Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

05.09.2017 р. [PERSON] (далі за текстом - позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі за текстом - відповідач), в якому просить змінити розмір аліментів, стягуваних з відповідача на її користь за рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 24.03.2014 р., визначивши їх у твердій грошовій сумі в розмірі по 1 000,00 (одна тисяча) гривень 00 копійок, щомісячно, з наступною індексацією відповідно до закону, з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. При цьому позивач посилається на те, що за вказаним рішенням суду аліменти стягуються з відповідача в розмірі 25 відсотків з усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Звідповідачем по справі шлюб розірвано, від якого вони мають спільну доньку [PERSON] (06.01.2014 р. н.), яка постійно проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. На думку позивача, відповідач в наявний час, працює не офіційно та має заробіток, у звязку з чим має можливість сплачувати аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі по 1 000,00 (одна тисяча) гривень 00 копійок, щомісячно. Позивач зазначає, що в наявний час її матеріальне становище погіршилося, їй важко утримувати дитину, тому вона просить збільшити розмір стягуваних аліментів і вимушена звернутися до суду. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просили суд задовольнити їх повністю. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що в наявний час працює, отримує мінливий дохід, тому не має можливості сплачувати аліменти у розмірі зазначеному у позові. Просив залишити розмір аліментів, який сплачував раніше, а саме 25 відсотків з усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, пояснив що у нього є ще одна неповнолітня донька [INFO], якій він допомагає, але офіційно аліменти на її користь не сплачує. Також, він мешкає зі своїми батьками похилого віку, яким необхідно матеріально допомагати. Суд заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню виходячи з наступного. Між сторонами склалися правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, повязані з обовязком батьків утримувати малолітніх дітей, тому при вирішенні спору слід керуватися Сімейним кодексом України (далі за текстом СК України). Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. З копії рішення Арцизького районного суду Одеської області від 13.06.2017 р. вбачається, що шлюб між позивачем та відповідачем розірвано (а. с. 4, 5). Як вбачається з копії свідоцтва про народження [PERSON] (06.01.2014 р. н.) її батьком записаний [PERSON] відповідач по справі (а. с. 9). З довідки №642 від 28.08.2017 р., виданої Веселокутською сільською радою Арцизького району Одеської області вбачається, що дитина проживає разом з матірю та знаходяться на її утриманні (а. с. 8). Відповідно до рішення Арцизького районного суду Одеської області від 24.03.2014 р., з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] (06.01.2014 р. н.) в розмірі 25 відсотків від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову та до досягнення дитиною повноліття. Статтею 51 Конституції України, статями 150, 180 СК України передбачено, що батьки виховують та утримують своїх неповнолітніх дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Щодо зміни розміру аліментів на утримання дитини, то суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити частково. При цьому суд враховує положення ст. 141 СК України, згідно яких мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Судом, при визначенні розміру аліментів, також враховується, що Законом України «Про державний бюджет на 2017 рік» прожитковий мінімум для дитини у віці до 6 років (в якому перебуває дитина сторін), встановлений з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні. Оскільки відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, то суму стягуваних аліментів належить визначити у твердій грошовій сумі. Із урахуванням фактичних обставин справи, вимог норм матеріального законодавства, приймаючи до уваги стан здоровя і матеріальне становище дитини, обовязок батька дитини утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, стан здоровя і матеріальне становище відповідача, виходячи з прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, який має забезпечуватись насамперед батьками, рівного обовязку батька та матері по утриманню дітей, враховуючи зміну розміру прожиткового мінімуму в сторону збільшення, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог позивача та стягнення аліментів з батька неповнолітньої [PERSON] на користь позивача на утримання дитини в розмірі 1 000,00 (однієї тисячі) гривень 00 копійок, щомісячно, з наступною індексацією відповідно до закону, з дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття. Отже, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за 1 (один) місяць.

Outcome: approved