Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-25 00:00:00

05 червня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі - ТОВ «Споживчий центр») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява мотивована тим, що 23 лютого 2019 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено електронний кредитний договір № 23.02.2019-100004530, за умовами якого відповідач у той же день отримала кредит в сумі 4 000 грн. строком на 14 днів зі сплатою за користуванням кредитом у розмірі 1 120 грн. Позивач вказував, що свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, проте відповідач у порушення вимог статей\~526,\~527,\~530 ЦК України\~та умов договору зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідно до пункту 5.4. кредитного договору позичальнику нараховано штраф, розмір якого щодня зростає на 2 %, починаючи від 2 % у перший день невиконання. Загальний розмір заборгованості зі штрафу становить 7782,40 грн.\~відповідно до розрахунку, проте ТОВ «Споживчий центр» просить стягнути лише його частину у розмірі 2 000 грн. Отже , на підставі викладеного ТОВ «Споживчий центр» просить стягнути з\~\~\~\~ [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 23.02.2019-100004530 у розмірі 7 120 грн. і понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1921 грн., також просить розглянути справу за відсутності свого представника. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явилася повторно, хоча була повідомлена про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст.ст. 128-131 ЦПК України, відзив на позов не надала. У зв`язку із зазначеним та відповідно до вимог ч.4 ст. 223 ЦПК України суд розглядає справу на підставі наявних у ній даних та доказів з ухваленням заочного рішення. Судом встановлено, що 23 лютого 2019 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір № 23.02.2019-100004530 у формі електронного документу, за умовами якого позичальнику надано кредит у розмірі 4 000 грн. Згідно заявки [PERSON] , яка є невід`ємною частиною кредитного договору, строк дії договору становить 14 календарних днів з дати отримання, проценти - 1 120,00 грн., що становить 28 %. В процентному значенні (фіксована незмінювана процентна ставка). Того ж дня позивач видав позичальнику кредит у розмірі 4 000 грн, що підтверджується довідкою від 23 лютого 2019 року № 133606491(а.с.8-10). Відповідно до пропозиції ТОВ «Споживчий центр» про укладення кредитного договору (оферти) кредитний договір складається з електронних документів, які містять всі істотні умови, та розміщені на сайті кредитора. Заявка формується на сайті після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення кредитором, відповіді позичальника про прийняття пропозиції, сформованої на сайті, та підписується позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (кода), отриманого позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті\~\~(а. с. 5-7). Згідно долученої до матеріалів справи заявки від 23 лютого 2019 року, яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), в ній вказано прізвище, ім`я та по батькові заявника [PERSON] , і остання підтвердила, що ознайомлена і приймає умови кредитного договору (оферти), а також підтверджує, що однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), невід`ємною частиною якої є її заявка до кредитного договору з умовами якими вона попередньо ознайомилася. Акцептовані нею умови кредитного договору містяться у вказаних заявці та оферті. Крім того, відповідач розуміла, що підписує та укладає кредитний договір на вищевказаних умовах, підписуючи даний акцепт одноразовим ідентифікатором (код смс-повідомлення) (а. с. 8). Відповідно до пунктів 11.4., 11.6. пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) позичальник підтверджує, що вказаний ним при реєстрації номер телефону належить виключно позичальнику, не переданий та не буде переданий у користування та/або володіння та/або розпорядження будь-яким особам, саме цей номер телефону використовується та буде використовуватись позичальником при виконанні умов даного договору, вчиненні будь-яких операцій за ним. Позичальник зобов`язаний забезпечити/гарантувати неможливість для третіх осіб здійснити доступ та/або використати номер телефону, зазначений при реєстрації позичальника у інформаційній системі. Позичальник несе ризик та негативні наслідки втрати, незаконного володіння, технічного перехоплення інформації, тощо, вибуття з володіння мобільного телефону позичальника (зокрема, відповідної SIM-карти). Ризик і всю відповідальність за несанкціоноване використання номеру телефону несе виключно позичальник. Будь-яку особу, яка використала такі засоби, кредитор безумовно вважає позичальником, і не несе відповідальності, якщо це не відповідає дійсності (а. с. 5-7). Згідно письмового документу ТОВ «Споживчий центр» відправив 4 000 UAH на картку номер [NUMBER] , призначення платежу - видача по договору № 23.02.2019-100004530 (а. с. 10). Згідно частини першої\~статті 205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У відповідності до\~статті 6 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша\~статті 627 ЦК України). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга\~статті 639 ЦК України.) Абзацем другим частини 2\~статті 639 ЦК України\~передбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України «Про електронну комерцію». Згідно із пунктом 6 частини першої\~статті 3 цього Закону\~електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). Відповідно до частини третьої\~статті 11 Закону\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону). Згідно із частиною шостою\~статті 11 Закону\~відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої\~статті 11 Закону\~у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України\~визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Отже, матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що 23 лютого 2019 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 23.02.2019-100004530 в електронній формі, умови якого позивачем були виконані. Відповідач у передбачений договором 14-денний строк, тобто до 09 березня 2019 року заборгованість не повернула. Вищевказані обставини відповідач не спростувала належними та допустимими доказами. За пунктом 4.1 кредитного договору від 23 лютого 2019 року № 23.02.2019-100004530 позичальник зобов`язується використати кредит на зазначені в договорі цілі і забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів за користування шляхом внесення в касу кредитора готівкою або перерахування на рахунок кредитора в такі терміни: а) повернення кредиту - до дати, вказаній у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти (09 березня 2019 року); б) проценти за користування кредитом - в день повернення кредиту або в останній день строку, на який кредит пролонгований; в) штрафні санкції, які можуть бути нараховані кредитором за несвоєчасне виконання зобов`язань за цим договором - негайно, з моменту пред`явлення кредитором вимоги (усної чи письмової) про нарахування таких санкцій. Пунктом 5.4. договору передбачено, що у випадку невиконання/неналежного виконання позичальником грошових зобов`язань за договором, кредитор залишає за собою право нарахування штрафу, розмір якого щодня зростає на 2 %, починаючи від 2 % у перший день невиконання. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що сума штрафу, на яку має право позивач та яку відповідач повинен сплатити позивачу згідно умов договору, становить 7782,40 грн., однак позивач просив стягнути з відповідача лише частину штрафу у розмірі 2000 грн. Згідно з частинами першою та другою статті 549\~ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Неустойка є особливим видом відповідальності за неналежне виконання зобов`язання, яка має на меті, крім відшкодування збитків після вчиненого порушення щодо виконання зобов`язання, додаткову стимулюючу функцію для добросовісного виконання зобов`язання. Окрім того, до моменту вчинення порушення неустойка відіграє забезпечувальну функцію і, навпаки, з моменту порушення - є мірою відповідальності.\~\~ Відповідно до положень частини другої\~статті 551\~ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Отже, встановлення штрафу у договорі є санкцією за невиконанння стороною своїх зобов`язань за кредитним договором, укладеним між позивачем і фінансовою установою. У пункті 8.1. кредитного договору сторони погодили, що цей договір набирає чинності з дати отримання кредитором у інформаційній системі кредитора від позичальника відповіді про прийняття пропозиції (акцепт), підписаної одноразовим ідентифікатором, отриманим позичальником від кредитора на номер його телефону, вказаного при реєстрації у інформаційній системі кредитора. Цей договір діє протягом 14 днів, а закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Ураховуючи те, що позичальник взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, кредитні кошти разом з процентами вчасно не повернула, внаслідок чого виникла заборгованість, яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий центр» на загальну суму 7120 грн., яка складається із: 4 000 грн - заборгованості за кредитом, 1 120 грн - заборгованості за процентами за користування кредитом, 2000 грн - частини нарахованого штрафу, розмір якої підтверджено наданим позивачем розрахунком та відповідачем не спростовано. Згідно з частиною першою \~статті 141 ЦПК України\~ суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача понесені останнім судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1921 грн.(а.с.1).

Outcome: approved