Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

06 лютого 2017 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що він є власником квартири за адресою: [ADDRESS], з 20.12.2001 року, що підтверджується договором дарування. Позивач зазначає, що на даний час в квартирі, залишаються зареєстрованими [PERSON], [PERSON], [PERSON], згідно заяви [PERSON], яка на момент реєстрації відповідачів була власником квартири. Також з 1996 року у вказаній квартирі був зареєстрований відповідач [PERSON] Фактично відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] взагалі ніколи не проживали у квартирі, а відповідач [PERSON] проживав в квартирі до листопада 2015 року, після чого, забравши речі, змінив місце проживання. Відповідачі житлом не користуються, не здійснюють оплату за комунальні послуги. Позивач зазначає, що порушуються його права як власника житла. В добровільному порядку відповідачі не знімаються з реєстрації за даною адресою. Посилаючись на ст.ст. 71,72 ЖК України, позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою. В судове засідання позив не зявився, про час та місце повідомлявся належним чином. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи в порядку ч.5 ст.74 ЦПК України за офіційно зареєстрованим місцем проживання (а.с.17,21-24), а також за місцем фактичного проживання, а також телефонограмою. Будь-яких письмових заяв, пояснень чи заперечень відповідачі до суду не подавали. За вказаних обставин, враховуючи думку представника позивача, який не заперечує проти постановлення заочного рішення, суд вважає можливим розглянути справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). З довідки про склад сімї вбачається, що в даній квартирі зареєстровані власник позивача [PERSON], а також піднаймачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], як піднаймачі (а.с.8). Допитаний в суді свідок [PERSON] пояснив, що він є сусідом позивача, і знає що у квартирі весь час проживають [PERSON] (представник позивача) з дружиною [PERSON] Про проживання інших осіб ([PERSON]) у квартирі йому невідомо, а [PERSON] раніше проживав, але останні декілька років в квартирі не проживає. Допитаний в суді свідок [PERSON] пояснив, що він є сусідом позивача, в квартирі мешкають дядя [PERSON] з дружиною, свідок добре їх знає, так як сам проживає по сусідству з 1995 року. Свідок знає, що [PERSON] проживав у цій квартирі приблизно роки півтора тому назад. Інші особи, крім [PERSON] та його дружини, в квартирі не проживають. Про [PERSON] свідку взагалі нічого не відомо. Таким чином, судом встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] протягом двадцяти років не проживають у спірній квартирі, а відповідач [PERSON] в спірній квартирі не проживає більше ніж півтора роки. Відповідно до ст. 163 ЖК України, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається житлове приміщення у випадках і у межах строків, установлених частиною 1, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою ст. 71 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно із ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 156 Житлового Кодексу України, члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідачі не надали суду будь-яких доказів того, що вони мають право і підстави подальшого користування квартирою позивача, або що у них є домовленість з власником щодо подальшого проживання у квартирі. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] не є родичами власника [PERSON], та не є родичами інших піднаймачів квартири. З пояснень представника позивача [PERSON] встановлено, що [PERSON] є сином його дружини від першого шлюбу, [PERSON] дійсно проживав у даній квартирі до грудня 2015 року, потім в добровільному порядку виїхав з житла, оскільки став проживати окремо зі своєю дівчиною. Суд приходить до висновку, що наявність реєстрації відповідачів в квартирі порушує права позивача як власника, так як позивач обмежений у своєму праві розпорядження власністю, а крім того фактично відповідачі як наймачі у квартирі не проживають, витрат по утриманню житла не несуть, і позивач несе зайві комунальні витрати за кількістю зареєстрованих осіб. Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житлом є обґрунтованими, і відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] слід визнати такими, що втратили право користування квартирою за адресою: м. Суми, вул. Героїв Крут (Черепіна), 36-в кв. 49 в звязку з їх відсутністю і не проживанням в даній квартирі більше року без поважних причин та в звязку з відсутністю домовленості між ними та позивачем щодо подальшого користування квартирою. На підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідачів витрати по сплаті судового збору у розміру 640,00 грн. на користь позивача в дольовому порядку, тобто по 160,00 грн. з кожного. На підставі ст. 72 ЖК України, ст.ст. 317, 319, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved