overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

06 серпня 2014 р. до суду з позовною заявою звернувся [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 17 листопада 2001 р. позивач зареєстрував шлюб з відповідачем у Виконавчому комітеті Яковлівської сільської ради Харківського району Харківської області. Cпільне життя з відповідачкою не склалося внаслідок різних характерів, поглядів на життя. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] Позивач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву, згідно якої свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити (а.с. 7). Відповідач в судове засідання не з'явилася, але надав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнає та просить справу розглядати за її відсутності (а.с. 8). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Сторони знаходяться в шлюбі з 17 листопада 2001 р., який зареєстрували у Виконавчому комітеті Яковлівської сільської ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 05 (а.с.4), мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Однак сторони сумісно не проживають, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують з грудня 2012 р., внаслідок чого ставлення один до одного склалося як між сторонніми особами. За таких обставин примирення сторін та поновлення подружніх стосунків, відновлення сім'ї, яка фактично розпалася, є неможливим. Подальше формальне збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судові витрати суд залишає за рахунок позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

06 серпня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовної заяви позивачка вказала, що вона з 09.09.1995 року перебуває у шлюбі з відповідачем, про що свідчить свідоцтво про шлюб. Від спільного життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] Спільне життя [PERSON] та [PERSON] не склалося. Протягом останніх років відносини між сторонами зіпсувалися, шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведеться, проживають окремо. Тому, позивачка вважає подальше збереження шлюбу неможливим та наполягає на його розірванні. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, повідомила суду, що в лютому 2014 року вже зверталася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було залишено без розгляду за її ініціативою. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 09.09.1995 року, шлюб зареєстровано Краснодонським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, про що зроблено актовий запис № 291, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу /а.с. 3/. Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER], від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] /а.с. 5/. Позивачка вказує, що в даний час у них з [PERSON] відносини зіпсувались, спільного бюджету вони не мають, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. За ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. За даних обставин суд вважає, що подальше збереження шлюбу сторін неможливе. Спір про розподіл майна між сторонами відсутній. Спір про місце проживання дітей між сторонами відсутній. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

06 серпня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO] вказавши, що відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, і просить стягнути з нього на її користь аліменти на дитину в розмірі по 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття та стягнути на користь позивача витрати за надання правової допомоги. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, підтримує заявлені позовні вимоги. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позов визнає. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05 листопада 2005 року. В сім'ї народилась дочка [PERSON], [INFO](а.с. 7). Батьками якої є сторони, що підтверджується свідоцтвом про її народження. Дитина проживає з позивачкою, знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Дані правовідносини регулюються ст. 180 СК України, яка передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, ст. 182 ч. 2 СК України, яка визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, та ст. 184 СК України, яка передбачає визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи викладене, при визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд враховує, що утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька, як і те, що основні витрати на утримання дитини на даний час несе позивач. Приймаючи до уваги, що дитина має нормальний стан здоров'я, являється матеріально малозабезпеченою, відповідач являючись батьком дитини, має задовільний стан здоров'я, є працездатний, має тимчасові заробітки, тому враховуючи його матеріальне становище, приймаючи до уваги, що прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років становить 1286 грн., враховуючи що відповідач згоден виплачувати заявлений в позові розмір аліментів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, і розмір аліментів необхідно визначити у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно. Судові витрати з відповідача стягнути згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

06 серпня 2014 року [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини: [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 (одної четвертої) частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. В позовній заяві [PERSON] зазначила, що з 22 квітня 1990 року вона перебуває з відповідачем у шлюбі, від якого має трьох спільних дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно з доводами позивачки, вказаними на обґрунтування заявлених вимог, останнім часом відповідач ухиляється від утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], хоча є фінансовоспроможним, так як працює економістом у відокремленому підрозділі «Рівненська АЕС» державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом». Угоди про добровільну сплату аліментів на утримання малолітньої дитини, як вказала [PERSON], із [PERSON] не досягнуто. Позивачка стверджує, що без матеріальної допомоги зі сторони батька дитини вона неспроможна самостійно забезпечити повноцінний розвиток малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. На судовий розгляд справи позивачка не з'явилася, подавши до суду письмову заяву від 11 вересня 2014 року про розгляд справи без її участі, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. З вказаної письмової заяви слідує, що [PERSON] повністю підтримує позовні вимоги та просить стягнути з [PERSON] в її користь аліменти на утримання малолітньої дитини - дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 (одної четвертої) частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи із дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Зміст зазначеної письмової заяви також свідчить, що позивачка не заперечує проти заочного розгляду даної справи. Відповідач [PERSON] повторно не з'явився у судове засідання, хоча у встановленому законом порядку був повідомлений судом про час, дату і місце розгляду справи. Будь-яких заяв чи клопотань відповідач суду не надавав. Враховуючи наведене, а також відсутність заперечень зі сторони позивачки, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

06 серпня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про надання права на шлюб з [PERSON]. Свої вимоги мотивує тим, що у них з [PERSON] з березня 2013 року склалися дуже теплі та щирі стосунки, вони мають взаємні почуття любові та поваги, та мають намір створити сім'ю. Вона завагітніла, однак зареєструвати шлюб не може через те, що не досягла шлюбного віку. У судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала. Заінтересовані особи: [PERSON], мати заявниці та [PERSON], особа, з якою заявниця має намір зареєструвати шлюб, підтвердили обставини, вказані у заяві, просять надати право на шлюб. Заінтересована особа - [PERSON], батько заявниці у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду заяви повідомлявся належним чином. Зі згоди заявниці та заінтересованих осіб справу розглянуто за його відсутності. Дослідивши докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] бажає зареєструвати шлюб з [PERSON], однак, вона не досягла шлюбного віку встановленого законом ( а.с. 5). Відповідно до довідки Бердичівської центральної міської лікарні, [PERSON] вагітна ( а.с.7). Відповідно до ст. 22 Сімейного кодексу України, особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Шлюбний вік для жінки встановлюється у 18 років. Особі, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідатиме її інтересам (ст. 23 Сімейного кодексу України). Виходячи з пояснень заявниці, заінтересованих осіб, досліджених письмових доказів, суд приходить до висновку, що надання [PERSON] права на шлюб з [PERSON] відповідатиме її інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

06 серпня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В позовній заяві позивач вказує, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 10 жовтня 2009 року. В шлюбі в них з відповідачем народилася дочка [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини надає нерегулярно, хоча має таку можливість. Відповідач має нерегулярний дохід, тому просить стягнути з нього на свою користь аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі - 800 гривень щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві. Пояснила, що на даний час вона не працевлаштована, отримує допомогу по догляду за дитиною. Відповідач кошти на утримання дитини надає нерегулярно, хоча має таку можливість. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що розмір аліментів, визначених позивачем є завищеним. Він офіційно не працевлаштований, статусу безробітного не має, має нестабільний дохід. Згідний сплачувати аліменти в мінімальному розмірі. Судом встановлено, що сторони з 10 жовтня 2009 року перебувають в шлюбі, зареєстрованим виконкомом Смизької селищної ради Дубенського району Рівненської облдасті, актовий запис №19, що стверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4) Від спільного життя вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження, в якому сторони вказані батьками (а.с. 5). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. За змістом ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів судом враховано матеріальне становище відповідача, наявність на його утриманні інших непрацездатних осіб та інші обставини, що мають істотне значення. Оцінивши докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення та з відповідача необхідно стягувати аліменти на утримання малолітньої дитини в твердій грошовій сумі, в саме по 600 гривень щомісячно починаючи з дня звернення до суду до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

06 серпня 2014 року до Іллічівського міського суду Одеської області звернулось ТОВ «Мігфінанс» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики (а.с.3). Свій позов аргументує тим, що між ТОВ «Мігфінанс» та [PERSON] було укладено договір №2013-05-00005 від 02.12.2013 року за яким відповідач отримав кредит у розмірі 1000 грн. з нарахуванням відсотків у розмірі 2% за кожний день користування позичальником грошовими коштами (732% річних). Відповідач не надав своєчасно ТОВ грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. Станом на 07.11.2014 року відповідач має заборгованість - 14550 грн., яка складається з наступного: · 1000 грн. - заборгованість за кредитом; · 6820 грн. - заборгованість по процентам за користування позикою; · 6480 грн. - пеня за прострочення сплати; · 250 грн. - штраф. Представник позивача в судове засідання не прибув був повідомлений належним чином, звернувся із заявою про розгляд справи без його присутності, позов підтримав, у разі не явки відповідача не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с.34). Відповідач у судове засідання не прибув, була повідомлена про час та місце судового розгляду справи, про причину неявки не сповістила, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечував проти такого вирішення справи. (а.с. 30,32,33). Суд, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 02.12.2013 року між ТОВ «Мігфінанс» та [PERSON] укладений договір позики за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 1000,00 грн. (а.с.8). Згідно розрахунку заборгованості, за відповідачем є заборгованість у розмірі 14550,00 грн. (а.с.28). Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо за договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

06 серпня 2014 року до суду надійшла вказана позовна заява. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Як зазначає позивач, основною причиною розпаду сімґї це різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри. Протягом останніх років сімейне життя між сторонами почало втрачати сенс і поступово, як наслідок почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та зобов'язань одного перед іншим. А тому збереження шлюбу в подальшому не можливе та суперечитиме інтересам позивача, як зазначено в заяві. Позивачка та її представник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив, а тому суд у відповідності до положень ст.169 ЦПК України продовжив слухання справи у відсутність відповідача. Вислухавши думку позивача та її представника, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 14 серпня 2004 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м. Києва, про що зроблено актовий запис №638. Від шлюбу сторони дітей не мають. Від примирення позивачка в судовому засіданні відмовилася, наполягаючи на розірванні шлюбу. Як встановлено в судовому засіданні та не заперечувалось сторонами, сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки з 27.12.2013 року. Спір щодо спільного майна вирішується в суді. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає неможливим подальше збереження сім'ї і приймає рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

06 серпня 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 08.10.2004 між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сумісне сімейне життя між ними не складалося по причині відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейні відносини та обовязки. Фактично шлюбні стосунки між ним та відповідачем припинені з грудня 2012 року, спільне господарство не ведеться, разом вони фактично не мешкають. Позивач вважає, що шлюб необхідно розірвати юридично, оскільки подальше збереження шлюбу не має сенсу, на примирення не згоден. Майнового спору на даний час вони не мають, також зазначив, що між ними досягнуто згоди щодо утримання дітей. У судове засідання позивач не зявився, просив розглянути справу без його участі та задовольнити позов у повному обсязі, про що подав письмову заяву. Відповідач до судового засідання не зявилась, надала заяву з проханням розглядати справу без її участі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-НО №260732, виданого Маріупольським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, 08 жовтня 2004 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що зроблений відповідний актовий запис № 657, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Майновий спір та спір щодо проживання неповнолітніх дітей на теперішній час між сторонами відсутній. Аналізуючи вищевикладене, з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

06 серпня 2014 року позивач [PERSON] звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 08.10.2009 року у виконкомі Вигодської селищної ради Долинського району Івано-Франківської області, за актовим записом № 12 між ним та відповідачкою [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від спільного подружнього життя в народився син [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними фактично припинені з 2013 року, проживають окремо, стосунків не підтримують. Причиною розпаду сім'ї стало те, що в них з відповідачем зовсім різні характери, постійно виникали сварки. Примирення є неможливим, так само як і збереження їхнього шлюбу, оскільки це суперечить переконанням позивача щодо їхнього спільного з відповідачкою життя. Спору про майно та місце проживання дитини немає. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але від нього на адресу суду надійшла заява, в якій він просить справу слухати у його відсутності, позовну заяву підтримує, просить задовольнити її в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але від неї на адресу суду надійшла заява про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги визнає, на розірвання шлюбу згідна. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 08.10.2009 року, зареєстрованому у виконкомі Вигодської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, за актовим записом № 12 (а.с.4). Від шлюбу в сторін є неповнолітній син [PERSON], 2010 року народження (а.с. 5). З 2013 року сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам однієї із сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved