Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

06.05.2020 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним повозом. В обґрунтування позовних вимог вказує, що з 2015 по 2018 рік він перебував у шлюбі з [PERSON] , від якого вони мають дитину [PERSON] , [INFO] . Дочка проживає разом із матір`ю. Відносини між ним та відповідачем мають конфліктний характер. Він намагається брати активну участь у вихованні дочки, матеріально її забезпечує. Він та [PERSON] не можуть дійти згоди щодо способу виконання ним батьківських обов`язків в частині побачень із дитиною. В 2018 році орган опіки та піклування своїм розпорядженням встановив йому порядок побачень з дитиною. Проте відповідач перешкоджає йому у побаченнях з дитиною, у зв`язку із чим він неодноразово звертався до органів поліції. Через зайнятість на роботі йому незручно бачитись із дитиною в робочі дні тижня. Він бажає зустрічатись із донькою кожної суботи та повертати її матері у неділю вранці. Просить суд встановити йому порядок побачень із дочкою [PERSON] : -з 11-00 години суботи до 11-00 години неділі щотижня; -два тижня на рік на початку серпня з першої суботи серпня для літнього відпочинку; -один день на рік для святкування дня народження дитини. 14.07.2020 року суддя відкрив загальне позовне провадження по справі та призначив по справі підготовче засідання. 12.08.2020 року відповідач [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування заперечень вказує, що вона не перешкоджала побаченню батька із дочкою, виконувала розпорядження органу опіки та піклування щодо порядку побачень. Дочка відвідує дитячий садок, після чого по понеділкам, середам та п`ятницям увечері займається хореографією. Вона пропонувала [PERSON] забирати дочку з дитячого садка, відводити на зайняття, після чого повертати додому. Проте він зустрічатись із дитиною в робочі дні не бажає, хоче проводити з нею час лише на вихідних в суботу. [PERSON] хоче проводити свій вільний час із дитиною у зручні для нього дні та часи, при цьому не враховуючи розпорядок дня своєї дочки. Вважає, що розпорядженням органу опіки та піклування встановлений найбільш сприятливий графік побачень, в якому враховані в першу чергу інтереси дитини (т.1 а.с.88-93). 18.09.2020 року позивач [PERSON] подав відповідь на відзив, в якій вказав, що не має заборгованості по аліментам. Зазначає про неналежне ставлення [PERSON] до доньки, яка витрачає кошти на утримання дитини не за призначенням. Під час зустрічей із дитиною він намагається займатись лікуванням дочки, її розвитком. З приводу побачень із дочкою вказав, що він працює кожен день до 20-21 години, тому не може бачитись із дитиною в робочі дні (т.1 а.с. 108-126). 30.10.2020 року відповідач [PERSON] подала заперечення, в якому зазначила, що вона ніколи не створювала перешкоди [PERSON] бачитись із дитиною (т.1 а.с. 166-169). 04.11.2020 року суд закрив підготовче провадження по справі. 08.12.2020 року суд відмовив [PERSON] у долученні до справи додаткових доказів т.1. а.с. 220) відповідно до його заяви від 01.12.2020 року у зв`язку із тим, що клопотання було подано після закриття підготовчого судового засідання. 24.02.2021 року з аналогічних причин суд відмовив у долученні до справи додаткових доказів позивачу та її представнику та відповідачу (т.2 а.с. 42). В судовому засіданні [PERSON] та його представник адвокат Ревкова А.К. позовні вимоги підтримали. Позивач пояснив суду, що графік побачень, встановлений розпорядженням органу опіки та піклування, його не влаштовує, оскільки він працює до пізнього часу кожен робочий день, а тому не може зустрічатись із дочкою по робочим дням. В 2020 році він переїхав проживати в іншу квартиру, яка розташована не в Хортицькому районі міста Запоріжжя, тому витрачає багато часу доїхати до місця проживання відповідача. В судових дебатах представник позивача адвокат Ревкова А.К. просила суд встановити графік побачень, визначений висновком органу опіки та піклування від 04.12.2020 року. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Богун І.А. проти позову заперечили з підстав, викладених у відзиві на позов. Відповідач суду пояснила, що у неї з [PERSON] після розірвання шлюбу виникали конфлікти з приводу участі батька у вихованні дитини. Орган опіки та піклування встановив графік побачень, в якому враховані інтереси дитини. зазначила, що дочка [PERSON] по робочим дням відвідує дитячий садок з 08 до 17 години. По понеділках, середах, п`ятницях увечері та зранку суботи дочка займається танцями. По вівторкам та четвергам з 16 до 19 години дитина відвідує підготовчі курси в школі. Вона заперечує проти того, щоб [PERSON] забирав дитину кожні вихідні, оскільки у неї не залишиться часу, який вона зможе проводити із своєю дочкою. Не заперечувала проти того, щоб [PERSON] проводив із донькою свою відпустку. Пропонувала декілька варіантів графіку побачень батька із дитиною. Перший варіант будь-які два дні робочого тижня до 20-00 години, перші та треті вихідні дні місяця з 09-00 години суботи до 12 години неділі. Другий варіант - будь-які два дні робочого тижня до 20-00 години та один день після дитячого саду з ночівлею, через одну п`ятницю після дитячого саду до 20-00 години суботи (т.2 а.с. 33). Представник органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району просила суд встановити порядок побачень, затверджений у висновку по справі від 04.12.2020 року (а.с. 224). Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків. Відповідно до частини першої статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з частиною першою статті 18 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частинами першою, третьою статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізувалося Європейським судом з прав людини (далі ЄСПЛ), практика якого відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» і частини четвертої статті 10 ЦПК України застосовується судами України як джерело права. Так, у рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», заява № 31111/04, ЄСПЛ зазначав, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага та, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом статей 150, 155 СК України, здійснюючи свої права та виконуючи обов`язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Частиною першою статті 151 СК України визначено, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини, а стаття 153 цього Кодексу встановлює право матері, батька та дитина на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Отже, обов`язки щодо забезпечення розвитку дитини покладаються на обох батьків, кожен із батьків зобов`язаний брати участь у вихованні дитини не епізодично, а постійно, такі зустрічі не повинні носити формальний характер, при цьому слід дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини. Відповідно до статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Вказані норми права кореспондуються зі статтею 15 Закону України «Про охорону дитинства», відповідно до положень якої батьки, що проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право на спілкування з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебували у зареєстрованому шлюбі з 18.09.2015 року до розірвання його Хортицьким районним судом м. Запоріжжя 20.07.2018 року (т.1 а.с. 14, 17). Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] (т.1 а.с. 14). Дитина проживає разом із матір`ю, чого сторони не заперечують. [PERSON] працює бухгалтером в ТОВ «Будівельна компанія «Дельта ІІІ». Графік її роботи з понеділка по п`ятницю з 08-30 до 17-00 години (т.1 а.с. 172). 06.09.2018 року орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району своїм розпорядженням встановив порядок побачень [PERSON] з малолітньою [PERSON] щовівторка, щосереди, щоп`ятниці з 17-30 до 20-00 години, щосуботи з 09 до 13 години, інші дні та часи вирішувати за згодою між батьками (т.1 а.с. 21). Між сторонами виник спір з приводу побачень позивача із дитиною, про що свідчать численні звернення [PERSON] до правоохоронних та інших органів (т.1 а.с. 22-27, 134-135, 228-231). При цьому в матеріалах справи відсутні докази того, що будь-яка особа, зокрема [PERSON] , була притягнута до будь-якого виду відповідальності за заявами [PERSON] . Згідно розрахунку заборгованості по аліментам від 30.04.2020 року [PERSON] має заборгованість, розмір якої становить 24,19 грн., а тому є незначним (т.1 а.с. 28-29). Згідно розрахунку від 10.09.2020 року, у [PERSON] заборгованість по аліментам відсутня (т.1 а.с. 127-128). Кожна із сторін надала суду висновок психолога, складений за результатами спілкування із дитиною [PERSON] , 2015 року народження. Так, згідно висновку психолога [PERSON] , наданого позивачем, дитина [PERSON] виховується матір`ю та вітчимом, які мають негативний вплив на дитину. Дитина є свідком сварок між дорослими. [PERSON] має низький рівень емоційної близькості з матір`ю, натомість дуже близька із батьком (т.1 а.с. 129-130). Відповідно до висновку психолога [PERSON] , наданого відповідачем, в оточенні дитини [PERSON] не виявлені дорослі, як негативно впливають на її психологічний розвиток. Ознак спричинення дитині психологічних травм та ознак порушення психіки не виявлено (т.1 а.с. 175-177). [PERSON] , 2015 року народження, займається на підготовчих курсах в ЗСШ №40 Хортицького району м. Запоріжжя з 01.10.2020 року (т.1 а.с. 182). 05.10.2020 року відділом по Хортицькому району служби (управління) у справах дітей ЗМР було проведено обстеження умов проживання [PERSON] , та встановлено, що вона проживає за адресою: [ADDRESS] разом із матір`ю [PERSON] та вітчимом [PERSON] (т.1 а.с. 190). 04.12.2020 року орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району затвердив висновок щодо розв`язання спору між сторонами по справі, встановивши такий графік побачень [PERSON] із донькою (т.1 а.с. 224-225): - перша та третя субота з 11 до 20 години; - друга та четверта субота з 11 до 11 години неділі; - з першої суботи серпня на 14 днів для літнього відпочинку; - будній день з ночівлею за бажання дитини; - 02.09.2020 щороку для святкування дня народження дитини; - інші дні та часи за згодою між батьками. В судовому засіданні судом були допитані свідки, які дали наступні пояснення. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є співмешканкою [PERSON] . Позивач працює з понеділка по п`ятницю до 21 години, також працює по неділях. Тому [PERSON] має вільний час для побачень із дитиною лише по суботах. Свідок [PERSON] суду пояснила, що знайома із сторонами з 2017 року. [PERSON] мав мало часу для спілкування із своєю дочкою, казав, що йому нема коли. Свідок [PERSON] суду пояснив, що є співмешканцем [PERSON] . Йому відомо, що між [PERSON] та її колишнім чоловіком [PERSON] існують конфліктні відносини з приводу побачень батька із дитиною. [PERSON] декілька разів не давала дочку для побачення [PERSON] , коли дитина хворіла та коли вона виїжджала з донькою за межі міста. [PERSON] регулярно звертається з цього приводу до поліції. Суд вислухав думку дитини [PERSON] 2015 року народження щодо розв`язання спору між батьками. [PERSON] пояснила, що з понеділка по п`ятницю вона ходить у дитячий садок. По вівторкам та четвергам після садка вона ходить на заняття до школи. Також вона займається танцями, відвідує заняття увечері по понеділкам, середам, п`ятницям, а також в суботу зранку. По суботам батько забирає її до себе додому, вона залишається у нього на ніч. В квартирі у батька у неї є власне ліжко. Вона бажає проводити багато часу із батьком. Проаналізувавши докази по справі, зокрема пояснення, надані в судовому засіданні, суд встановив, що після розірвання шлюбу між сторонами по справі виникли певні конфліктні відносини з приводу участі кожного з батьків у вихованні дитини. На час розгляду справи сторони проживають окремо, кожен перебуває у нових фактичних шлюбних відносинах. Спір між [PERSON] та [PERSON] щодо порядку побачень із дитиною був частково вирішений розпорядженням органу опуки та піклування в 2018 році. Проте, графік побачень не в повній мірі враховує всі обставини, які склались між батьками дитини, що стало причиною звернення [PERSON] до суду із даним позовом. Надавши оцінку доводам кожної сторони, суд встановив, що позивач та відповідач належним чином виконують свої батьківські обов`язки, спілкування з кожним із батьків сприяє нормальному розвитку малолітньої [PERSON] . Будь-якого негативного впливу на дитину з боку батьків або їх оточення судом встановлено не було. Суд встановив, що звинувачення сторін в бік один одного щодо неналежного ставлення до їх спільної дитини викликано в першу чергу їхніми особистими відносинами, які погіршились внаслідок розірвання шлюбу та недосягненням згоди щодо участі кожного у вихованні дочки. Суд вирішив, що найкращім інтересам малолітньої [PERSON] буде визначення такого порядку спілкування із батьком [PERSON] , за кого буде дотримана рівновага, яка дозволить дитині підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками. Надавши аналіз висновку органу опіки та піклування щодо розв`язання спору від 04.12.2020 року, суд знаходить його достатньо ґрунтовним та справедливим. Разом з тим, в судовому засіданні суд встановив обставини, які дають підстави у незначній мірі відійти від висновку з урахуванням інтересів дитини [PERSON] . Суд, вислухавши пояснення сторін та заслухавши думку дитини щодо спору, встановив, що малолітня [PERSON] має мало вільного часу в робочі дні тижня, оскільки з 08 до 17 години вона знаходиться у дитячому садку, після чого кожного дня займається танцями або відвідує підготовчі зайняття в школі. Таким чином, у малолітньої [PERSON] залишається мало вільного часу в будні дні, який вона провести із своїми батьками. Тому суд вважає неприйнятним графік побачень, запропонований у позовній заяві [PERSON] , за якого він буде проводити із дочкою кожен вихідний день з 11 години суботи до 11 години неділі. В такому разі матері дитини [PERSON] для спілкування із донькою залишаться лише декілька годин увечері по робочим дням та півдня у неділю. Крім того, такий графік зробить неможливим для відповідача провести з дитиною свої вихідні дні, наприклад виїхати з міста на два вихідних дня для відпочинку, відвідати родичів та інше. Позивач [PERSON] посилався в обґрунтування своїх вимог на те, що він зайнятий на роботі по робочим дням тижня до 21 години, має вільний час лише по суботах. Проте, суду належних доказів такої зайнятості надано не було. Крім того, слід відзначити, що батьки дітей мають не лише права, а й обов`язки (ст.150-151 СК України). Тому, якщо для свого розвитку, малолітня [PERSON] потребує відвідування після дитячого садка танцювального гуртка та підготовчих курсів, то кожен із батьків зобов`язаний брати участь в цих заняттях, забирати та відводити на них дитину. Також суд зазначає, що порядок спілкування має в першу чергу враховувати не графік роботи батьків дитини, а інтереси самої дитини. У зв`язку із цим, суд вирішив, що порядок побачень [PERSON] із дочкою має включати один будній день із ночівлею у батька, для того щоб [PERSON] брав участь у відвідуванні дочкою дитячого садка та занять дитини увечері. Побачення у вихідні дні мають чергуватись, для того, щоб малолітня [PERSON] могла провести свій вільний час у вихідні як з батьком, так і з матір`ю. Суд враховує побажання малолітньої [PERSON] залишатись на ніч у батька. У зв`язку із цим, суд встановлює позивачу побачення із дочкою у перші та треті вихідні дні місяця, з 09-00 години суботи до 12-00 години неділі, та кожної п`ятої суботи місяця з 09-00 до 20-00 години. Суд підтримує пропозицію органу опіки та піклування щодо надання [PERSON] двох тижнів у серпні для літнього відпочинку та одного дня на рік для святкування дня народження дитини, враховуючи, що у сторін відсутні суттєві розбіжності щодо цього питання. Таким чином, проаналізувавши позовні вимоги [PERSON] , суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

Outcome: partial