Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

06.06.2014 року позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з даним позовом, який обґрунтовує тим, що 14.09.2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір відповідно до якого позивач надав відповідачці кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач виконав свої зобов'язання за даним кредитним договором надавши відповідачці кредит у межах встановленого ліміту, проте відповідачка належним чином обов'язки щодо повернення кредиту та сплати відсотків не виконує, у зв'язку з чим станом на 30.04.2014 року у неї утворилась заборгованість в загальному розмірі 18652,96 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачки на свою користь. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачка позов визнала частково та не заперечувала проти стягнення з неї тіла кредиту. Щодо вимог позивача про стягнення процентів, комісії та штрафів - заперечувала, посилаючись на необґрунтованість та незаконність вимог позивача в цій частині. Зокрема, вказувала, що між нею та банком не укладалось кредитного договору, умовами якого передбачено нарахування зазначених складових заборгованості. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи, 14.09.2010 між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] досягнуто домовленості про надання банківських послуг, в тому числі щодо кредитування карткового рахунку в межах встановленого ліміту 5000,00 грн. 17.11.2014 між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] погоджено умови кредитування, зокрема, процентну ставку за користування кредитом в розмірі 2,5% в місяць (30% річних). Також, згідно анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг сторони досягли домовленості, що вказана заява, разом із пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ними договір про надання банківських послуг. Таким чином, судом встановлено, що спірні правовідносини між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] регулюються положеннями параграфу 2 глави 71 ЦК України, та до них відповідно до ст. 634 ЦК України, підлягають застосуванню положення Умов та правил надання банківських послуг. Крім того встановлено, що на виконання умов договору від 14.09.2010 позивачем встановлено відповідачці ліміт кредитування на картковий рахунок, в свою чергу позивачка скористалась послугами банку та отримала кредит шляхом зняття готівки в межах встановленого ліміту. Згідно п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, відповідачка зобов'язалася погашати заборгованість за кредитом, процентах за його використання, по перевищенню платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. У силу ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦКУ передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Встановлено, що відповідачка порушила умови договору щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та інші зобов'язання за договором і має заборгованість, що вбачається з наданого позивачем розрахунку, та не оспорюється відповідачкою. Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Так, відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, передбаченого обов'язок позичальника у разі невиконання зобов'язань за договором на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до розрахунку доданому до позовної заяви станом на 30.04.2014 року заборгованість відповідачки [PERSON] перед позивачем ПАТ КБ «Приватбанк» за договором від 14.09.2010 року становить 18652,96 грн., в тому числі: за кредитом - 12026,22 грн., за процентами - 4612,31 грн., з комісії - 650,00 грн., штраф - 500,00 грн. (фіксована частина) та 864,43 грн. (процентна складова). Положеннями ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За змістом ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Твердження відповідачки про відсутність договірних відносин між нею та ПАТ КБ «Приватбанк» не знайшли підтвердження в ході судового розгляду та спростовуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами, водночас вимоги позивача суд вважає законними та обґрунтованими. Виходячи з вище викладеного, беручи до уваги факт порушення відповідачкою умов договору, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 243,60 грн. За наведеним та

Outcome: approved