Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

06.03.2018 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача та просив розірвати шлюб. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 06.10.1989 року сторони по справі зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя та сімейні відносини. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинилось з 2000 року, проживають окремо. Спору про поділ майна у сторін немає. 03.04.2018 року до суду повернулась відповідь з адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Дніпропетровській області щодо місця реєстрації відповідача. 04.04.2018 року відкрито провадження у справі, проведення підготовчого судового засідання призначено на 18.05.2018 року. 18.05.2018 року представник позивача надала в судове засідання заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Зазначила, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Причину неявки суду не повідомив. До суду повернувся конверт з судовою повісткою за минуванням строку зберігання. Враховуючи, що відповідачка належним чином повідомлена про розгляд справи, не зявилась в судове засідання без повідомленням причини, не подала відзив на позовну заяву, а позивач не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, судом, в порядку ст.280-281 ЦПК України ухвалено про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 06.10.1989 року сторони по справі зареєстрували шлюб в відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Бабушкінської райради народних депутатів м.Дніпропетровська, актовий запис №1344. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя у подружжя не склалося, у подружжя виявилися різні погляди на сімейні відносини та обов'язки, на ведення господарства. Шлюбні відносини остаточно припинені з 2000 року, подальше їх збереження неможливе, спільне господарство не ведеться, проживають окремо. Суд вважає, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому що сторони подружні відносини припинили й спільного господарства не ведуть, даний факт має істотне значення. Примирення між сторонами неможливе. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, в ході розгляду справи, судом була перевірена наявність відповідних підстав для розірвання шлюбу і суд переконався у дійсному волевиявленні сторін. Також судом враховується той факт, що один із членів сім`ї (чоловік чи жінка) або обоє мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу (ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України) й це право підлягає судовому захисту. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, та примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із положеннями ст. 18 ч. 2 п. 3, ст.ст. 51, 56 ч. 3, ст.110 ч. 1 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Враховуючи викладене та задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. На підставі вище викладеного, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved