Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

05.11.2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, який уточнила у лютому 2020 року, і в остаточній редакції позову просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, у твердій грошовій сумі 2000 грн. на місяць, з вересня 2019 року до досягнення 23 річного віку, тобто до [INFO] , допустити негайне виконання рішення суду. Позивач в судовому засіданні підтримала вимогу позову. Відповідач в судове засідання не з`явився, сповіщався судом за місцем реєстрації, про поважність причини своєї відсутності суду не повідомив. Відповідач у липні 2020 року надав відзив на позовну заяву, яким заперечував повністю проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав: [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] у період з 06.10.1990 року по 30.10.2013 року. Рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 30.10.2013 року даний шлюб розірвано. Від цього шлюбу народжена [PERSON] , [INFO] . [PERSON] проживає з мамою, що вбачається зі змісту акту обстеження житлово - побутових умов. Як стверджує у позові позивачка - батько добровільно допомогу на утримання дітей не надає. [PERSON] навчається на 1 курсі СВО «Магістр» заочної форми навчання у Одеській Національній академії харчових технологій, що вбачається зі змісту довідки №68/ф1 від 28.10.2019 року. Дитина має ІІІ групу інвалідності з дитинства, що вбачається зі змісту рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 06.08.2018 року № 504/19/18. Відповідач працює кур`єром з 15.07.2020 року із заробітною платою 4723 грн. Згідно довідки від 03.07.2020 року [PERSON] має захворювання серцево- судинної системи, потребує щоденного прийому медикаментів, періодичного стаціонарного лікування, обмеження фізичних навантажень. [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON] (св-во про шлюб від 04.09.2014 року). [PERSON] є людиною інвалідністю ІІІ групи. Інші істотні обставини, що мають бути враховані при вирішенні даного спору, судом не встановлені. Обов`язок утримання дітей батьками є спільним. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Отже, суд стверджує, що право вибору способу стягнення аліментів належить позивачу. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За правилом ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів Визначаючи розмір аліментів у твердій грошовій сумі суд враховує всі встановлені істотні обставини, умови шлюбного договору, розмір заробітної плати (доходу) як позивача, так і відповідача, і вважає, що справедливою сумою аліментів, з урахуванням в тому числі і обов`язку матері утримувати своїх дітей, буде сума у одну тисячу шістсот гривень на кожну дитину до досягнення кожним з дітей повноліття. За правилом статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Позивач в силу наведеного правила СК України має право на звернення до суду, оскільки дитина фактично проживає з нею, що підтверджено відповідним доказом - актом обстеження. Решта суми є не доведеною, не виглядає явно справедливою, і на переконання суду є завищеною для даних правовідносин. Оцінюючи доводи відповідача, суд вважає, що зміна сімейного стану позивача, зокрема одруження, не є безумовною підставою для звільнення відповідача від сплати аліментів на утримання повнолітньої доньки яка продовжує навчання. Навіть народження дитини від нового шлюбу не стане безумовною підставою для зменшення розміру аліментів чи звільнення від сплати аліментів на утримання дітей від попереднього шлюбу. Суд враховує, що відповідача офіційно працює, проте має загальне захворювання, потребує періодичного лікування, проте ці обставини та характер захворювань відповідача, не свідчать про неможливість відповідача утримувати свою дитину. Враховуючи прожитковий мінімум для працездатних осіб з січня 2021 року (2270 грн.), враховуючи рівний обов`язок батьків утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, зважаючи на встановлені судом істотні обставини, суд вважає, що справедливою сумою аліментів буде 1000 грн. на місяць. Інші доводи відповідача, зокрема те, що його дружина [PERSON] має інвалідність ІІІ групи, і потребує утримання чоловіка, не надає можливості звільнення відповідача від утримання дитини, оскільки дружина отримує державну допомогу по інвалідності. Крім того, характер захворювання (відповідно до змісту довідки МСЕК від 06.11.2019 року) не свідчить про неможливість працевлаштування дружини- [PERSON] . Визначаючи період часу, з якого мають бути стягнуті аліменти, суд враховує, що позов поданий 05.11.2019 року, і тому підстав для початку стягнення аліментів з вересня 2019 року не має. З відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави за правилом ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від його сплати за Законом. За правилом ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах платежу за один місяць. На підставі наведеного,

Outcome: partial