overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

05 травня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом та просила стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на своє утримання [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача щомісяця, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до зміни матеріального та сімейного становища позивача [PERSON]. У судове засідання від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутністю; позивач підтримав вимоги, викладені в позовній заяві, відповідач позовні вимоги визнав та погодився з розміром аліментів. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Ці процесуальні дії відповідачу розяснені. Перевіривши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що на теперішній час позивач є непрацездатною особою, знаходиться на пенсії за віком, про що, свідчить пенсійне посвідчення № 136190 . Має похилий вік 83 роки. У зв»язку з віком страждає на низьку захворювання, зокрема: ішемічне захворювання серця, атеросклеротичний кардіосклероз. Відповідно медичних рекомендацій, потребує постійного лікування. Для проведення лікування позивач потребує додаткових коштів. Пенсійних виплат від держави позивачу не вистачає для покриття витрат на лікування. Інших доходів позивач немає. Відповідач є єдиним онуком позивача. Донька позивача [PERSON] про що, свідчить свідоцтво про народження серії ЯЛ № 202080, сама страждає на низьку захворювання, зокрема: цукровий діабет, ішемічне захворювання серця, стенокардія, гіпертонічна хвороба, остеохондроз хребта, хронічний холіцисто панкреотит. Є пенсіонером, про що, свідчить пенсійне посвідчення серії ААЕ № 553584, має вік 59 рокув та сама потребує додаткового матеріального забезпечення від сина, відповідача [PERSON], про що, свідчить свідоцтво про народження серії ІІ-ВЛ № 386991. Відповідач [PERSON] має постійне місце роботи в КП «Харківводоканал», займає посаду спеціаліста по роботі з органами державної виконавчої служби, про що, свідчить довідка про доходи видана КП «Харківводоканал» № 237 від 14.05.2014 року. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно до вимог ч.1 ст. 266 Сімейного Кодексу України, зазначені факти є підставами виникнення обов»язку по утриманню онуком своєї бабці. Враховуючи викладене вище, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє підтвердження в ході судового засідання. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судовий збір в дохід держави у розмірі 229,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

05 травня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до тищука Р.Г. про стягнення аліментів на утримання дитини-[PERSON], [INFO] в розмірі ? частини доходів відповідача щомісячно, посилаючись на те, що донька знаходиться на її утриманні, а відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на її утримання не надає. В судовому засіданні позивач наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Тому відповідно до вимог ст.ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення учасника процесу, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження батьком малолітньої [PERSON] [INFO] є відповідач, який матеріальної допомоги доньці не надає. Вказані обставини підтверджуються: свідоцтвом про народження дитини; поясненнями позивача. Розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на утримання малолітньої дитини суд, відповідно до вимог ст.182, 183 СК України, визначає в ? частині щомісячно. При цьому враховується стан здоров'я, матеріальне, сімейне становище дитини, відповідача та позивачки. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

05 травня 2014 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на малолітню дитину. В обґрунтування позову остання зазначила, що 26 жовтня 2013 року уклала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Проживають окремо. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно. В судове засідання позивачка не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність. На задоволенні позову наполягає. Відповідач проти позову не заперечує. Суд, вислухавши відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. 26 жовтня 2013 року сторони зареєстрували шлюб, від якого мають доньку [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір'ю [PERSON], що підтверджується довідкою № 411 від 30.04.2014 року, виданою виконавчим комітетом Веселівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області (а.с.7). Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Відповідно до ст.180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На основі ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти, визначається судом. У відповідність до ч.2 ст. 182 СК України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України - суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

05 травня 2014 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулась [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. Обгрунтовуючи позовні вимоги позивачка зазначає, що 08 червня 2008 року вона уклала шлюб з [PERSON]. Реєстрація шлюбу проводилась виконавчим комітетом Слов'янської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, актовий запис №04. У сторін від шлюбу народився син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем виявились невдалими з причини відсутності взаємопорозуміння, несумісності характерів, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивачки. Шлюб фактично припинено тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON]. У судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю. Відповідач позов визнає. Суд, з'ясувавши обставини справи, оцінивши докази, вважає позов підлягаючим задоволенню. На підставі ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст.112 СК України судом встановлені фактичні взаємини подружжя [PERSON] та [PERSON], що свідчать про неможливість їх подальшого спільного проживання та збереження шлюбу. Судові витрати покласти на сторони.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

05 травня 2014 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулась [PERSON] з позовом про стягнення аліментів. Обгрунтовуючи позовні вимоги позивачка зазначає, що 08 червня 2008 року вона уклала шлюб з [PERSON]. Реєстрація шлюбу проводилась виконавчим комітетом Слов'янської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, актовий запис №04. У сторін від шлюбу народився син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні позивачки. За рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області [PERSON] сплачує аліменти на утримання сина [PERSON], однак участі у вихованні дітей не приймає, матеріальної допомоги як їх утримання так і на утримання [PERSON] не надає. Позивачка просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] та на її утримання по ? частині всіх видів заробітку. У судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю. Відповідач позов визнає. Суд, з'ясувавши обставини справи, оцінивши докази, дослідивши матеріали справи вважає що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що у свідоцтві про народження [PERSON], серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Слов'янської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області [PERSON] записаний її батьком, а [PERSON] матір'ю (а.с.6). З'ясовано, що [PERSON] належного обов'язку щодо утримання доньки не дотримується, тому з останнього слід стягнути аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Факт проживання з позивачкою доньки [PERSON], [INFO], а також перебування її на утриманні позивачки підтверджується довідкою виконавчого комітету Слов'янської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області №248 від 29 квітня 2014 року (а.с.7). Окрім того з відповідача слід стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно на утримання дружини, з якою проживають малолітні діти, що відповідає положенням ст.84 СК України. Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Змістом п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів-у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати покласти на рахунок відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

\~ \~ \~ \~05\~травня 2014\~року між\~позивачем та\~відповідачем [PERSON]\~був укладений\~договір №\~б/н, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 2000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак, отримавши кредит, відповідач [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 31 січня 2018 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 19035,64 грн., з них: заборгованність за кредитом 1708,06 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 15944,93 грн, а також штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 882,65 грн., всього загальна сума заборгованості склала 19035,64 гривень. Тому, представник позивача просить розглянути справу та стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 05 травня 2014 року в розмірі 19035,64 грн. та судові витрати. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день розгляду справи сповіщений, про причину неявки не повідомив, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, за таких обставин суд вважає можливим розглянути позов за його відсутності на підставі доказів, наданих у справі, постановивши заочне рішення, відповідно до ст.280 ЦПК України. Дослідивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що на підставі ст.1054 ЦК України, що між позивачем та відповідачем [PERSON] 05 травня 2014 року укладено кредитний договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 2000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Однак, отримавши кредит, відповідач [PERSON] всупереч вимогам ст.526 ЦК України свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 31 січня 2018 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 19035,64 грн., з них: заборгованність за кредитом 1708,06 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 15944,93 грн, а також штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 882,65 грн., всього загальна сума заборгованості склала 19035,64 гривень. Задоволення позову, згідно ст.141 ЦПК України, покладає на відповідача обов'язок по сплаті судових витрат. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

05 травня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона із відповідачем з 25 листопада 2000 року знаходиться у зареєстрованому шлюбі, шлюб перший, від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні стосунки між нею та відповідачем припинені з березня 2011 року по причині різних характерів, відсутність взаєморозуміння та поглядів на життя, спільне господарство не ведеться. Позивач вважає, що шлюб необхідно розірвати юридично, оскільки подальше збереження шлюбу не має сенсу, на примирення не згодна. Майнового спору та спору щодо проживання неповнолітньої дитини на даний час вони не мають. Просила позов задовольнити, прізвище залишити без змін. У судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву з проханням розглядати справу в її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила шлюб розірвати. Відповідач до судового засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглядати справу в його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 25 листопада 2000 року Жовтневим відділом реєстрації актів громадянського стану м. Маріуполя Донецької області, 25 листопада 2000 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що зроблений відповідний актовий запис № 651, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище - [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого повторно 11 жовтня 2013 року, Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] народилася [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис №607. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Майновий спір та спір щодо проживання неповнолітнього сина на теперішній час між сторонами відсутній.Аналізуючи вищевикладене, з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов. Згідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище позивачки залишити без змін - «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

05 травня 2014 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що у відповідності з Законом України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, який придбає, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих побутових потреб. Згідно з п. 37 Правил представник енергопостачальника мають право проводити технічну перевірку (перевіряти справність приладів обліку та проводити обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза приладами обліку. Під час технічної перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок 27.12.2011 за адресою: [ADDRESS], було виявлено порушення п. 48 Правил, а саме, розкрадання електроенергії за допомогою самовільного підключення до електромережі поза приладом обліку. Таким чином, електроенергія споживалася, але приладом обліку не враховувалася. Такі дії є правопорушеннями в електроенергетиці, що прямо передбачено в ст. 27 ЗУ «Про електроенергетику» та п. 48 Правил користування електричною енергією для населення. Тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

05 травня 2014 року позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказав на те, що у відповідності з Законом України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, який придбає, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих побутових потреб. Згідно з п. 37 Правил представник енергопостачальника мають право проводити технічну перевірку (перевіряти справність приладів обліку та проводити обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза приладами обліку. Під час технічної перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок 13.04.2013 за адресою: [ADDRESS], було виявлено порушення п. 48 Правил, а саме, розкрадання електроенергії за допомогою самовільного підключення до електромережі поза приладом обліку. Таким чином, електроенергія споживалася, але приладом обліку не враховувалася. Такі дії є порушенням в електроенергетиці, що прямо передбачено в ст. 27 ЗУ «Про електроенергетику» та п. 48 Правил користування електричною енергією для населення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

05 травня 2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 01 березня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 22. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою, доньку залишити на виховання відповідачки. Сторони у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Кожна з сторін окремо звернулись до суду з заявами про розгляд справи у їх відсутність. При цьому у своїй заяві відповідачка зазначила, що вона згодна на розірвання шлюбу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами по справі 01 березня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 22. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. В нинішній час сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Збереження сім'ї суперечить інтересам сторін. При таких обставинах суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно та її збереження неможливо. Щодо вимоги про залишення дитини на виховання відповідачки суд звертає увагу, що спору щодо місця проживання дитини між сторонами немає. Обов'язок батьків виховувати дитину встановлений ст.150 СК України. Згідно з ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

05 травня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до Апостолівської міської ради Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що [INFO] померла його бабуся [PERSON], на її майно відкрилася спадщина. За життя нею було складено заповіт, відповідно до якого [PERSON] заповідала йому житловий будинок з відповідними господарчими та побутовими будівлями та спорудами, розташований в [ADDRESS]. Передбачений законом термін для подання заяви про прийняття спадщини він пропустив з поважної причини, оскільки лише в кінці березня 2014 року дізнався про наявність заповіту та відсутністю можливості подати заяву про прийняття спадщини через перебування у відрядженні. 29.04.14 року він звернувся до нотаріуса з приводу подання заяви про прийняття спадщини, але йому було в цьому відмовлено, оскільки він пропустив строк. Просить позов задовольнити та визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини в зв»язку з пропуском строку з поважної причини. За заявами сторін справа розглянута без їх участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню згідно ст. 1272 ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] померла [INFO]. (а.с.8) Згідно заповіту від 18.04.2013 року, [PERSON] заповіла [PERSON], [INFO] житловий будинок з відповідними господарчими та побутовими будівлями і спорудами, розташований в [ADDRESS]. (а.с.12) Відповідно довідки виданої ПП «[PERSON]», [PERSON] з 22.04.2014 року по 26.04.2014 рік, на виконання умов договору про виконання разової роботи від 22.04.2014 року перебував у відрядженні поза межами м. Апостолове, та виконував обов»язки передбачені договором , щодо перевезення вантажу. (а.с. 18) Згідно повістки № 1/27/4 на підставі ЗУ «Про військовий обов»язок і військову службу» [PERSON] перебував в Апостолівському РВК 28.04.2014 року. (а.с.11) Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем майна після смерті [PERSON] Суд вважає, що позивач пропустив строк на подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини, тому суд вважає за необхідне надати позивачеві додатковий строк для подання заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

05 травня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В судовому засіданні вимоги підтримав повністю. Пояснив, що 12 липня 2009 року виконавчим комітетом Йосипівської сільської ради Малинського району Житомирської області зареєстровано шлюб між ним та відповідачем. Дітей від спільного шлюбу не має. Спільне життя з відповідачем не склалось, спільне господарство не ведеться. Шлюбні відносини між сторонами припинились з жовтня 2013 року. Кожен з сторін живе своїм життям. Позивач до примирення не прагне , його рішення щодо розірвання шлюбу є виваженим та остаточним. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином , будь - яких заяв про неможливість явки в судове засідання до суду не направляла. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, заслухавши позивача, дослідивши надані докази в межах заявлених вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Судом встановлено , що з 12 липня 2009 року сторони перебувають у шлюбі. ( арк.с.4). Під час розгляду справи встановлено, що сторони, знаходяться в стійких неприязних стосунках і майже не спілкуються, позивач до примирення не прагне, сторони не ведуть спільне господарство, не мають спільного сімейного бюджету, а тому суд вважає, що сім'я розпалася остаточно. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved