Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

05 травня 2015 року до Шишацького районного суду Полтавської області із Апеляційного суду Полтавської області надійшла цивільні справа № 551/39/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа УДМС України в Полтавській області, про усунення перешкод у користуванні житлом, визнання відповідачів такими, що втратили право користування житлом та виселення, що була повернута до суду першої інстанції за ухвалою судді Апеляційного суду Полтавської області Карпушина Г.Л. від 28 квітня 2015 року для постановлення додаткового рішення в частині стягнення судових витрат (судового збору), що не були стягнуті судовим рішенням за результатами розгляду справи по суті. Розгляд питання про постановлення додаткового рішення призначено на 20 травня 2015 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] проти ухвалення судом додаткового рішення не заперечувала, зазначила, що згодна доплатити несплачену нею суму судового збору. Інші особи, що беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, відповідно до приписів ч.3 ст. 220 ЦПК України їх присутність не є обов'язковою. Заслухавши думку позивача, додатково вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність винесення додаткового рішення у справі виходячи з наступного. 19 січня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до Шишацького районного суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа УДМС України в Полтавській області про усунення перешкод в користуванні житлом, визнання відповідачів [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування належним позивачу житлом, що розташоване у [ADDRESS] та їх виселення. Рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 03 квітня 2015 року позовні вимоги задоволено частково, відповідача [PERSON] виселено із спірного житлового будинку без надання іншого житлового приміщення, у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено, вирішено питання судових витрат у справі. Рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку позивачем [PERSON] та одним з відповідачів [PERSON], в зв'язку з чим матеріали цивільної справи в порядку ст. 296 ЦПК України направлені до Апеляційного суду Полтавської області. Ухвалою судді судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області Карпушина Г.Л. справу повернуто до суду першої інстанції для винесення судом додаткового рішення в частині стягнення судових витрат, що не були стягнуті при вирішенні справи по суті (а.с.140). Ухвала мотивована тим, що позивачем було заявлено три самостійні вимоги немайнового характеру, кожна з яких повинна бути оплачена судовим збором, натомість позивачем сплачено судовий збір у розмірі 243,60 грн., як за одну вимогу нематеріального характеру. Вивчивши матеріали справи суд першої інстанції погоджується з тим, що позивачем заявлялось 3 вимоги немайнового характеру, що відображені в пунктах 2-4 резолютивної частини позовної заяви (а.с.3). Натомість, як зі змісту позовної заяви, так і з правової позиції позивача та її представника встановлено, що частина вказаних вимог не є самостійними та мають похідний характер одна від одною, оскільки є лише засобом реалізації інших вимог та не можуть бути реалізовані самостійно (вимога про усунення перешкод, шляхом реалізації якої є виселення відповідачів). Таким чином позивачем заявлено лише 2 самостійні кінцеві вимоги немайнового характеру про виселення відповідачів. Оскільки правова підстава користування житлом кожним з відповідачем, а також підстави їх виселення були різними, суд визнає кожну з вимог про виселення відповідачів самостійною, взаємопов'язаною, але такою, що не походить одна від одної. Згідно ст.1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Згідно п.п. 2 п. 1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що дорівнює 243,60 грн. У пункті 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» визначено, що якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою). Таким чином при подачі позовної заяви позивач повинна була сплатити судовий збір у сумі 487,20 грн. (243,60грн. х 2), а ні 244,00 грн., що були нею сплачені (а.с.1). Відповідно до п. 4 ч.1 та ч.3 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Враховуючи те, що рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 03 квітня 2015 року не вирішено питання про стягнення повної суми судового збору, суд приходить до висновку про необхідність вирішення вказаного питання у додатковому судовому рішенні в частині додаткового стягнення з позивача на користь держави недоплаченої суми судового збору у розмірі 243,20 грн. (487,20 грн. - 244,00 грн.). Враховуючи те, що судовим рішенням задоволено одну з двох кінцевих вимог позивача щодо виселення відповідача [PERSON] із житлового будинку, що підлягають оплаті судовим збором, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача [PERSON] на корись позивача [PERSON] 1/2 недоплаченої позивачем суми судового збору у розмірі 121,60 грн. (243,20 грн./2). Таким чином з відповідача [PERSON] за основним та додатковим рішенням суду на користь позивача [PERSON] буде стягнуто в якості компенсації сплаченого нею судового збору 243,60 грн. (122,00 грн. - за основним рішенням та 121,60 грн. - за додатковим). Інші судові витрати належним чином вирішені основним судовим рішенням відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України та пропорційно до задоволених вимог і перегляду не підлягають. Таким чином,

Outcome: approved