Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

05 серпня 2013 року позивач звернувся з вищевказаним позовом, який в поряду ст. 31 ЦПК України вточнив та зазначив, що в період з 28 серпня 2006 року по 20 травня 2011 року позивач в рахунок придбання житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] позивач передав, а відповідачка [PERSON] отримала гроші в розмірі 3 400 доларів США, а відповідачка [PERSON] отримала від позивача грошові кошти в розмірі 4 800 доларів США, відповідачки кошти не повернули, а тому просить стягнути з відповідачів 172 411,56 грн. та три процентів від простроченої суми в розмірі 17 770.19 грн. та судові витрати. Позивач в ході судового засідання підтримав свої позовні вимоги. Представник відповідача [PERSON] позов не визнала. Відповідачка [PERSON] позов не визнала. Третя особа просить прийняти рішення відповідно до чинного законодавства. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступного. Відповідно до ст. 526 УК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Закону, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 570 ч.1 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Відповідно до ст. 570 ч.2 ЦК України якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Відповідно до ст. 625 ч.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так судом встановлено, що 28 серпня 2006 року в рахунок придбання житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] позивач [PERSON] передав, а відповідачка [PERSON], [INFO]. (код [NUMBER]) отримала гроші в розмірі 1 000 доларів США, що підтверджується розпискою складеною у простій письмовій формі від 28.08.2006 року (а.с.8); крім того, 29 листопада 2010 року в рахунок придбання вищевказаного житлового будинку позивач [PERSON] передав, а відповідачка [PERSON], [INFO] (код [NUMBER]) отримала гроші в розмірі 930 доларів США, що підтверджується розпискою складеною у простій письмовій формі (а.с.8); крім того, 29 листопада 2010 року в рахунок придбання вищевказаного житлового будинку позивач [PERSON] передав, а відповідачка [PERSON], [INFO] (код [NUMBER]) отримала гроші в розмірі 700 доларів США, що підтверджується розпискою складеною у простій письмовій формі (а.с.8); крім того, 07 лютого 2011 року в рахунок придбання вищевказаного житлового будинку позивач [PERSON] передав, а відповідачка [PERSON], [INFO] (код [NUMBER]) отримала гроші в розмірі 600 доларів США, що підтверджується розпискою складеною у простій письмовій формі (а.с.9); крім того, 20 травня 2011 року в рахунок придбання вищевказаного житлового будинку позивач [PERSON] передав, а відповідачка [PERSON], [INFO] (код [NUMBER]) отримала гроші в розмірі 170 доларів США, що підтверджується розпискою складеною у простій письмовій формі (а.с.9). Відповідачка [PERSON] є власником вищевказаного житлового будинку, на підставі рішення Овідіопольського райсуду Одеської області від 30.11.2006 року, яке належним чином зареєстровано в компетентних установах від 17.01.2007 року (а.с.21). Відповідачка заперечуючи проти позову посилається на те, що між позивачем та відповідачем 28.08.2006 року був укладений договір завдатку, а тому суму яку вона отримала поверненню не підлягає. З пояснень сторін та матеріалів справи видно, що грошова сума яку отримала позивачка, отримала гроші не в рахунок належних договором платежів, а тому суд вважає, що гроші які отримала позивачка відповідно до ст. 570 ЦК України є авансом, а тому суд рахує можливим стягнути з відповідачки [PERSON] на користь позивача аванс в розмірі 3400 дол. США (1000+930+700+600+170=3400 дол. США). Позивач надав свій розрахунок заборгованості з урахуванням строку прострочення в кількості 1254 діб, що перевищує строк позовної давності, відповідач [PERSON] заперечує щодо позовних вимог, а тому суд вважає що відповідачка не виконувала свої грошові зобов'язання по поверненню грошей, а тому повинна повернути аванс з урахуванням трьох процентів річних за невиконання зобов'язань на протязі трьох років, а тому дана сума складає 6433,85 грн. (71487,72х21.0258=71487,72)х3%х1095 діб = 6433,85 грн.). Відповідачка заперечуючи проти позову посилається на те, що вона отримала від позивача 29 листопада 2010 року, 07 лютого 2011 року, 20 травня 2011 року гроші в рахунок отримання оплати за проживання (оренди) в вищевказаному житловому будинку, при цьому представник відповідачки не надала належних та допустимих доказів того, що між сторонами виникли дані правовідносини, а тому суд приходить до висновку, що заперечення представника відповідача носять голослівний характер. 28.08.2006 року був укладений договір завдатку, а тому суму яку вона отримала поверненню не підлягає. З пояснень сторін та матеріалів справи видно, що грошова сума яку отримала позивачка гроші не в рахунок належних договором платежів, а тому суд вважає, що гроші які отримала позивачка відповідно до ст. 570 ЦК України є авансом, а тому суд рахує можливим стягнути з відповідачки [PERSON] на користь позивача аванс в розмірі 3400 дол. США (1000+930+700+600+170=3400 дол. США). Щодо позовних вимог відносно відповідачки [PERSON], судом встановлено, що 10 жовтня 2006 року в рахунок придбання вищевказаного житлового будинку позивач [PERSON] передав, а відповідачка [PERSON], [INFO], отримала гроші в розмірі 4800 доларів США, що підтверджується розпискою складеною у простій письмовій формі від 10.10.2006 року (а.с.7). Відповідачка [PERSON] заперечуючи проти позову посилається на те, що вона отримала гроші, але їх в подальшому передала іншої особі, при цьому належних та допустимих доказів передання грошей відповідачка не надала, а тому суд відноситься до даних заперечень критично та вважає їх безпідставними. Позивач надав свій розрахунок заборгованості з урахуванням строку прострочення в кількості 1254 діб, що перевищує строк позовної давності, відповідач [PERSON] заперечує щодо позовних вимог, а тому суд вважає що відповідачка не виконувала свої грошові зобов'язання по поверненню грошей, а тому повинна повернути аванс з урахуванням трьох процентів річних за невиконання зобов'язань на протязі трьох років, а тому дана сума складає 9083,14грн.(4800х21.0258=100923,84)х3%х1095 діб = 9083,14грн.). Грошові кошти позивач передав у вигляді авансу у доларах США, курс на час розгляду справи встановив 1 дол. США к 21.0258 грн., сторонами курс долару США не оскаржується. При поданні позову позивач сплатив судовий збір в розмірі 1580 грн. 10 коп. грн.(1465,40+114,70=1580 грн. 10 коп.) суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований, а тому відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати, підлягають стягненню з відповідачів в рівних частках на користь позивача в розмірі 790,05 грн.

Outcome: approved