Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

05 січня 2017 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулось ТОВ «ОТП Факторинг Україна» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №2004062174 від 03.06.2013 року. В обґрунтування позовних вимог зазначається, що 03 червня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту №2004062174 за умовами якого [PERSON] отримав кредит в сумі 25240,00 гривень. Згідно з умовами договору факторингу №22/12/14/2 від 22 грудня 2014 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «Факторинг Україна» прийняло право вимоги за договором про надання споживчого кредиту №2004062174 від 03.06.2013 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] Таким чином, відповідно до ст.ст. 512, 514 ЦПК, до позивача перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк», щодо права вимоги до відповідача. У відповідності ст.37 ЦПК України, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» є правонаступником ПАТ «ОТП Банк». Згідно п.1.4.5. кредитного договору: «Платежі по кредиту нараховуються щомісячно, виходячи зі строку кредиту, в розмірі вказаному в графіку платежів». Відповідач не здійснив чергове погашення кредиту за кредитними договорами, чим порушив взяті на себе грошові зобовязання. Відповідно до п.1.5.6. кредитних договорів:«У випадку невиконання позичальником умов договору, банк має право звернутися до відповідного суду для стягнення заборгованості за договором в примусовому порядку.» У звязку з невиконанням зобовязань за кредитним договором № [NUMBER] від 03.06.2013 року, станом на 24.11.2016 року за відповідачем існує заборгованість перед банком, яка складає 23684,80 гривень, з яких: -залишок заборгованості за тілом кредиту-18228,64 гривень; -залишок заборгованості за відсотками 0,10 гривень; -сума комісії 5456,06 гривень. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] зазначену вище заборгованість на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та судові витрати. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Згідні на заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Позов підтримують повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, і від нього не надійшло повідомлень про причини неявки. [PERSON] заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Згідно з ч.5 ст.74 ЦПК України, судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Стороні чи її представникові за їх згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам цивільного процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області [PERSON],проживає за адресою [INFO]. В звязку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки відповідача, який був повідомлений належним чином, і який про причини своєї неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав, суд відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), так як вважає, що є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, і потреба дачі особистих пояснень відповідачем відсутня. Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В звязку з тим, що позивач не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом досліджені та надана оцінка таким доказам: На підтвердження домовленості між сторонами мається підписаний відповідачем договір про надання споживчого кредиту №2004062174 від 03 червня 2013 року, за яким останній отримав кредит у розмірі 25240,00 гривень. (а.с.7) За розрахунком заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №2004062174 від 03 червня 2013 року, укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] вбачається, що останній станом на 24.11.2016 року, має перед позивачем заборгованість за кредитним договором в розмірі 23684,80 гривень, з яких: -залишок заборгованості за тілом кредиту-18228,64 гривень; -залишок заборгованості за відсотками 0,10 гривень; -сума комісії 5456,06 гривень. (а.с.6) Згідно з умовами договору факторингу №22/12/14/2 від 22 грудня 2014 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «Факторинг Україна» прийняло право вимоги за договором про надання споживчого кредиту №2004062174 від 03.06.2013 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] ТОВ «ОТП Факторинг Україна» є правонаступником ПАТ «ОТП Банк».(а.с.21) Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною другою статті 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), згідно з ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора, у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторонни понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved