Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

06.10.2020 позивачка звернулася до суду із зазначеною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 15.09.2007 зареєструвала шлюб з [PERSON] , який 23.04.2020 розірвано. Від спільного проживання з відповідачем мають сина [PERSON] , [INFO] , однак відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча працює і має стабільний та суттєвий дохід. Посилаючись на те, що власних коштів для забезпечення належного рівня життя для розвитку дитини не вистачає, позивачка просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, до повноліття дитини, починаючи стягнення з дня звернення до суду. Ухвалою судді від 13.10.2020 відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач\~в судове засідання також не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, правом на подання відзиву не скористався. Суд вжив усіх необхідних заходів, передбачених ст.ст.128, 130 ЦПК України для повідомлення відповідача про розгляд його справи (а.с.16, 18). У зв`язку з цим суд вважає, що про розгляд даної цивільної справи відповідач повідомлений у встановленому законом порядку. Приймаючи до уваги згоду позивачки, суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ст. 247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. 15.09.2007 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка Охтирського міськрайонного управління юстиції Сумської області, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.2). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 15.10.2008 відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка Охтирського міськрайонного управління юстиції Сумської області сторони записані батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 3). Згідно з рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 23.04.2020 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.5). Як встановлено судом дитина проживає разом з матір`ю, відповідач проживає окремо, що підтверджується довідкою від 01.09.2020, виданою Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Друкарський» (а.с. 4). Правовідносини щодо утримання батьками неповнолітніх дітей регулюються\~главою 15 СК України. Згідно\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3\~ ст.181 СК України\~передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, з ким проживає дитина. Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно принципу 2 «Декларації прав дитини» від 20 листопада 1959 року, ст. 27\~Конвенції ООН від листопада 1989 року «Про права дитини»\~(ратифікованою Україною 27 лютого 1991 року) та ст.8\~Закону України «Про охорону дитинства»\~встановлено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 51 Конституції України\~встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно із ч. 1 ст. 8\~Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 141\~СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8\~ст.7 Сімейного кодексу України\~при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 182\~СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За приписами ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 7 Зaкoну України «Про Державний бюджет на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Відповідно до\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При визначенні розміру аліментів суд також враховує стан здоров`я і матеріальне становище сторін, що дитина проживає разом з матір`ю, відповідач є фізично здоровою, працездатною особою, а тому не позбавлений можливості забезпечувати належний матеріальний рівень життя власної дитини, що відповідачем в установленому законом порядку не спростовано, а тому визначений позивачкою розмір аліментів в твердій грошовій сумі у 2000 грн, що підлягає індексації відповідно до закону, є справедливим, пропорційним, тобто відповідатиме інтересам самої дитини та не порушуватиме права сторін. З огляду на викладене, суд вважає вимоги позивачки обґрунтованим та такими, що підлягають задоволенню. На підставі п.1 ч.1 ст. 430\~ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Відповідно до ст.141\~ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved