Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

05 лютого 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Кротівщинської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, Відділу Держгеокадастру у Великобагачанському районі Полтавської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що після смерті його діда, [PERSON], відкрилася спадщина, що складається із права на земельну частку (пай) площею 4,03 умовних кадастрових гектарів, що знаходиться на території Кротівщинської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, яку той успадкував після своєї матері, але правовстановлюючого документу не отримував. При зверненні до органів нотаріату для оформлення спадщини, позивачеві було відмовлено в цьому, а тому просив суд встановити факт прийняття ним спадщини у вигляді 1/2 частки земельного (паю), після смерті діда, [PERSON], який помер 19 вересня 1998 року, визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частку земельної ділянки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 3,75 гектара, кадастровий номер 53202822009:00:003:0502, що знаходиться на території Кротівщинської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області. До початку розгляду справи по суті, позивач, користуючись своїми процесуальними правами, подав до суду позовну заяву в якій уточнив позовні вимоги (а.с. 89-92), просив суд: 1) встановити факт прийняття ним спадщини у вигляді 1/2 частки земельної частки (паю), після смерті свого діда, [PERSON], який помер 19 вересня 1998 року; 2) визнати за ним, [PERSON], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 19 вересня 1998 року право на 1/2 частку на земельну частку (пай) площею 3,67 умовних кадастрових гектарів, кадастровий номер 53202822009:00:003:0502, яке належало на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), серія ПЛ №0130877, виданого Великобагачанською районною державною адміністрацією 01 лютого 1997 року на імя [PERSON]. В судове засідання позивач та його представник не прибули, представник позивача надіслав до суду заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити на підставі обставин, викладені у позовній заяві. Відповідач по справі Кротівщинська сільська рада Великобагачанського району Полтавської області проти заявленого позову не заперечував, направивши до суду листа, за змістом якого справу просив розглядати у відсутність його представника (а.с. 97). Відповідач по справі Відділ Держгеокадастру у Великобагачанському районі Полтавської області будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, заперечень проти заявленого позову до суду не подав, заяв, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надіслав. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог [PERSON], [PERSON], подали до суду заяви, не заперечували проти задоволення позовних вимог позивача, справу просили розглядати у їхню відсутність (а.с. 66, 67). Дослідивши письмові докази по справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить до висновку про те, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення з наступних обґрунтувань. Судом встановлено, що 19 вересня 1998 року в місті Полтава помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 13), внаслідок чого відкрилася спадщина. За життя [PERSON] набув право на 1/2 частку на земельну частку (пай) площею 4,03 умовних кадастрових гектарів, що знаходиться в колективному сільськогосподарському підприємстві імені Котляревського с. Кротівщина Великобагачанського району Полтавської області, дане право ним набуте внаслідок прийняття спадщини від його матері [PERSON], яка в свою чергу набула дане право внаслідок прийняття спадщини після своєї матері [PERSON], свідоцтво про право на спадщину за законом [PERSON] за життя не отримував (а.с. 16, 17, 24, 25). [PERSON] право на земельну частку (пай) належало на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ПЛ №0130877, який видано на підставі рішення Великобагачанської районної державної адміністрації від 16 грудня 1996 року № 360, земля перебувала у власності колективного сільськогосподарського підприємства імені Котляревського с. Кротівщина Великобагачанського району Полтавської області, 4,03 умовних кадастрових гектари (а.с. 24, 25). Померлий [PERSON] є дідом позивача [PERSON] по батьку [PERSON], який був єдиним сином спадкодавця (а.с. 10, 11). Батько позивача [PERSON], який є сином спадкодавця помер 26 липня 1998 року, тобто до моменту відкриття спадщини після спадкодавця (а.с. 12). На момент відкриття спадщини позивач [PERSON], [INFO], був неповнолітнім (а.с. 8). Після смерті свого діда позивач отримав належні його дідові особисті речі, а саме: 1) наручний годинник; 2) фотокартки (а.с. 26, 27, 28, 29, 30). Після смерті [PERSON], який помер 19 вересня 1998 року, спадкова справа не заводилася (а.с. 21). При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 1 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК України 2004 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини. Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 18 грудня 2013 року розглянув справу № 6-138цс13, предметом якої був спір щодо скасування рішення про оформлення права власності на квартиру, визнання недійсним договору дарування та визнання права власності на ? частину квартири, і зробив правовий висновок, що відповідно до ч. ч. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (2004 року) відносини спадкування регулюються нормами ЦК України (2004 року), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 1 січня 2004 року), або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, то до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року. Позивач є спадкоємцем, зазначеного вище майна, на підставі закону, так як його батько [PERSON], який помер 26 липня 1998 року, є єдиним, рідним сином спадкодавця, а відповідно до ч. 2 ст. 529 ЦК УРСР 1963 року, внук спадкодавця спадкує ту частку спадщини, яка належала б за законом його батьку. Після смерті спадкодавця, позивач [PERSON] прийняв спадщину відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, що підтверджується наданими позивачем доказами, долученими до матеріалів справ, фактично вступивши у володіння спадковим майном. Тому суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача щодо встановлення факту прийняття спадщини після його діда [PERSON] є такими, що підлягають до задоволення. Державним нотаріусом від 05 листопада 2015 року позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та розяснено, що він має право звернутися до суду для захисту своїх порушених прав (а.с. 23). Згідно ст. 524 ЦК УРСР 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. В силу ст. 548 цього Кодексу для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Оскільки позивач є єдиним спадкоємцем на спадкове майно, на яке мала право померла особа, прийняв спадщину після померлого, то він набув право на все спадкове майно. Це право ніким не оспорюється. Між тим, відсутність у спадкоємця правовстановлюючого документу на спадкове майно позбавляє останнього отримати свідоцтво про право на спадщину за законом у нотаріальній конторі, та розпоряджатися власністю. В той же час суд не погоджується з тим, що позивач просить суд, уточнити розмір права на земельну частку (пай), а саме розмір земельної частки (паю), та зазначити в рішенні не розмір зазначений у сертифікаті про право на земельну частку (пай), що дорівнює 4,03 умовні кадастрові гектари, а розмір вже реальної земельної ділянки, що дорівнює 3,67 гектари, із зазначенням кадастрового номера 53202822009:00:003:0502. При цьому суд зазначає, що обєм спадкового майна при спадкуванні залишається незмінним, спадкодавець за життя не реалізував свого права на земельну частку (пай), а тому відсутні будь-які законні підстави для внесення відповідних змін, крім того, позивачем не подано будь-яких належних та допустимих доказів, що вказують, що зазначена реальна земельна ділянка, кадастровий номер та розмір якої зазначено в позовній заяві виділена саме під сертифікат про право на земельну частку (пай), серія ПЛ №0130877, виданого Великобагачанською районною державною адміністрацією 01 лютого 1997 року на імя [PERSON].

Outcome: partial