Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-07 00:00:00

05 липня 2019 року [PERSON] (далі позивач) звернувся з позовом до Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Екопаклайн» (далі\~відповідач)\~з вимогоюпро стягнення грошових коштів, невиплачених при звільненні та витребування трудової книжки. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з кінця січня 2019 року він працював в ТОВ «Екопаклайн» з окладом у 10\~000 згідно усних домовленостей. 15.03.2019 його було оформлено комірником. За час роботи, зарплату сплачували в значно меншому розмірі. При звільненні 07.06.2019 позивачу не виплатили залишок обумовленої заробітної плату у розмірі 20\~352,18 грн., а також не видано трудову книжку. Враховуючи наведене, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 20 352,18 грн., середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день ухвалення рішення, а також зобов`язати відповідача повернути трудову книжку з усіма попередніми записами та новою датою звільнення. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Мачуського О.М. для розгляду справи про стягнення грошових коштів, невиплачених при звільненні та витребування трудової книжки. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуського О.М. від 08 липня 2019 року відкрито провадження та справу прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження. 29 липня 2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача зазначив, що позивач за час роботи зарекомендував себе з негативного боку та у зв`язку з прогулами був звільнений 07.06.2019. В день звільнення, позивачу були сплачені всі кошти, стосовно посадового окладу, про який позивач був ознайомлений під підпис при прийнятті на роботу. Трудова книжка при влаштуванні на роботу позивачем не надавалась, а тому бухгалтером підприємства було заведено нову, яку позивач відмовився отримувати в день звільнення. Враховуючи, що посилання позивача не відповідають дійсним обставинам, а посилання на порушення трудового законодавства не підтверджено жодним доказом і ґрунтуються на припущеннях, просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 серпня 2019 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач в судовому засіданні пояснив, що він с кінця січня 2019 року працював на ТОВ «Екопаклайн». 15.03.2019 його було оформлено комірником. При цьому при оформленні була домовленість про оклад у 10\~000 грн. Однак протягом декількох місяців він отримував значно менші кошти за свою роботу. У зв`язку з чим на початку червня позивач вирішив звільнитись. При звільненні 07.06.2019 бухгалтер компанії, зазначила, що немає його трудової книжки, а потім намагалась вручити нову. Оскільки в новій трудовій книжки не було записів про попередні робочі місця, то позивач відмовився її отримувати. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що позивач дійсно короткий проміжок часу працював на ТОВ «Екопаклайн». У зв`язку з ненадійністю та системними прогулами 07.06.2019 було прийнято рішення про звільнення його з посади. В день звільнення позивач відмовився отримувати трудову книжку. Заслухавши пояснення учасників справи, їх представників, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до наступних висновків. Трудові правовідносини пов`язані із звільненням працівника та його наслідками урегульовано, зокрема КЗпП України. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі в сумі 20352,18 грн. та середнього заробітку за весь період затримки розрахунку по день ухвалення рішення, суд зазначає наступне. Статтею 116 КЗпП України встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо в день звільнення працівник не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. З точки зору закону заходи, встановлені ст.117 КЗпП України, є відповідальністю роботодавця перед працівником в разі несвоєчасного розрахунку при звільненні. Підставою відповідальності роботодавця є вина власника або уповноваженого ним органу. Згідно положень\~ст.\~81\~ЦПК України\~кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом.\~Докази подаються\~сторонами та\~іншими учасниками\~справи. Доказування\~не може\~ґрунтуватися на\~припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Судом встановлено, що відповідно до Наказу № 4-3066706011 від 12.03.2019 [PERSON] прийнятий на роботу з 15.03.2019 на ТОВ «Екопаклайн» на посаду комірника з окладом 4173 грн. З вказаним наказом Позивач ознайомлений у день винесення, про що міститься відповідна позначка. \~ \~ \~ \~Згідно з Наказом № 5-3066706011 [PERSON] звільнений з 07.06.2019 на підставі ч. 4 ст. 40 КЗпП України. \~ \~ \~ \~Відповідно до зведених відомостей на перерахування заробітної плати та інших виплат, [PERSON] з квітня по червень 2019 отримував заробітну плату в межах посадового окладу (4173 грн.). \~ \~ \~ \~Позивачем не надано достатніх, належних та допустимих доказів на підтвердження своїх посилань про розмір посадового окладу у 10\~000 грн. на місяць. \~ \~ \~ \~Протягом трьох місяців роботи позивач не висловлював жодних претензій щодо розміру свого окладу. Лише після звільнення, позивач почав вказувати про домовленості у виплаті заробітної плати в розмірі 10\~000 грн., однак вказана обставина не підтвердилась в судовому засіданні. Посилання позивача на опис вакансії комірника в компанії Екопаклайн з окладом 1000 грн. + на сайті Work.ua судом сприймаються критично, оскільки при прийнятті на роботу сторони погодили посадовий оклад саме в 4173 грн., про що позивач власноруч зазначив в наказі № 4-3066706011 від 12.03.2019. \~ \~ \~ \~ Щодо вимог позивача про зобов`язання \~ \~ \~ \~відповідача повернути трудову книжку з усіма попередніми записами та новою датою звільнення, суд зазначає наступне. \~ \~ \~ \~Згідно положень ч. 1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. За змістом ч.ч. 1 та 2 ст. 46 КЗпП України та п. 1.1 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.93 N 58, (далі Інструкція), трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п`ять днів. Згідно п. 1.3. Інструкції при влаштуванні на роботу працівники зобов`язані подавати трудову книжку, оформлену в установленому порядку. Відповідно до п. 4.1. Інструкції власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення. Згідно ч. 5 ст. 235 КЗпП України, у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. За приписами п. 4.1, 4.2 Інструкції днем звільнення в такому разі вважається день видачі трудової книжки. Про новий день звільнення видається наказ і вноситься запис до трудової книжки працівника. Якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки. Сторони в судовому засіданні не заперечували той факт, що позивачу надавалась трудова книжка у день звільнення, однак останній відмовився її отримувати. Таким чином, суд повинен встановити, чи була наявна вина роботодавця в тому, що позивач не отримав трудову книжку в день звільнення. \~ \~ \~ \~Згідно з Наказом № 5-3066706011 [PERSON] звільнений з 07.06.2019 на підставі ч. 4 ст. 40 КЗпП України. Відповідно до запису головного бухгалтера ТОВ «Екопаклайн» [PERSON] позивач відмовився від отримання трудової книжки. \~ \~ \~ \~Вказані записи зазначені в трудовій книжці позивача АР № [NUMBER] . Дата заповнення трудової книжки зазначена 15.03.2019. \~ \~ \~ \~Відповідно до поштового листа від 07.06.2019 № 4905120563308 позивачу було направлена копія наказу про звільнення та копія трудової книжки. \~ \~ \~ \~В супереч положень ст. 81 ЦПК України, позивач не довів того факту, що ним при влаштуванні на роботу до ТОВ «Екопаклайн» було надано трудову книжку. Відповідачем відповідно до встановленого порядку було оформлено 15.03.2019 нову трудову книжку, яку намагались повернути позивачу в день звільнення. \~ \~ \~ \~Таким чином, судом не встановлено вини відповідача щодо затримки у видачі трудової книжки. Таким чином, на підставі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, суд приходить до висновку про те, що в задоволенні позовних вимог про зобов`язання відповідача видати трудову книжку та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу на підставі ч. 5 ст. 235 КЗпП України належить відмовити. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed