Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

07.06.2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Позов мотивував тим, що 07 жовтня 2013 року у м. Гайвороні Кіровоградської області по вулиці Куйбишева сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) у якій було пошкоджено належний йому автомобіль Mercedes-Benz, державний номер [NUMBER]. Дана подія сталась внаслідок порушення Правил дорожнього руху [PERSON], який керував автомобілем марки SKODA OKTAVIA, номер державної реєстрації [NUMBER]. Внаслідок ДТП він отримав тілесні ушкодження у вигляді забійної рани грудної клітини, струсу головного мозку та травми шийного відділу хребта. В зв'язку з отриманими тілесними ушкодженнями він перебував на стаціонарному лікуванні в Гайворонській районній лікарні з 08.10.2013 року по 01.11.2013 року включно. В зв'язку з погіршенням стану здоров'я, він повторно пройшов курс стаціонарного лікування за наслідками ДТП з 10.01.2014 року по 20.01.2014 року. Після закінчення лікування медичним закладом було видано виписку з історії хвороби № 78 від 20.01.2014 року. Окрім лікування в стаціонарних умовах у Гайворонській районній лікарні, йому також довелося звернутися в Київський інститут нейрохірургії, а також до лікувального центру в м. Умань для обстеження стану здоров'я на приладі МРТ. У відповідності до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі. Як передбачено ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Фізична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, на підставі ч. 1 ст. 1195 ЦК України, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Оскільки, в результаті неправомірних та винних дій [PERSON] Йому була заподіяна фізична шкода у вигляді закритої позвоночно - спинної травми, для поновлення свого особистого немайнового права на життя, він поніс витрати на придбання медикаментів, лікарських засобів та матеріалів медичного призначення для лікування здоров'я, у розмірі 6951,00 грн., які є збитками (шкодою) та, відповідно до ст. ст. 22, 1166 ЦК України, підлягають відшкодуванню [PERSON] у повному обсязі. Крім того, в ДТП було пошкоджено належний йому автомобіль марки Mercedes-Benz, номер державної реєстрації [NUMBER]. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Оскільки його автомобіль зазнав механічних пошкоджень з вини підсудного, то він зобов'язаний йому відшкодувати матеріальний збиток у зв'язку з пошкодженням майна. Розмір збитку підтверджено висновком автотоварознавчої експертизи і становить 31800,00 грн. 09 жовтня 2013 року СВ Гайворонського РВ УМВС України у Кіровоградській області була порушена кримінальна справа за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 КК України. Дане кримінальне провадження було внесено 9 жовтня 2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12013120120001112. Крім зазначеного, внаслідок протиправних дій [PERSON] йому була спричинена також моральна шкода. Наявність моральної шкоди він обґрунтовує: Фізичним болем та стражданнями, яких він зазнав у зв'язку з ушкодженням здоров'я (п. 1 ч. 2 ст.23 ЦК). Значно погіршився стан його здоров'я, на даний момент ще не одужав повністю. За словами лікарів ще повинен продовжити лікування, але в нього не має коштів. Душевними стражданнями пережитими ним у зв'язку із самим фактом знищення належного йому майна (п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК). За попередніми оцінками автомобіль відновлювати економічно не доцільно. Отже він повністю знищений і не може використовуватись за призначенням. Душевними стражданнями, пов'язаними з тим, що маючи у власності автомобіль він не може користуватися всіма благами та перевагами, які дає транспортний засіб. Зокрема, оперативність у вирішенні всіх необхідних побутових потреб. Хвилюваннями у зв'язку з необхідністю перелаштовувати налагоджений ритм життя. Адже безспірним є те, що користування таксі є доволі коштовним, а користування громадським транспортом потребує значно більших затрат зусиль і часу. Емоційним дискомфортом, пов'язаним з тим, що володіння зовсім не старим (2008-го р.в.) автомобілем підкреслювало його статус самодостатньої і незалежної людини. Після ДТП він відчуває себе залежним від громадського транспорту, що зовсім не вселяє оптимізму. Внаслідок ДТП погіршився стан його здоров'я і взагалі не взмозі пересуватися пішком. Осягнути в повній мірі рівень моральних страждань, пов'язаних з ушкодженням здоров'я та зі знищенням його майна, а тим більше оцінити в грошовому виразі надзвичайно важко. Однак, враховуючи всі перелічені вище фактори, заподіяну моральну шкоду він оцінює у розмірі 100000,00 грн. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, на підставі ч. 1 ст. 1167 ЦК України, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. У зв'язку із ушкодженням здоров'я, заподіяного вчиненням [PERSON] кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, йому була завдана моральна шкода, яка полягала у фізичному болі та душевних стражданнях, моральних переживаннях, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя та інших негативних явищах. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, яке набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та матеріально підтверджені судові витрати. [PERSON] був притягнутий Гайворонським районним судом до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124 та 130 КУпАП, свою вину у скоєнні даних правопорушень визнав у повному обсязі. Таким чином, розмір заподіяної йому матеріальної та моральної (немайнової) шкоди неправомірними діями [PERSON], яка підлягає стягненню в судовому порядку становить 138751,00 грн., у тому числі: матеріальна шкода - 38751,00 грн. та моральна (немайнова) шкода - 100000,00 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, та просить його задовільнити. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Животовська Г.М. в судовому засіданні позов визнали частково в сумі 1000 грн. за завдання моральної шкоди [PERSON], в решті позовних вимог просили відмовити мотивуючи тим, що [PERSON] не є власником автомобіля Mercedes-Benz, а [PERSON]. [PERSON] керував автомобілем який йому не належить. Власник автомобіля Mercedes-Benz [PERSON] не уповноважував позивача пред'являти позов за пошкодження його автомобіля. Лікування позивача не пов'язане з отриманими ним тілесними ушкодженнями при ДТП, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи. Позивач не надав суду доказів, що автомобіль належить йому і що його стаціонарне лікування пов'язане з ушкодженнями які він отримав при ДТП 7 жовтня 2013 року. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 7 жовтня 2013 року в м. Гайворон Кіровоградської області на вул.. Куйбишева сталася дорожньо-транспортна пригода. Зіштовхнувся автомобіль SKODA OKTAVIA під управлінням [PERSON] з автомобілем Mercedes-Benz під управлінням [PERSON]. Дорожньо-транспортна пригода трапилася в наслідок порушення Правил дорожнього руху [PERSON] за, що постановою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 30.10.2013 року він був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП і застосовано стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень (а.с. 26-27). [PERSON] в суді факт правопорушення визнав, штраф сплатив. З матеріалів справи вбачається, що внаслідок ДТП був пошкоджений автомобіль Mercedes-Benz і сума збитку склала 31800 гривень та його водій [PERSON] отримав легкі тілесні ушкодження ( а.с 3, 4, 11-17, 42-44). Згідно довідки про дорожньо-транспортну пригоду, технічного паспорта власником автомобіля являється [PERSON], тобто збиток був завданий не [PERSON], а [PERSON], тому в цій частині позов не може бути задоволений (а.с. 3, 70). З висновку судово-медичного експерта № 19 від 30.01.2015 року вбачається, що внаслідок ДТП [PERSON] отримав легке тілесне ушкодження у вигляді крововиливу передньої поверхні грудної клітки зліва (а.с. 43). З наданих позивачем історій хвороб ( а.с 5, 6) вбачається, що він лікувався від закритої позвоночно-спинної травми яка не пов'язана з дорожньо-транспортною пригодою, а тому позов в частині стягнення 6951 гривні за лікування не підлягає задоволенню. Аналізуючи позовні вимоги в сукупності з дослідженими доказами суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення моральної шкоди підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоду завдано ушкодженням здоров'я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до ст. 1187 ЦК України, постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року №6 (із змінами), шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі(право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. З огляду на викладене, оцінюючи докази по справі суд вважає, що оскільки відповідачем шкода спричинена винними діями, шкода знаходиться в причинному зв'язку з порушенням з боку відповідача адміністративного законодавства, тому відповідач повинен відшкодувати завдану шкоду. Зважаючи на неправомірний характер дій відповідача, внаслідок яких [PERSON] отримав тілесні ушкодження та був пошкоджений автомобіль яким він користувався, в результаті чого він зазнав моральних страждань суд вважає обґрунтованою вимогу щодо відшкодування моральної шкоди. Однак виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості суд визначає розмір грошового відшкодування моральної шкоди 7000 гривень. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з [PERSON] підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок, а решту судового збору віднести на рахунок держави .

Outcome: approved