно довідки № 1016/02-3 від 28.08.2017 року, виданої в.о. головного лікаря Комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 6» [PERSON], [INFO] спостерігається в дитячій амбулаторії № 9 КЗ «ЦПМСД № 6». Перебуває на диспансерному обліку з 2003 року як дитина-інвалід з діагнозом: «Неврит слухового нерву. Спазм акомодації. Сенсо-невральна глухота». При відвідуванні дитячої амбулаторії та під час візитів дільничного педіатра вдома з дитиною знаходиться батько [PERSON] (а.с. 13). [PERSON] працює двірником Запорізького обласного будинку культури УТОГ з 07.06.2016 року і по теперішній час, що підтверджено довідкою № 02-13/178 від 15.11.2017 року (а.с. 14), його дохід за період з 01.08.2018 року по січень 2018 року складає 19 461 грн. 50 коп. Неповнолітній [PERSON], [INFO] мешкає і зареєстрований разом з батьком за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11) та навчається в інтернаті. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 09.08.2017 року, проведене відділом по Комунарському району служби у справах дітей Запорізької міської ради неповнолітній [PERSON], [INFO] мешкає та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] разом з батьком - [PERSON], [INFO] умови проживання добрі, в квартирі чисто і охайно, помешкання мебльоване, наявна побутова техніка, газо-, водо- та електропостачання. Батько приділяє увагу вихованню та навчанню сина. Стосунки традиційні, доброзичливі (а.с. 15). Згідно Висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] від 14.03.2018 року № 0524/01-37/05, складеного заступником голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському районі, районною адміністрацією Запорізької -міської ради по Комунарському району як органу опіки та піклування під час участі представника по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], вивчено надані сторонами докази, обстежено умови проживання за адресою: [ADDRESS]. Позивач і відповідач знаходились у фактичних шлюбних відносинах з 2002 року. [INFO] відповідач народила [PERSON], батьком дитини записаний [PERSON], матір'ю [PERSON]. У 2016 році [PERSON] покинула родину та по теперішній час мешкає окремо, з сином не спілкується. Дитина постійно мешкає разом з батьком за адресою: [ADDRESS], знаходиться на його утриманні, всі обов'язки щодо виховання сина виконує батько. Житлово-побутові умови проживання дитині добрі. Неповнолітній [PERSON] спостерігається в дитячій амбулаторії № 9 КЗ «ЦПМСД № 6», перебуває на диспансерному обліку з 2003 року як дитина-інвалід. Питання медичного характеру вирішується батьком, при відвідуванні дитячої амбулаторії та під час візитів дільничного педіатра вдома з хлопчиком знаходиться батько. [PERSON] навчається у навчальному закладі КЗ «Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат «Джерело» ЗОР у 8-А класі для дітей з вадами слуху. Вихованням дитини займається лише батько. Все зазначене свідчить про ухилення матері дитини [PERSON] від виконання батьківських обов'язків відносно сина [PERSON] Вважають доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини і не піклується про неї, а крім того не утримує сина, у зв'язку з чим, позовні вимоги щодо позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню. За таких обставин суд вважає за необхідне позбавити [PERSON] прав щодо неповнолітнього [PERSON]. Суд зазначає, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Згідно ч. 3 ст. 165 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного Ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Отже, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки усіх доходів [PERSON] щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.01.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. При вирішенні вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу суд приймає до уваги наступне. У відповідності зі ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов'язані з розглядом справи. Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивачем до суду не надано доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу, тому суд вважає за доцільне в цій частині позовних вимог відмовити. Відповідно до п. 1 ч.2 ст.141 Цивільно-процесуального кодексу України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial