Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

06.10.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про вселення у власне житлове приміщення, про виділення 2/4 майна в натурі, доступ до житлового приміщення. Посилається на те, що в січні 1988 року відповідно до черги від заводу ПЕМЗ на себе і на свого сина- [PERSON] , позивач отримала 2-кімнатну квартиру за адресою- [ADDRESS] , площею 54,3 кв. м. Позивачі зареєстровані в квартирі з 1988 року. У 2001 році [PERSON] приватизувала дану квартиру . В 1995 році [PERSON] одружився із [PERSON] . В 1996 році [PERSON] зареєструвала [PERSON] у вищевказаній квартирі. В 1998 році народився внук- [PERSON] . В 2003 році по ініціативі [PERSON] шлюб розірваний. [PERSON] із своїм сином [PERSON] залишилась проживати у вищевказаній квартирі. У квартирі [ADDRESS] [PERSON] забороняла позивачці знаходитись, виставила з квартири її речі, забрала ключі. Прохала вселити [PERSON] , співвласницю квартири за адресою- [ADDRESS] , форма власності квартири-приватизована спільна часткова. Виділити в натурі належні [PERSON] на праві власності 2/4 частини квартири. Зобов`язати [PERSON] надати [PERSON] ключі від вхідних дверей квартири. Зобов`язати [PERSON] надати безперешкодний доступ до належної [PERSON] на праві власності 2/4 частини квартири. Зобов`язати [PERSON] надати безперешкодний доступ в квартирі до кухні, ванної, вбиральні. Ухвалою суду від 25.01.2016 р. залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог- [PERSON] . [INFO] по справі була призначена судова будівельно-технічна експертиза. 27.05.2016 р. [PERSON] подала уточнену позовну заяву про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням і встановлення порядку користування житловим приміщенням в якому позивач прохає зобов`язати [PERSON] не чинити [PERSON] перешкоди у користуванні житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS] . Встановити порядок користування квартирою [ADDRESS] . Виділити в особисте користування [PERSON] та [PERSON] кімнату [ADDRESS] [ADDRESS] . Виділити в особисте користування [PERSON] та [PERSON] кімнату [ADDRESS] . Виділити у загальне користування всіх співвласників- [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] коридор № 1, вбиральню № 3, кухню № 6 та ванну № 7. 18.08.2016 р. Октябрським районним судом м. Полтави по справі постановлено рішення, яким позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням і встановлення порядку користування житловим приміщенням задоволено . Зобов`язано [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] перешкод у користуванні житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS] . Встановлено порядок користування квартирою [ADDRESS] : виділити в особисте користування [PERSON] та [PERSON] кімнату [ADDRESS] та [ADDRESS] [ADDRESS] [ADDRESS] ; виділено в особисте користування [PERSON] та [PERSON] кімнату [ADDRESS] ; виділено в загальне користування всіх співвласників- [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] коридор № 1, вбиральню /№ 2, кухню № [NUMBER] та ванну № 7. Ухвалою суду від 25.10.2016 р. заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення від 18.08.2016 р. у цивільній справі № 554/112944/15-ц залишено без задоволення. Не погодившись із вказаним рішенням [PERSON] подала апеляційну скаргу. Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 10.05.2017 р. апеляційну скаргу [PERSON] відхилено. Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 18 серпня 2016 року залишено без змін. [PERSON] подала касаційну скаргу не погодившись із рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 10.05.2017 р. Ухвалою Верховного суду від 19 вересня 2019 року касаційну скаргу [PERSON] задоволено частково. Заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 18 серпня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 10 травня 2017 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. 05.11.2019 р. дана справа відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана судді Г.В. Андрієнко 09.12.2019 р. Бублій [PERSON] подала відзвив на позовну заяву, в якому прохала відмовити в задоволенні заяви посилаючись на те, що підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] немає. При визначенні експертом варіантів розподілу квартири [ADDRESS] , яка має дві кімнати відповідно 16,1 та 12 кв.м., а співвласників квартири є чотири особи, не враховано, що запропоновані варіанти розподілу, є порушенням прав співвласників квартири, оскільки неможливо визначити порядок користування між двома співвласниками в одній кімнаті. Крім того, позивачем не надано суду доказів того, що відповідачем порушено її права щодо володіння, користування та розпорядження спірною квартирою. 27.01.2020 р. представником [PERSON] -адвокатом Гайтотою І.М. подано уточнену позовну заяву , в якій співпозивачами по даному позову залучений [PERSON] . В даній заяві прохають зобов`язати [PERSON] не чинити [PERSON] перешкод у користуванні житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS] . Встановити порядок користування квартирою [ADDRESS] . Виділити в особисте користування [PERSON] та [PERSON] кімнату [ADDRESS] [ADDRESS] [ADDRESS] . Виділити в особисте користування [PERSON] та [PERSON] кімнату [ADDRESS] . Виділити у загальне користування всіх співвласників- [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] коридор № 1, вбиральню № 3, кухню № 6 та ванну № 7. 12.02.2020 р. [PERSON] надала відзив на позов, в якому прохала відмовити в задоволенні позову повністю, посилаючись на те, що перешкод [PERSON] вона не чинить, доказів суду про їх здійснення, не надано. Твердження позивача є лише голослівними словами, які містять лише інформацію, що підлягала перевірці органами досудового слідства та встановленню відповідним процесуальним рішенням, якого матеріали справи не містять. Посилалася на те , що відповідно до ч.4 ст. 49 ЦПК України , у разі направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції зміна предмету , підстав позову не допускається . Вважає, що залучивши [PERSON] в якості позивача , фактично змінений предмет позову. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позов та прохали його задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідачі в судове засідання не з`явиллися, суд про причину своєї неявки не повідомили. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволенню позову посилаючись на таке. Встановлено, що в січні 1988 року відповідно до черги від заводу ПЕМЗ на себе- [PERSON] і на свого сина- [PERSON] , позивач отримала 2-кімнатну квартиру за адресою- [ADDRESS] , площею 54,3 кв. м. Позивачі зареєстровані в квартирі з 1988 року. У 1995 році [PERSON] одружився із [PERSON] . В 1996 році [PERSON] зареєструвала [PERSON] \~ \~ \~ \~ у вищевказаній квартирі. В 1998 році народився [PERSON] . В 2003 році по ініціативі [PERSON] шлюб розірваний. [PERSON] із своїм сином [PERSON] залишилась проживати у вищевказаній квартирі. [INFO] була приватизована на склад сім*ї [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ( а.с. 5 ). 03.11.2011 р. між співвласниками житла був укладений нотаріально посвідчений договір про поділ майна , що є спільною сумісною власністю . Відповідно до п.1 цього Договору учасники спільної власності дійшли згоди , що частки у праві спільної сумісної власності на вищевказану квартиру є рівними і становлять по 1\\4 частці у кожного. У квартирі [ADDRESS] [PERSON] забороняла позивачці знаходитись, виставила з квартири її речі, забрала ключі. З 2013 р. позивачка [PERSON] не має доступу до квартири. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення , невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЖК України кожна особа має право звернутися до суду за зистом свого особистого немайнового або майнового права. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Права власника житлового будинку , квартири визначені статтею 383 ЦК України та 150 ЖК України , які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання , проживання членів сім`ї , інших осіб і розпоряджатися житлом на власний розсуд. [PERSON] доведено , що їй чиняться перешкоди в користуванні житлом . Зазначене підтверджується зверненнями позивача до органів внутрішніх справ, зверненням сусідів на захист [PERSON] ( а.с. 9-10, 80, 71-78 том 1 ). Дані докази не спростовані відповідачами. Фактично людина похилого віку залишилася на вулиці , незважаючи на те , що має власність. Тому позовні вимоги про вселення підлягають задоволенню. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 22 від 19.04.2016 р. розподілити квартири [ADDRESS] не представляється можливим . Згідно дослідницької частини та креслень у додатку № 1 експертом наведені два варіанти можливого порядку користування спірною квартирою : за варіантом № 1 ( без переобладнань ) кімната № 5 та шафа № 4 виділяються в особисте користування першому та другому співвласникам , кімната № 2 виділяється в особисте користування третьому та четвертому співвласникам , коридор № 1 , вбиральня № 3 , кухня № 6 та ванна № 7 виділяються в загальне користування всіх співвласників. За варіантом № 2 ( з мінімальним відступом від ідеальних часток ) кімната № 5 виділяється в особисте користування першому та другому співвласникам , кімната № 2 та шафа № [NUMBER] виділяються в особисте користування третьому та четвертому співвласникам , коридор № 1 , вбиральня № 3 , кухня № 6 та ванна № 7 виділяються в загальне користування всіх співвласників. Відповідно до ч.3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності . Оскільки квартиру неможливо поділити між співвласниками , то необхідно визначити порядок її користування. Враховуючи те , що [PERSON] не проживає в даній квартирі , то йому з матір`ю необхідно виділити меншу кімнату в користування площею 12,0 кв.м., а відповідачам виділити більшу кімнату площею 16,1 кв.м. із шафою .Приміщення коридору , кухні, вбиральні , ванни необхідно залишити в загальному користуванні всіх співвласників. Суд відхиляє аргументи відповідачки [PERSON] про те , що суд з порушенням чинного ЦПК України прийняв уточнену позовну заяву до розгляду. Позивачі не змінювали предмет та підставу позову, а лише на виконання вимог Верховного Суду був правильно визначений статус [PERSON] . Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності . Право приватної власності є непорушним. Аналізуючи зібрані по справі докази , суд вважає, що порушене право позивачів на користування належним їм житлом є порушеним та підлягає поновленню. Відповідно до ст. 141 КПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачами ставилося дві позовні вимоги немайнового характеру. Як вбачається з матеріалів справи вимог до відповідача [PERSON] про вселення не ставилося , тобто до нього одна вимога немайнового характеру. Враховуючи вищевикладене , він повинен сплатити на користь держави судовий збір в сумі 420,40 грн. ( 840,80:2\-=420,40) , відповідачка [PERSON] - (840,80+ 420,40) 1261,2 грн. На підставі вищевкладеного ,

Outcome: partial