Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

05 січня 2021 року [PERSON] звернувся до [PERSON] з позовом, в якому просить змінити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 29 квітня 2015 року на утримання сина [PERSON] , 2011 року народження в розмірі ј частини від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, до розміру 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. 22 березня 2021 року [PERSON] змінив позовні вимоги, просив змінити спосіб стягнення аліментів та розмір аліментів до 2000 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення повноліття, а також просив відкликати з Шевченківського відділу державної виконавчої служби виконавчий лист про стягнення з нього аліментів в розмірі ј частини на утримання сина [PERSON] . В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що розмір аліментів, які він сплачує, відповідно до вказаного рішення суду, значно перевищує прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Оскільки він має статус учасника бойових дій, його син має можливість користуватися пільгами та допомогою, які надаються членам сімей учасників бойових дій. Отже, він здійснює значний фінансовий вклад для утримання сина. Крім того, в 2016 році він зареєстрував шлюб з [PERSON] , з якою проживають разом, ведуть спільне господарство, мають спільну доньку [PERSON] , 2018 року народження, на утримання якої, відповідно до судового наказу Шевченківського районного суду м.Львова, він сплачує аліменти в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дружина не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Також він надає матеріальну допомогу для своєї матері [PERSON] , 1958 року народження, оскільки, у зв`язку з гіпертонічною хворобою, вона потребує постійного лікування, а її пенсії недостатньо. Він сам є особою з інвалідністю 3-ї групи та потребує лікування. Крім того, вказує, що його матеріальний стан погіршився, оскільки після звільнення розмір його пенсії значно менший порівняно з розміром заробітної плати, яку він отримував на час присудження аліментів; ніякого нерухомого майна не має. Вважає, що зменшення розміру аліментів на утримання сина істотно не вплине на інтереси дитини, з огляду на те, що відповідач, як мати дитини, теж має обов`язок по її утриманню. 06 січня 2021 року позовну заяву було залишено без руху. 08 лютого 2021 року позивач усунув недоліки позовної заяви. 24 лютого 2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження та постановлено здійснювати розгляд справи без повідомлення (виклику) сторін. 11 березня 2021 року відповідач [PERSON] надала відзив на позов, в якому вказала, що вважає позовні вимоги безпідставними. Зазначає, що крім гімназії, син навчається в художній школі, займається спортом, вивчає іноземну мову, тому вона витрачає значні кошти на приладдя, інвентар, підручники і т. д. Просила в позові відмовити, оскільки відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів, а не платника аліментів. 22 березня 2021 року позивач надав заяву про зміну позовних вимог, в якому просив змінити спосіб стягнення та розмір стягуваних з нього аліментів до 2000 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення повноліття мотивуючи тим, що не має постійного заробітку, має проблеми зі здоров`ям, тому може виникнути заборгованість зі сплати аліментів, що, в свою чергу, негативно впливатиме на належний та гармонійний розвиток сина. Крім того, 22 березня 2021 року позивач надав відповідь на відзив, в якій вказував, що на сина, як дитину учасника АТО/ООС, поширюються пільги щодо оплати за харчування (що підтверджено наданою позивачкою ж довідкою Полонської гімназії), навчання у дитячій художній школі; жодних належних доказів на підтвердження витрат, яких відповідач, ніби, зазнає у зв`язку з додатковими заняттями сина не надано. Натомість, матеріальний і фінансовий стан відповідача значно покращився, оскільки вона отримує дохід від праці в компанії «Юнайс мультибренд», відомості про що регулярно оприлюднює в соціальній мережі, володіє значним нерухомим майном - у 2018 році придбала житловий будинок, крім того має у власності ще два будинки, земельну ділянку. У зв`язку з наведеним, просив задовольнити позов. 29 березня 2021 року відповідач надала відзив на уточнену позовну заяву, в якому вказує, що дійсно несе додаткові витрати на фізичний та інтелектуальний розвиток дитини, на підтвердження чого надає письмові докази; мати позивача працює за кордоном в Італії, отримує пенсію за віком, не є особою з інвалідністю, додаткового догляду не потребує; наявність в позивача іншої сім`ї та другої дитини на утриманні, як і наявність в неї нерухомого майна, не є підставою для зміни розміру аліментів. Заперечує проти встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, оскільки сам позивач вказав в позовній заяві, що не має постійного заробітку, має проблеми зі здоров`ям, тому може виникнути заборгованість зі сплати аліментів. Крім того, стверджує, що позивач замовчує, що має постійне місце роботи. У зв`язку з наведеним, вважає доводи позивача необґрунтованими, просить відмовити в задоволенні позову. 13 квітня 2021 року позивач [PERSON] надав доповнення до відповіді на відзив, де вказує, що його мати на даний час за кордоном не працює, потребує постійного лікування, розмір аліментів, які він сплачує на утриманні своєї доньки від другого шлюбу становить 960,50 грн., що є значно меншим, порівняно з тим, який сплачується на утримання сина, що є соціально несправедливим та непропорційним, тому наполягає на задоволенні позову. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини третьої статті 12, ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Судом встановлено, що відповідно до даних рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 29 квітня 2015 року (а.с.14) вирішено стягувати з [PERSON] на утримання сина [PERSON] , 2011 року народження, аліменти в розмірі ј частини від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до інформації Шевченківського відділу ДВС у м.Львів №85395 від 23.11.2020/В-7 (а.с.15), у відділі перебуває виконавче провадження про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання свого сина [PERSON] , заборгованість за період часу з 29.05.2015 р. по 30.11.2020 р. відсутня, що підтверджено даними розрахунку (а.с.16-18). Відповідно до даних посвідчення серії [NUMBER] [PERSON] має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій (а.с.19). Даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] підтверджено факт укладення 26.11.2016 р. шлюбу [PERSON] з [PERSON] , яка після реєстрації шлюбу отримала прізвище « [PERSON] » (а.с.20). З даних свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.21). Згідно з даними довідок про реєстрацію місця проживання особи (а.с.22, 23) та акта Львівського КП «Балатон-409» (а.с.24) [PERSON] , [PERSON] зареєстровані, а [PERSON] фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до судового наказу Шевченківського районного суду м.Львова від 04.12.2020 р. з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 30.11.2020р. і до досягнення дитиною повноліття. (а.с.20). Відповідно до даних довідки про доходи, сформованої засобами автоматичних систем Пенсійного фонду України, [PERSON] перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ у Львівській області і отримує пенсію по інвалідності в розмірі 12498 грн. (а.с.36). З даних інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованої станом на 19.11.2020 р., в Державному реєстрі речових прав відсутні відомості на нерухоме майно [PERSON] (а.с.37). Відповідно до даних пенсійного посвідчення, для [PERSON] призначено пенсію по інвалідності 3-ї групи, інвалідність внаслідок війни (а.с.38). За даними довідки обласної МСЕК №2 Львівського обласного центру медико-соціальної експертизи серії 12 ААБ №347325, виданої 05.05.2020 р., [PERSON] встановлено 3-тю групу інвалідності, рекомендовано лікування у кардіолога, невропатолога (а.с.39). З даних довідки №546 від 09.12.2020 р., виданої начальником клініки АПД ВМКЦЗР, [PERSON] дійсно неодноразово перебував на стаціонарному та амбулаторному лікуванні (а.с.40). Відповідно до даних довідки №4, виданої директором Полонської дитячої художньої школи [PERSON] навчається в даному закладі, приладдя для навчання дітей купують батьки (а.с.63). Відповідно до даних довідки №2 від 10.03.2021 р., виданої ПП [PERSON] , [PERSON] з метою забезпечення своєї дитини навчальними матеріалами за програмою науково-педагогічного проекту «Інтелект України» сплатила з червня 2018 року по березень 2021 року 6480 грн., ціна одного комплекту навчальних посібників на місяць становить 240 грн. (а.с.66). Відповідно до даних інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, для [PERSON] на праві власності належить житловий будинок площею 48, 9 м2 по [ADDRESS] , який отримано у спадщину 30.07.2020 р., житловий будинок площею 76,9 м2 по [ADDRESS] , набутий 14.03.20218 р. відповідно до договору купівлі-продажу, та 23/150 житлового будинку площею 143, 4 м2 по [ADDRESS] , що 10.06.2015 р. отримано у спадщину (а.с.87-91). Відповідно до даних довідки регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській області №31/13-4641 від 05.02.2021 за [PERSON] не зареєстровано жодного транспортного засобу (а.с.93). Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Отже, законом передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів (постанови Верховного Суду від 13 лютого 2020 року у справі № 466/4009/18, від 05 лютого 2020 року у справі № 664/252/19-ц, від 22 січня 2020 року у справі № 691/1497/18). При цьому зміна сімейного стану позивача, а саме народження у нього іншої дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів (постанова ВС у справі № 565/2071/19 від 16 вересня 2020 р.) З матеріалів справи вбачається, що як матеріальний, так і сімейний стан позивача [PERSON] змінилися, проте, оскільки рішенням суду присуджено стягувати з нього аліменти в частці від заробітку, то, відповідно, зважаючи на те, що його доходи зменшились, ј частина доходу, з якого вираховується розмір аліментів, що підлягають сплаті на утримання сина, також зменшиться. Крім того, аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що за позовом платника аліментів може бути зменшено раніше встановлений розмір аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, зокрема, зміни матеріального або сімейного стану, погіршення здоров`я, тоді як право вимагати зміни способу присудження аліментів має лише одержувач аліментів. Відповідач [PERSON] , як одержувач аліментів, не погоджується на зміну способу їх стягнення. Отже, зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] до задоволення не підлягає.

Outcome: dismissed