Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

05 грудня 2014 року позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовом до Петрівцівської сільської ради Миргородського району Полтавської області про визнання права на отримання земельної частки (паю) в порядку спадкування. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що [INFO] в с. Петрівці Миргородського району помер її батько, [PERSON], який за свого життя набув право на отримання земельної частки (паю) в розмірі 5,3549 умовних кадастрових гектари на території Петрівцівської сільської ради Миргородського району Полтавської області із земель Державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство імені Іваненка». Однак [PERSON] до своєї смерті не встиг отримати правовстановлюючий документ на згадану земельну частку (пай) а відтак він (позивач), будучи єдиним спадкоємцем після [PERSON], позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права на неї. Тому позивачка прохає визнати за нею право на отримання згаданої земельної частки (паю) в порядку спадкування за законом після свого батька [PERSON] В судове засіданні позивачка [PERSON] та її представник, [PERSON], в судове засідання не з'явилися, а звернулися до суду із заявами, в яких просили суд розглянути справу без участі позивача та його представника і задовольнити позовні вимоги. (а.с.53, 57). Представник відповідача, Петрівцівської сільської ради Миргородського району Полтавської області, в судове засідання не з'явився, а звернувся до суду також із листом, яким проти задоволення позову не заперечував і просив справу розглянути у його відсутності (а.с.41). Представник третьої особи, Головного Управління Держземагенства у Полтавській області, в судове засідання не з'явився, а звернувся із листом, яким просив справу розглянути у його відсутності, своїх заперечень проти позову суду не подав(а.с.52). Державне підпрємство «Сільськогосподарське підприємство ім. Іваненка» 17.12.2014 року було реорганізоване в Колективне сільськогосподарське підприємство «Імені Іваненка» (а.с.59-67), предстваник якого, Матрьонін Є.О. звернувся до суду із заявою, якою не заперечував проти задоволення позову та просив розглянути справу без участі їх представника (а.с.58, 68). Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази по справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить до висновку про те, що заявлений позов підлягає до задоволення з таких обґрунтувань. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його смерть на а.с. 6. У звя'зку з його смертю відкрилася спадщина на його майно. Як вбачається із довідки № 139, виданої ДП «СГП ім.Іваненка» від 18.08.2014 року, [PERSON] працював в даному підприємстві з 01.09.1974 року по 31.05.2005 року (а.с.29). Встановлено, що [PERSON], станом на 23.09.2010 року, внесений до списку осіб, які мають право на отримання земельної частки (паю) за № 288, земельна ділянка [NUMBER], на території Петрівцівської сільської ради Миргородського району, площею 5,3549 умовних кадастрових гектарів (а.с.28). Наказом регіонального відділення фонду державного майна України по Полтавській області № 1152 від 10.12.2012 року «Про прийняття рішення про приватизацію державного майна ДП «СГП ім. Іваненка» прийнято рішення про приватизацію ДП «СГП ім..Іваненка» шляхом перетворення його у колективне сільськогосподарське підприємство (а.с. 7). Рішенням загальних зборів працівників та пенсіонерів ДП «СГП ім.Іваненка» від 14.11.2010 року та 24-28 серпня 2011 року, прийнятого в межах повноважень та за життя [PERSON], закріплено його невід'ємне майнове право за земельну частку (пай) (а.с. 13-18, 20). Позивачка, як дочка померлого (а.с.25-27), є спадкоємцем першої черги за законом, померлого члена ДП «СГП ім.Іваненка», що мав право на земельну частку (пай). Спадщина позивачкою прийнята шляхом подачі 27.09.2011 року приватному нотаріусу відповідної заяви (а.с.48). Відповідно до Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельний пай отримали всі особи, які входили до складу сільськогосподарських підприємств на момент паювання землі і яких внесено до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю. Таким чином, спадкодавець, на момент своєї смерті, будучи внесеним до списку осіб, які мають право на отримання земельної частки (паю), приєднаного до Державного акту на право колективної власності на землю, набув право на отримання вказаної частки. Як вбачається з матеріалів справи, постановою приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу [PERSON] від 13.11.2014 року було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) в зв'язку з відсутністю у неї правовстановлюючих документів ( а.с.30). Позивачка є спадкоємцем першої черги за законом після свого батька [PERSON] у відповідності із ст.1261 ЦК України (а.с. 25 - 27). Згідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців. З огляду на відсутність можливості позивачки оформити свої права на спадкове майно у позасудовому порядку, суд приймаючи до уваги те, що матеріалами справи підтверджується право спадкодавця на спірну земельну частку (пай), відповідач та треті особи по справі не оспорюють ні право спадкодавця на згадану земельну частку (пай), ні право позивача на її спадкування, вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та підлягаючими до задоволення.

Outcome: approved