Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

06.11.2018 р. представник позивача звернувся до суду з позовом, який уточнив під час підготовчого провадження. В позовній заяві зазначив, що з 29.08.1990 р. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зарестрованому шлюбі. 06.07.2017 р. відкрилась спадщина після померлого [PERSON], котрий постійно проживав в [INFO]. 21.11.2017 р. позивач звернулась до Пятої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого 06.07.2017 р. [PERSON] Державним нотаріусом було зроблено витяги з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження обєктів нерухомого майна, щодо майна померлого [PERSON] Відповідно до інформації, отриманої з вищевказаних реєстрів, на майно [PERSON] було накладено арешти на підставі постанови про арешт рухомого майна боржника та оголошення заборони його відчудження за виконавчим провадженням № 49831983, винесеної Шевченківським ВДВС Запорізького МУЮ від 16.01.2016 р., та арешт всього нерухомого майна на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчудження за виконавчим провадженням № 49831983, винесеної 16.01.2016 р. В результаті чого позивач отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.10.2018 р., відповідно до якої [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 06.07.2017 р. чоловіка [PERSON] Через накладений в рамках виконавчого провадження арешт, позивач позбавлена можливості реалізувати своє право на спадкове майно. За позовом позивач просить зняти арешт, накладений на все нерухоме майно [PERSON] на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження за виконавчим провадженням № 49831983, виданої Шевченківським ВДВС Запорізького МУЮ від 16.01.2016 р. та арешт, накладений на все рухоме майно [PERSON] на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження за виконавчим провадженням № 49831983, виданої Шевченківським ВДВС Запорізького МУЮ від 16.01.2016 р. Ухвалою від 12.11.2018 р. справу прийнято до розгляду та призначено підготовче судове засідання на 29.11.2018 р. 29.11.2018 р. підготовче судове засідання було відкладено на 18.12.2018 р. на підставі п.2 ч.2 ст.198 ЦПК України. 18.12.2018 р. закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду на 08.02.2019 р. 08.02.2019 р. розгляд справи було відкладено на 22.02.2018 р. на підставі ч.4 ст.223 ЦПК України для повторного виклику відповідача. 22.02.2019 р. розгляд справи відкладено на 04.03.2019 р. на підставі п.4 ч.2 ст.223 ЦПК України. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України. Представник відповідача до суду повторно не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подавав. Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст..223 та ч.1 ст.280 ЦПК України. Представник третьої особи - Шевченківського ВДВС м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області до суду не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, пояснень по справі не подавав. Розгляд справи було проведено за відсутності представника третьої особи, згідно ч.1 ст.223 ЦПК України. В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу 04.03.2019 р. за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію представника позивача, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. З витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, виданого 20.09.2018 р., судом встановлено, що постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження ВП № 49831983 від 16.01.2016 р., винесеною Шевченківським ВДВС Запорізького МУЮ, накладено арешт та оголошено заборону на відчудження рухомого майна, [PERSON] (а.с.8). Згідно інформації з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження обєктів нерухомого майна щодо субєкта (а.с.9), постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження, серії ВП № 49831983, виданою 16.01.2016 р. державним виконавцем Шевченківського відділу ДВС ЗМУЮ [PERSON], накладено арешт на нерухоме майно [PERSON] в інтересах ПАТ КБ «Приват Банк». Листом № 3446/11 від 25.02.2019 р. Шевченківського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя (а.с.36) представнику позивача повідомлено, що в порядку доступу державного виконавця до Автоматизованої системи виконавчого провадження за параметрами пошуку «прізвище, імя та бо-батькові боржника» встановлено, що станом на 25.02.2019 р. на примусовому виконанні відсутні будь-які відкриті виконавчі провадження відносно [PERSON] Запитуване виконавче провадження № 49831983 про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приват Банк» з виконання виконавчого листа № 336/7026/15-ц від 17.12.2015 р., виданого Шевченківським районним судом м.Запоріжжя на примусовому виконанні не перебуває, вказане виконаче провадження завершено 18.02.2016 р. з підстави п.5 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження». Станом на теперішній час вказаний виконавчий документ на повторне виконання до відділу з лютого 2016 р. по теперішній час на виконання не надходив. 06.07.2017 р. [PERSON] помер (а.с.6). 21.11.2017 р. позивач звернулась до Пятої Запорізької державної нотаріальної контори з заявою про приняття спадщини за законом після смерті чоловіка [PERSON] (а.с.6, 10). Постановою від 10.10.2018 р. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 06.07.2017 р. чоловіка [PERSON] через наявність арешту на спадкове майно до зняття арешту (а.с.10-11). У відповідності до п.3 ч.1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обовязків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника. Згідно ст.40 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у звязку із закінченням виконавчого провадження. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Чинний ЗУ «Про виконавче провадження» містить ст.59, якою визначено порядок і підстави зняття арешту, в тому числі викладено вичерпний перелік підстав, які надають державному виконавцю самостійно знімати арешт. Ч.1 загаданої норми передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно п.2 ч.1 ст.321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Ст.391 ЦК України встановлено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В п.2 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 р. «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» судам розяснено, що позов про зняття арешту з майна може бути предявлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику. Оскільки під час повернення виконавчого документа стягувачу, державний виконавець не вирішив питання про скасування арешту, накладеного на майно [PERSON], то захист прав позивача підлягає захисту, у обраний нею спосіб з наведених вище підстав.

Outcome: approved