overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

06 червня 2011 року між ПАТ «Альфа Банк» та відповідачем був укладений кредитний договір № 621003811, згідно умов якого відповідач отримав кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії в сумі 13800 грн. з кінцевим строком погашення до 06 червня 2012 року. 23 грудня 2013 року між ПАТ «Альфа Банк та ТОВ «Росвен Ін вест Україна» було укладено договір факторингу № 2013-1 відповідно до умов якого ПАТ Альфа Банк» відступив на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» своє право вимоги заборгованості за Договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 621003811 від 06 червня 2011 року. Відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість станом на 23 грудня 2013 року в сумі 26995,26 грн яка складається з простроченої заборгованості по тілу кредиту - 14348,29 грн; пені - 12647,26 грн; які представник позивача і просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна». Крім того, представник позивача просить стягнути з відповідача 269,96 гривень судового збору. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день слухання справи сповіщений. Оцінивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача мають бути задоволені, бо у судовому засіданні встановлено, що між ПАТ «Альфа Банк» та відповідачем, на підставі ст.1054 ЦК України, договору кредитування № 621003811 від 06 червня 2011 року встановлені договірні відносини, згідно яких відповідач отримав кредит на принципах поворотності, строковості, у вигляді відновлювальної кредитної лінії в сумі 13800 грн. з кінцевим строком погашення до 06 червня 2012 року. Але відповідач, отримавши кредит, всупереч вимогам ст.526 ЦК України, умови договору по своєчасному поверненню кредиту не виконав, заборгувавши станом на 23 грудня 2013 року в сумі 26995,26 грн яка складається з простроченої заборгованості по тілу кредиту - 14348,29 грн; пені - 12647,26 грн. 23 грудня 2013 року між ПАТ «Альфа Банк та ТОВ «Росвен Ін вест Україна» було укладено договір факторингу № 2013-1 відповідно до умов якого ПАТ Альфа Банк» відступив на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» своє право вимоги заборгованості за Договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 621003811 від 06 червня 2011 року. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідач не виконав зобов'язання у строк, що є порушенням зобов'язання. А у відповідності до ст.1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача вимагати повернення всієї суми кредиту, що і дає суду підставу стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму. А задоволення позову, за правилами ст.88 ЦПК України, покладає на відповідача обов'язок по сплаті судових витрат -243,60 гривень судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-06 00:00:00

06 червня 2012 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що 23 березня 2013 року було зареєстровано їх з відповідачем шлюб. В шлюбі, народився син [PERSON], [INFO]. Разом з тим сімейне життя із відповідачем не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і мешкають окремо один від одного з січня 2016 року. Дитина залишились проживати біля відповідачки. Позивач вважає, що подальше сумісне життя та збереження їх шлюбу неможливе, через що він звернувся до суду із цим позовом. Позивач [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій свої позовні вимоги підтримав, просив справу розглянути за його відсутності. Відповідач [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просила справу розглянути за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала. У разі задоволення позову, просила залишити їй прізвище, обране під час державної реєстрації шлюбу «Медко». Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-ФП №091496, виданим Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, сторони зареєстрували шлюб 23 березня 2013 року, про що в Книзі реєстрації актів цивільного стану про укладення шлюбу було здійснено актовий запис за № 108. Під час державної реєстрації шлюбу відповідачка змінила прізвище з «Воробель» на «Медко» (а.с.4). Проте шлюбні стосунки між сторонами не склались та вони фактично припинили шлюбні відносини і мешкають окремо протягом тривалого часу. Сторони мають згідно копій свідоцтв про народження серії І-ФП №188198, малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Спір між сторонами щодо місця проживання їх малолітньої дитини чи розподілу спільного майна на час розгляду справи не заявлено. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. За встановлених обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, а також приймаючи до уваги, що шлюб є вільним союзом чоловіка та жінки, тому, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб між сторонами має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

06 червня 2012 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір про відкриття карткового рахунку № [NUMBER], надання і використання платіжної картки № 006-Z/048620. Згідно умов договору відповідач отримав кредит у розмірі 14 425,00 гривень з оплатою відсотків за користування кредитними ресурсами в розмірі відсоткової ставки 54 %. Відповідно до умов договору відповідач зобов'язався повністю повернути отримані в рамках відновлюваної кредитної лінії ресурси до 07 червня 2015 року та сплатити відсотки за користування кредитними ресурсами в розмірі, порядку та в строки, обумовлені договором. Відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість станом на 07 жовтня 2014 року в сумі 75662,72 гривень, яка складається з заборгованості за кредитним договором - 3205,68 грн; простроченої заборгованості за кредитним договором - 11211,42 грн; заборгованості по відсоткам 40 211,33 грн; заборгованості по пені 75 662,72 грн., які позивач і просить стягнути з відповідача. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 756,63 гривень судового збору. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день слухання справи сповіщений належним чином. Оцінивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача мають бути задоволені, бо у судовому засіданні встановлено, що між сторонами, на підставі ст.1054 ЦК України, договору кредитування № 006-Z/048620 від 06 червня 2012 року встановлені договірні відносини, згідно яких відповідач отримав кредит у розмірі 14425,00 гривень з оплатою відсотків за користування кредитними ресурсами в розмірі відсоткової ставки 54 %. Але відповідач, отримавши кредит, всупереч вимогам ст.526 ЦК України, умови договору по своєчасному поверненню кредиту не виконав, та має заборгованість станом на 07 жовтня 2014 року в розмірі 75662,72 гривень, яка складається з заборгованості за кредитним договором - 3205,68 грн; простроченої заборгованості за кредитним договором - 11211,42 грн; заборгованості по відсоткам 40 211,33 грн; заборгованості по пені 75 662,72. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідач не виконав зобов'язання у строк, що є порушенням зобов'язання. А у відповідності до ст.1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача вимагати повернення всієї суми кредиту, що і дає суду підставу стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму. А задоволення позову, за правилами ст.88 ЦПК України, покладає на відповідача обов'язок по сплаті судових витрат - 756,63 гривень судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-01 00:00:00

06 червня 2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір кредиту №б/н ,згідно якого останній отримав кредит у розмірі 1900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% річних з кінцевим терміном повернення , що відповідає строку дії картки.. Умови кредитного договору відповідачем належним чином не виконувалися. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач [PERSON] станом на 31 березня 2016 року має заборгованість в сумі 17358,78 коп. Тому позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість за Кредитним договором в сумі 17358 грн.78 коп, яка включає в себе: - заборгованість по кредиту в розмірі -1803,60 грн., - заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом -11452,38грн., - заборгованість за пенею та комісією-2800,00грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг; - штраф(фіксована частина) в розмірі-500 грн., - штраф (процентна складова) -802,80 грн., - а також стягнути судові витрати в розмірі 1378,00грн.. В судове засідання позивач не з'явився, але письмово позовні вимоги підтримав і просив розглянути справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання також не з'явився, про день та час розгляду справи належним чином повідомлявся. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, що узгоджується з положенням ст.224 ЦПК України. В зв'язку з неявкою сторін, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з наступних підстав. - Наявність зобов'язань відповідача перед позивачем підтверджується анкетою-заявою разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» від 06.06. 2013 року(а.с.6), зазначена анкета підписана відповідачем. - Стаття 526 ЦК України передбачає, що взяті зобов'язання повинні належним чином виконуватися. [PERSON] свої зобов'язання не виконав належним чином на момент звернення позивача до суду та на момент розгляду справи в суді. Розмір боргу по кредитним зобов'язанням відповідачем не оспорюється. За таких підстав суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими і законними. Суд також вважає необхідним задовольнити повністю і вимоги позивача про відшкодування судових витрат з підстав, що спір вирішений на його користь. Розмір витрат підтверджується платіжним дорученням. Тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

06 червня 2014 року, [PERSON], звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла його мати [PERSON]. Після смерті матері відкрилася спадщина на належний йому житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований по [ADDRESS]. Вказує на ті обставини, що спадкоємцем першої черги за заповітом, являється він, [PERSON], оскільки являється рідним сином спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12 квітня 1956 року. Інші спадкоємці за заповітом та за законом відсутні. Просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] У судовому засіданні [PERSON], позов підтримав, представник Красноколядинської сільської ради Сорочинська Л.І., проти задоволення позову не заперечує. Представник відділу архітектури та будівництва Талалаївської РДА Кононіченко В.М., до суду не з'явився, але надав заяву в якій просить справу розглянути без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Суд, заслухавши показання сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, підтверджується наявними у справі доказами і не заперечується сторонами, що після смерті [PERSON], [PERSON] звернувся до Талалаївської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Під час перевірки було встановлено, що в [PERSON] не було проведено реєстрацію права власності на оформлений житловий будинок з надвірними будівлями. Через що нотаріальна контора і не може видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS]. На зазначене спадкове майно, будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS], як на спадкове майно за законом претендує її син [PERSON], оскільки відповідно до ст.1261 ЦК України являється спадкоємцем першої черги. Інші спадкоємці, як за законом так і за заповітом відсутні. Позивач може спадкувати тільки те, що належало спадкодавцю на день його смерті. Саме з цих підстав позов підлягає задоволенню. Із зазначених доказів вбачається, що будинок побудований на законних підставах з дотриманням норм і правил. Відповідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог, або заперечень. На підставі ст.ст. 10,11, 209, 212, 241-215 ЦПК України, с у д -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

06 червня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту, який має юридичне значення. В обґрунтування вимог заявник [PERSON] посилався на те, що [INFO] померла його мати - [PERSON]. При оформленні спадщини, було виявлені помилки в документах. Так, у Державному акті на право приватної власності на землю серія ДП № 041154, виданого Новомосковською районною державною адміністрацією, на право власності на земельну ділянку площею 3,3290 га., кадастровий номер 12:232:865:00:02:017:0026, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, прізвище його матері було помилково зазначене як [PERSON]. Зазначена обставина перешкоджає реалізації його прав, як спадкоємця та є приводом звернення до суду. В зв'язку з наведеним, заявник [PERSON] просив суд встановити факт, який має юридичне значення, а саме, що Державний акт на право приватної власності на землю серія ДП № 041154, виданий Новомосковською районною державною адміністрацією, на право власності на земельну ділянку площею 3,3290 га., кадастровий номер 12:232:865:00:02:017:0026, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, виданий на ім'я [PERSON], був виданий [PERSON], яка померла [INFO]. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, вимоги підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Управління Держземагенства у Новомосковському районі Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлений. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що заява [PERSON] обґрунтована і підлягає задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Встановлено, що Новомосковською районною державною адміністрацією на ім'я [PERSON] був виданий Державний акт на право приватної власності на землю серія ДП № 041154, на право власності на земельну ділянку площею 3,3290 га., кадастровий номер 12:232:865:00:02:017:0026, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, які мають юридичне значення, у тому числі факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Враховуючи надані докази, суд вважає, що в судовому засіданні знайшли підтвердження факти, на які посилається заявник, у правовстановлюючому документі при його виготовленні була зроблена помилка в написанні прізвища, тому його вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

06 червня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] Михайлвни, третя особа: Павлоградський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, в якому просить суд визнати [PERSON] особою, що втратила право користування будинком [ADDRESS]. Позов мотивовано тим, що позивач є власником домоволодіння [ADDRESS]. 12.02.1988 року мати позивача, [PERSON] була зареєстрована в вищевказаному будинку, але з грудня 2012 року не мешкає за місцем реєстрації, у зв'язку з чим позивач просить задовольнити позовну заяву. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив винести заочне рішення. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, причину неявки суду не повідомила, письмових заяв не надала. Представник третьої особи, у судове засідання не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, просив повідомити про прийняття судом рішення. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши покази свідків та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 05 травня 2012 року, посвідченого Першою Павлоградською державною нотаріальною конторою, р.№2-948, що підтверджується інформацією з Реєстру прав власності на нерухоме майно. Згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України у Дніпропетровській області [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS], з 12.08.1988 року. Відповідно до акту від 20.05.2014 року, який складено квартальним комітетом № 6 м.Павлограда, в будинку по [ADDRESS] з 2012 року по теперішній час фактично постійно проживають [PERSON], 1987 року народження та [PERSON], 1990 року народження. В судовому засіданні допитано свідка, [PERSON], [INFO], сусідку позивача, яка вказала, що знає [PERSON], матір позивача, проте за місцем проживання не бачила останні 2-3 роки, а в місті Павлограді зустрічала. В судовому засіданні допитано свідка [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які пояснили суду, що є сусідами позивача, знають матір позивача, [PERSON], проте остання не проживає разом з сином, рік тому забрала речі та виїхала з будинку. Відповідно до ст.405 Цивільного кодексу України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

06 червня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано, що 26 листопада 2004 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Павлоградського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №659. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В зв'язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не з'явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 26 листопада 2004 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Павлоградського міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с.3). Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.4). Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

06 червня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання малолітнього сина - [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів. Мотивуючи свої вимоги тим, що 31.05.2008 року сторони зареєстрували шлюб, від якого мають малолітнього сина [PERSON] [INFO] Дитина перебуває на повному утриманні позивачки. Відповідач на утримання дитини надає дуже малі кошти, що призвело до виникнення скрутного матеріального становища позивачки та є підставою її звернення з даним позовом в судовому порядку. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, однак надала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить провести розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, однак надав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить провести розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved