overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-12 00:00:00

07.04.2021 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 11.10.1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану міськвиконкому міста Запоріжжя між сторонами зареєстровано шлюбу, актовий запис № 1281. Від даного шлюбу [INFO] народилась дитина - донька [PERSON] . Позивач просить шлюб розірвати з тих причин, що спільне життя з відповідачем не склалось. Відносини між сторонами почали псуватись, в сім`ї почалися постійні непорозуміння, сторони не могли дійти спільної думки у вирішення важливих питань. Між сторонами повністю втрачено почуття поваги, любові, порозуміння. З жовтня 2018 року сторони проживають окремо. У судове засідання позивач не з`явилась, представник позивача в судовому засіданні надала пояснення, наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач у судовому засіданні надав суду пояснення, проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі. З показань представника позивача судом встановлено, що шлюбні стосунки між позивачем і відповідачем фактично припинились, тому що не було взаєморозуміння в родині, подальше спільне життя стало не можливим. Ці обставини перешкоджають сторонам відновити стосунки. Крім цього, позивач примиритись з відповідачем не має наміру. Згідно до вимог\~статті 24 СК України\~шлюб гарантується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і забезпечення шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію сторін, суд вважає, що їх сім`ю зберегти неможливо, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, у зв`язку з чим їхній шлюб підлягає розірванню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

07.05.2008 року між ТОВ Комерційний Банк Дельта, правонаступником якого є ПАТ Дельта Банк, та [PERSON] було укладено кредитний договір № 002-22037-070508, згідно якого відповідачу було відкрито картковий рахунок в гривнях у вигляді відновлюваної відкличної кредитної лінії на платіжну картку із встановленням ліміту кредитної лінії на рахунку в розмірі 30000 грн., з лімітом на рахунку в сумі 3000,00 грн. до повного виконання зобов'язань за договором. Позивач свої зобов'язання виконав, відкривши відповідачу картковий рахунок, видавши картку та встановивши ліміт кредитної лінії у розмірі 3000,00 грн., а відповідач, скориставшись кредитною лінією, не виконує зобов'язань за Договором, внаслідок чого станом на 20.07.2015 року виникла заборгованність на загальну суму 3684,00 грн., яка складається із заборгованності по тілу кредита на вказану суму, яку позивач в особі представника виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб просить стягнути з відповідача. У судове засідання представник позивача не з'явився, вказавши в позовній заяві про повне підтримання позову, слухання справи у його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач позов визнав повністю, невиконання зобов'язання пояснив тяжкими сімейними обставинами та кризою. Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так відповідач згідно умов кредитного договору від 07.05.2008 року № 002-22037-070508, тарифів на обслуговування платіжних карток (а.с.3-5), отримав від позивача кредит у вигляді встановленої кредитної лінії на платіжну картку із встановленням ліміту кредитної лінії на рахунку в сумі 3000,00 грн. до повного виконання зобов'язань за договором, однак систематично порушував свої договірні зобов'язання, оскільки здійснював платежі не у встановлені угодою терміни, а останній раз вніс платіж восени 2010 року, внаслідок цього, станом на 20.07.2015 року виникла заборгованність на загальну суму 3684,00 грн., яка складається із заборгованності по тілу кредита на вказану суму, що підтверджується доданим належним розрахунком заборгованності (а.с.6), який відповідач не оспорює. В зв'язку з цим, на підставі умов угоди та чинного законодавства, позивач має право вимагати сплати у повному обсязі заборгованності за кредитом. Згідно ст.ст. 525, 526, 611, 1054 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається; у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом; позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити відсотки. Враховуючи, що відповідач не виконує свої зобов'язання за кредитною угодою, тому позов підлягає задоволенню повністю. Крім того, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судові витрати по справі, оскільки уповноважена особа була звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

07.05.2010 року між позивачем та відповідачем був укладений договір без №, за яким останній отримав кредит у розмірі 7800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Але умови договору відповідачем не виконуються і станом на 13.10.2014 року він заборгував перед позивачем 22501,43 грн., з яких: 7747,09 грн. заборгованість за кредитом; 10629,78 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом; 2576,87-заборгованість з пені і комісії за користуванням кредитом , а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил банківських послуг: 500,00- штраф(фіксована частина) та 1047,69 грн.- штраф(процентна складова). У зв*язку з цим,позивач,крім суми заборгованості, просить стягнути з відповідача і судові витрати,понесені ним при звернені з цим позовом до суду у сумі 243,60 грн.(судовий збір). Представник позивача надала суду письмову заяву, в якій, підтримуючи позовні вимоги,просить про розгляд спави за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з*явився ,хоча був повідомлений про нього належним чином і не надав пояснень своєї поведінки. Дослідивши матеріали справи,суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні знайшли підтвердження ті обставини на які вказує позивач,а саме те,що у відповідності до умов вищезазначеного договору,який був укладений з відповідачем, останній на добровільних засадах зобов*язувався погашати у встановленому порядку отриманий кредит і відповідати в повному обсязі по невиконанним зобов*язанням,чого не виконав і не представив суду доказів і заперечення, що порушення прийнятих ним зобов*язань сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Тому,вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором,як обгрунтовані на умовах вищезазначеного договору ,а також на ст.ст.526,610,625, 1050,1054 ЦК України- підлягають задоволенню у повному обсязі, як і його вимоги в частині стягнення з відповідача понесених ним витрат по сплаті судового збору у сумі 243,60грн., що підтверджується документально. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

07.05.2010 року між Публічним Акціонерним Товариством Комерційний Банк «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір про надання кредиту в сумі 5300 грн. зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В порушення умов кредитного договору [PERSON] свої зобов'язання не виконала. Станом на 13.07.2014 року заборгованість [PERSON] за кредитом становить 14206.06 грн.. На підставі вищевикладеного позивач просить суд постановити рішення про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованість по кредитному договору від 07.05.2010 року на загальну суму 14206.06 грн. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, але ним подано заяву в якій він вказує, що він позов підтримує, просить справу розглядати в його відсутності і проти розгляду справи в відсутності відповідача не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з'явилась хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась в встановленому законом порядку, і від неї не надійшло повідомлення про причини неявки, а тому суд приходить до висновку, що справу слід розглядати в порядку заочного провадження. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. Із кредитного договору про надання кредиту в сумі 5300 грн. вбачається, що Кредитор - Публічне Акціонерне Товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» надав Позичальнику - [PERSON] кредит, який відповідачка зобов'язалась повернути та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Як вбачається із розрахунку заборгованості за договором від 07.05.2010 року станом на 13.07.2014 року позичальник не виконав повністю умов кредитного договору, а саме не сплатив кредит та не сплатив відсотки за користування кредитними коштами. Станом на 13.07.20141 року розмір заборгованості становить 14206.06 грн. яка складається з: заборгованість по кредиту - 5291.95 грн.; відсотки за користування коштами - 6014.88 грн.; а також штрафи згідно Умов та правил надання банківських послуг: штраф(фіксована частина) - 500.00 грн; штраф (процентна складова) - 625.67 грн.. Відповідно до ст.ст.1049, 1054 ЦК України Позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах встановлених договором. У відповідності до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Поскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідачка не виконала в строки взяті на себе зобов'язання, щодо умов кредитного договору, що привело до значної заборгованості то суд вважає, що позов підлягає до задоволення. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

07.05.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] було укладено договір № 015-Z/017987 про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки миттєвого випуску Visa Elektron Instant Issue. При укладенні даного Договору, сторони домовились, що його метою є відкриття на імя позичальника карткового рахунку, видача платіжної карти та її обслуговування, покладене на Банк. Враховуючи домовленості, викладені у Розділі 1 Договору - 1, Банк свої зобовязання виконав, на імя позичальника відкрито картковий рахунок № 26251257835980001 та емітовано (видано) відповідну платіжну картку № 4476071681115083, про що отримано відповідну розписку позичальника Згідно умов Договору 1 Банк має безумовні права по зупинці або призупинені дії персональної (електронної) карти, визначені у п. 3.2.1; невідємне право, визначене п. 3.2.5 при виникненні та непогашенні позичальником у визначені даним договором строків несанкціонованого овердрафту в односторонньому порядку розірвати зазначений договір та погашати заборгованість за рахунок інших коштів позичальника, на що отримано відповідний дозвіл самого відповідача. Позичальник має право, передбачено п.п. 4.2.1, 4.2.2 та 4.2.3 Договору-1, при виявленні спірних трансакцій вимагати від Банку проведення розслідування; за письмовою заявою отримувати засвідчені копії документів, що підтверджують правильність списання коштів з карткового рахунку та виникнення спірних питань чи спорів з іншими учасниками платіжних систем, а у випадку невиконання Банком своїх зобовязань розірвати визначений договір у встановленому чинним законодавством порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

07.05.2014р. [PERSON] звернулась з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів щомісяця, вказуючи, що вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу [INFO] у них народився син [PERSON], який проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач проживає окремо та матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча повинен надавати. Позивачка в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач позов визнав в повному обсязі та проти його задоволення не заперечував. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов слідуючого. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 26.07.2008р. відділом РАЦС по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області (а.с. 2). Під час шлюбу [INFO] у них народився син [PERSON], батьком якого записаний [PERSON] - відповідач по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого знаходиться в матеріалах справи (а.с. 3). Судом встановлено, що дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо, не працює. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи вище викладене, те, що відповідач визнав позов, має на утриманні одну неповнолітню дитину, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. В силу ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. в доход держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

07.05.2014 р. до суду заявлено позов, у якому позивачка просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, взаємопідтримки, взаємодопомоги, спільних життєвих інтересів, протягом тривалого часу з відповідачем подружніх стосунків не підтримує, миритися не бажає, у шлюбі у них народилися дочки [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Позивачка в судове засідання не з'явилася, письмово просила справу розглянути без неї, позов задовільнити, після розірвання шлюбу вибрала прізвище «[PERSON]» (а.с.10). Відповідач в судове засідання не з'явився, письмово просив справу розглянути без нього, позовні вимоги визнав повністю, просив шлюб розірвати (а.с.11). З урахуванням позицій сторін та наявних в справі доказів, суд визнає за необхідне позов задовільнити з таких міркувань. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, протягом тривалого часу подружніх стосунків не підтримують, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси, протягом останнього часу подружніх стосунків не підтримують, миритися не бажають, від шлюбу є діти, суд визнає, що сім'я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

07.05.2014 р. до суду заявлено позов, у якому позивачка просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, спільних життєвих інтересів, протягом чотирьох років з відповідачем подружніх стосунків не підтримує, миритися не бажає; неповнолітня дитина проживатиме з позивачкою; спірного майна не мають. Позивачка в судове засідання не з'явилася, письмово просила справу розглянути без неї, позов задовільнити, після розірвання шлюбу вибрала прізвище «[PERSON]» (а.с.3). Відповідач в судове засідання не з'явився, письмово просив справу розглянути без нього, позовні вимоги визнав повністю (а.с.10). З урахуванням позицій сторін та наявних в справі доказів, суд визнає за необхідне позов задовільнити з таких міркувань. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають спільно вони протягом чотирьох років, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси, не проживають спільно вони протягом чотирьох років, миритися не бажають, суд визнає, що сім'я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

07.05.2014р. до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Територіального центру соціального обслуговування(надання соціальних послуг) Красноармійського району Донецької області про визнання незаконними та скасування наказів «Про скорочення штату», «Про попередження та звільнення», «Про звільнення», про поновлення на попередньому місці роботи, про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди. В обґрунтування позову позивач зазначила, що з Територіальним центром соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Красноармійського району Донецької області (надалі по тексту - Терцентр) вона перебувала у трудових відносинах з 22.07.1999 року, працюючи з 13.01.2011 року заступником завідуючої відділення соціальної допомоги територіального центру постійно. Наказом № 8-к від 30.01.2014 року її було попереджено про звільнення, у зв'язку з скорочення штату та запропоновано переведення на посаду соціального робітника по селам Красне та Миролюбівка. У зв'язку з тим, що вона відмовилась від переведення на запропоновану їй посаду, її було попереджено, що 31.03.2014 року вона буде звільнена з роботи у зв'язку зі скороченням штатів за п. 1 ст. 40 КЗпП України. Наказом № 18-к від 31.03.2014 року її звільнено з займаної посади за ст.40 п.1 КЗпП України, у зв'язку з скороченням посади заступника завідуючого відділення соціальної допомоги вдома. З даним наказом вона була ознайомлена у той же день. Однак, позивач вважає, що її звільнення у зв'язку зі скороченням займаної нею посади є незаконним, та таким що порушує її права. Відповідно до ст.. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Розпорядженням голови Красноармійської райдержадміністрації № 28 від 29.01.2014 року «Про структуру територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Красноармійського району» з метою упорядкування структури терцентру соцобслуговування Красноармійського району,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

07.05.2014 р. до суду подано цю заяву, в якій заявник просив встановити факт законного набуття ним права власності на житловий будинок [ADDRESS], посилаючись на те, що в 1972 р. [PERSON] з дозволу Гайсинської міської ради купив у [PERSON] вказаний житловий будинок, який був у аварійному стані в зв'язку з чим ним у 1974 р. з дозволу Гайсинської міської ради проведено капітальний ремонт цього житлового будинку, але належним чином не зареєстровано право власності на нього, що перешкоджає заявнику отримати свідоцтво про право власності на нерухоме майно. Заявник в судове засідання не з'явився, письмово просив справу розглянути без нього, вимоги задовільнити (а.с.27). Представник Гайсинської міської ради в судове засідання не з'явився, письмово вимоги заяви визнав повністю, просив справу розглянути без нього (а.с.28). З урахуванням позицій учасників розгляду справи та досліджених доказів, суд визнає за необхідне заяву задовольнити повністю з таких міркувань. Доведено, що [PERSON] в 1972 р. з дозволу Гайсинської міської ради придбав у [PERSON] житловий будинок [ADDRESS], який був у аварійному стані в зв'язку з чим ним у 1974 р. з дозволу Гайсинської міської ради проведено капітальний ремонт цього житлового будинку, але належним чином не зареєстровано право власності на нього. Зазначені правовідносини регламентуються: - ч. 2 ст. 256 ЦПК України, за якою в разі відсутності спору факт набуття (виникнення) права власності може бути встановлений судом у разі невизначення законом іншого порядку його встановлення та для забезпечення виникнення особистих майнових прав фізичних осіб. Оскільки, [PERSON] в 1972 р. з дозволу Гайсинської міської ради купив у [PERSON] житловий будинок [ADDRESS], який був у аварійному стані в зв'язку з чим ним у 1974 р. з дозволу Гайсинської міської ради проведено капітальний ремонт цього житлового будинку, але належним чином не зареєстровано право власності на нього, тому даний факт необхідно встановити рішенням суду, - для його державної реєстрації та наступним отриманням заявником у нотаріуса свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Висновки суду підтверджуються такими доказами: - відмовою нотаріуса № 128/01-16 від 08.04.2014 р. [PERSON], [INFO] у вчиненні нотаріальних дій (а.с.4); - копією технічного паспорта виданого 10.02.2014 р. [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] (а.с. а.с. 10-11); - договором купівлі-продажу від 08.09.1972 р., за яким [PERSON] придбав у власність у [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] (а.с. а.с. 12-13); - реєстраційним посвідченням № 158 від 18.09.1972 р., за яким за [PERSON] зареєстровано житловий будинок [ADDRESS] (а.с. 14); - копією рішення Гайсинської міської ради від 14.05.1974 р. про дозвіл [PERSON] на проведення капітального ремонту житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 15); - копією дозволу № 1845-Б від 21.05.1974 р. на проведення робіт [PERSON] на підставі рішення Гайсинської міської ради від 14.05.1974 р. житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 16); - копією рішення суду № 2-1/1977 р. від 24.05.1977 р., за яким вирішено залишити у власності [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] (а.с. 18) .

Outcome: approved