Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

06 березня 2019 року [PERSON] звернулася в суд із заявою, заінтересована особа Старокостянтинівська міська рада, про встановлення факту належності їй правовстановлюючих документів: договору купівлі-продажу 3/20 частки жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель [ADDRESS] від 18.03.1996 року; договору дарування 9/25 частки жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель [ADDRESS] від 22.03.1996 року; державного акта на право приватної власності на землю, отриманого нею 14.07.1998 року на підставі рішення Старокостянтинівської міської ради №93 п.6 від 15.10.1997 року. В обґрунтування заяви посилалася на те, що проживає в м.Старокостянтинові за зазначеною адресою від народження. Право власності на будинок [ADDRESS] нею було набуто на підставі договору купівлі-продажу від 18.03.1996 року та договору дарування від 22.03.1996 року. Присадибна земельна ділянка біля її будинку була приватизована нею на підставі рішення Старокостянтинівської міської ради №93 п.6 від 15.10.1997 року, про що видано державний акт на право приватної власності на землю. Заявник має намір розпорядитися належним їй нерухомим майном, проте державний реєстратор відмовив їй в державній реєстрації права власності на житловий будинок, оскільки в договорі дарування від 22.03.1996 року, зареєстрованому за №845, та договорі купівлі-продажу від 18.03.1996 року, зареєстрованому за №820, по батькові заявника помилково вказано як « [PERSON] ». Заявник подала до суду заяву, в якій свої вимоги підтримала, просить їх задовольнити та розглядати справу за її відсутності. Представник заінтересованої особи подала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення заяви не заперечує. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що [PERSON] належить право власності на частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 18.03.1996 року та договору дарування від 22.03.1996 року. Земельна ділянка по [ADDRESS] для обслуговування житлового будинку належить їй на підставі рішення Старокостянтинівської міської ради №93 п.6 від 15.10.1997 року, про що видано державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. Державний реєстратор відмовив заявнику в державній реєстрації права власності на житловий будинок, оскільки в договорі дарування від 22.03.1996 року, зареєстрованому за №845, та договорі купівлі-продажу від 18.03.1996 року, зареєстрованому за №820, по батькові заявника помилково вказано як « [PERSON] ». Зазначені обставини підтверджуються дослідженими в суді доказами: паспортом [PERSON] серії [NUMBER] від 28.01.1999 року; рішенням державного реєстратора Кучерук А.Р. КП «Подільський реєстраційний центр» Сахновецької сільради Старокостянтинівського району від 01.03.2019 року №45759049 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень; посвідкою про народження [PERSON] серії [NUMBER] ; свідоцтвом про одруження [PERSON] серії [NUMBER] від 17.06.1967 року; договором купівлі-продажу від 18.03.1996 року; договором дарування від 22.03.1996 року; державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. Отже, з метою можливості розпорядитися належним [PERSON] нерухомим майном заяву необхідно задовольнити та встановити факт належності їй правовстановлюючих документів: договору купівлі-продажу 3/20 частки жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель [ADDRESS] від 18.03.1996 року; договору дарування 9/25 частки жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель [ADDRESS] від 22.03.1996 року; державного акта на право приватної власності на землю, отриманого нею 14.07.1998 року на підставі рішення Старокостянтинівської міської ради №93 п.6 від 15.10.1997 року.

Outcome: approved