Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

06.02.2014р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що з 23.10.1983р. перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у них народилося троє дітей, які вже досягнули повноліття. Зазначає, що сімейне життя у нього з відповідачкою не склалось та близько восьми років проживають окремо, не підтримуючи подружніх відносин. Вказує, що на даний час проживає у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою, яка перебуває в стані вагітності, та саме з нею має намір створити нову сім'ю. З огляду на вищенаведене та у зв'язку з тим, що відповідачка відмовляється розірвати шлюб в органі ДРАЦСу, просить суд ухвалити рішення, яким розірвати їхній шлюб. Вимоги позивачем підтримано в судовому засіданні. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала. Пояснила, що не заперечує щодо розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу просить і надалі іменувати її прізвищем «[PERSON]». Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Встановлено, що сторони 23 липня 1983р. уклали шлюб, який зареєстрували у Палаці Урочистих подій №4 м.Москви (м.Москва, вул.Молодцова, 1а) РФ за актовим записом №3942. Від даного шлюбу в сторін народилося троє дітей, які вже досягнули повноліття. Тривалий час сторони проживають окремо, не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, втратили одне до одного почуття любові та поваги, примирення між ними неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя, а тому, як вважає суд, згідно з ст.112 Сімейного кодексу України є всі підстави для розірвання шлюбу. Вказані обставини підтверджуються поясненнями сторін та свідоцтвом про укладення шлюбу між сторонами. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з його основних засад та такий ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, а позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивач скористався таким правом та звернувся до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачкою, бо проживає у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою, яка перебуває в стані вагітності, та саме з нею має намір створити нову сім'ю. Приймаючи до уваги те, що відповідачка позов визнала, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше сімейне життя подружжя [PERSON] та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, у зв'язку з чим пред'явлений позов підлягає до задоволення. У відповідності до вимог п.1.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу справляється судовий збір за ставкою - 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 243 грн. 60 коп.. У зв'язку з тим, що позивач в силу п.10 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, то у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України такий слід стягнути з відповідачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved