Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

05.09.2014 р. та уточнено 26.12.2014 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та Гаражно-будівельного кооперативу «Мотор» /далі ГБК/ про усунення перешкод в користуванні власністю - 1/2 частиною гаража [NUMBER], блоку [NUMBER] в ГБК, зобов'язання відповідача та Голову ГБК не чинити перешкоди в користуванні, передати їй ключі від в'їзних воріт гаражу. Зобов'язати ГБК скасувати рішення про відмову в прийняття в члени ГБК, винести нове рішення відповідно до закону. В разі відсутності ключів, зобов'язати відповідачів не чинити перешкод по заміні замків на воротах гаражу. В обґрунтування позову вказує, що є власником зазначеного гаражу в порядку розподілу майна подружжя згідно рішення Апеляційного суду від 16.04.2014 р., своє право зареєструвала у встановленому порядку. Спірним гаражем користується відповідач, та перешкоджає їй в доступі до приміщення гаражу. На заяву про вступ в члени ГБК, отримала необґрунтовану на думку позивача постанову голови ГБК про відмову в прийняття без всяких правових підстав, тому відповідно до ст.391 ЦПК України просить усунути перешкоди в користуванні власністю. Зобов'язати ГБК скасувати постанову голови ГБК прийняти рішення згідно закону. Відповідач [PERSON] проти позову заперечував вказує, що він користується фактично гаражем [NUMBER] спільно з головою ГБК Шевченком В.В., до гаражу [NUMBER] не має відношення, гараж є неподільною річчю, то користуватися ним разом з позивачем немає можливості. Представник ГБК Шевченко В.В. проти позову заперечував вказує, що нумерація гаражів була змінена за його розпорядженням, письмові документи щодо зміни нумерації не збереглися. Гараж [NUMBER], блоку [NUMBER] є приміщенням загального користування /вбиральнею/. Він як голова ГБК законно згідно Статуту ГБК відмовив [PERSON] в прийнятті в члени, оскільки гараж є власністю ГБК та не закріплений за позивачем. Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд вважає що позов слід задовольнити частково. Правовідносини між сторонами регулюються ст.ст. 386, 391 ЦК України - згідно яких власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою… про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Судом встановлено поясненнями представника позивача, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно та рішення суду від 16.04.2014 р. а.с.5-8, що [PERSON] є власником 1/2 частини гаража [NUMBER], блоку [NUMBER] в ГБК в порядку розподілу майна подружжя. Власність на іншу 1/2 частину вказаного гаража може зареєструвати відповідач [PERSON] на підставі вказаного рішення. Позивачу, яка не має ключів від запорів вхідних дверей, чиняться перешкоди стосовно володіння та користування власністю що підтверджується поясненнями сторін, рішенням голови ГБК від 30.07.2014 р. про відмову в прийнятті в члени ГБК, заборону проникнення до приміщення гаражу а.с.12. Тому суд вважає, що порушені права власника підлягають захисту, слід усунути перешкоди для позивача в користуванні гаражем, надати [PERSON] безперешкодний доступ до внутрішнього приміщення гаражу, зобов'язати співвласника відповідача [PERSON] не чинити перешкоди в користуванні, передати позивачу ключі від запорів вхідних дверей гаражу. Вчинення зазначених дій поновить порушене право, частина позовних вимог про зобов'язання до вчинення дій голови ГБК, зобов'язати відповідачів не чинити перешкод по заміні замків на воротах гаражу, в разі відсутності ключів - задоволенню не підлягають. По перше вказані позовні вимоги мають певну умову, - відсутність ключів, та є неконкретними, суд же приймає рішення щодо захисту порушених прав, а не можливих порушень прав власника в подальшому. Щодо зобов'язання голови ГБК як фізичної особи до певних дій, то позов пред'явлено до ГБК як юридичної особи, суд же розглядає позов диспозитивно в його межах згідно ст.11 ЦПК України. Крім того власником спірного гаража є [PERSON] та [PERSON], тому відсутні підстави для зобов'язання до усунення перешкод щодо користування гаражем інших осіб. З вказаних обставин позов підлягає частковому задоволенню. Щодо позовних вимог відносно розгляду заяви щодо членства в ГБК [PERSON], то вказані вимоги є законними та обґрунтованими. Як вказувалося рішенням голови ГБК від 30.07.2014 р. було відмовлено в прийнятті позивача в члени ГБК, у відповідь на заяву [PERSON] а.с.11, 12. Вказане рішення суперечить п.4 Статуту ГБК який передбачає, що громадяни України, які мають право власності на гараж можуть бути членами кооперативу. Відповідно вказане право виникло у позивача з моменту реєстрації свого права на 1/2 частину гаража. Відповідно до п.4, 7, 8 Статуту рішення про прийняття в члени ГБК приймає як голова ГБК, так і Правління ГБК, яке є виконавчим органом кооперативу, рішення про відмову в прийнятті в члени може бути оскаржено до загальних зборів кооперативу. Таким чином, оскільки позивач не просить скасувати необґрунтоване рішення голови ГБК, яке суперечить вимогам Статуту, а просить зобов'язати правління до скасування рішення, то розглядаючи позов диспозитивно, вказані вимоги є правомірними, слід зобов'язати правління ГБК скасувати рішення голови щодо відмови в прийнятті в члени кооперативу [PERSON], та прийняти рішення відповідно до Статуту. Оцінюючи заперечення відповідачів, суд вважає, що на обґрунтування заперечень відповідачі не надали суду жодних доказів всупереч ст.ст.10, 27 ЦПК України. Право [PERSON] саме на гараж [NUMBER], блоку [NUMBER] зареєстровано у встановленому порядку, та є непорушним. Зазначений гараж інвентаризовано, закріплено в плані земельної ділянки між гаражами [NUMBER] та [NUMBER] а.с.48-51 з травня 2006 р. Відповідачі не надали суду доказів зміни нумерації гаражів в кооперативі, рішення загальних зборів щодо цього. Тому суд вважає ці заперечення надуманими, крім того приймаючи рішення про відмову в прийнятті позивача в члени ГБК а.с.12, голова Шевченко В.В. виступаючи від імені кооперативу зазначив, що за [PERSON] закріплений саме гараж [NUMBER], блоку [NUMBER], а не гараж інший гараж під [NUMBER]. Судовий збір в сумі по 121,80 грн. згідно квитанції а.с.1, слід стягнути з відповідачів в рівних частках, оскільки позов задоволено. На підставі ст.ст.386, 391 ЦК України,

Outcome: partial