Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

05.01.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідачів, який неодноразово уточнював, та відповідно до уточненої в порядку ст. 31 ЦПК України позовної заяви від 22.06.2015 року, позивач просить встановити факт проживання одноособово [PERSON] та [PERSON] однією сім'єю в будинку № 13-15 по вул. Недєліна у м. Одесі з червня 2008 року до моменту смерті до травня 2014 року; визнати позивача єдиним спадкоємцем за законом четвертої черги після [PERSON], померлого у травні 2014 року; визнати за позивачем право власності на 3/8 частин будинку № 13-15 по вул. Недєліна у м. Одесі, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого у травні 2014 року; та стягнути з відповідачів судовий збір у рівних частках. При цьому позивач посилається на те, що з червня 2008 року і до травня 2014 року, тобто понад 5 років, він проживав з [PERSON] однією сімєю у будинку № 13-15 по вул. Недєліна у м. Одесі, були повязані спільним побутом, оскільки рішенням суду від 17.12.2009 року [PERSON] був визнаний недієздатним, а позивач призначений опікуном над ним. У травні 2014 року [PERSON] помер, та у встановлений законом строк позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, при цьому вважає себе таким, що прийняв спадщини на підставі ст. 1268 ЦК України, так як проживав із спадкодавцем однією сімєю. Листом нотаріуса позивачу було повідомлено, що окрім нього із заявою про прийняття спадщини до майна померлого [PERSON] звернулися також [PERSON] та [PERSON] Позивач вважає, що вказані особи навмисно створюють перешкоди йому у прийнятті спадщини, у зв'язку з чим змушений звернутися до суду із позовом. До судового засідання позивач [PERSON] не з'явився, повідомлявся належним чином. Матеріали справи містять заяву представника позивача [PERSON] про розгляд справи за її відсутності, заявлені уточнені позовні вимоги від 22.06.2015 року підтримує та просить їх задовольнити Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. У судових засіданнях 23.03.2015 року, 28.05.2015 року, 23.06.2015 року представник відповідача адвокат [PERSON] заперечувала проти задоволення позову. в подальшому до судових засідань повторно не зявилася, причини неявки суду невідомі. Відповідач [PERSON] до судового засідання повторно не з'явилася, повідомлялася належним чином у відповідності до ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомила. Третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу [PERSON] до судового засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином. Матеріали справи містять заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, у травні 2014 року у віці 74 років помер [PERSON], актовий запис № 5443, що вбачається із свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 380552, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції /а.с. 9/. [PERSON] на момент смерті належали на праві власності 5/32 частин домоволодіння № 13-15 по вул. Недєліна у м. Одесі, на підставі договору купівлі-продажу від 14.07.1998 року; 3/32 частини домоволодіння № 13-15 по вул. Недєліна у м. Одесі, на підставі договору міни від 14.07.1998 року; 1/8 частина домоволодіння № 13-15 по вул. Недєліна у м. Одесі, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.04.1996 року /а.с. 13-15/. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.06.2014 року, позивачу [PERSON] належить 1/8 частка домоволодіння № 13-15 по вул. Недєліна у м. Одесі /а.с. 17/. Судом також досліджено технічний паспорт на домоволодіння № 13-15 по вул. Недєліна у м. Одесі, виготовлений на замовлення [PERSON] від 10.04.2014 року /а.с. 18-22/ та технічний паспорт, виготовлений на замовлення [PERSON] від 14.09.2006 року /а.с. 23-33/. Таким чином, судом встановлено, що померлому [PERSON] належить 5/32, 3/32 та 1/8 частки домоволодіння № 13-15 по вул. Недєліна у м. Одесі, а позивачу [PERSON] 1/8 частка домоволодіння № 13-15 по вул. Недєліна у м. Одесі. 20.11.2014 року рішенням Київського районного суду м. Одеси по справі № 520/15046/14-ц встановлено факт, що [PERSON] проживав однією сім'єю з [PERSON] у будинку № 13-15 по вул. Недєліна у м. Одесі з червня 2008 року по травень 2014 року /а.с. 11-12/. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 18.03.2015 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково та скасовано рішення Київського районного суду м. Одеси від 20.11.2014 року, заяву [PERSON] про встановлення факту проживання однією сімєю залишено без розгляду. При цьому ухвалою встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] існує спір, так як [PERSON] також звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], а тому справа не підлягає розгляду в окремому провадженні. Роз'яснено [PERSON] його права на звернення до суду у порядку позовного провадження /а.с. 92-94/. У ході розгляду справи судом досліджено копію спадкової справи № 16/2014 до майна померлого у травні 2014 року [PERSON] /а.с. 69-91/, з якої вбачається, що 07.07.2014 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса ОМНО [PERSON] із заявою про прийняття спадщини /а.с. 69/, 21.10.2014 року до нотаріуса також звернувся із заявою [PERSON] /а.с. 80/ та 27.11.2014 року звернулася із заявою [PERSON] /а.с. 84/. З дослідженої судом спадкової справи слідує, що свідоцтво про смерть спадкодавця, довідка про його місце проживання до дня смерті за адресою: м. Одеса, вул. Недєліна, буд. 13-15, були надані приватному нотаріусу позивачем [PERSON] /а.с. 73-79/. Відповідач [PERSON] при звернення до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини будь-яких довідок та документів спадкодавця [PERSON] не надав, як і відповідач [PERSON] не надала будь-яких довідок та документів. 23.02.2015 року відповідач [PERSON] звертався до приватного нотаріуса із заявою про роз'яснення йому порядку отримання свідоцтва про право на спадщину, просив вказати які документи необхідно подати нотаріусу, та хто крім нього звертався із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] /а.с. 90/. Листом приватного нотаріуса ОМНО [PERSON] від 02.03.2015 року відповідачу розяснено, що після смерті померлого [PERSON] із заявами про прийняття спадщини звернулися [PERSON], [PERSON]Ю, які вважають себе спадкоємцями четвертої черги, згідно ст. 1264 ЦК України. Повідомлено, що окрім іншого для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] потрібно надати нотаріусу рішення, яке набрало законної сили, що підтверджує факт проживання зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини, правовстановлюючі документи щодо належності майна спадкодавцеві та звіт про оцінку майна /а.с. 91/. Тобто, з 02.03.2015 року, відповідач [PERSON] після отриманого роз'яснення нотаріуса, не вчинив будь-яких дій на підтвердження його права на спадщину; ні нотаріусі, ані суду не надав доказів його спільного проживання разом із спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. Як слідує із заяв [PERSON], що містяться у спадковій справі, та його паспортних даних, відповідач зареєстрований та проживає за адресою: [INFO]. Відповідач [PERSON], окрім поданої 21.11.2014 року заяви про прийняття спадщини за законом, взагалі, з 2014 року не цікавилася розглядом її заяви нотаріусом, а також не висловила своє ставлення до заявлених [PERSON] позовних вимог у даному судовому провадженні. З наданих [PERSON] документів до приватного нотаріуса слідує, що вона зареєстрована та проживає за адресою: [INFO]. Окрім того, під час судового розгляду справи представником відповідача [PERSON] не надано до суду будь-яких доказів на обґрунтування заперечень проти позовних вимог [PERSON] та спростування доводів позивача, що він з 2008 року проживав однією сімєю із [PERSON] Приватний нотаріус ОМНО [PERSON] відповіддю на заяву [PERSON] 08.09.2015 року повідомила позивача, що для видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину за законом необхідно надати поміж іншого: рішення, яке набрало законної сили, що підтверджує факт проживання зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини, правовстановлюючі документи щодо належності майна спадкодавцеві. Тобто повторно після листа від 18.12.2014 року /а.с. 87/, розяснила позивачу порядок отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Положеннями ст. 1216 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Таким чином, відповідно до положень ст. 1264 ЦК України, претендентів на спадкування за законом у четвертій черзі після смерті [PERSON] є троє осіб: позивач та відповідачі. Доводи позивача стосовно спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю з 2008 року до часу відкриття спадщини, підтверджені наданими [PERSON] письмовими документами, які суд вважає належними доказами, а саме: рішенням Київського районного суду м. Одеси від 17.12.2009 року по справі № 2-о-33/2009, яким визнано [PERSON] недієздатним та призначено позивача [PERSON] опікуном над ним. Рішенням набрало законної сили 28.12.2009 року /а.с. 6-7/. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Так, рішенням Київського районного суду м. Одеси від 17.12.2009 року по справі № 2-о-33/2009 встановлено, що 04.02.2008 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання [PERSON] недієздатним та встановлення над ним опіки. Окрім того, [PERSON] просив призначити саме його опікуном [PERSON], так як його батько [PERSON] є людиною похилого віку. Згідно посвідчення № 487, виданого 12.01.2010 року Київською районною адміністрацією Одеської міської ради, позивач [PERSON] призначений опікуном [PERSON] /а.с. 8/. Київська районна адміністрація Одеської міської ради 17.04.2015 року на звернення [PERSON] надала позивачу копії документів з особової справи [PERSON] /а.с. 111-119/, з яких слідує, що [PERSON] виконував покладені на нього обовязки опікуна [PERSON], систематично надав звіти про виконання опікунських обовязків. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позовна заява [PERSON] подана до Київського районного суду м. Одеси 05.01.2015 року /а.с. 2/. 21.05.2015 року відповідач [PERSON] звернувся до суду із заявою про ознайомлення із матеріалами цивільної справи /а.с. 47/, а з 23.03.2015 року представництво інтересів відповідача здійснює адвокат [PERSON] /а.с. 63-64/. Тобто, відповідач отримує належну правову, кваліфіковану юридичну допомогу. Однак, понад сім місяців, сторона відповідача [PERSON] жодних письмових доказів на спростування доводів позивача не надала, що дає суду підставі вважати усні заперечення представника відповідача безпідставними, необґрунтованими та недоведеними. Таким чином, з урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. При цьому суд зазначає, що вимоги позивача [PERSON] щодо встановлення факту його проживання саме одноособово із померлим [PERSON], та визнання єдиним спадкоємцем за законом четвертої черги після смерті [PERSON], є такими, що викладені некоректно.

Outcome: approved