Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

05.04.2019 року Харківська міська рада звернулася до суду з заявою, в якій просила визнати відумерлою спадщиною квартиру [ADDRESS] , що належала на праві приватної власності [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , та передати вказану квартиру до комунальної власності територіальної громади м. Харкова в особі Харківської міської ради. В обґрунтування заяви Харківська міська рада посилалася на те, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить квартира [ADDRESS] , яка ні ким зі спадкоємців не прийнята. Посилаючись на вказані обставини, а також на вимоги ст. 1277 ЦК України, Харківська міська рада просила визнати спадщину відумерлою та передати її до комунальної власності територіальної громади міста. Представник Харківської міської ради в судовому засіданні підтримав доводи заяви та просив її задвольнити. Представник Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив. Суд, заслухавши доводи представника заявника та дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтями 77, 78 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ч.4 ст.77 ЦПК України суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 01.06.1999 року, реєстраційний № 3-99-186698, виданого Центром ( відділом) приватизації державного житлового фонду, квартира [ADDRESS] , на праві приватної власності належить [PERSON] . ( а.с.13) Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 08.11.2018 року, відомості щодо власника квартира [ADDRESS] у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні. ( а.с.14) В якості доказів щодо смерті [PERSON] , заявником надано лист Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ від 23.11.2018 року № 16724/15.1-04-05, згідно якого встановлено, що перевіркою облікових даних архівного фонду Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ та даних Державного реєстру актів цивільного страну громадян, виявлено актовий запис про смерть № 2393 від 13.02.2018 року, складений на [PERSON] , 1943 року народження. Подальшою перевіркою паперового носія вищевказаного актового запису про смерть встановлено дату смерті вказаної особи -[INFO] року. ( а.с.9) Вказаний лист був наданий на запит заявника, в якому також звернуто увагу заявника, про розбіжність в написанні запитуваному імені померлої особи та у виявленому актовому запиті, а саме у запиті заявника, заявник просив надати відомості щодо « [PERSON] », тоді як у актовому записі про смерть - ім`я померлої « [PERSON] ». Відповідно до ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Згідно інформації Сьомої Харківської державної нотаріальної контори від 06.05.2019 року за № 989/01-16, що була надана на викоання ухвали суду від 02.05.2019 року про витребування доказів по справі, після [PERSON] , померлої [INFO] спадкова справа у вказаній нотаріальній конторі не заводилась, заяви про прийняття або про відмову від спадщини не подавались, свідоцтво про право на спадщину нікому після смерті вищевказаної особи в Сьомій Харківській державній нотаріальній конторі нікому не видавались. ( а.с.29) Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1218 ЦК Україним до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частинами 1 та 2 ст. 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суду не надано доказів, з яких можливо було безперечно встановити, що померла особа - [PERSON] та власник квартири [ADDRESS] - [PERSON] є однією особою. Посилання представника заявника в судовому засіданні стосовно того, що факт смерті власника квартири, а саме : [PERSON] підтверджується листом ХОБСМЕ від 21.11.2018 року (а.с.7) є необгрунтованими, виходячи з того, що вказаний лист не є правовстановлюючим документом, який безперечно може підтвердити факт смерті відповідної особи. Таким чином, з поданих заявником доказів не вбачається, що особа , після смерті якої заявник просить визнати спадщину відумерлою, а саме [PERSON] померла, та відповідно на належне їй майно відкрилась спадщина. З врахуванням вищезазначеного, приходить до висновку, що заява Харківської міської ради про визнання спадщини відумерлою та передачу майна до комунальної власності територіальної громади м. Харкова в особі Харківської міської ради, задоволенню не підлагає. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed