Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

04 листопада 2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до державного підприємства «Український державний геологорозвідувальний інститут» (далі - ДП «УкрДГРІ», відповідач), третьої особи - Львівського відділення державного підприємства «Український державний геологорозвідувальний інститут» (далі - ЛВ ДП «УкрДГРІ») про зобов'язання відновити їй незаконно змінені істотні умови праці, зокрема нарахування заробітної плати в період з 05 квітня 2011 року по 16 січня 2012 року, тобто за весь час дії наказу № 5 від 31 січня 2011 року, зобов'язання здійснити нарахування та виплату їй різниці в окладі за час вимушеного прогулу за період з 05 квітня 2011 року до 16 січня 2012 року та зобов'язання відповідача сплатити з цієї суми обов'язкові податки та збори згідно ч.2 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування». В обґрунтування позову покликається на те, що працювала у ЛВ ДП «УкрДГРІ» на посаді інженера геохіміка першої категорії та на підставі наказу № 5 від 31 січня 2011 року керівника цього відділення їй було встановлено неповний робочий тиждень 0,2 ставки (з одним робочим днем - понеділок). В подальшому, на підставі рішення Личаківського районного суду м. Львова від 03 червня 2011 року, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 16 січня 2012 року, зазначений наказ був скасований за позовом одного із працівників підприємства. Оскільки судами було визнано незаконність застосування до всіх працівників ЛВ ДП «УкрДГРІ» змін умов праці передбачених наказом № 5 від 31січня 2011 року, внаслідок яких вона працювала лише один день на тиждень замість трьох, а решту часу перебувала у вимушеному прогулі, їй неправомірно нараховувалася заробітна плата із розрахунку 0,2 ставки, а тому просить позов задовольнити. В судове засідання, яке було призначено на 16 січня 2014 року о 16.00 год., позивач [PERSON] не з'явилася та подала на адресу суду заяву у якій просить позов задовольнити та проводити розгляд справи у її відсутності. Представник ДП «УкрДГРІ» в судове засідання не з'явився втретє, подав до суду письмові заперечення на позовну заяву, в яких просить відмовити в задоволенні позову. Крім того, направив на адресу суду клопотання, в якому просить суд слухати справу у його відсутності за наявними у справі доказами. ЛВ ДП «УкрДГРІ», яке в позовній заяві було зазначено як третя особа без самостійних вимог , виключено з числа учасників процесу у зв'язку ліквідацією згідно наказу ДП «УкрДГРІ» №11 від 05 березня 2012 року. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача та представника відповідача, оскільки в ній наявні достатні докази про права та взаємовідносини сторін. У відповідності до положень ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників процесу, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала у трудових відносинах з ЛВ ДП «УкрДГРІ» - структурним підрозділом ДП «УкрДГРІ», працюючи на посаді інженера геохіміка першої категорії з виплатою 0,6 ставки. На підставі наказу № 5 від 31 січня 2011 року «Про роботу ЛВ УкрДГРІ на умовах неповного робочого тижня» [PERSON] та іншим працівникам починаючи з 05 квітня 2011 року і до покращення фінансового стану відділення, було встановлено неповний робочий тиждень з виплатою 0,2 ставки (день роботи - понеділок). Наказом ДП «УкрДГРІ» №11 від 05 березня 2012 року ЛВ ДП «УкрДГРІ» ліквідовано з 25 травня 2013 року та вилучено з ЄДРПОУ. Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 03 червня 2011 року, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 16 січня 2012 року, за позовом іншого працівника до ЛВ ДП «УкрДГРІ», наказ № 5 від 31 січня 2011 року «Про роботу ЛВ УкрДГРІ на умовах неповного робочого тижня» скасовано. Відповідно до ч.1 ст.14 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Відповідно до ч.1 ст.235 КЗпП України визначено, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір та відповідно до ч.2 одночасно прийняти рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Таким чином, оскільки рішенням суду було встановлено незаконність наказу керівництва ЛВ ДП «УкрДГРІ» № 5 від 31 січня 2011 року в цілому, є очевидною і незаконність зміни істотних умов праці позивача [PERSON] із 0,6 ставки на 0,2 ставки, при яких позивач фактично перебувала у вимушеному прогулі, будучи змушеною виходити на роботу один раз на тиждень, замість трьох, та отримуючи заробітну плату пропорційно відпрацьованому часу. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що істотні умови праці позивача [PERSON] підлягають відновленню з часу їх неправомірної зміни на підставі незаконного наказу із виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу у відповідності до вимог ст. 235 КЗпП України. Дані обставини справи стверджуються зібраними у справі доказами, які не викликають сумніву у їх об'єктивності та достовірності. Оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення. Крім того, в силу дії ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судові витрати.

Outcome: approved