Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-14 00:00:00

07.05.2019 до суду надійшла зазначена позовна заява, в обґрунтування якої вказано, що відповідачі, будучи споживачами комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] , не здійснюють в повному обсязі оплату за отриману послугу з централізованого опалення, внаслідок чого виникла заборгованість за період з 01.11.2014 по 01.07.2018 в сумі 10113,53 грн.. З метою встановлення підсудності справи цьому суду та місця реєстрації відповідачів у справі відповідно до ст. 187 ЦПК України 08.05.2019 р. було зроблено запити до відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Тернівської районної у місті ради та відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області. За даними адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області, відповідач [PERSON] , [INFO] , знята з реєстрації за адресою: [ADDRESS] у зв`язку зі зміною прізвища на [PERSON] та 30.08.2017 р. зареєстрована за тією ж адресою. 31.05.2019 відповідно до ст. 185 ЦПК України, в зв`язку з порушенням позивачем вимог ст. 175 ЦПК України була винесена ухвала, якою позивачу було надано строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. Копію ухвали від 31.05.2019 отримано представником позивача 18.06.2019. 19.06.2019 до суду на виконання ухвали від 31.05.2019 надійшла уточнена позовна заява КПТМ «Криворіжтепломережа» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послугу з централізованого опалення, яка також була подана без додержання вимог ст. 175 ЦПК України, у зв`язку з чим 08.07.2019 ухвалою залишена без руху. 11.07.2019 на виконання ухвали від 08.07.2019 надійшла уточнена позовна заява КПТМ «Криворіжтепломережа» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послугу з централізованого опалення та клопотання про витребування доказів з відділу державної реєстрації актів цивільного стану щодо зміни прізвища відповідача [PERSON] на [PERSON] . Ухвалою від 19.07.2019 відкрито провадження у даній цивільній справі, визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено перше судове засідання для розгляду справи по суті на 21.08.2019. Ухвалою від 21.08.2019 розгляд справи було відкладено на 03.10.2019 у зв`язку з неявкою відповідачів та відсутністю відомостей про їх належне повідомлення про дату, час і місце судового засідання. Судове засідання, призначене на 03.10.2019 не відбулось у зв`язку з зайнятістю судді в іншому провадженні. Відповідачі у судове засідання 15.11.2019 повторно не з`явились, подали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність та про визнання позовних вимог у повному обсязі (вх.№№21263, 21262 від 15.11.2019). Представник позивача 14.11.2019 подала суду заяву про розгляд справи в її відсутність та надала згоду на заочний розгляд справи (вх.№21189 від 04.11.2019). Частиною 2 ст. 247 ЦПК України передбачено, що в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною 8 ст. 279 ЦПК України визначено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з довідкою КПТМ «Криворіжтепломережа» за адресою: [ADDRESS] , відповідачі [PERSON] (наймач) та [PERSON] є споживачами послуг із централізованого опалення, які надавались позивачем - КПТМ «Криворіжтепломережа». Крім відповідачів у вказаній квартирі більше нікого не зареєстровано. За зазначеною адресою відкрито особовий рахунок № [NUMBER] (а.с.6). Будинок, в якому зареєстровані відповідачі, є багатоповерховим, опалення квартири [ADDRESS] здійснюється від транзитних трубопроводів житлового будинку і є невід`ємною частиною системи опалення будинку. Постійні послуги з теплопостачання за зазначеною адресою відповідачу надає позивач. Відповідно до наданих суду актів у зв`язку з початком опалювального сезону, до будинку [ADDRESS] було подано централізоване опалення, яке по закінченню опалювального сезону було припинено (а.с.8-10). Відповідачі у вказаний у позові період накопичення заборгованості ніяких заяв про припинення теплопостачання до підприємства позивача не надавали та не звертались. Отже, оскільки опалення багатоквартирного будинку здійснюється від транзитних трубопроводів житлового багатоквартирного будинку і є невід`ємною частиною системи опалення будинку, в тому числі, і опалення квартири відповідачів за №7, тому відповідачі є такими, що фактично спожили надані послуги. На підставі зазначених фактів, конклюдентних дій відповідача та приписів норм Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про теплопостачання», Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені Постановою КМУ України №630 від 21.07.2005 року, - між позивачем та відповідачами виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по централізованому опаленню. Відповідно до ч.2 ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У судовому засіданні встановлено, що розмір плати за послуги з постачання теплової енергії, встановлений в установленому порядку. Відповідачам проводились нарахування відповідно до тарифів на послуги з централізованого опалення населенню, які установлені постановами Національної комісії регулювання електроенергетики України та Національної комісії у сферах енергетики та комунальних послуг. Протягом 2014-2018 років відповідачі не проводили у повному обсязі оплати за спожиті послуги з централізованого опалення, що вбачається із розрахунку заборгованості (а.с.7). Крім того, відповідачі належним чином повідомлялись про наявність зазначеної заборгованості (а.с. 4,5). Відповідно до п.1 ч.1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву споживача кореспондує визначений п. 5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ст.19 Закону України «Про теплопостачання» його обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Частиною 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що плата за послуги нараховується щомісячно. Вимогами статті 67 Житлового кодексу України передбачено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Пунктом 18 Правил затвердження надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630 (із змінами), передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. Відповідачі у порушення обов`язку по сплаті отриманих послуг, у повному обсязі їх не сплачували, внаслідок чого у них виникла заборгованість по оплаті за централізоване опалення за період з 01.11.2014 по 01.07.2018 у розмірі 10113 грн. 53 коп., що підтверджується розрахунком суми заборгованості (а.с.7). Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Позивачем надано суду достатньо належних доказів, які підтверджують, що відповідачі отримали та користуються послугами з теплопостачання та зобов`язана оплатити їх вартість у повному розмірі, розрахованому на підставі діючих тарифів. Крім того, на підставі імперативних приписів частини першої, пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України з відповідачів слід стягнути на користь позивача судові витрати за сплачений судовий збір. Водночас, зважаючи на визнання відповідачами даного позову, суд застосовує частину першу статті 142 ЦПК України, за якою у разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічна норма закріплена частиною третьою статті 7 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного, ст. 525, 526 ЦК України, ст.19 Закону України «Про теплопостачання», ст.ст. 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,

Outcome: approved