Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-25 00:00:00

05.02.2021 р. позивач звернувся у суд з позовом до відповідача, у якому просить стягнути з останнього на користь держави в особі Червоноградської міської ради Львівської області, грошові кошти в сумі 5160,06 грн., які були затрачені КП «Центральна міська лікарня Червоноградської міської ради» на лікування [PERSON] потерпілого від кримінального правопорушення. В обґрунтування позову послався на те, що вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 28.07.2020 р., [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 28.08.2020 р. Зазначає, що внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні КП «Центральна міська лікарня Червоноградської міської ради» 9 ліжко-днів з 08.01.2020 р. по 17.01.2020 р., вартість якого становить 5160,06 грн.. Кошти, витрачені на стаціонарне лікування на даний час Червоноградській міській раді не відшкодовано, а тому згідно ст. 1206 ЦК України підлягають відшкодуванню в примусовому порядку. Ухвалою від 04.03.2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судовий розгляд на 01.04.2021 року з повідомленням сторін. 01.04.2021 р. та 12.05.2021р. за клопотанням прокурора судовий розгляд справи відкладався. 26.05.2021року задоволено клопотання прокурора та проведено заміну Червоноградської місцевої прокуратури\~Львівської області на його правонаступника Червоноградську окружну\~прокуратуру. Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Прокурор та представник Червоноградської міської ради подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали. Відповідач будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, шляхом надіслання повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення у судове засідання не з`явився, заяв чи клопотань не подав. Як передбачено ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~ \~ \~ \~ Враховуючи вищевикладене, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. З огляду на зазначені обставини, суд у відповідності до ст.ст. 223, 247 ЦПК України судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до такого висновку. Вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 28.07.2020 р., [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 28.08.2020 р. Згідно вищезазначеного вироку суду, відповідач 08 січня 2020 р. близько 15:00 год., перебуваючи поблизу приміщення АТ «Ощадбанк», що у м. Червонограді на вул. Шептицького 4, будучи у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті ревнощів та раптово виниклих неприязних відносин, вчинив конфлікт із [PERSON] , під час якого діючи умисно, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи настання таких для життя й здоров`я останнього, наніс два удари розкладним ножем, якого утримував у правій руці, у ліву частину грудної клітки [PERSON] , чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді рани на грудях зліва, яка проникла у ліву плевральну порожнину та ускладнилась лівобічним гемо пневмотораксом, що відноситься до тяжкого тілесного ушкодження по ознаці небезпеки для життя у момент заподіяння та рани на грудях зліва, що відноситься до легкого тілесного ушкодження. Крім того, наведені у вказаному вище судовому рішенні обставини щодо отримання тілесних ушкоджень потерпілим підтверджуються висновком експерта №05/2020 від 16.01.2020 року. Згідно з довідкою КП «Центральна міська лікарня Червоноградської міської ради» від 14.01.2021 р. № 240, [PERSON] з 08.01.2020р. по 09.01.2020р. знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії та з 09.01.2020 р. по 17.01.2020 р. перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні, загальна сума затрачених лікарнею коштів на його лікування склала 5160,06 грн.. У добровільному порядку відповідач не відшкодував таких витрат. За правилами ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Відповідно до роз`яснень, викладених у пунктах 1, 3, 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» від 07 липня 1995 року № 11, відповідальність за відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, може покладатися на засуджених при заподіянні шкоди як умисними, так і необережними діями. Сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікування. В силу вимог ч.6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Оскільки в результаті злочинних дій [PERSON] потерпілому [PERSON] внаслідок отриманих тілесних ушкоджень перебував на стаціонарному лікуванні в медичному закладі, який витратив 5160,06 грн. на його лікування, то саме така сума і повинна бути стягнута з відповідача на користь Червоноградської міської ради на відшкодування витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення. Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.6 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно дост.141 ЦПК Україниз відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, оскільки позивач при поданні позову звільнений від його сплати.

Outcome: approved