overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

06 серпня 2015 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона із відповідачем з 23 липня 2004 року перебуває у шлюбі, зареєстрованому Маріупольським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 371. Дітей від шлюбу не мають. Фактично шлюбні стосунки між ними припинені вісім місяців тому через різні погляди на життя. Позивач вважає, що шлюб необхідно розірвати. Майнового спору немає. Просила позов задовольнити. У судове засідання позивач не зявилися, надала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила шлюб розірвати. Відповідач до судового засідання не зявився, надав заяву з проханням розглядати справу його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-НО №238686, виданого 23 липня 2004 року Маріупольським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №371, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Майновий спір на теперішній час між сторонами відсутній. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов. Згідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище відповідачу залишити без змін «Холодова».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

06 серпня 2015 року позивачка звернулася до Іллічівського районного суду м. Маріуполя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 29.10.2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 848. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Просить суд розірвати шлюб, оскільки спільне проживання з відповідачем не можливо через відсутність взаєморозуміння, на підґрунті чого виникають сварки, що негативно впливає на виховання дитини. Позивачка до судового засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності в якій зазначила, що шлюбні стосунки між нею відповідачем припинені у зв'язку з неприязним відношенням одного до іншого з серпня 2015 року. Після розірвання шлюбу бажала залишити прізвище - [PERSON]. Відповідач до судового засідання не з'явився, до суду надійшла заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що шлюбні стосунки припинені у зв'язку з неприязним відношенням одного до іншого з серпня 2015 року. Позов визнав, згоден на розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася з серпня 2015 року, та підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

06 серпня 2015 року позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом. В заяві послалася на те, що від зареєстрованого шлюбу з відповідачем має малолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина добровільно не надає. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини усіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до її повноліття. Позивачка в судове засідання не з»явилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, згодна на заочний розгляд справи. Відповідач повідомлявся судом належним чином за місцем реєстрації, однак повернувся поштовий конверт з відміткою пошти про непроживання. У відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України у разі відсутності особи за адресою реєстрації вважається, що судове повідомлення вручене їй належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи та прийняття по справі заочного рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі, суд встановив слідуюче. Між сторонами склалися сімейні правовідносини з приводу виконання обов'язку по утриманню неповнолітньої дитини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09 жовтня 2014 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб (а.с.3). Як вбачається з свідоцтва про народження дитини від подружнього життя сторони мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с.4). Дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Згідно глави 15 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов»язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Якщо сторони такої згоди не дійшли, кошти на утримання дитини присуджуються рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем свого обов»язку по утриманню малолітнього сина, а також докази про наявність особливих обставин, що підлягають врахуванню при визначенні розміру аліментів, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення повністю. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст.88 ч.3 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

06 серпня 2015 року Публічне акціонерне товариство «АКЦЕНТ - БАНК» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором в розмірі 46413 грн 92 коп. У судове засідання представник позивача не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщений завчасно і належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи - суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 19 червня 2014 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 14700 грн, із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач свої зобовязання по договору належним чином не виконував у звязку з чим станом на 24 червня 2015 року утворилася заборгованість в розмірі 46413 грн. 92 коп., з якої 22889 грн. 13 коп. - заборгованість по кредиту, 19908 грн. 30 коп. заборгованість по процентам, 930 грн. 11 коп. заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина), 2186 грн. 38 коп. штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком (а/с 4). Згідно ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором та судового збору підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

06 серпня 2015 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк Приват Банк звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором в розмірі 12398 грн. 74 коп. У судове засідання представник позивача не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання. Відповідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за місцем їх реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 09 серпня 2011 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 4500 грн. 00 зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач свої зобовязання по договору належним чином не виконував у звязку з чим станом на 30 червня 2015 року утворилася заборгованість в сумі 12398 грн. 74 коп., з якої 4472 грн. 87 коп. - заборгованість по кредиту, 6859 грн. 26 коп. заборгованість по процентам, 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина), 566 грн. 61 коп. штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком (а/с 4). Згідно ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором та судового збору підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

06 серпня 2015 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк Приват Банк звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором в розмірі 13819 грн. 73 коп. У судове засідання представник позивача не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання. Відповідно ч.5 ст.74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за місцем їх реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 27 вересня 2011 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 4000 грн. 00 зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач свої зобовязання по договору належним чином не виконував у звязку з чим станом на 30 червня 2015 року утворилася заборгованість в сумі 13819 грн. 73 коп., з якої 3997 грн. 00 коп. - заборгованість по кредиту, 6878 грн. 88 коп. заборгованість по процентам, 1809 грн. 58 коп. заборгованість за пенею та комісією, 500 грн штраф (фіксована частина), 634 грн. 27 коп. штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком (а/с 4-5). Згідно ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором та судового збору підлягає задоволенню, із покладанням на відповідача судових витрат по справі, які поніс позивач.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

06 серпня 2015 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області ухвалено рішення у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про вселення, встановлення порядку користування жилим приміщенням, стягнення моральної шкоди і за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право власності та користування жилим приміщенням, зняття з реєстрації та визнання права власності на квартиру. Як встановлено в судовому засіданні, суд ухваливши рішення у справі, в резолютивній частині рішення, не зазначив, що з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто судовий збір. Відповідно до п.1) ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, стосовно якої-небудь вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Сторони в судове засідання не з'явились, проте, згідно ч. 3 ст. 220 ЦПК України, присутність сторін в судовому засіданні, при ухваленні додаткового рішення, не є обов'язковою. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про вселення, встановлення порядку користування жилим приміщенням, стягнення моральної шкоди і за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право власності та користування жилим приміщенням, зняття з реєстрації та визнання права власності на квартиру, має бути ухвалено додаткове рішення, в частині стягнення з відповідача, судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

06 серпня 2016 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 48 в будинку № 92 по проспекту Перемоги у місті Чернігові. У судовому засіданні 15.09.2016 позивач просила задовольнити позов, відповідач його визнав. Третя особа [PERSON] вважає позов таким, що підлягає задоволенню. 01.11.2016 у судове засідання сторони та третя особа [PERSON] не зявилися, позивач у письмовій заяві просила справу розглядати за її відсутності, відповідач та третя особа про причини неявки суду не повідомили. Представник третьої особи КП «Деснянське» Чернігівської міської ради до суду не зявилися, про час і місце розгляду справи оповіщались, причин неявки суду не повідомили. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу 01.11.2016 за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з урахуванням вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України та розяснень пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки це не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. При цьому судом встановлено, що відповідно копії особового рахунку № 64400 від 25.05.2016 № 804/Л, виданого КП «Деснянське» Чернігівської міської ради, в квартирі [ADDRESS] зареєстровані наймач [PERSON], [INFO], мати [PERSON], [INFO], брат [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Майстром КП «Деснянське» у присутності свідків встановлено, що в квартирі [ADDRESS] зареєстрований, але не проживає з 1990 року і по теперішній час [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. За таких обставин, враховуючи визнання відповідачем позову, суд убачає підстави для визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

06 серпня 2016 року позивачка звернулась до Іллічівського районного суду м. Маріуполя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зазначивши, що 08 червня 2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] в Жовтневому відділі актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №410. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Діти проживають з нею. З листопада 2014 року з відповідачем однією сімєю не проживають, повністю припинили шлюбні стосунки, ведення спільного господарства та будь-якого роду спілкування. У вихованні дітей відповідач участі не приймає. Вважає, що шлюб між нею та відповідачем розпався. Спільне життя та збереження сім`ї неможливі. Просила розірвати шлюб. До судового засідання позивачка не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, зазначила, що однією сімєю з відповідачем не порживає з листопада 2014 року. Після розірвання шлюбу просила присвоїти прізвище - Букар. Відповідач до судового засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, зазначив, що не проживають однією смією з листопада 2014 року. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася з листопада 2014 року та підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

06 серпня 2018 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач, будучи батьком дитини в добровільному порядку матеріальну допомогу на її утримання не надає, хоча відповідно до вимог ст.180 СК України зобовязаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~ \~ \~ \~ З огляду на викладене, з урахуванням уточнень позивач просить її вимоги задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 750 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. \~ \~ \~ \~Позивач в судове засідання не зявився, але подав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримує, просить проводити розгляд без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, але подав до суду заяву в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить проводити розгляд справи без його участі. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Як встановлено судом, що [PERSON] та запоров А.А. перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу у сторін народились діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. \~ \~ \~ \~Відповідні обставини підтверджуються копією свідоцтва про шлюб, копією свідоцтва про народження дитини. \~ \~ \~ \~Відповідач, будучи батьком дитини відповідно до вимог ст.180 СК України зобовязаний її утримувати до досягнення нею повноліття. \~ \~ \~ \~Ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що визначено ч.2 ст.182 СК України. Судом при винесенні рішення враховуються обставини визначені ч.1 ст.182 СК України, зокрема, що малолітні діти проживають разом із позивачкою, перебувають на її повному утриманні, потребують належного утримання в розмірі достатньому для її гармонійного розвитку. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави, оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від його сплати. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved