Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

06.12.2017 позивачка звернулася до суду із даним позовом, в якому просить виселити відповідача з приватного будинку. Свої вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що вона є власником житлового будинку за № 100 по вул. Отамана Орлика (бувша Пархоменка) в м. Радомишлі Житомирської області на підставі договору купівлі-продажу жилого будинку від 12.04.2007 року. В даному будинку на теперішній час без будь-яких правових підстав проживає її бувший чоловік (відповідач по справі), який в добровільному порядку виселитися із займаного приміщення відмовляється. Відповідно до ст. 391 ЦК України, позивач як власник житлового будинку вважає, що її права є порушеними, оскільки остання не може користуватися та вільно розпоряджатися своїм майном. Відповідач, проживаючи у належному позивачу будинку, користується житлово-комунальними послугами та не оплачує їх вартість. Враховуючи викладене, [PERSON] просить суд задовольнити її вимоги. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві та пояснила суду, що будинок за № 100 по вул. Отамана Орлика (бувша Пархоменка) в м. Радомишлі Житомирської області був придбаний за кошти її матері. В даному житловому будинку проживає [PERSON] з яким з 12.07.2007 року по 16.09.2015 року позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі. Після розірвання шлюбу сторони домовились про те, що відповідач тимчасово користуватиметься житловим будинком. На даний час [PERSON] має намір розпорядитись належним їй майном, проте [PERSON] добровільно не бажає виселитись з будинку, що і стало підставою звернення до суду. Відповідач в судовому засіданні підтвердив, що він проживає в спірному будинку без реєстрації та пояснив суду, що перебував у шлюбі з позивачем. В 2006 році [PERSON] прийняв спадщину після смерті тітки, яку продав, а за отримані кошти [PERSON] придбала житловий будинок за № 100 по вул. Отамана Орлика (бувша Пархоменка) в м. Радомишлі Житомирської області. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Статтею 4 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому\~ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ст. 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судом встановлено, що, згідно Договору купівлі-продажу жилого будинку від 12.04.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Радомишльського районного нотаріального округу [PERSON], та зареєстрованого в реєстрі за № 493, [PERSON] належить цілий житловий будинок з надвірними будівлями під № 100, що знаходиться по вулиці Пархоменка в місті Радомишль Житомирської області (а.с.8). Відповідно до рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16.09.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.7) Сторонами по справі не заперечувався той факт, що після розірвання шлюбу між ними було досягнуто домовленості про те, що [PERSON] тимчасово буде користуватися житловим будинком за адресою: вул. Пархоменка, 100, м. Радомишль, Житомирська область, який належить [PERSON], на підставі якої відповідач вселився до зазначеного будинку. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Враховуючи пояснення відповідача та зміст довідки за № 1133 від 16.11.2017 року, виданої ПП «Житлоремсервіс-9», судом встановлено, що [PERSON] проживає за адресою: [INFO] без реєстрації. (а.с.11). Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. У відповідності з п. 1 ст. 109 ЖК УРСР, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Положеннями ч. 3\~ст. 116 ЖК УРСР визначено, що виселення осіб, які самоправно зайняли (займають)\~\~жиле приміщення,\~проводиться\~\~без надання їм іншого жилого приміщення. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність доказів окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для виселення відповідача, а відтак позов підлягає задоволенню. Відповідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений останньою судовий збір в дохід держави в сумі 640,00 грн..

Outcome: approved