Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

06 березня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача, визначивши його у розмірі 1000,00 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. На обґрунтування своїх вимог вказує про те, що рішенням Зарічненського районного суду Рівненської області від 02 квітня 2013 року на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] було присуджено аліменти в сумі 50,00 грн. щомісячно. Після ухвалення рішення погіршився її матеріальний стан та стан здоровя, що не дозволяє їй забезпечити свого сина усім необхідним, який часто хворіє і потребує лікування. Визначений у 2013 році розмір аліментів є недостатній для забезпечення належного розвитку дитини, а тому просить суд його збільшити. В судовому засіданні позивач [PERSON] предявлений позов підтримала, просила збільшити розмір аліментів на дитину. Відповідач [PERSON] відзиву на позовну заяву не подав. В судовому засіданні предявлений позов визнав частково, погоджується сплачувати аліменти в сумі 500,00 грн. Заслухавши пояснення учасників справи, які зявилися в судове засідання, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до таких висновків. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 23 березня 2011 року по 01 квітня 2013 року. Від цього шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Згідно з дослідженого в ході судового розгляду копії свідоцтва про народження його батьками записані сторони по справі (а.с.6). Рішенням Зарічненського районного суду Рівненської області від 02 квітня 2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] присуджено аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 50,00 грн. щомісячно, починаючи з 12 березня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.8). У відповідності до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В судовому засіданні позивач довела, що після присудження на її користь 02 квітня 2013 року аліментів на утримання малолітнього сина погіршився стан її здоровя, вона потребує та проходить лікування, у звязку з чим несе витрати. З листопада 2015 року їй закінчено виплату допомоги по безробіттю. У звязку зі змінами в законодавстві, їй припинено виплату допомоги, як різницю між сумою присуджених аліментів та 30 відсотками прожиткового мінімуму, що становило 350,00 грн. щомісяця. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто, даний обовязок є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, при чому обовязком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Визначаючи розмір аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України враховує, що малолітня дитина знаходиться на матеріальному утриманні позивача, відповідач є працездатною особою, офіційно не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, не має інших утриманців. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», з 01 січня 2018 року встановлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років у розмірі 1860,00 грн. на одну особу в розрахунку на місяць. Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоровя набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. За наведених обставин, враховуючи загальні засади регулювання сімейних відносин, визначених у статті 7 СК України, а саме рівність прав і обовязків жінки та чоловіка у сімейних відносинах, шлюбі та сімї, а також приймаючи до уваги положення частини другої статті 182 СК України в редакції Закону України від 17 травня 2017 року № 2037-VІІІ, суд прийшов до висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON] підлягають аліменти у розмірі не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, що з урахуванням віку дитини, має становити не менше 930 гривень. Оскільки позов задоволено частково, судові витрати підлягають розподілу у відповідності до правил, визначених ч. 1 ст. 141 ЦПК України, пропорційно до задоволеної частини вимог. Позов майнового характеру задоволено на 93,00%, відтак з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 655,46 грн. (704,80*93,00%). На підставі ст. ст. 180, 182, 184, 192 СК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263 265, 273 ЦПК України, суд,

Outcome: partial