Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

06.07.2017 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до завідувача кафедри менеджменту організації і адміністрування ім.М.П. Поліщука Житомирського національного агроекологічного університету [PERSON], в якому зазначила, що 16.05.2017 року на засіданні кафедри менеджменту організації і адміністрування ім.М.П.Поліщука Житомирського національного агроекологічного університету та у службовій записці ректору ЖНАЕУ [PERSON], голові комісії з протидії корупції [PERSON], декану факультету економіки та менеджменту [PERSON], Міністерству освіти України [PERSON] поширила неправдиві відомості, що принижують її честь, гідність та ділову репутацію. В зв'язку з викладеним позивач просила: «1. Визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] інформацію поширену [PERSON]: на засіданні кафедри менеджменту організацій і адміністрування ім. М.П. Поліщука Житомирського національного агроекологічного університету, яке відбулося 16.05.2017 року: «викладач [PERSON] заставляє писати заяви на курсові роботи й записуватись тільки до неї на керівництво ними». Зав. кафедри роз'яснила студентам, що керівництво курсовими роботами здійснюють чотири викладачі й заяви писати не потрібно, вони самостійно обирають тему й виконують роботу. [PERSON], повідомила, що ця проблема вже розглядалася на засіданні кафедри (протокол №7 від 15.11.2016 року). У квітні, прибувши на сесію, студенти знову звертаються до зав. кафедри з приводу постійного тиску й погроз з боку викладача [PERSON], зокрема «хто до мене не записався на курсову роботу - на іспит можете не приходити, у цьому університеті ви нічому не навчитесь тощо; доводять інформацію щодо постійних висловлювань [PERSON] про непрофесійність усіх викладачів крім неї. Студенти просять дати їм можливість спокійно навчатися, а не вислуховувати на заняттях невдоволення викладачем [PERSON] ситуації в університеті. Студенти мають записані на телефон висловлювання [PERSON], звернення до ректора й декана із описом ситуації й проханням втрутитися в ситуацію. Недопустимим вбачається тиск на студентів з боку професора [PERSON], оскільки завдання викладача учити, а не тиснути. Наголосила, що в умовах, коли важко здійснити набір студентів, така поведінка викладача є неприпустимою, студенти розчаровуються у навчанні й розказують потенційним студентам про проблеми в отриманні освітніх послуг в цьому ВНЗ». ректору ЖНАЕУ [PERSON], голові комісії з протидії корупції [PERSON] та декану факультету економіки та менеджменту [PERSON], Міністерству освіти України щодо того, що на засіданні кафедри менеджменту організацій і адміністрування ім. М.П. Поліщука (протокол №16 від 16.05.2017 року) у питанні №4 «про організацію навчального процесу» розглядалась проблема тиску на студентів заочної форми навчання ОС «Спеціаліст», «Магістр» збоку професора [PERSON], яка використовувала корупційну схему примушування студентів записуватися тільки до неї на виконання курсової роботи з дисципліни «Менеджмент організацій», що гарантувало їм у подальшому (зі слів [PERSON].) вдале здавання іспиту з цієї дисципліни. Тиск на студентів чинився у грубій формі з погрозами. Для здійснення корупційної схеми професор [PERSON] використала інструмент «маніпулювання методичними рекомендаціями», а саме здійснила спробу затвердити на засіданні кафедри методичні рекомендації до написання курсових робіт з дисципліни «Менеджмент організацій», в яких представлена звужена тематика, неохоплені усі вектори розгляду цієї дисципліни, прописані приклади заяв, які студенти мають писати до [PERSON], щоб узяти дозвіл на написання курсової роботи. Це робилося для збереження корупційної схеми підготовки курсових проектів із подальшою здачею іспиту [PERSON] та трансформацією цих робіт у дипломні роботи під її керівництвом. Така практика міцно вкоренилася у діяльності [PERSON] На засіданнях кафедри було повідомлено про вжиття заходів щодо припинення корупційних схем професора [PERSON] Просимо вивчити викладені факти та зупинити зловживання [PERSON], що псують гарну репутацію навчального закладу, створюють перепони для студентів в отриманні якісної освіти, вселяють у них недовіру. 2. Зобов'язати [PERSON] спростувати поширену нею інформацію на черговому засіданні кафедри менеджменту організацій і адміністрування ім. М.П. Поліщука та на черговому засіданні Вченої ради Житомирського національного агроекологічного університету шляхом оголошення рішення суду. 3 .Стягнути з відповідача витрати на оплату судового збору.» Представник позивач в судове засідання не з'явився. Надіслав заяву про розгляд справи без його участі. Позов підтримав з викладених у ньому підстав. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання двічі не з'явилася, в зв'язку з чим суд розглянув справу без її участі в заочному порядку. Судом встановлено, що відповідно до контракту від 25 жовтня 2012 року позивач працює на посаді професора кафедри менеджменту організацій і адміністрування ім. М.П.Поліщука Житомирського національного агроекологічного університету, що підтвердилось копією контракту (а.с.7). 16 травня 2017 року відбулося засідання кафедри менеджменту організацій і університету, де були присутні завідувач кафедри [PERSON], професор [PERSON] (позивач), доценти: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], старший викладач: [PERSON], лаборант [PERSON]. У витязі з протоколу засідання кафедри менеджменту організацій і адміністрування ім.М.П.Поліщука №16 від 16 травня 2017 р., який позивач подала на підтвердження обставин поширення відповідачем неправдивих відомостей щодо неї, зазначено: «слухали: інформацію зав.кафедри [PERSON] про організацію навчального процесу при викладанні дисципліни «Менеджмент організацій» студентам заочної форми навчання ОС «Спеціаліст», «Магістр», яка зазначила: 1) на сесії у листопаді ці студенти звернулись до зав кафедри із проблемою «викладач [PERSON] заставляє писати заяви на курсові роботи й записуватись тільки до неї на керівництво ними». Зав. кафедри роз'яснила студентам, що керівництво курсовими роботами здійснюють чотири викладачі й заяви писати не потрібно, вони самостійно обирають тему й виконують рсботу. [PERSON], повідомила, що ці проблема вже розглядалася на засіданні кафедри (протокол №7 від 15.11.2016 року). 2). у квітні, прибувши на сесію, студенти знову звертаються до зав. кафедри з приводу постійного тиску й погроз з боку викладача [PERSON], зокрема «хто до мене не записався на курсову роботу - на іспит можете не приходити, у цьому університеті ви нічому не навчитесь тощо; доводять інформацію щодо постійних висловлювань [PERSON] про непрофесійність усіх викладачів крім неї; 3) студенти просять дати їм можливість спокійно навчатися, а не вислуховувати на заняттях невдоволення викладачем [PERSON] ситуації в університеті. 4) Студенти мають записані на телефон висловлювання [PERSON], звернення до ректора й декана із описом ситуації й проханням втрутитися в ситуацію». «3) недопустимим вбачається тиск на студентів з боку професора [PERSON], оскільки завдання викладача учити, а не тиснути. Наголосила, що в умовах, коли важко здійснити набір студентів, така поведінка викладача є неприпустимою, студенти розчаровуються у навчанні й розказують потенційним студентам про проблеми в отриманні освітніх послуг в цьому ВНЗ». (а.с.10-11). Аналізуючи змість поширеної [PERSON] інформації про позивача суд дійшов до висновку про те, що вона принижує честь гідність та ділову репутацію позивача, оскільки містить посилання на те, що «студенти звернулись до зав кафедри із проблемою «викладач [PERSON] заставляє писати заяви на курсові роботи й записуватись тільки до неї на керівництво ними», «у квітні, прибувши на сесію, студенти знову звертаються до зав. кафедри з приводу постійного тиску й погроз з боку викладача [PERSON], зокрема «хто до мене не записався на курсову роботу - на іспит можете не приходити, у цьому університеті ви нічому не навчитесь тощо; доводять інформацію щодо постійних висловлювань [PERSON] про непрофесійність усіх викладачів крім неї.» «Недопустимим вбачається тиск на студентів з боку професора [PERSON], оскільки завдання викладача учити, а не тиснути.» Зазначена інформація беззаперечно створює негативну соціальну оцінку особи позивача в очах осіб, які були свідками її розповсюдження, принижує професійний авторитет позивача, оскільки вказує на застосування нею психічного насильства до студентів, що є незаконним та не педагогічним. Статтями 21, 28, 32 Конституції України встановлено, усі люди є вільними і рівними у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Кожна людина має право на повагу до його гідності. Кожному гарантується судовий захист права спростувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також права на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. Відповідно до ч.1 ст.275 ЦК України фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу. Відповідно до частини 3, 6 статті 277 ЦК України негативна інформація поширена про особу, вважається не достовірною, якщо особа, яка її поширила не доведе протилежного. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Відповідач не надала будь-яких доказів на підтвердження тих негативних тверджень про позивача та її діяльність, які були нею усно розповсюдженні на засіданні кафедри, в зв'язку з чим суд дійшов до висновку про те, що поширена нею інформація є недостовірною, і тому підлягає спростуванню. Оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено факт порушення особистих немайнових прав позивача [PERSON] внаслідок поширення про неї недостовірної інформації шляхом її оголошення на засіданні кафедри, відповідно до статті 277 ЦК України, є обґрунтованою вимога позивача про визнання недостовірною даної інформації та зобов'язання відповідача спростувати її у спосіб найбільш близький до способу її поширення - шляхом зобов'язання відповідача оголосити на черговому засідані кафедри менеджменту організації і адміністрування ім. М.П.Поліщука рішення суду. Суд відмовляє в задоволенні позову в частині визнання недостовірною та зобовязання спростувати інформацію, викладену в службовій записці ректору ЖНАЕУ [PERSON], голові комісії з протидії корупції [PERSON], декану факультету економіки та менеджменту [PERSON], Міністерству освіти України [PERSON], оскільки позивачем та її представником не надано суду належних та допустимих доказів поширення відповідачем у вказаний спосіб недостовірної інформації яка принижує честь гідність та ділову репутацію позивача. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати в сумі 1280 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial