Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

05 лютого 2021 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом, в якому просив визнати недійсним договір №GL48N718070_I_4 про відступлення прав вимоги від 21 липня 2020 року, за яким ПАТ КБ «Надра» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» право вимоги за кредитним договором № 1/МК/17/2007-980 від 11 грудня 2007 року, укладеним між ним та ПАТ КБ «Надра», а також визнати недійсним договір № GL48N718070_I_4 про відступлення прав вимоги від 21 липня 2020 року, за яким ПАТ КБ «Надра» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» право первісного іпотекодержателя за іпотечним договором від 19 червня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Очаківського міського округу Миколаївської області Тельпіш М.М. зареєстрованим в реєстрі за № 1015, за яким в якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №08/06/2008/840 К1137 від 19 червня 2008 року, він передав в іпотеку ПАТ КБ «Надра» нерухоме майно, а саме домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що до нього ПАТ КБ «Надра» з вимогою про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом не звертався, також йому не відомо про самий розрахунок заборгованості, адже він сплачував за кредитним договором регулярно. Крім того, відповідач ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» повинен задовольняти свої вимоги виключно у валюті, яка передбачена основним кредитним договором, тобто у доларах США. Для виконання умов кредитного договору, валютою якого є іноземна валюта, обіг якої на території України є обмеженим, сторони договору повинні мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, а саме генеральну (або індивідуальну, за відсутності генеральної) ліцензію НБУ на здійснення операцій з іноземною валютою, в тому числі з валютними цінностями. Разом із тим ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» ліцензію на здійснення валютних операцій НБУ не видавало. Представник позивача в судовому засіданні повністю підтримав заявлені вимоги. Представник відповідача - ПАТ КБ «Надра» (Фонд гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення банку з ринку) - адвокат Линника Я.В. в судовому засіданні позов не визнав та просив суд відмовити позивачу у задоволенні позову з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву та в письмових запереченнях. Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце її розгляду були повідомлені належним чином. Вислухавши думки учасників справи, дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. В судовому засіданні встановлено, що 19 червня 2008 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 08/06/2008/840 К1137, відповідно до умов якого Банк надав позивачеві у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 37 296 доларів США в порядку і на умовах, визначених цим договором за програмою «30/100», на строк до 11 червня 2032 року (а. с. 26-28). Також 19 червня 2008 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] як іпотекодавцем з метою забезпечення виконання зобов`язання, що витікає із кредитного договору № 08/06/2008/840 К1137, було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Очаківського міського нотаріального округу Тельпіш М.М., зареєстрований в реєстрі за № 1015, відповідно до умов якого [PERSON] передав в іпотеку ВАТ КБ «Надра» домоволодіння за адресою: [ADDRESS] (а. с. 30-32). Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Судом встановлено, що 21 липня 2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» було укладено договір № GL48N718070_I_4 про відступлення прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюком З.З., відповідно до умов якого Публічне ПАТ КБ «Надра» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» належні Банку права вимоги до позичальників, іпотекодавців, заставодавців та поручителів, зазначених у додатку № 1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту, договорами поруки, іпотечними договорами, договорами застави, з урахуванням всіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього договору. Новий кредитор сплачує Банку за Права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим договором (а. с. 71-73). З додатку до вказаного договору вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» набуло, серед іншого, і право вимоги за кредитним договором №08/06/2008/840 К1137 від 19 червня 2008 рокута договором іпотеки. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5-6 ст. 203 цього Кодексу. Згідно з положеннями ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства,а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. З матеріалів справи вбачається, що всі передбачені чинним законодавством вимоги для укладення спірного договору про відступлення прав вимоги були дотримані, договір містить всі передбачені чинним законодавством відомості, дотримано всіх вимог щодо змісту та форми його укладення, а тому не вбачається підстав стверджувати про невідповідність його вимогам законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Отже, банк, як сторона договору та кредитор, має право відступити право вимоги за кредитним договором. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, зміна кредитора у зобов`язані здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. З аналізу положень ст.ст. 512, 514, 516 ЦК України вбачається, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, оскільки це не впливає на обсяг, характер і порядок виконання боржником своїх зобов`язань, не порушує інтересів боржника та не погіршує його становище. Оскільки відступлення права вимоги не змінює суті зобов`язання боржника за кредитним договором, а також обсягу його прав і обов`язків, то воно не потребує отримання згоди боржника на відступлення права вимоги за кредитним договором. Тлумачення ст. 516, ч. 2 ст. 517 ЦК України свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору, і таке виконання буде вважатися належним. За таких обставин, факт того, що позивачу як боржнику не було надано підтверджуючих документів щодо відступлення ПАТ КБ «Надра» прав вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» не є підставою для визнання договору про відступлення прав вимоги недійсним. Щодо тверджень позивача про те, що ТОВ «Фінансова компанія» Дніпрофінансгруп» не є банківською установою та не мало ліцензії на здійснення валютних операцій під час укладення договору про відступлення прав вимоги, суд зазначає наступне. Предметом договору № GL48N718070_I_4 про відступлення прав вимоги від 21 липня 2020 року, є право вимоги за кредитним договором, а не валютні цінності, про що прямо зазначено у даному договорі. Відповідно до ч.2ст.9 Закону України «Про валюту і валютні операції» небанківські фінансові установи на підставі ліцензії Національного банку України на здійснення валютних операцій здійснюють такі валютні операції: 1)торгівля валютними цінностями в готівковій формі; 2)переказ коштів; 3)здійснення розрахунків у іноземній валюті на території України за договорами страхування життя; 4) факторинг (у частині здійснення розрахунків на території України в іноземній валюті між факторами та клієнтами за операціями з міжнародного факторингу щодо відступлення права грошової вимоги до боржника-нерезидента); 5) інші валютні операції, визначені Національним банком України. Дійсно, відповідач ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» не є банківською установою та не має індивідуальної ліцензії на здійснення валютних операцій, генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій та ліцензії на здійснення валютних операцій, про що зазначено у листі Національного Банку України, наданому у відповідь на запит суду (а. с. 228). Однак, разом з цим, з матеріалів справи вбачається, що відповідач ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» не надавало позивачу кредит в іноземній валюті та не використовувало іноземну валюту як засіб платежу за оспорюваним договором про відступлення права вимоги. З матеріалів справи вбачається, що розрахунок між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» за оспорюваним договором про відступлення прав вимоги здійснювався у валюті України гривні, про що прямо зазначено у пункті 4 договору. Укладений між відповідачами оспорюваний договір про відступлення прав вимоги не містить ознак здійснення операцій з валютними цінностями, а відповідачем ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» не здійснювалось будь-яких валютних операцій. Таким чином, суд приходить до висновку, що при укладенні між відповідачами спірного договору про відступлення прав вимоги наявність у відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» ліцензії на здійснення валютних операцій не є обов`язковою, у зв`язку з чим посилання сторони позивача як на підставу для визнання недійсним даного договору на відсутність ліцензії на здійснення валютних операцій, судом до уваги не приймаються та Під час розгляду справи судом не було встановлено, яке суб`єктивне цивільне право (інтерес) [PERSON] було порушене, не визнане чи оспорене, самим лише фактом укладення оспорюваного ним договору, для того, щоб застосувати такий спосіб захисту, як визнання правочину недійсним. Отже, з викладеного вбачається, що на теперішній час факту порушення відповідачами прав позивача судом не встановлено, а тому підстав для здійснення судового захисту та поновлення таких прав не має, оскільки не можливо поновити права, якщо їх не було кимось порушено. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у ній докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд справи, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позову [PERSON] за його недоведеністю та безпідставністю. Оскільки в задоволенні позову відмолено, судові витрати відносяться на рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed