Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

05.04.2017 року до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернулась комунальна лікувально-профілактична установа «Обласна психіатрична лікарня м. Слов'янська» із заявою про примусову госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару, обґрунтувавши свої вимоги тим, що [PERSON] була госпіталізована 04.04.2017 року о 16-00 год. до КЛПУ «Обласна психіатрична лікарня м. Слов'янська». Направлення на госпіталізацію було видане у диспансерному відділенні лікарем - психіатром Гетман І.Б., який після особистого огляду [PERSON] зробив висновок про необхідність її госпіталізації до психіатричного стаціонару для обстеження та лікування у зв'язку з наявністю у неї тяжкого психічного розладу, який обумовлює її небезпеку для себе оточуючих. Підставою для висновку про необхідну госпіталізацію є відомості про поведінку жителів селища Билбасівка та голови селищної ради Землянської С.І., на підставі яких хвора була оглянута лікарем-психіатром Карою Д.В. в приймальному відділенні КЛПУ «Обласна психіатрична лікарня м. Слов'янська» 04.04.2017 року о 16-00 год., яка підтвердила висновок про необхідність госпіталізації. Також [PERSON] була оглянутий комісією лікарів-психіатрів КЛПУ «Обласна психіатрична лікарня м. Слов'янська», які підтвердили обґрунтованість рішення про госпіталізацію [PERSON], прийшовши до висновку, що її обстеження і лікування можливо тільки в умовах стаціонару. Згода [PERSON] на госпіталізацію відсутня у зв'язку з його відмовою від госпіталізації за психічним станом. Заявник просить суд винести рішення про примусову госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу. В судовому засіданні представник заявника Радченко А.В. заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на госпіталізації [PERSON], додатково пояснила, що хвора висловлює маячні ідеї, є агресивною до мешканців сел.. Билбасівка, у 2016 році проходила стаціонарне лікування у психлікарні, критика до своїх дій у неї відсутня, мати хворої повідомлена про поміщення [PERSON] до лікарні, але категорично відмовилась відвідувати лікарню та хвору, а також з'являтися в судові засідання. В судовому засіданні лікар-психіатр Кара Д.В. пояснив, що під час огляду хворої у останньої був виявлений тяжкий психічний розлад у вигляді параноїдна шизофренія, в силу якого [PERSON] вчиняє дії, які являють небезпеку для неї та оточуючих. Лікування в амбулаторних умовах для неї заборонено, вона є небезпечною для себе та оточуючих, після курсу стаціонарного лікування в 2016 році відмовилась від подальшого лікування, стан її погіршився. Особа, стосовно якої вирішується питання про надання психіатричної допомоги в примусовому порядку [PERSON] в судовому засіданні за психічним станом не змогла висловити свою позицію. Представник особи, стосовно якої вирішується питання про надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, захисник [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав повністю, не заперечував проти їх задоволення, посилаючись на те, що внаслідок лікування хворої буде досягнута профілактична мета та не буде вчинено кримінального правопорушення з боку хворої. Прокурор Страшненко О.В. в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав повністю, не заперечував проти їх задоволення. Представники органу опіки та піклування Винник О.В. та Землянська С.І. підтримали подання. Землянська С.І. повідомила, що вона є Билбасівським селищним головою та знає хвору більше 20 років. Після того, як у 2015 році згоріла хати хворої, її психічний стан різко погіршився, вона конфліктує з усіма сусідами та мешканцями села, проявляє агресію відносно мешканців та своїх дітей. У січні 2016 року психічний стан [PERSON] різко погіршився та вона сама проявила ініціативу та була госпіталізована до психлікарні. Родина хворої складається з неї та її чотирьох дітей, які на даний час проживають з бабусею, селищна рада також піклується про дітей. Батько та брат хворої страждають на психічні захворювання. Мешканці села звернулись зі скаргами щодо агресивної поведінки з боку [PERSON], яка завдала їм тілесних ушкоджень, сама хвора відмовляється від допомоги, тримає у хаті домашніх тварин, худобу, вирвала з свого паспорту фотокартки, вимагає змінити її картку, прізвище, ім'я та по-батькові, поводить себе неадекватно, потребує лікарської допомоги. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, особи, стосовно якої вирішується питання про надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, представника особи, стосовно якої вирішується питання про надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, прокурора, представників органу опіки та піклування, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав: -відповідно до лікарсько-психіатричного огляду № 241/2 від 05.04.2017 року у [PERSON] виявлений тяжкий психічний розлад у вигляді параноїдна шизофренія, в силу якого [PERSON] вчиняє дії, які являють небезпеку для неї та оточуючих. Контакт з [PERSON] носить непродуктивний характер, мова часто не по суті, психомоторно збуджена. Висловлює думки, що сусіди намагаються викрасти її дітей, заволодіти її присадибною ділянкою, проявляє агресію по відношенню до сусідів, побила сусідку [PERSON] та її чоловіка, в результаті чого у чоловіка було діагностовано струс мозку. Висловлює маячні ідеї впливу, відчуває слухові галюцинації, вчиняє дії, які небезпечні для оточуючих. Сусіди викликали швидку допомогу та міліцію, [PERSON] була доставлена в приймальне відділення психлікарні м. Слов'янська. Примусова госпіталізація [PERSON] до психіатричної лікарні визнана доцільною. (а. с. 3) Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, а саме - справа «Акопян проти України» від 05.06.2014 року, в якій Європейській суд з прав людини дійшов висновку про те, що невиправдане поміщення особи у психіатричний заклад стало можливими внаслідок відсутності справедливих та належних превентивних засобів захисту, які могли б забезпечити їй адекватний юридичний захист від свавілля. Ні в якому разі не можна допустити, щоб тримання особи у психіатричній лікарні супроводжувалося примусовим лікуванням, завдано їй тяжких страждань та шкоди приватному і сімейному життю, а також позбавляло її можливості ефективно оскаржити своє примусове лікування. У відповідності до ст. 3 Закону України «Про психіатричну допомогу», кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не було встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Окрім того, відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 11 Закону України «Про психіатричну допомогу», психіатричний огляд проводиться з метою з'ясування: наявності чи відсутності в особи психічного розладу, потреби в наданні їй психіатричної допомоги, а також для вирішення питання про вид такої допомоги та порядок її надання. Заява про психіатричний огляд особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника повинна бути подана у письмовій формі та містити відомості, що обґрунтовують необхідність психіатричного огляду і вказують на відмову особи чи її законного представника від звернення до лікаря-психіатра. Лікар-психіатр має право робити запит щодо надання йому додаткових медичних та інших відомостей, необхідних для прийняття відповідного рішення. В даному випадку в судовому засіданні було з достовірністю встановлено, що [PERSON] потребує психіатричної допомоги в умовах стаціонару, а тому заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved