overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

06 січня 2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON] мотивуючи його тим, що 18 лютого 2014 року зареєструвала з відповідачем шлюб. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обовязки. На початку серпня 2016 року між ними припинилися шлюбні відносини і вони почали проживати окремо. Вважає, що збереження сімї стало недоцільним. В судове засідання позивач та її представник не зявились. В поданій суду заяві позивач просила слухати справу у її відсутності, шлюб розірвати. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Враховуючи заяву позивача, суд вважає можливим, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України, розглянути справу у відсутність відповідача по наявних у справі доказах та ухвалити заочне рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється через неявку всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БВ № 157533 від 11.11.2016. Сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, відносин не підтримують. В шлюбі народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем (а.с. 5-6). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що шлюб між сторонами існує формально, його збереження є неможливим і буде суперечити інтересам сторін, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

06 січня 2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, відповідно до якого просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON], посилаючись на те, що сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, сімейні стосунки між ними припинені. В судове засідання позивач не зявилась, надала письмову заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Правда». Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просить судове засідання проводити за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~\~ Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, сторони розуміють наслідки відповідних процесуальних дій, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 04 червня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 507. (а.с. 4) Від шлюбу сторони мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження останнього, який проживає з позивачкою. (а.с. 5) Спільне життя подружжя не склалося через відсутність взаємопорозуміння, різні погляди на сімейне життя та виховання дитини, втрату почуття любові один до одного, внаслідок чого фактично шлюбні відносини припинились з травня 2016 року, втрачено довіру, спільного господарства\~ не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Подружжям було прийнято рішення проживати окремо один від одного. Суд вважає, що в наданні сторонам строку для примирення немає підстав, оскільки встановлено, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу неможливо. Вимоги щодо розподілу майна не предявлялись. Таким чином,\~ з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, встановивши, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, вважає за необхідне позов задовольнити. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

06 січня 2017 року до суду надійшла заява завідуючого 2-А відділення Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні імені [PERSON] [PERSON] про визнання доцільною госпіталізацію та лікування в психіатричному закладі [PERSON], [INFO], заява обґрунтована тим, що 05.01.2017 року о 21 годині 40 хвилин на стаціонарне лікування до ПОКПЛ ім.О.Ф.Мальцева за направленням лікаря ШМД був госпіталізований [PERSON], [INFO], з діагнозом: шизофренія, параноїдна форма, параноїдний синдром. У звязку з чим просили суд визнати доцільною госпіталізацію та лікування в психіатричному закладі [PERSON], [INFO]. В судове засідання представник Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ПОКПЛ ім.О.Ф.Мальцева не зявився, хоча був повідомлений про час, день та місце слухання справи. Суд вважає можливим слухати справу у відсутності представника Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ПОКПЛ ім.О.Ф.Мальцева. Хворий [PERSON] не був доставлений в судове засідання в зв»язку зі станом здоров»я. Прокурор Сорочинська О.М. в судовому засіданні заяву підтримала, просила задовольнити. Суд, заслухавши прокурора Сорочинську О.М., вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 05.01.2017 року о 21 годині 40 хвилин на стаціонарне лікування до ПОКПЛ ім.О.Ф.Мальцева за направленням лікаря ШМД був госпіталізований [PERSON], [INFO], з діагнозом: шизофренія, параноїдна форма, параноїдний синдром. 06.01.2017 року висновком комісії лікарів-психіатрів ПОКПЛ ім.О.Ф.Мальцева [PERSON] встановлено клінічний діагноз: шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-параноїдний синдром. Рішенням Конституційного суду України від 01.06.2016 року № 2-рп/2016 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» (справа про судовий контроль за госпіталізацією недієздатних осіб до психіатричного закладу) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року № 1489-ІІІ з наступними змінами у взаємозвязку з положенням частини другої цієї статті стосовного госпіталізації особи, визнаною у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. У звязку з вищевикладеним, суд вважає за можливе госпіталізувати [PERSON], [INFO] до Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

06 січня 2017 року до суду подано позов [PERSON] до [PERSON], в якому позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивач подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав та просив задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не зявилася, причин неявки суду не повідомлено, тому суд розглянув справу за відсутності відповідача. Дослідивши надані суду докази, суд вважає необхідним позов задовольнити з наступних підстав. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28 липня 1995 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, актовий запис 1087, серії 1-ВЛ № 308082, зареєстрований в палаці «Центральний» м. Харків Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Статтею 24 СК України також визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Із поданих суду доказів та тексту позовної заяви судом встановлено, що волевиявлення позивача спрямоване на розірвання шлюбу і примусити сторони в такому випадку продовжувати шлюбні стосунки суд не може, а примирення в такому випадку буде суперечити моральним засадам суспільства. Враховуючи наведене, відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд вважає необхідним шлюб, зареєстрований між сторонами розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-05 00:00:00

06 січня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: м. Павлоград, вул. Комарова, 16/65. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 05.01.2017 р. о 16 год. 40 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора агресивна та становить безпосередню небезпеку для себе та оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 05.01.2017 р. о 16 год. 40 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра [PERSON] міської лікарні № 1 м. Павлоград. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора не спить, збуджена, агресивна до рідних та матері. [PERSON] було поставлено попередній діагноз гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що їй необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-05 00:00:00

06 січня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський р-н, с. Миколаївка, вул. Зелена, 6. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 03.01.2017 р. о 21 год. 30 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, обумовлює небезпеку для себе та оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 03.01.2017 р. о 21 год. 30 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Шевченко лікарні КЗ „ДМП № 1 ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий скарг не висловлює. Неохайний. Доступний крайнє формальному мовному контакту, на запитання відповідає неохоче, не в плані заданого. Зісковзує на теми не маючих відношення до запитань. Резонерствує на тему кожного запитання. Обособлений, мова тиха, загальмована. Знає, що знаходиться в психіатричній лікарні, приблизно орієнтований у календарному часі. Настрій нестійкий, легко афектується. Напружений, тривожний. Стверджує, що мати від нього хоче «позбавитися, труїть їжою». Звучать маячні ідеї відносини, переслідування на адресу оточуючих, звинувачує усіх в госпіталізації. Поведінкою не виключає наявність слухових галюцинацій. Настрій нестійкий. Емоційно напружений, тривожний. Мислення паралогічне з зісковзуванням, загальмоване по темпу. Психічно хворим себе не вважає. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-05 00:00:00

06 січня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: м. Дніпро, вул. Кривоноса, 153.. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 05.01.2017р. о 22 год. 46 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 05.01.2017р. о 22 год. 46 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Свіріна лікарні КЗ „ОЦЕМД та МК ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий тривожний, напружений, не доступний продуктивному контакту. Наносить собі самопорізи. Відмовляється від їжі. [PERSON] було поставлено попередній діагноз гострий поліморфний психотичний розлад. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

06 січня 2017 року позивач звернувся до Центрального районного суду м.Миколаїва із позовом, в якому просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою №37 по вул. 3 Слобідська,57 в м.Миколаєві посилаючись на вимоги ст. 71,72 ЖК України. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився,про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справа розглянута у відсутності сторін, в порядку заочного розгляду, оскільки в справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. 10 серпня 1992 року виконкомом Центральної районної Ради народних депутатів видано Свідоцтво про право власності на житловий будинок,а саме квартиру [ADDRESS], яка належить на праві власності [PERSON] Відповідач не проживає за місцем свого проживання. Усі витрати по оплаті житлово-комунальних послуг позивач сплачує самостійно, ніякої допомоги від відповідача не отримує. Факт не проживання відповідача у вищезазначеній квартирі підтвердили, у акті про не проживання особи за місцем реєстрації, [PERSON], [PERSON], [PERSON] В своїй заяві, позивач посилається на положення ст. 71 ЖК України, проте такі вимоги на позивача не розповсюджується, оскільки він є власником вищевказаної квартири. Натомість відповідно до ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На підставі викладеного, у відповідності у відповідності зі ст. 405 ЦК України, суд дійшов до висновку про відсутність відповідача понад один рік в квартирі [ADDRESS], враховуючи тривалість не проживання, без поважних причин, що є підставою для визнання його таким, що втратив право користування вищезазначеною квартирою. Таким чином, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

06 січня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 21 січня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції у місті Донецьку за актовим записом №16. Від спільного проживання у них 24 липня 2006 року народився син - [PERSON]. В 2008 року позивач переїхав жити окремо від відповідачки. З 2008 року по теперішній час шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, повністю втрачено почуття любові і взаємоповаги, з огляду на що просить шлюб розірвати. Відповідно до розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 року № 27/0/38-14, дана позовна заява підлягає розгляду Дзержинським міським судом Донецької області. Позивач у судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує повністю, наполягає на їх задоволенні. Відповідачка в судове засідання також не зявилась, надала суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, заявлені позовні вимоги визнає повністю, проти їх задоволення не заперечує. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON]. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку щодо наявності правових підстав для задоволення заявлених вимог, з огляду на викладене нижче. На підставі ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Враховуючи факт надання обома сторонами письмових заяв про розгляд справи за їх відсутності, небажання подружжя зберегти шлюб, відсутність спору щодо подальшого проживання дитини із матірю, відсутність майнового спору та питань щодо утримання сина, суд приходить до висновку, що примирення сторін неможливе, подальше збереження шлюбу інтересам подружжя не відповідатиме, беручи до уваги відсутність доказів на підтведження того факту, що розірвання даного шлюбу суперечить інтересам подружжя чи іхньої малолітньої дитини, суд приходить до висновку щодо наявності правових підстав для задоволення позову шляхом розірвання шлюбу між сторонами. В свою чергу, відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, відповідачу - [PERSON] (дошлюбне прізвище - Запромьотова) [PERSON], після розірвання шлюбу залишити прізвище Петренко.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

06 січня 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. З 20 серпня 2002 року, сторони перебувають в юридичному шлюбі (а.с.3). Від даного шлюбу, у них народилася донька [PERSON], [INFO] (а.с.6), донька [PERSON], [INFO] (а.с.4) та донька [PERSON], [INFO] (а.с.5), які проживають разом з матірю та знаходяться на її утриманні (а.с.8). Мотивуючи тим, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, тому позивачка і просить суд стягнути з нього аліменти на утримання дітей. В судове засідання позивачка не зявилася, проте завчасно подала заяву в якій заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити, просила слухати справу у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але завчасно подав заяву в якій позовні вимоги визнав, проти позову не заперечував, просив справу слухати у його відсутності. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх\~ осіб,\~ які беруть участь у справі розгляд справи здійснюється судом за відсутності\~ осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Враховуючи, що відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей, та що відповідач визнав заявлені вимоги, то суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 180, 182, 183 СК України,

Outcome: approved