Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~05 липня 2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 12494,90 грн. та судові витрати по справі. В позовній заяві Банк зазначав, що 21 квітня 2006 року між сторонами був укладений договір кредиту, за яким відповідач одержав від позивача кредит у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36 % на рік. Відповідач зобовязалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені договором, складовими якого є заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, Памятка клієнта, Умови і Правила надання банківських послуг, а також [PERSON] (довідка про умови кредитування). Посилаючись на те, що за час користування кредитом відповідач не виконувала його умови та не сплачувала кредитні платежі належним чином, через що, станом на 31 травня 2016 року має заборгованість в розмірі 12494,90 грн., просив стягнути її з відповідачки на свою користь та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву з проханням розглядати справу без його участі, позов просив задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення (а.с. 21). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена за зареєстрованим місцем проживання, про що свідчать дані зворотнього поштового повідомлення (а.с. 26), у звязку з чим суд, вважає за можливе здійснити заочний розгляд справи за відсутності сторін, оскільки наявних в ній матеріалів достатньо для її вирішення по суті. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 21 квітня 2006 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений в письмовій формі кредитний договір (далі Договір), в якому сторони узгодили всі його умови (а.с. 8). Позичальник погодилася з тим, що складовими Договору є заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, Памятка клієнта, Умови і Правила надання банківських послуг, а також [PERSON] (довідка про умови кредитування). Відповідно до Договору акціонерне товариство «ПриватБанк» (далі Банк), надало позичальнику, тобто відповідачці, споживчий кредит у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту в сумі 3300 грн. Відповідно до складових договору, сторони визначили умови кредитування, відсоткову ставку, розмір та строки внесення мінімального платежу, відповідальність позичальника у разі порушення умов кредитування (а.с. 8-14). Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обовязку виконання зобовязання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором. З розрахунку [PERSON] слідує, що Банк повністю виконав взяті на себе зобовязання, а позичальник навпаки, порушила умови Договору в частині вчасного повернення суми кредиту та процентів за користування ним, в звязку з чим станом на 31.05.2016 року за нею рахується заборгованість за кредитним договором в сумі 12494,90 грн. (а.с.5-7). З урахуванням вищевказаних норм цивільного законодавства сума заборгованості за наданим кредитом та відсотками (відповідно 3053,98 грн. та 8369,73 грн.) підлягає задоволенню в повному обсязі. Щодо неустойки у виді штрафу, то п. 8.6 Умов та Правил передбачено, що позичальник зобовязався сплатити [PERSON] за порушення строків зі сплати по будь-якому з платежів більш як на 120 днів, штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову (а.с. 12 зворотній бік). Однак суд вважає, що нарахування процентної складової\~\~штрафу в розмірі 5% від суми позову, не відповідає положенням\~\~ч.2\~ст. 549 ЦК України, згідно яких штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. За такого, суд дійшов висновку, про часткове задоволення позовних вимог банка та стягнення суми заборгованості по кредиту в розмірі 11923,71 грн., з яких: 3053,98 грн. заборгованість за кредитом, 8369,73 грн. заборгованість по процентам, а також штраф в розмірі 500 грн. фіксована частина. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки також підлягають стягненню судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1309,10 грн. (11923,71 х 100 : 12494,90 = 95%; 1378 х 95 % = 1309,10 грн). На підставі викладеного,

Outcome: partial