Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

06 листопада 2018 року до суду надійшла позовна заява від [PERSON] до Новосілківської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області, в якій позивач просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом майно [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що після смерті [PERSON], яка померла 25.02.2016 року, відкрилась спадщина на 1/2 частину будинковолодіння та земельну ділянку, однак через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, вона не може оформити спадкових прав в нотаріальному порядку, а тому змушена звернутись до суду. В судовому засіданні представник позивача подала змінені позовні вимоги позивача, в яких вона також просить встановити факт приналежності заповіту, який складений 26 листопада 2010 року, померлій 25.02.2016 року [PERSON], так як у документах для оформлення спадкових прав по різному зазначено ім'я спадкодавця: у свідоцтві про смерть зазначено ім'я Емілія, а у заповіті Ємілія. Встановлення даного факту позивачу потрібно для належного оформлення спадкового майна. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак подав письмову заяву, в якій просить суд справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю, на майно не претендує. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв'язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Згідно свідоцтва про смерть серії І-ИД №201951 від 01.03.2016 року, [PERSON] померла 25.02.2016 року. Згідно заповіту посвідченого секретарем Новосілківської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області від 26.11.2010 року, зареєстрованого у реєстрі за № 19 встановлено, що [PERSON] заповіла все своє майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день її смерті, і на що вона за законом матиме право [PERSON]. Згідно довідок Новосілківської сільської ради №1746 та №1745 від 12.12.2016 року померла значиться як [PERSON]. Із повідомлення приватного нотаріуса Заліщицького районного нотаріального округу [PERSON] №31/02-14 від 24.01.2018 року, встановлено що у документах які позивач подала для оформлення своїх спадкових прав, по різному зазначено ім'я спадкодавиці: у свідоцтві про смерть від 01.03.2016 року серії І-ИД №201951 ім'я записано Емілія, а у заповіті посвідченого секретарем Новосілківвської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області від 26.11.2010 року за реєстраційним №19, ім'я заповідача записано Ємілія. Пунктом 6 та ч. 1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Частиною 2 ст. 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. А відтак, судом достовірно встановлено факт належності померлій 25.02.2016 року [PERSON] заповіту від 26 листопада 2010 року, зареєстрованого в реєстрі за № 19 посвідченого секретарем Новосілківської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області. Позивач є спадкоємцем за заповітом від 26.11.2010 року після смерті 25.02.2016 року [PERSON] (свідоцтва про смерть серії І-ИД №201951 від 01.03.2016 року). Спадкове майно, після смерті 25.02.2016 року [PERSON], складається із 1/2 частини будинковолодіння, вартістю 36597,50 гривень, що розташоване в с.Новосілка по вул.Маричків №38, Заліщицького району та складається із 1/2 житлового будинку літери А, 1/2 гос. будинку літери Б, 1/2 воріт з хвірткою 1, 1/2 огорожі 2 та земельної ділянки на території Новосілківської сільської ради, Заліщицького району Тернопільської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, посвідченої державним актом серії ТР №012990, який зареєстровано та видано 11.04.2003 року за реєстраційним №641, на підставі розпорядження Заліщицької РДА від 01.04.2003 року №121 , загальною площею 0,92 га. з них: - І земельна ділянка (рілля) з кадастровим номером 6122086200:01:001:0330, площею 0,63 га., нормативна грошова оцінка 14049,37 грн. - ІІ земельна ділянка (багаторічні насадження) з кадастровим номером 6122086200:01:001:1129, площею 0,04 га., нормативна грошова оцінка 567,23 грн. - ІІІ земельна ділянка (пасовищка) з кадастровим номером 6122086200:01:001:1755, площею 0,25 га., нормативна грошова оцінка 1823,40 грн. Відповідно до копії господарської книги на будинковолодіння в с.Новосілка по вул.Маричків №38 Заліщицького району Тернопільської області та довідки Новосілківської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області № 1746 від 12.12.2016 року в колгоспному дворі в с. Новосілка по вул.Маричків №38 Заліщицького району Тернопільської області станом на 01.07.1990 року членами двору були [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки Заліщицького районного госпрозрахункового бюро технічної інвентаризації від 11.12.2017 року, будинковолодіння в с.Новосілка по вул.Маричків, № 38, Заліщицького району, Тернопільської області в Заліщицькому районному комунальному госпрозрахунковому бюро технічної інвентаризації не зареєстровано. Відповідно до характеристики будівель та споруд технічний стан нерухомого майна по вул. Маричків №38 с.Новосілка, Заліщицького району складається із: житлового будинку літери А, гос. будинку літери Б, воріт з хвірткою 1 огорожі 2, вартість якого складає 73195,00 грн. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. Згідно з п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно до ст.ст.120,123 ЦК України 1963 року, чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 24.06.1993 року №4 Про практику розгляду судами України справ про спадкування, та в підпункті г) пункту 6 постанови від 22.12.1995 року №20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, правила ст.563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. Із повідомлення приватного нотаріуса Заліщицького районного нотаріального округу [PERSON] № 580/02-14 від 14.09.2017 року, вбачається, що після смерті [PERSON], [PERSON] звернулася із заявою про прийняття спадщини, проте їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що у неї відсутні правовстановлюючі документи на ім'я спадкодавиці. Позивачу рекомендовано звернутись до суду. Вирішуючи дані позовні вимоги, суд виходить із того, що дані правовідносини є спадковими, а позивач позбавлений права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав, тому його право підлягає захисту в судовому порядку, шляхом його визнання відповідно до вимог положень п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Статтею 1223 ЦК України визначено право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 1/2 частину будинковолодіння та земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва право на спадкування якого за заповітом належить позивачу у справі. Згідно оголошеня в газеті Колос №63-64 від 24 серпня 2017 року втрачений державний акт на право власності на земельну ділянку серії ТР №012990, виданий на прізвище [PERSON] вважати недійсним. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Наведене свідчить про наявні перешкоди для позивача при спадкуванні майна та оформленні права власності на таке, а тому за встановлених обставин справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємиці при оформленні своїх спадкових прав, а тому змінені позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved