Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-09 00:00:00

04 лютого 2020 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, завданої злочином. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 19 липня 2019 року встановлено, що 25 травня 2017 року, о 13:09 год., [PERSON] перебуваючи в приміщенні Нововолинського відділення АТ «Ощадбанк», що розташований по пр. Перемоги, 1а в м. Нововолинську, шляхом зловживання довірою [PERSON] , що була тіткою позивача, під приводом обміну грошових коштів, заволодів належними їй грошима в сумі 23000 грн., чим заподіяв останній майнову шкоду на вказану суму. Заявлений позивачем цивільний позов до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, заподіяної злочином у розмірі 23000 грн. та стягнення з відповідача на користь позивача 1200 грн. витрат на правову допомогу судом було залишено без розгляду. Вищезазначеним вироком, відповідача було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 1700 грн. [INFO] потерпіла [PERSON] померла. Заповітом від 11.09.2017, потерпіла [PERSON] заповіла позивачу [PERSON] все належне їй майно, з чого б воно не складалося та де б воно не знаходилося та все те, що буде належати їй на день смерті на, що вона за законом матиме право. Постановою слідчого від 10.01.2018 позивач [PERSON] визнаний потерпілим у кримінальному провадженні № 12017030050000790 від 24.05.2017, за ч. 2 ст. 190 КК України. Позивач зазначає, що фактично після смерті [PERSON] , він, на підставі заповіту від 11.09.2017 прийняв спадщину та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Просить суд стягнути з відповідача на свою користь 23000 грн. завданої внаслідок кримінального правопорушення майнової шкоди та 1200 грн. на відшкодування витрат на правову допомогу. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явилися, адвокат Дунець О.Ф. подала до суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутності та відсутності позивача [PERSON] . Не заперечила щодо заочного розгляду справи (а.с. 53). У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення про його виклик на офіційному сайті судової влади (а.с.45). Відповідно до ст.280, ст.281 ЦПК, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 19 липня 2019 року (а.с. 5-6), [PERSON] визнано винуватим у чиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, призначено покарання у виді штрафу в розмірі 1700 грн. та повністю встановлені обставини даного кримінального правопорушення. Ухвалою Волинського апеляційного суду від 19 листопада 2019 року (а.с. 7-8), вказаний вирок залишено без змін а апеляційну скаргу [PERSON] без задоволення. З дослідженої в суді копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10 липня 2018 року (а.с. 2), вбачається, що спадкоємцем зазначеного у заповіті майна [PERSON] , 1931 року народження, яка померла [INFO] є [PERSON] , [INFO] . З досліджених в суді копії свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с. 9), розрахунку суми витрат на правничу допомогу (а.с. 10), квитанції (а.с. 11), договору про надання правничої допомоги (а.с. 12), ордеру (а.с. 13) вбачається, що позивач поніс витрати за надання правничої допомоги в сумі 1200 грн. Таким чином, на підставі досліджених в суді доказів, в суді встановлено, що внаслідок протиправних дій відповідача [PERSON] відносно [PERSON] , позивачу [PERSON] заподіяно майнову шкоду в розмірі 23000 грн., які слід стягнути з відповідача на користь позивача. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, до стягнення з відповідача на користь позивача належить 1200 грн. судових витрат, понесених позивачем за надання правничої допомоги адвоката, що підтверджується документально (а.с. 9-12). Крім того, до стягнення з відповідача в дохід держави належить 840,80 грн. судового збору.

Outcome: approved