Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

06.04.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 08.09.2006 року між АБ «АвтоЗАЗбанк» та [PERSON] був укладений договір №002-124/2006, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 81900,00 доларів США, зі сплатою 14% річних, з кінцевим терміном повернення 07.09.2021 року. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти. В свою чергу, відповідач у порушення умов кредитного договору свої зобов'язання належним чином не виконав внаслідок чого станом на 08.02.2016 року у нього виникла заборгованість за кредитом в сумі 14134,39 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 366264,36 грн., за відсотками в сумі 6733,22 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 174477,89 грн. 06.06.2014 року між ПАТ «БАНК КІПРУ», який є правонаступником АБ «АвтоЗАЗбанк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» був укладений договір факторингу, відповідно до якого ПАТ «БАНК КІПРУ» відступив фактору - позивачу свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах укладених з боржниками, право на вимогу якої належить клієнту на підставі документації. Внаслідок укладання вказаного договору відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором №002-124/2006 від 08.09.2006 року, позичальником якого є [PERSON] На підставі вищевикладеного просив позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив справу розглядати без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у його відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 08.09.2006 року між АБ «АвтоЗАЗбанк» та [PERSON] був укладений договір №002-124/2006, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 81900,00 доларів США, зі сплатою 14% річних, з кінцевим терміном повернення 07.09.2021 року. [PERSON] зобов'язався в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойку та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та графіком погашення. Встановлено, що АБ «АвтоЗАЗбанк» виконав свої зобов'язання за кредитним договором №002-124/2006 від 08.09.2006 року в повному обсязі та здійснив видачу кредитних коштів в сумі 81900,00 доларів США. В свою чергу, [PERSON] скористався кредитними коштами та свої зобов'язання за договором №002-124/2006 від 08.09.2006 року належним чином не виконав. Станом на 08.02.2016 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором №002-124/2006 від 08.09.2006 року становить 20867,61 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 540742,25 грн., з яких: за кредитом 14134,39 доларів США, згідно офіційного курсу НБУ становить 366264,36 грн.; за відсотками 6733,22 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 174477,89 грн. 06.06.2014 року між ПАТ «БАНК КІПРУ», який є правонаступником АБ «АвтоЗАЗбанк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» був укладений договір факторингу, відповідно до якого ПАТ «БАНК КІПРУ» відступив фактору - позивачу свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах укладених з боржниками, право на вимогу якої належить клієнту на підставі документації. Внаслідок укладання вказаного договору відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором №002-124/2006 від 08.09.2006 року, позичальником якого є [PERSON] Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Банк виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі, а [PERSON] всупереч умовам кредитного договору, не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено у письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Сплата заборгованості по відсотках, пені за несвоєчасне повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом обумовлена договором і підлягає стягненню, оскільки відповідач своєчасно не погасив суму кредиту та відсотки за користування кредитом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. [PERSON] не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що [PERSON] порушив умови кредитного договору №002-124/2006 від 08.09.2006 року, а тому з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість в сумі 540742,25 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки даних спір вирішено на користь позивача, позов задоволено, суд приходить до висновку, що судові витрати, понесені позивачем, повинні бути відшкодовані відповідачем, а саме стягненню підлягає сума судового збору 8111,13 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved