Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

05.02.2016 року [PERSON] звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись у позовній заяві на те, що вони з відповідачкою одружені з 06.08.2005 року, від шлюбу мають дві малолітні доньки [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. У жовтні 2014 року між ним та відповідачкою припинено подружні стосунки та ведення спільного господарства, через відсутність взаєморозуміння в родині та психологічну несумісність, шлюбно-сімейні стосунки між ними не поновлювались, зберігати шлюб з відповідачкою не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливе, тому просив суд шлюб розірвати (а.с.2-3). Позивач у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволені. Відповідачка у судовому засіданні проти позову не заперечувала, вважає, що шлюбні стосунки не можливо поновити. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 06.08.2005 року який зареєстровано Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 293, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.6). Встановлено, що сторони від шлюбу мають спільних малолітніх дітей \~[PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 4-5) Також у судовому засіданні судом встановлено, що у жовтні 2014 року між сторонами було припинено подружні стосунки через відсутність взаєморозуміння в родині та психологічну несумісність, шлюбно-сімейні стосунки між ними не поновлювались, зберігати сім`ю сторони не бажають, строком на примирення наданим судом не скористались, спору щодо майна між ними не має, тому сторони наполягають на розірванні шлюбу, що підтверджуються поясненнями наданими сторонами у судовому засіданні. Згідно\~ст. 110 Сімейного Кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до\~ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини, та приймаючи до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені та відносини між сторонами по справі не поновлювались, сторони наполягають на розірванні шлюбу, строком на примирення наданим судом не скористались, зберігати шлюб не бажають й вважають, що це не можливо, суд приходить до висновку про те, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому шлюб між сторонами по даній справі підлягає розірванню. Суд виходить з бажання відповідачки, та вважає за необхідне прізвище [PERSON], яке було змінено нею при укладанні шлюбу, змініити на дівоче призвище «Атаманенко». На підставі викладеного,

Outcome: approved