Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-25 00:00:00

05.04.2021 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Вимоги обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем мають трьох дітей: двох повнолітніх синів та неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . З відповідачем по справі мають окремі бюджети, у провадженні Нововолинського міського суду Волинської області перебуває справа про розірвання шлюбу. Дочка перебуває на утриманні позивача. Вказує, що відповідач працює прохідником на ДП «Шахта №9 «Нововолинська», отримує заробітну плату, проте матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дочки не надає, хоча має можливість надавати таку допомогу. Вказує, що вона працює у будинку культури селища Благодатне на посаді сторожа, її середньомісячний заробіток становить 3100 гривень, цих коштів для забезпечення дитини всім необхідним не вистачає. Просить суд стягувати аліменти на її користь на утримання дочки щомісяця в розмірі по одній чверті від усіх доходів відповідача, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Просить стягнути з відповідача судові витрати по справі. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник не з`явилися. Представник позивача [PERSON] подала суду заяву, в якій просить справу розглядати у їхню відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, через судовий виклик на вебсайті суду, відзив на позов не подано. Відповідно до ч. 1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов є підставний і підлягає до задоволення. У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] не бере участі в утриманні своєї неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , не виконує в добровільному порядку обов`язки по її утриманні, має можливість надавати матеріальну допомогу позивачу, оскільки працює на ДП «Шахта №9 «Нововолинська», отримує заробітну плату (а.с.), беручи до уваги доходи позивача (а.с.12), суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини щомісяця в розмірі 1/4 (однієї чверті) заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку дитини з дня звернення і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 183 Сімейного Кодексу України передбачає, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу аліментів за один місяць. Також відповідно до ст. 141 ЦПК України до стягнення з відповідача в дохід держави підлягає 908 грн. судового збору, та на користь позивача 2500 гривень понесених витрат на професійну правничу допомогу, що підтвердженні документально (а.с.18-23).

Outcome: approved