Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-26 00:00:00

07.08.2019 року [PERSON] звернулася до Балаклійського районного суду Харківської області із позовною заявою до [PERSON] , у якій просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення донькою повноліття. Обґрунтовуючи позовні вимоги вказала, що шлюб між нею та [PERSON] зареєстровано 16 вересня 2011 року. Від цього шлюбу у них є донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею, перебуває на її утриманні. Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, тому не має можливості працювати. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки. Вищенаведені обставини є підставою для звернення до суду. Позивач у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила задовольнити позов. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав заяву, у якій позов визнав та просив розглянути справу за його відсутності. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга статті 247 ЦПК України). Згідно з ч. 4 ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідні до них правовідносини. [PERSON] та [PERSON] з 16 вересня 2011 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Мереф`янською міською радою Харківського району Харківської області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 10). Відповідач [PERSON] є батьком, а позивач [PERSON] - матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 10.06.2019 року виконавчим комітетом Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області (а.с. 11). Малолітня донька [PERSON] , [INFO] , проживає з матір`ю [PERSON] , що підтверджується актом щодо обстеження фактичного проживання позивача та її доньки від 05.08.2019 року, складеного депутатом Андріївської селищної ради Балаклійського району Харківської області (а.с.12). Відповідно до ст.180\~Сімейного кодексу\~України (далі -СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Згідно ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Відповідно обов`язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч.1 ст.181 СК України). Частиною 3 статті 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України). Частиною 2 ст.182\~СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідач не виконує свій обов`язок по утриманню дитини [PERSON] , [INFO] , а тому вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню. Згідно п. 1 ч. 1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суму платежу за один місяць. Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст.\~141\~ЦПК України та Закону України «Про судовий збір». Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України\~«Про судовий\~збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, позивачі - у справах про стягнення аліментів, їх збільшення. На підставі викладеного, позивач звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України\~«Про судовий\~збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, особи з інвалідністю II групи. На підставі викладеного, відповідач звільнений від сплати судового збору як інвалід другої групи (а.с. 43). Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, суд приходить до висновку, що судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви, необхідно компенсувати за рахунок держави, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у зв`язку з тим, що сторони відповідно до вимог Закону України\~«Про судовий\~збір» звільнені від сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved