Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

05 лютого 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Товстянської сільської ради Білопільського району Сумської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що 13 липня 2015 року померла її мати [PERSON]. Після смерті останньої відкрилася спадщина, до складу якої ввійшли: земельна ділянка, кадастровий номер: 59 206 889 00 03 004 : 0 172, площею 3,56 га, земельна ділянка, кадастровий номер: 59 206 889 00 03 004 : 0 173, площею 3,56 га та земельна ділянка, кадастровий номер: 59 206 899 00 03 001 : 0 519, площею 3,95 в умовних кадастрових га без визначення меж в натурі, які знаходяться на території Товстянської сільської ради. Своєчасно спадщину після смерті матері вона не прийняла так як довірила її оформлення своєму братові [PERSON] Наприкінці січня 2016 року вона дізналася, що останній не подав документи нотаріусу для прийняття спадщини після матері. На даний час вона не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину і вільно користуватися спадковим майном, так як пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини. Посилаючись на викладені вище обставини, позивачка просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після матері [PERSON], яка померла 13 липня 2015 року, тривалістю в один місяць. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася. Представник останньої за довіреністю [PERSON] позов підтримав. Представник відповідача Товстянської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не зявився. Сільський голова надіслав листа про розгляд справи у відсутність їх представника, проти позову не заперечують (а. с. 38). Відповідач [PERSON] у судовому засіданні з позовом не погодився, суду зазначив, що позивачка не здійснювала догляд за хворою матірю і навіть не приїхала на її похорони, у звязку з чим вона не має права на спадщину останньої. Представник третьої особи Улянівської державної нотаріальної контори Білопільського району Сумської області в судове засідання не зявився. Державний нотаріус [PERSON] надіслала заяву про розгляд справи в її відсутність, проти заявлених вимог не заперечує (а. с. 39). Заслухавши представника позивача [PERSON], відповідача [PERSON], повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Частиною третьою статті 1223 ЦК України визначено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця (ч. 1 ст. 1261 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України). Судом встановлено, що 13 липня 2015 року в м. Дмитрів Донецької області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ №532843 (а. с. 30). Остання була матірю позивачки [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) (а. с. 5, 7, 60). Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії СМ №075285, виданого Білопільською районною державною адміністрацією 30 березня 2004 року на підставі розпорядження голови Білопільської районної державної адміністрації від 28 березня 2002 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №609, [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,56 га в межах згідно з планом, розташована на території Товстянської сільської ради Білопільського району Сумської області (а. с. 21). На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ВРЛ №585088, посвідченого державним нотаріусом Улянівської державної нотаріальної контори [PERSON] 22 липня 2011 року, зареєстрованого в реєстрі за №1068, [PERSON] мала також право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «Жовтень» Білопільського району Сумської області, розміром 3,95 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке належало померлому 01 лютого 1998 року [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ №37933, виданого 20 травня 1996 року Білопільською районною державною адміністрацією Сумської області (а. с. 11-12). Крім цього, згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом серії ВРЛ №585089, посвідченим державним нотаріусом Улянівської державної нотаріальної контори [PERSON] 22 липня 2011 року, зареєстрованим у реєстрі за №1069, [PERSON] мала у власності земельну ділянку, площею 3,56 га, розташовану на території Товстянської сільської ради Білопільського району Сумської області, яка належала померлому 27 жовтня 2010 року [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ №075286, виданого Білопільською районною державною адміністрацією Сумської області 30 березня 2004 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №608 (а. с. 17, 19). Спадкова справа після [PERSON], яка померла 13 липня 2015 року, заведена за заявою [PERSON] співвідповідача у справі (а. с. 40-41). З огляду на викладене вище, суд вважає, що позивачка має право на спадщину після матері за законом, однак вона не може реалізувати його у звязку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини. Згідно з розясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними в абз. 6 п. 24 Постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, вирішуючи питання при визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З показів представника позивача в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини після померлої матері внаслідок погіршення стану здоровя у звязку з похилим віком, а також внаслідок того, що брат позивачки, [PERSON], запевнив останню, що самостійно оформить спадщину належним чином, поділивши її порівну. Всупереч ст. 60 ЦПК України доказів протилежного суду не надано. До того ж у відповідності до ст. 1241 ЦК України позивачка має право на обовязкову частку у спадщині матері, оскільки є непрацездатною особою в розумінні діючого законодавства. Суд вважає причини пропуску позивачкою строку для прийняття спадщини поважними у звязку з чим позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі. Заперечення відповідача [PERSON] з приводу того, що позивачка не здійснювала ані догляд за хворою матірю, а ні її поховання, у звязку з чим вона не має права претендувати на спадщину останньої, не є підставою для відмови у задоволенні позову. На підставі викладеного

Outcome: approved