Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-11 00:00:00

06 липня 2018 року [PERSON] звернулася до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом (уточненим 23.04.2019р.) до [PERSON] про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів, посилаючись на те, що сторони є батьками дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 15.03.2017 з відповідача по справі були стягнуті додаткові витрати на утримання сина [PERSON] в розмірі 1000,00 грн. щомісяця з 19.12.2016 року до досягнення дитиною повноліття. Крім того, рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 05.04.2017 було стягнуто з відповідача по справі аліменти на повнолітнього сина [PERSON] в розмірі 500,00 грн. щомісяця до закінчення навчання, тобто до 15.06.2019 року. Однак відповідач рішення суду не виконує, аліменти не сплачує, внаслідок чого утворилась заборгованість по сплаті аліментів, а тому на підставі ч. 1 ст. 196 СК України позивач просить стягнути пеню за несвоєчасну сплату аліментів за виконавчим листом № 589/5113/16 від 21.03.2017 в розмірі 4583 грн. 87 коп та за виконавчим листом № 589/5114/16 від 17.05.2017 в розмірі 2449 грн. 00 коп. У судове засідання позивач не з`явилася, в матеріалах справи наявна її заява про розгляд справи без її участі, також в цій заяві позивач зазначила, що позовні вимоги вона підтримує та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Її представник також звернулась до суду із заявою про розгляд справи без її участі, позов відтримала. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, із заявою про розгляд справи за його відсутності до суду не звертався, відзиву з правовим обгрунтуванням своїх заперечень не надав. З урахуванням викладеного, в судовому засіданні 12.07.2019р. судом ухвалено провести заочний розгляд справи у відповідності із ч. 4 ст. 223, ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 05.04.2017р. у справі № 589/5113/16-ц задоволено позов [PERSON] та стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 500 грн. 00 коп. щомісячно, до закінчення навчання, починаючи стягнення з 19.12.2016р. і до 15.06.2019р. /а.с.17/ Крім того, рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 15.03.2017р. у справі № 589/5114/16-ц з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто додаткові витрати на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в сумі 1000 грн. щомісяця, починаючи з 19.12.2016р. та до досягнення дитиною повноліття /а.с.18-19/. На підставі вказаних рішень Шосткинським міськрайонним судом видані виконавчі листи № 589/5113/16-ц та № 589/5114/16-ц, які знаходяться на примусовому виконанні в Ямпільському міжрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області. Згідно з довідками-розрахунками /а.с.14-15/ станом на 01 травня 2018 року відповідач має заборгованість за виконавчим листом № 589/5113/16-ц - 4710 грн. 00 коп.; за виконавчим листом № 589/5114/16-ц - 4583 грн. 87 коп. /а.с.14, 15/. Згідно з частиною 1 статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. При цьому, відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження №14-37цс18) правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Дослідивши розрахунок пені, нарахованої позивачем станом на 31.07.2017р. за прострочення сплати аліментів за виконавчим листом № 589/5113/16-ц в розмірі 4583 грн. 87 коп., суд вважає його обґрунтованим та проведеним у відповідності до вищевикладених приписів закону та висновків Верховного Суду, а тому погоджується з таким. Слід зазначити, що такий розрахунок також відповідає приписам ст. 196 СК України щодо граничного розміру суми неустойки (пені), яка може бути стягнута з боржника: не перевищує 100 % заборгованості відповідача по сплаті цих аліментів. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів за виконавчим листом № 589/5113/16-ц в розмірі 4583 грн. 87 коп. є правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Разом з тим, позовні вимоги про стягнення пені за несвоєчасну сплату додаткових витрат на утримання дитини за виконавчим листом № 589/5114/16-ц в розмірі 2449 грн. 00 коп. задоволенню не підлягають, оскільки нарахування неустойки, передбаченої ч. 1 ст. 196 СК України, на такий вид виплат не розповсюджується. При цьому, суд звертає увагу позивача, що в силу приписів ч. 4 ст. 196 СК України у разі прострочення оплати додаткових витрат на дитину з вини платника такий платник зобов`язаний на вимогу одержувача додаткових витрат сплатити суму заборгованості за додатковими витратами з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних із простроченої суми. Тобто законом у такому випадку передбачено інший спосіб захисту майнових прав позивача. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України та п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп., від оплати якого позивача звільнено вказаним Законом. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп., за вимогу про стягнення пені за несвоєчасну сплату додаткових витрат на утримання дитини в розмірі, від оплати якого позивача при подачі позову було звільнено, слід компенсувати за рахунок держави. Враховуючи викладене,

Outcome: partial