Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

06 листопада 2017 року позивач [PERSON] звернувся з позовом до відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» (далі - відповідач, Банк), третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О., в якому просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Р.О. від 13.06.2017, зареєстрованим у реєстрі № 5098, яким запропоновано стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» не сплачену в строк за Кредитним договором № КRRORK03160408 від 28.03.2006 заборгованість в сумі 22338,37 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту 554,47 грн., заборгованості за відсотками 8562,64 грн., заборгованості з комісії 344,45 грн., пені 12876,81 грн., та витрат за вчинення виконавчого напису в сумі 1800 грн. Також, просив суд постановити окрему ухвалу про порушення вимог Закону України «Про нотаріат» приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Р.О. при вчиненні вказаного виконавчого напису. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішенням Жовтневого райсуда м. Кривого Рогу від 02.11.2016 у цивільній справі № 212/890/14-ц у задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором № КRRORK03160408 від 28.03.2006 в сумі 16868,47 грн. відмовлено в повному обсязі в зв'язку зі спливом строку позовної давності. Незважаючи на наявність такого судового рішення відповідач, діючи недобросовісно, з порушенням права власності позивача на грошові кошти, з метою неправомірного збагачення звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Р.О., який вчинив виконавчий напис, не перевіривши в порушення вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат» того, що з виникнення права вимоги відповідача минуло більше трьох років. Ухвалою суду 08 листопада 2017 року було відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд на 15.11.2017. 08 листопада 2017 року представником відповідача через канцелярію суду було подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису. Ухвалою суду від 08 листопада 2017 року заяву про забезпечення позову було задоволено, зупинено виконання виконавчого провадження ВП № 54876819, відкритого 12 жовтня 2017 року державним виконавцем Покровського ВДВС м. Кривого Рогу Толстовою В.С., по виконанню виконавчого напису № 5098, виданого 13 червня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Р.О. 08 листопада 2017 року представником позивача через канцелярію суду подано клопотання про витребування доказів. Ухвалою суду від 15 листопада 2017 року клопотання представника позивача задоволено, витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Р.О. належним чином завірені копії документів, на підставі яких вчинявся виконавчий напис від 13.06.2017 № 5098. Судовий розгляд відкладено до 11 грудня 2017 року. 11 грудня 2017 року судовий розгляд справи відкладено до 11 січня 2018 року в зв'язку з неявкою відповідача, третьої особи. В судове засідання позивач та його представник не з'явилися, в наданій суду письмовій заяві представник позивача [PERSON] просив розглянути справу за їх відсутності, підтримав позовні вимоги, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив, заяв про розгляд або відкладення розгляду справи за відсутності його представника не надав, в зв'язку з чим за згодою представника позивача судом 11.01.2018 було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив, заяв про відкладення або розгляд справи за його відсутності не надавав. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. З матеріалів справи вбачається, що 12 жовтня 2017 року державним виконавцем Покровського ВДВС м. Кривий Ріг винесена постанова про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису № 5098 від 13.06.2017 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О., згідно якому стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за Кредитним договором № КRRORK03160408 від 28.03.2006 за період з 28.03.2006 по 29.03.2017 (4019 днів) в сумі 22338,37 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту 554,47 грн., заборгованості за відсотками 8562,64 грн., заборгованості з комісії 344,45 грн., пені 12876,81 грн., та витрат за вчинення виконавчого напису в сумі 1800 грн. (а.с. 4-5). Відповідно до п.п. 2.1, 2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 р. № 296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 р. за № 282/20595 (далі - Порядок) встановлено, що для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. За змістом п.п. 3.1, 3.2 глави 16 вказаного Порядку, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29.06.99 № 1172. Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 02 листопада 2016 року, яке набрало законної сили 06 лютого 2017 року, відмовлено у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором № КRRORK03160408 від 28.03.2006 станом на 29.01.2014 в сумі 16868,47 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту 554,47 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 6191,10 грн., та пеня у розмірі 9778,45 грн., з підстав спливу строку позовної давності (а.с. 6-9). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року; якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред'явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. Згідно з пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі Перелік), для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Нотаріусу, замість засвідченої виписки з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, відповідачем було пред'явлено приватному нотаріусу розрахунок заборгованості. Проте вказані документи не є тотожними та не замінюють один одного, що дає підстави суду про те, що наданий відповідачем розрахунок заборгованості, з огляду на вимоги пункту 2 Положення, не є документом, який посвідчує безспірність визначеної суми боргу. За викладених обставин, у приватного нотаріуса Швеця Р.О. не було правових підстав для посвідчення оскаржуваного позивачем виконавчого напису, оскільки надані відповідачем документи не підтверджують безспірність заявленої до стягнення суми боргу, водночас сума заборгованості розрахована поза межами визначеного сторонами Договору строку позовної давності. Можливість реалізації права на звернення з позовом про оскарження нотаріальної дії або відмову в її вчиненні обмежена загальним строком позовної давності, який визначається у ст. 257 ЦК України та становить 3 роки. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного суду України від 04.03.2015 р. у справі № 6-27цс15 та Постанові Верховного суду України від 11.03.2015 р. у справі 6-141 цс14. Таким чином, суд приходить до висновку, що нотаріус при видачі виконавчого напису також не враховував пропуск банком строку позовної давності. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної, і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п'ята статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Відповідно до норм ст. ст. 11, 525, 629 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договір, який є обов'язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржується до суду, право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, права та інтереси якої стосуються такі дії чи акти. Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про те, що на час вчинення виконавчого напису не було належним чином встановлено безспірність вимог відповідача до позивача, нотаріус не звернув увагу на те, що з дня виникнення права вимоги Банку минуло більше трьох років, оскільки кредит наданий в строк до 27.03.2008, а отже виконавчий напис не може вважатися таким, що не потребує додаткового доказування, внаслідок чого не підлягає примусовому виконанню, у зв'язку з чим позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Що стосується позовної вимоги про постановлення судом окремої ухвали щодо допущення нотаріусом порушень закону під час вчинення виконавчого напису, суд вважає позов в цій частині необґрунтованим, оскільки вирішення питання стосовно правомірності дій нотаріуса під час вчинення нею виконавчої дії, а так само її відповідність процесуальним нормам, хоча і стосуються предмету спору, проте не є предметом розгляду даної справи, що не позбавляє позивача права оскаржити дії нотаріуса у встановленому законом порядку у разі наявності на те достатніх правових підстав. На підставі ст. 141 ЦПК України з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь позивача у відшкодування сплаченого судового збору підлягає стягненню 640 грн. 00 коп.

Outcome: partial