Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

07.09.2010 року Коломийська міська рада звернулася до суду з даним позовом. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачкою [PERSON] самочинно побудовано господарську споруду з гаражем по [ADDRESS], а відповідачкою [PERSON] здійснено самочинне будівництво добудови до будинку по [ADDRESS]. 15.02.2011 року Коломийська міська рада подала заяву про збільшення позовних вимог, в якій зазначає, що 07.02.2011 року вказаній раді стало відомо, що відповідачкою [PERSON] також самочинно збудовано житловий будинок, який знаходився за вказаною адресою. Всі вказані будівлі збудовані з порушенням порядку, передбаченого чинним законодавством України в галузі будівництва, та згідно зі ст.376 ЦК України є об'єктами самочинного будівництва. А тому вони підлягають знесенню. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала з вищезазначених підстав. Вона також пояснила, що якщо відповідачі не згідні на здійснення перебудови спірних об'єктів самочинного будівництва, то останні підлягають знесенню. Враховуючи, що протягом всього судового розгляду вказаної згоди відповідачами не дано, то вказані об'єкти підлягають знесенню. Тому представник позивача просить позовні вимоги з урахуванням їх збільшення задовольнити. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги не визнала. Вона та її представники [PERSON] і адвокат [PERSON] пояснили, що ця відповідачка згідна на проведення перебудови самочинно збудованих нею об'єктів за умови, що і відповідачка [PERSON] здійснить перебудову самочинно збудованих останньою будівель та приведе їх у стан, при якому будуть дотримуватися відповідні державні будівельні норми. Про перебудову за вказаних умов відповідачка [PERSON] також вказала в своїй письмовій заяві від 22.10.2014 року. Адвокат [PERSON] також зазначила, що на даний час законодавством України не вимагається виготовлення тих документів, які були потрібні на час спорудження відповідачкою [PERSON] спірних об'єктів, оскільки на даний час достатньо лише повідомити у письмовій формі відповідну інспекцію ДАБК про початок будівельних робіт. Адвокат [PERSON] звертає увагу суду на те, що відповідачка [PERSON] категорично не відмовляється від проведення перебудови збудованих нею спірних об'єктів. Тому правові підстави для їх знесення відсутні. В зв'язку з цим відповідачка [PERSON] та її представники в задоволенні позову просять відмовити. Представник відповідачки [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги не визнав та пояснив, що рішенням виконкому Коломийської міської ради №339 від 18.09.1991 року надано дозвіл відповідачці [PERSON] на здійснення добудови до її житлового будинку. Крім того, цій відповідачці видано 2 будівельні паспорти, 2 акти розбивки будівель в натурі, 2 проекти будівництва господарських будівель, де зазначені дати початку будівництва, та інші необхідні документи. Представник просить врахувати і те, що ОКП «Коломийське МБТІ» безпідставно відмовлено відповідачці [PERSON] в узаконенні спірних будівель на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 1035 від 09.09.2009 року «Про затвердження Тимчасового порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами і будівлями, споруджених без дозволу на виконання будівельних робіт» та 23.03.2011 року повернуто її заяву у виконком Коломийської міської ради без виконання, оскільки вказана постанова нібито діяла лише до 31.12.2010 року. Насправді ж ця постанова діяла до 23.05.2011 року. Крім того, [PERSON] вважає, що відповідачка [PERSON] побудувала спірні об'єкти на земельній ділянці [PERSON] При цьому представник останньої не враховує вирішення судами відповідного земельного спору не на користь відповідачки [PERSON] При проведенні судової будівельно-технічної експертизи в даній справі експертом взагалі не досліджувалися земельні ділянки відповідачів. Тому [PERSON] неодноразово наполягав на призначенні в цій справі судової земельно-технічної експертизи. Він також зазначає, що інспектором інспекції ДАБК в Івано-Франківській області [PERSON] сфабриковано документи про притягнення в 2008 році [PERSON] до адміністративної відповідальності за самочинне будівництво. [PERSON] однозначно під час розгляду справи заявляв , що він та відповідачка, яку він представляє, згідні на перебудову спірних об'єктів за умови звільнення їх земельної ділянки відповідачкою [PERSON], а із змісту письмової заяви від 22.10.2014 року випливає, що [PERSON] просить узаконити відповідні спірні об'єкти, оскільки вони не порушують будь - чиїх прав. Він також вважає, що Коломийська міська рада не має права на звернення з даним позовом та наполягає щоб в даній справі брав участь представник інспекції ДАБК в Івано-Франківській області. З цих підстав представники відповідачки - [PERSON] та адвокат [PERSON] в задоволенні позову просять відмовити. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні позивача - інспекція ДАБК в Івано-Франківській області не заявила про участь її представника в розгляді справи. Із змісту наданих нею письмових пояснень випливає, що спірні об'єкти вважаються самочинним будівництвом і відповідно до правил ч.7 ст.376 ЦК України підлягають знесенню за умови відмови відповідачів від перебудови цих об'єктів. В цих поясненнях керівництво третьої особи просить вирішувати дану справу без участі її представника (т.2, а.с.6-7). Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, вивчивши матеріли справи, та оцінюючи досліджені докази, приходить наступних висновків. Судом встановлено, що відповідачкою [PERSON] побудовано спірні господарську будівлі з гаражем, а відповідачкою [PERSON] - спірні добудову до житлового будинку та житловий будинок. Ці обставини не заперечуються відповідачами та їх представниками, а тому відповідно до правил ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Судом також встановлено, що 21.08.2007 року вищевказаною інспекцією ДАБК складено протокол про адміністративне правопорушення, винесено постанову про притягнення відповідачку [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.97 КУпАП і накладено штраф в розмірі 170 грн. Суть вказаного правопорушення полягає в тому, що цієї відповідачкою здійснено самовільне (без дозволу на виконання будівельних робіт) будівництво господарської споруди з гаражем по [ADDRESS] (т.1, а.с.5-6). Також 21.08.2007 року відповідачці [PERSON] вказаною інспекцією видано припис про припинення будівельних робіт до отримання вказаного дозволу (т.1, а.с.4). 10.06.2008 року зазначеною інспекцією ДАБК складено протокол про адміністративне правопорушення, а 17.06.2008 року винесено постанову про притягнення відповідачку [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.97 КУпАП і накладено штраф в розмірі 170 грн. Суть вказаного правопорушення полягає в тому, що цієї відповідачкою здійснено самовільне (без дозволу на виконання будівельних робіт) будівництво будинку по [ADDRESS] (т.1, а.с.46-47). Також 10.06.2008 року відповідачці [PERSON] вказаною інспекцією видано припис про припинення будівельних робіт до отримання вказаного дозволу (т.1, а.с.45). Крім того, відповідно до припису зазначеної інспекції від 28.01.2011 року, який видано відповідачці [PERSON] стосовно спірного житлового будинку в м. Коломия по вул.. Тютюнника, 21 в м.Коломиї, встановлено порушення ч.3 ст.25 Закону України «Про основи містобудування» (самовільне будівництво) та запропоновано усунути виявлене порушення. Постановою №58, винесеною цією ж інспекцією 31.01.2011 року, на вказану відповідачку накладено штраф в розмірі 340 грн. за правопорушення у сфері містобудування (ст.96 КУпАП), оскільки відповідачка [PERSON] без дозволу зазначеної інспекції самовільно побудувала вищевказаний спірний житловий будинок (т.1, а.с.86-88). Відповідно до правил ч.1 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Згідно з вимогами ч.7 ст.376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану. Відповідно до роз'яснень, наведених в п.5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» відповідно до вимог статті 376 ЦК право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об'єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування. Відповідно до положень статті 38 Закону «Про регулювання містобудівної діяльності» право на звернення до суду з позовом про знесення самочинно збудованих об'єктів містобудування належить також відповідним інспекціям державного архітектурно-будівельного контролю. Такий позов може бути пред'явлено до суду у разі, якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил із визначенням строку для добровільного виконання припису, та/або якщо перебудова об'єкта є неможливою. Розглядаючи зазначені позови відповідно до вимог вказаної норми та положень частини сьомої статті 376 ЦК, суди мають встановлювати, чи було видано особі, яка здійснила самочинне будівництво, припис про усунення порушень, чи можлива перебудова об'єкту та чи відмовляється особа, яка здійснила самочинне будівництво, від такої перебудови. Відповідно до висновку №239 судової будівельно-технічної експертизи від 11.04.2014 року всі вказані спірні будівлі є об'єктами самочинного будівництва, оскільки їх будівництво виконувалося без проектної документації та відповідного документа, що дає право виконувати будівельні роботи. При будівництві спірних об'єктів порушено п.п.1.1-1.3, 2.2, 2.15, 9.12 ДБН А.2.2-3-2004 «Склад, порядок розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва», п.3.25* ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» та протипожежні норми (т.2, а.с.119-139). В даному висновку також зазначено про можливість перебудови спірних об'єктів з метою приведення їх у відповідність до зазначених норм. Однак, як зазначалося вище, в судовому засіданні відповідачка [PERSON] заявила, що вона згідна на перебудову споруджених нею спірних об'єктів за умови, що відповідну перебудову інших спірних будівель здійснить і відповідачка [PERSON] Вказану позицію [PERSON] виклала в своїй письмовій заяві від 22.10.2014 року (т.2, а.с.217). Представник відповідачки [PERSON] - [PERSON] же в своїй письмовій заяві від 22.10.2014 року, написаної ним з метою з'ясування згоди вказаної відповідачки на перебудову спірних об'єктів, просить узаконити спірні об'єкти (т.2, а.с.218). Таким чином, із змісту цієї заяви вбачається, що цей представник не погоджується на будь-яку перебудову спірних об'єктів. Отже, вказані відповідачкою [PERSON] умови для здійснення нею перебудови відсутні. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачі відмовляються здійснювати будь-яку перебудову спірних об'єктів. Отже, судом встановлено наявність достатніх правових підстав для знесення спірних об'єктів самочинного будівництва. Доводи цієї відповідачки та її представників про відсутність підстав для знесення спірних об'єктів суд вважає надуманими і до уваги не бере. Не заслуговують на увагу і вказані в описовій частині цього рішення доводи представника відповідачки [PERSON] - [PERSON], оскільки незаконність чи фальсифікація рішень інспектора ДАБК про притягнення в 2008 році вказану відповідачку до відповідальності за ст.97 КУпАП не встановлена у передбаченому законом порядку. Покликання [PERSON] на існування вищезазначеного рішення виконкому Коломийської міської ради №339 від 18.09.1991 року жодним чином не спростовують позовних вимог, оскільки дане рішення відповідачкою [PERSON] по суті не дотримано, так як цим рішенням їй дано дозвіл лише на добудову до житлового будинку веранди площею 9, 25 кв.м. та переобладнання існуючої веранди під кладову (т.1, а.с.77). Безпідставними є також посилання на незаконність приватизації відповідачкою [PERSON] земельної ділянки, оскільки рішенням Коломийського міськрайонного суду від 28.11.2012 року, яке набрало законної сили 14.03.2013 року, таку незаконність не встановлено (т.3, а.с. 6-14). Враховуючи вищевказані положення ч.7 ст.376 ЦК України, суд також вважає безпідставними твердження [PERSON] про відсутність в Коломийської міської ради права на звернення до суду з даним позовом, оскільки таке право прямо передбачене вказаною нормою. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Оскільки позивач при зверненні з даним позовом був звільнений від сплати судового збору (державного мита), то такий збір в зв'язку із задоволенням позовних вимог підлягає присудженню з відповідачів в дохід держави. На підставі ст.376 ЦК України, та

Outcome: approved