overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

05.06.2015 року позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь на утримання повнолітнього сина, [PERSON], [INFO], який продовжує навчання на денному відділенні Полтавського національного технічного університету на контрактній основі аліментів. Посилалась на те, що вони з відповідачем не проживають разом з 2007 року, відповідач не надає будь-якої допомоги на утримання сина. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина аліменти на весь період його навчання., але не більше ніж до досяггення сином 23 річного віку у розмірі ? частини всіх видів заробітку ( дозоду ) відпоавідача щомісячно. У судове засідання позивач та третя оосба, [PERSON], надали заяви про розгляд справи у їхню відсутність, просили позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судове засідання не з»явився будучи належно повідомлений про час і місце розглячду справи, про причини своєї неявки суд не повідомляв та не надавав заяв про неможливість розгляду справи у його відсутність. Суд, враховуючи писомве клопотання позивача, ухвалив розглядати справу у порядку заочного провадження. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задволення позовних вимог. Встановлено що відповідач є батьком [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження . [PERSON] проживає разом з позивачем по справі , що підтверджується довідкою з місця проживання, навчається на денному відділенні Полтавського національного технічного університету на контрактній основі. Інших прибутків [PERSON] немає. Відповідно до вимог ст.199 СК України якщо повнолітня дочка, син, продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідач працездатний за віком , отже має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Підлягають стягненню з відповідача витрати по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

05.06.2015 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те , що з відповідачем перебувають у шлюбі, який зареєстрований 09 серпня 2008 року Камянобрідським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції , актовий запис №160. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів ,відсутність взаємної поваги один до одного . З жовтня 2014 року шлюбні відносини фактично припинені і до цього часу не відновлювались. Вважає, що сімя розпалась і її збереження неможливе. Просить суд розірвати шлюб. Позивач надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила справу розглянути без її участі. Відповідач надав заяву, в якій визнав позовні вимоги в повному обсязі та просив розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Згідно зі ст. ст. 104,112 СК України шлюб розривається шляхом розводу за заявою одного з подружжя або обох. Шлюб розривається тоді, коли буде встановлено, що спільне життя подружжя та збереження сімї стало неможливе. Судом встановлено , що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований09 серпня 2008 року Камянобрідським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції , актовий запис №160, що підтверджується свідоцтвом про шлюб 1-ЕД №074443. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з матірю . Шлюбні відносини сторін припинені з жовтня 2014 року і не відновлювались. Сторони проживають окремо.Спору про находження дитини немає. Суд вважає, що сімя розпалася остаточно і її збереження неможливе. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідач позов визнав повністю і це не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

05.06.2015 року позивачка звернувшись до суду з вищевказаним позовом, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання їхніх двох дітей в розмірі 2/6 частин усіх видів заробітку (доходу), посилаючись на ухилення відповідача від утримання дітей. У судовому засіданні позивачка зі своїм представником, позов підтримали і просили про його задоволення. Відповідач позов про стягнення аліментів визнав повністю. Вислухавши пояснення сторін та представника позивачки, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії свідоцтва про народження від 24.07.2001 року, сторони мають дитину: [PERSON], [INFO]. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії свідоцтва про народження від 09.12.2008 року, сторони мають дитину: [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням положень ст. 182 СК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття аліменти в розмірі 2/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позов задовольняється, а позивачка при подачі позову була звільнена від сплати судових витрат, то відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача у дохід держави підлягають стягненню понесені по справі судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

05.06.2015 року позивачка звернулась з позовом про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання сина [PERSON], що народився 24.06.2000 року в розмірі 1\\4 частини заробітку відповідача, щомісячно. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 08.10.1999 року і 24.06.2000 року у них народився син [PERSON]. Відповідач допомоги їй на утримання дитини, яка проживає із нею, не надає після припинення шлюбних відносин. В судове засідання позивачка не зявилась, надала заяву в якій підтримала позовні вимоги і просила їх задовольнити, а справу просила розглядати в її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав заяву в якій позов про стягнення аліментів на користь позивачки на утримання сина визнав, а справу просив розглядати в його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Із копій свідоцтва про розірвання шлюбу та народження видно, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 28.10.2008 року (а.с.3), а 24.06.2000 року у них народився син [PERSON] (а.с.4). Із довідки ТОВ «Комунтехбудсервіс» №974 від 04.06.2015 року видно, що [PERSON] та її син [PERSON] мешкають [ADDRESS] (а.с.2). Ст.ст. 10 ч.3, 60 ч.1 ЦПК України передбачають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Ст. 180 СК України передбачає, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ст. 182 ч.1 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Ст. 183 ч. ч. 1, 2 СК України передбачають, що частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватись до досягнення найстаршою дитиною повноліття. На підставі викладеного, враховуючи відсутність заперечень відповідача проти позовних вимог, суд знаходить позовні вимоги доведеними і підлягаючими задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

05.06.2015 року позивачка звернулася до суду з даним позовом, пояснюючи, що відповідач є батьком її малолітньої дитини, [PERSON], [INFO], який перебуває на її утриманні. Сторони мешкають окремо, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому позивачка просила стягнути з нього аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку та інших доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття. У судове засідання позивачка не з*явилася, подала заяву, у якій просить розглянути справу без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач у судове засідання не з*явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача, у відповідності до ст..224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки, як вбачається зі свідоцтва про народження, відповідач записаний батьком [PERSON], [INFO]. Довідкою Волноваської міської ради № 2668 від 05.06.2015 року підтверджується факт перебування дитини на утриманні позивачки. Відповідач є працездатним, зобовязаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, бо має для цього матеріальну можливість, заперечень проти заявлених вимог не надав . На підставі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення ним повноліття. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача до державного бюджету України судовий збір в сумі 243, 60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

05.06.2015 року Святошинський психоневрологічний інтернат звернувся до суду з заявою про визнання недієздатною [PERSON], [INFO]. В обґрунтування вимог заяви посилається на те, що [PERSON] є інвалідом загального захворювання, хворіє на психічну хворобу, знаходиться на повному державному забезпеченні, опіку над нею здійснює інтернат. За станом здоров'я хвора не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, психічний її розлад є хронічним та стійким. В судовому засіданні представники заявника та заінтересованої особи підтримали заяву, просили її задовольнити, посилаючись на викладені у заяві обставини. Суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до довідки МСЕК, серії КИЕ-1 №029866 від 19.06.1998, [PERSON] безстроково встановлено другу групу інвалідності (а. с. 6). [PERSON] мешкає, зареєстрована і постійно знаходиться на повному державному утриманні в Святошинському психоневрологічному інтернаті з 11.11.2003. Дана обставина підтверджується довідкою Святошинського психоневрологічного інтернату №382 від 05.06.2015 та даними з паспорту (а. с. 4 - 5). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 26.02.2016 у справі призначено судово-психіатричну експертизу відносно психічного стану здоров'я [PERSON] Згідно акту судово-психіатричного експерта № 338 від 04.05.2016 року, [PERSON], [INFO], у теперішній час страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді помірної розумової відсталості (F71 - згідно з MKX-10). [PERSON] за своїм психічним станом не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. [PERSON] потребує встановлення над нею опіки (а. с. 41-42). Відповідно до ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Судом встановлено, що [PERSON] на теперішній час за своїм психічним станом не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує встановлення над нею опіки, а тому на підставі ст. 39 ЦК України [PERSON] визнається недієздатною.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

05.06.2015 року Святошинський психоневрологічний інтернат звернувся до суду з заявою про визнання недієздатною [PERSON], [INFO]. В обґрунтування вимог заяви посилається на те, що [PERSON] є інвалідом загального захворювання, хворіє на психічну хворобу, знаходиться на повному державному забезпеченні, опіку над нею здійснює інтернат. За станом здоров'я хвора не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, психічний її розлад є хронічним та стійким. В судовому засіданні представники заявника та заінтересованої особи підтримали заяву, просили її задовольнити, посилаючись на викладені у заяві обставини. Суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до довідки МСЕК, серії КИЕ-1 №055253 від 04.01.1997, [PERSON] безстроково встановлено другу групу інвалідності (а. с. 6). [PERSON] мешкає, зареєстрована і постійно знаходиться на повному державному утриманні в Святошинському психоневрологічному інтернаті з 26.02.2003 року. Дана обставина підтверджується довідкою Святошинського психоневрологічного інтернату №394 від 05.06.2015 та даними з паспорту (а. с. 4-5). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 26.02.2016 у справі призначено судово-психіатричну експертизу відносно психічного стану здоров'я [PERSON] Згідно акту судово-психіатричного експерта № 339 від 04.05.2016 року, [PERSON], [INFO], у теперішній час страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді помірної розумової відсталості (F71 - згідно з MKX-10). [PERSON] за своїм психічним станом не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. [PERSON] потребує встановлення над нею опіки (а. с. 36-37). Відповідно до ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Судом встановлено, що [PERSON] на теперішній час за своїм психічним станом не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує встановлення над нею опіки, а тому на підставі ст. 39 ЦК України [PERSON] визнається недієздатною.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-08 00:00:00

05.06.2018 позивач звернулася із позовом до суду, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 02.09.2016 року виконавчим комітетом Нововелідницької сільської ради Овруцького району\~ Житомирській області, актовий запис №6 та витрати повязані з розірванням шлюбу покласти на відповідача. Зазначила, що перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу дітей не мають. Спільне життя не склалося, на даний час проживають окремо. У них склалися неприязні відносини один до одного, шлюбні відносин фактично припинено. Подальше спільне життя і збереження сім»ї вважає неможливим, а тому має твердий намір розірвати шлюб. Добровільно розірвати шлюб відповідач відмовляється. Сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає, на примирення не погоджуються. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд, ухвалює рішення в підготовчому засіданні. Суд, проаналізувавши наявні докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується\~ свідоцтвом про шлюб від\~ 02.09.2016 року серії І-ТП\~ №131352. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо\~ це не суперечить\~ моральним засадам суспільства.\~\~ За нормами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки\~ та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Отже, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе,\~ вжиття судом подальших заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вказана сімя розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати. Позивачем понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 704,80 грн., а тому у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-17 00:00:00

05.06.2018р. [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин з матір'ю [PERSON], померлою [INFO]; заінтересована особа - [PERSON]. Свої вимоги мотивує тим, що встановлення даного факту необхідно для отримання спадщини. В обґрунтування своїх вимог заявник [PERSON] вказує, що [INFO] померла [PERSON] - мати заявника. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно. Для отримання свідоцтва про право на спадщину, необхідно встановити факт родинного зв'язку між заявником та померлою [PERSON] ,та рекомендовано звернутись до суду для вирішення цього питання. У зв'язку з викладеним, заявник [PERSON] просить встановити факт родинних відноси між ним та [PERSON], померлою [INFO], а саме, що він є її рідним сином. Заявники [PERSON] та заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з'явилися, кожен окремо надали письмову заяву про розгляд справи за відсутності, заявлені позовні вимоги підтримують в повному обсязі (а.с.21,22). Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. [INFO] у віці 93 роки померла [PERSON] (а.с.9). Заявнику [PERSON] рекомендовано звернутись до суду для встановлення факту родинних зв'язків з померлою (а.с.8), для усунення протиріч у разі необхідності видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Факт родинних відносин між заявником [PERSON] та [PERSON], померлою [INFO], підтверджується: свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с.5), довідкою про розірвання шлюбу №541, в якій зазначено, що «[PERSON]» (мовою оригіналу) змінила прізвище на «[PERSON]» (мовою оригіналу) (а.с.6), свідоцтвом про одруження (а.с.7) «[PERSON]» (мовою оригіналу) з «[PERSON]» (мовою оригіналу), яка після одруження взяла прізвище «[PERSON]» (мовою оригіналу). У довідці про розірвання шлюбу та у свідоцтві про одруження співпадають ім'я та по-батькові матері заявника російською мовою «[PERSON]», прізвище ж матері у свідоцтві про одруження вказано як «[PERSON]»(мовою оригіналу) - а.с.7. Вбачається, що різниця в прізвищах в декілька літер, при ідентичності інших даних, пов'язана зі співзвучністю та різницею в написанні, що, згідно ст.315 ч.1, п.1 ЦПК України, дає суду підстави для встановлення факту родинних відносин, що має для заявника правове значення, при відсутності іншого порядку встановлення. Таким чином,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-05 00:00:00

05.06.2018 р. [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання у зв'язку з непрацездатністю до досягнення дитиною - донькою [PERSON], [INFO], трьох років в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною трьох років, так як відповідач проживає окремо, добровільно не надає допомоги на утримання, стан його здоров'я задовільний. Відповідач письмового відзиву на позовну заяву не подав, не надав доказів про те, що не може надавати матеріальну допомогу дружині до досягнення дитиною трьох років з поважних причин. У заяві до суду позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. За таких обставин суд знаходить за можливе ухвалити заочне рішення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БВ № 131166 від 19 жовтня 2014 року (а.с. 3). У шлюбі сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серія І-БВ № 283546 від 27 грудня 2016 року (а.с.4). Відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Статтею 80 СК України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. На підставі викладеного суд знаходить позовні вимоги законними, підставними, обгрунтованими та доведеними, а тому їх слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

05.06.2018р. [PERSON] звернулася до суду з вказаною позовною заявою до [PERSON], мотивуючи вимоги тим, що 25.11.2016р. вона з відповідачем зареєструвала шлюб, за час якого у них 21.01.2017р. народилася донька [PERSON], але під час подружнього життя зясувалося, що вони з відповідачем мають різні погляди на життя та шлюб, через що між ними виникали непорозуміння, які призвели до припинення сімейних відносин, в результаті чого вони з лютого 2018 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, донька проживає біля позивача. З огляду на зазначене, позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, у звязку з чим просить розірвати шлюб, після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище «Малигіна». Позивач в судове засідання не зявилася, скориставшись своїм правом, передбаченим ч.3 ст.211 ЦПК України, заявивши клопотання про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримала, просила її задовольнити. Відповідач в судове засідання також не зявився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, справу просив розглянути без його участі. Як зазначено у ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подружжя [PERSON] і [PERSON] припинили сімейні відносини, тривалий час проживають окремо, позивач на примирення категорично не згодна і відповідач проти позову не заперечує. За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява позивача про розірвання шлюбу відповідає її дійсній волі, подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, а тому перешкод для розірвання шлюбу суд не вбачає. Крім того, суд, враховуючи приписи ч.1 ст.113 СК України та ч.8 ст.294 ЦПК України, а також вимоги позивача щодо відновлення свого дошлюбного прізвища «Малигіна», вважає їх такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved