Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

06.03.2017 року до суду звернулася позивачка з позовом. Вимоги мотивувала тим, що 10.02.2011 року помер її чоловік [PERSON], якому за життя була передана у власність земельна ділянка площею 0,50 га. для ведення особистого селянського господарства, розташована на території Височанської селищної ради Охтирського району Сумської області. Померлий [PERSON] за життя правовстановлюючі документи на вказану земельну ділянку не отримував. Посилаючись на викладене, позивачка просила визнати визнати за нею право власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 0,50 га. з цільовим призначенням - ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Височанської сільської ради, Охтирського району Сумської області, після смерті [PERSON], померлого 10.02.2011 року. Позивачка та її представник, будучи належним чином сповіщеними про час та місце розгляду справи, в судові засідання не прибули, подали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали. В судове засідання представник відповідача не прибув, подав заяву про розгул справи у його відсутність, проти задоволення позовної заяви не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши докази, оцінивши їх в сукупності, встановив наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини: Встановлено, що позивачка, яка до шлюбу мала прізвище «ФЕДИНА» та [PERSON], [INFO], уклали шлюб, зареєстрований 22.10.1977 року Височанською сільською радою Охтирського району сумської області. \\а.с. 6\\ 10.02.2011 року помер [PERSON] \\а.с. 7\\. Із свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 01.11.2016 року вбачається, що спадкоємцем майна [PERSON], померлого 10.02.2011 року, є дружина [PERSON]. Спадщина, на яку видане свідоцтво, складається з житлового будинку з надвірними та побутовими спорудами, що знаходиться в с. Високе Охтирського району Сумської області, вул. Харківська (колишня Леніна), 86, розташованого на приватизованій земельній ділянці. \\а.с. 15\\. Таким чином, суд встановив, що позивачка відповідно до приписів ст.ст. 1268, 1296 ЦК України прийняла спадщину після [PERSON], про що отримала свідоцтво. Згідно розпорядження голови Охтирської районної державної адміністрації № 491, [PERSON] надана у власність земельна ділянка площею 0,50 га. рілля для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Височанської сільської ради Охтирського району Сумської областію \\а.с.8\\ Постановою державного нотаріуса Охтирського районного державної нотаріальної контори від 19.01.2017 року позивачці відмовлено у посвідченні свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,50 га. рілля для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Височанської сільської ради Охтирського району Сумської областію, у звязку з відсутністю документа чи інформації щодо належності цієї земельної ділянки спадкоємцеві за життя. \\а.с. 21\\ В довідці виконкому Височанської сільської ради Охтирського району Сумської області від 18.01.2017 року № 26 зазначено, що [PERSON] сільською радою державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,50 га не видавався, кадастровий номер не присвоювався. \\а.с. 14\\ Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В ст. 1217 ЦК України зазначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За приписами ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод від 20.03.1952 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Дослідивши приведені вище докази, суд встановив, що позивачка на законних підставах має право на спадщину після смерті свого чоловіка, але не проведення останнім державної реєстрації права власності на отриману ним земельну ділянку та відсутність правовстановлюючих документів на це майно обмежує права позивачки на оформлення правовстановлюючих документів на спадкове майно, які підлягають захисту судом. Суд знаходить законними підстави для прийняття визнання позову відповідачем та його задоволення, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Доказів, які б спростовували висновки суду, сторони не надали. Питання про судові витрати вирішити відповідно до приписів ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved