Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-19 00:00:00

06.05.2019 року позивач звернувся в суд з позовною заявою, в якій просить винести рішення про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позову наведено наступне. Вищевказана квартира належить позивачу на підставі договору купівлі-продажу. Даним договором передбачено обов`язок продавців звільнити квартиру та знятися з реєстрації в термін до 30.04.2018р. Відповідач продовжує бути зареєстрованим у спірній квартирі, чим порушує право власності [PERSON] В підготовче судове засідання представник позивача адвокат Скакун В.В. не з`явилася, однак подала до суду заяву в якій, позов підтримала, просив проводити розгляд справи у її відсутності. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву в якій просить проводити розгляд справи у його відсутності, позов визнав. З`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Як вбачається із договору купівлі-продажу квартири від 25.04.2018року, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] продали, а [PERSON] купив квартиру під номером [ADDRESS] . Як вбачається із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний витяг 121997243, за [PERSON] зареєстровано право власності на квартиу [ADDRESS] . Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сімї у квартирі [ADDRESS] відповідач [PERSON] не проживає більше 4 років. Як вбачається із довідки виданої МКП « ЖКУ» №1646 від 02.05.2019р, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . В даній квартирі зареєстрований [PERSON] . Відповідно до п.4.2 Договору купівлі-продажу квартири від 25.04.2018року, продавці зобов`язуються звільнити та знятись з реєстрації із проданої квартири до 30.04.2018року. [PERSON] та [PERSON] успішно виконали п.4.2. Договору, знявшись своєчасно із реєстрації. Відповідач [PERSON] виконати умови договору відмовляється. Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319,321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднанні з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386,391 ЦК України. Відповідно до ст 379 ЦК України, житлом фізичної особи є житловий будинок, вартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Права власника житлового будинку, квартири визначені статтею 383 ЦК України та статтею 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. За роз`ясненнями, викладеними у п.п. 33,34,39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», застосування положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити з такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстав, передбачених законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Отже підставою для задоволення позову власника є встановлення факту порушення його прав і об`єктивно існуючих перешкод у здійсненні ним цих прав. Відповідно до ст.ст. 6, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється за її особистим повідомленням, подання якого є обов`язковим у разі зміни місця проживання. Зняття з реєстрації місця проживання у разі неподання особою відповідної заяви здійснюється на підставі зокрема, рішення суду про позбавлення її права користування житловим приміщенням. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що [PERSON] , слід визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Крім цього, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивача сплачений ним судовий збір. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Outcome: approved