Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

06.06.2019 року позивач [PERSON] звернулася до Воловецького районного суду Закарпатської області з вищезазначеним позовом. Позов мотивувала тим, що вона є власником 4/6 житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS] . Співвласником іншої частини зазначеного будинку є її брат- [PERSON] Право власності на земельну ділянку, на якій розташований вказаний будинок площею близько 0,07 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на даний час належним чином не оформлено, оскільки відповідач, як співвласник, не надає позивачці дозволу здійснити відповідну процедуру, не допускає землевпорядників до проведення геодезичних робіт, не надає згоди на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Тому згідно первісних та збільшених позовних вимог позивачка просить суд усунути перешкоди з боку [PERSON] у виготовленні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за адресою [ADDRESS] шляхом винесення йому офіційного попередження про недопустимість перешкоджання реалізації майнових прав на землю позивачки як співвласниці житлового будинку; зобов`язати [PERSON] не чинити їй перешкоди у складанні, зборі та оформленні землевпорядної документації; надати доступ землевпорядникам провести необхідний комплекс робіт щодо земельної ділянки; дозволити позивачці звертатися до землнвпорядної організації та Держгеокадастру без згоди іншого співвласника [PERSON] . Позивач у судовому засіданні позов підтримала з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідач позов не визнав. Пояснив, що з сестрою [PERSON] конфліктує, проте жодних перешкод їй у оформленні документів на право власності на землю не чинить. Представники землевпорядних організацій ніколи до нього не підходили. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Рішенням Воловецького районного суду Закарпатської області від 26.09.2016 року за [PERSON] визнано право власності на 4/6 частини житлового будинку №6 та належні до нього господарські споруди. Орієнтовна площа присадибної земельної ділянки, що закріплена за будинком, становить 0,07 га, державний акт на право приватної власності на вказану земельну ділянку відсутній (відповідь Нижньоворітської сільської ради від 19.07.2018 року №167) (а.с.14). Відповідно до витягу з рішення Нижньоворітської сільської ради №132 від 19.10.2017 року з метою надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель та споруд, [PERSON] рекомендовано провести геодезичну зйомку земельної ділянки та провести розподіл пропорційно до часток власності на будинок та подати на розгляд сесії ради (а.с.8). Частиною першою статті 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з частиною першою, другою статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у статтях 12 і 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями 76 і 81 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування згідно вимог ч.2 ст.78 ЦПК України. Позивачем не надано і у процесі розгляду справи не встановлено судом доказів того, що відповідач чинить перешкоди в складанні, зборі та оформленні землевпорядної документації з метою подальшого отримання позивачкою документів на право власності на частину земельної ділянки, або вчиняє будь-які дії по недопуску представників землевпорядної організації до земельної ділянки. Позивачем суду не надано підтвердження, що вона взагалі звернулася до будь- якого суб`єкта, уповноваженого на проведення геодезичних робіт. Крім цього, у відповідності до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Серед способів захисту цивільних прав та інтересів, які можуть бути застосовані судом, у цивільному судочинстві немає винесення офіційного попередження про недопустимість перешкоджання реалізації майнових прав на землю чи дозволу звертатися до землевпорядних організацій без згоди співвласника (враховуючи, що отримання згоди співвласника майна на звернення до землевпорядної організації чинним законодавством взагалі не передбачена). Таким чином суд, аналізуючи вище викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, дійшов висновку про безпідставність та недоведеність позовних вимог [PERSON] в заявлених межах та про відсутність правових підстав для їх задоволення.

Outcome: dismissed