Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

05 березня 2015 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 30 січня 2014 року між ним та відповідачем укладено договір №331832/3832/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 370 днів в іноземній валюті зі строком дії до 04 лютого 2015 року, згідно якого сума вкладу складає 1700 євро, процентна ставка за вкладом складає 9% річних. Після закінчення строку дії договору відповідач частково сплатив суму вкладу та станом на 25 лютого 2015 року залишок вкладу складає 1450 євро. А тому позивач просить зобовязати відповідача виконати зобов'язання щодо повернення суми вкладу та нарахованих відсотків у сумі 1450 євро, стягнути з відповідача пеню за несвоєчасне виконання зобов'язання у сумі 1200 грн.15 коп. та 3% річних від суми вкладу за прострочення грошового зобов'язання на підставі ч.2 ст.625 ЦК України у сумі 109 грн.08 коп. 13 серпня 2015 року позивач надав суду уточнену заяву, в якій просив стягнути з відповідача на його користь депозитний вклад у сумі 1450 євро, пеню у сумі 10254 грн.92 коп. та 3% річних відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України у сумі 512 грн.81 коп. Позивач та його представник в судове не зявилися, позивач надав заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності, на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти заочного рішення. Відповідач повторно судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності від відповідача до суд не надходила. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 15 вересня 2015 року постановлено про заочний розгляд справи за відсутності відповідача, що відповідає вимогам ст..224 ЦПК України. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ст..2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або у іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без визначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. У судовому засіданні встановлено, що 30 січня 2014 року між позивачем [PERSON] та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі начальника відділення №6 філії «Полтавське регіональне управління» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» укладено договір №331832/3832/307-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» в іноземній валюті, згідно з яким банк прийняв від позивача грошові кошти у сумі 1700 євро на вкладний рахунок № 2635.7.082215.001 на строк з 30 січня 2014 року по 04 лютого 2015 року зі сплатою відсотків у розмірі 9 % річних./а.с.5/. Позивач свої зобовязання за договором виконав та вніс грошові кошти у сумі 1700 євро, що підтверджується квитанцією № 45454 від 30 січня 2014 року /а.с.6/. Відповідно до ст..526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Пунктом 6 Договору передбачено повернення суми вкладу вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбачених положеннями п.5.2 Основних умов, згідно якого вкладнику повертається вклад за його письмовою заявою за закінченням строку дії договору. Якщо день повернення суми вкладу припадає на вихідний, святковий, неробочий день, то повернення суми вкладу проводиться банком на наступний перший робочий день.. У відповідності до ч.2 ст.1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, встановлені договором. Проте, відповідач свої зобовязання за договором не виконав та не повернув позивачу належні йому грошові кошти відповідно до умов договору після закінчення строку дії договору. Відповідачем було виплачено позивачу відсотки у повному розмірі у сумі 143,99 євро, тіло депозиту у сумі 250 євро, сума заборгованості за договором станом на 15 червня 2015 року становить 1450 євро, що підтверджується довідкою відповідача від 15 червня 2015 року /а.с.40/. Згідно з ч. 2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивач просить стягнути 3% річних у сумі 512 грн.81 коп. за прострочення грошового зобов'язання на 184 дня з 04 лютого 2015 року по 07 серпня 2015 року, виходячи із суми вкладу у національній валюті 33901 грн. Беручи до уваги, що відповідач належним чином не виконав умови договору та не повернув позивачу грошові кошти за його вимогою після закінчення строку, передбаченого умовами договору, що було встановлено протягом судового засідання, а тому позов в частині стягнення депозитного вкладу та 3% річних підлягає задоволенню. Відповідно до п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» у разі предявлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача неповернутий депозит у сумі 1450 євро, що за курсом відповідно до службового розпорядження НБУ від 15 вересня 2015 року ( 2481,7522 грн. за 100 євро) складає 35985 грн.40 коп. , та 3% річних у сумі 512 грн.81 коп. Позивач також просить стягнути пеню у відповідності до ст.611 ЦК України за 184 дні прострочки повернення вкладу у сумі 10254 грн.92 коп. Згідно з ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. У відповідності до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема,\~сплата неустойки. Згідно з ч.1 ст.624 ЦК України якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Беручи до уваги, що депозитним договором та основними умовами залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» стягнення неустойки не визначено, сплата неустойки можливе у випадку її встановлення договором, а тому позовні вимоги щодо стягнення неустойки (пені) не підлягають задоволенню. Згідно зі ст..88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 487 грн.20 коп., оскільки при подачі позовної заяви позивач був звільнений від сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial