Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-21 00:00:00

07.06.2021 року представник АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з вищевказаним позовом, яким просив суд стягнути з відповідача заборгованість за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), яка станом на 29.04.2021р. становить 93385,34грн., з яких: 45136,98грн. - основної заборгованості за кредитом; 24924,43грн. - відсотки за користування кредитом; 6676,77грн. - пені за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 5286,05грн. - пені за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом; 2592,02грн. - 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 1566,69грн. - 3 % річних за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом; 4487,17грн. - витрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 2715,23грн. - витрати від інфляції за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом та судові витракти в розмірі сплаченого судового збору в розмірі 2270грн. Відповідач, що був повідомлений судом належним чином про час та місце судового засідання, - до суду не з`явився, не надав суду заперечень або пояснень щодо предмету та підстав позову. Крім того, суд повідомляв відповідача про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на веб-порталі судової влади України за веб-адресою: http://bg.od.court.gov.ua/sud1507/ . Представник позивача надав суду заяву, якою підтримав позовні вимоги, просив суд розглянути справу за його відсутністю, задовольнивши позов в повному обсязі, погоджуючись на ухвалення судом рішення заочно, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Судом обґрунтовано ухвалено, що справа підлягає розгляду у заочного порядку. Вивчивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що справа підлягає заочному розгляду, а позовні вимоги - підлягають задоволенню, за наступних підстав. Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 08.09.2017 року між позивачем та відповідачем [PERSON] на підставі заяви про приєднання №978830/120617 було укладено Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Згідно заяви банк на підставі наданих клієнтом документів, відповідно до вимог чинного законодавства України відкрив клієнту рахунок № [NUMBER] в гривні України на умовах тарифного пакету «Мій комфорт» та надає платіжну карту типу Master Card Debit Standart «Моя карта» та ПІН- конверт до неї. При цьому позичальнику, тобто відповідачу було вручена під особистий підпис Таблицю визначення сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки станом на 08.04.2017 року (а.с.22), копію паспорту споживчого кредиту (а.с.20-21). Відповідно до п.6.3. заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії, клієнт погодився, що йому можуть бути встановлені наступні максимальні параметри кредитування: бажаний розмір кредиту 50 000.00 гривень, максимальний розмір 50 000.00 гривень, строк кредитування 36 місяців з можливим подовженням на той самий строк. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і становить: - 38 відсотків - річні за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду; - 0.001 відсотків - річні за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки. Проценти за користування кредитом сплачуються щомісячно згідно умов розділу ХХІІ договору. Відповідно до п. 6.7. заяви на встановлювання відновлювальної кредитної лінії, клієнт щомісячно здійснює часткове повернення кредиту в розмірі мінімального платежу, розмір якого встановлений договором, та розраховується від фактично отриманої клієнтом суми кредиту, визначеної за звітній період на жату сплати мінімального платежу, в порядку та на умовах, передбачених договором. В подальшому, у зв`язку з запровадженням міжнародних номерів банківського рахунку, поточний рахунок позичальника було змінено на рахунок [NUMBER] . На твердження позивача, у порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання повинне виконуватися належним чином у відповідності з умовами договору. При цьому відповідач, як сторона кредитного договору зобов`язаний повернути позивачу одержаний кредит та сплатити відсотки (ч.1ст.1054 ЦК України). Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. У разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки (пені). Відповідно до частини другої ст.1054 та частини другої ст.1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 29.04.2021 року має заборгованість в розмірі 93385,34 гривень, яка складається з наступного: 45136,98грн. - основної заборгованості за кредитом; 24924,43грн. - відсотки за користування кредитом; 6676,77грн. - пені за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 5286,05грн. - пені за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом; 2592,02грн. - 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 1566,69грн. - 3 % річних за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом; 4487,17грн. - витрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) (а.с.23-24). Таким чином, відповідачем порушені умови договору, що призвело до виникнення вище вказаної заборгованості. У відповідності до положень ст.ст.13,81,83 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази. Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення(стаття 229 ЦПК України). Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивної цивільного судочинства, оцінюючи докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно зі ст. 229 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно зі ст. 2 ЦПК України. Однак, відповідач знехтував своїм правом щодо подання суду доказів та можливого доведення перед судом їх переконливості. Вимогами ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з і ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Стаття 1049 ЦК України закріплює обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановленні договором. Відповідно до вимог ст. 1050 ч.2 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів за договором позики. За викладених обставин суд доходить висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню, оскільки вони ґрунтуються на підставах, визначених діючим законодавством. Стаття 625 ЦК України визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Грошовим зобов`язанням вважається зобов`язання, змістом якого є сплата боржником грошей. Правила даної статті розповсюджуються на будь-які грошові зобов`язання. Частина 1 статті встановлює виключення із загального правила про припинення зобов`язання у зв`язку із неможливістю його виконання (ст.607 ЦК України). Оскільки грошові кошти є родовими речами, неможливість виконання такого зобов`язання (наприклад, внаслідок відсутності у боржника грошей), не звільняє його від відповідальності. Тобто в будь-якому випадку боржник зобов`язаний відшкодувати кредиторові завдані збитки, сплатити неустойку та нести інші наслідки, передбачені зазначеною статтею. Згідно зі ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати 2 270.00 гривні судового збору.

Outcome: approved