Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

06.12.2016 року [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованності за договором позики в сумі 1200 доларів США, що становить 32520 грн., вказуючи, що вона передала, а відповідач прийняв у неї 1200 доларів США, про що була складена розписка, згідно якої відповідач зобов'язався повернути вказані кошти до 01.05.2016 року. До сьогоднішнього дня відповідач ухиляється від повернення суми боргу, чим порушив взяті на себе зобов'язання, що стало підставою для звернення до суду. Тому позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти за договором позики та судові витрати по справі. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала повністю. Відповідач у судове засідання не з'явився вдруге, повідомлялася у встановленому порядку про час і місце розгляду справи (а.с.13,19), про причини неявки не повідомив, що є підставою для заочного розгляду справи, позивач не заперечує проти цього, в зв'язку з чим винесено ухвалу протокольної форми про заочний розгляд справи. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно оригіналу розписки від 04.11.2015 року (а.с.14), відповідач отримав у позивача 1200 доларів США з терміном повернення вказаних коштів до 01.05.2016 року. Тобто між сторонами укладено договір позики відповідно до вимог ч.2 ст.1047 ЦК України. Згідно ст.1046 ЦК України за довогором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж кількості. В силу ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи, що відповідачем порушено умови договору позики, він не виконав зобов'язань, передбачених ним та ст.1049 ЦК України, а згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, тому вимоги позивача є обгрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. Згідно ст.533 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший її порядок не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом, а не за курсом комерційного банку, на який посилається позивач. Тому в перерахунку на національну валюту 1200 доларів США відповідно до офіційного курсу НБУ 26,12 станом на 06.12.2016 року (а.с.15), тобто на дату подачі позову в суд, сума стягнення буде складати 31344 грн. Відповідно до ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Позивачем сплачено судового збору на суму 551,20 грн.. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог позивача, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню пропорційно до розміру задоволених позовних вимог 31344 грн., що буде становити 96,4 % від суми заявлених позовних вимог 32520 грн. і відповідно становити 531,36 грн. від загальної суми понесених судових витрат 551,20 грн.

Outcome: partial