Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-24 00:00:00

04 травня 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Чапліївської сільської ради Шосткинського району про встановлення факту належності на праві власності земельної ділянки померлій 18 грудня 2011 року [PERSON] та визнання за ним права власності в порядку спадкування за заповітом на земельні ділянки. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 18 грудня 2011 року померла [PERSON], яка доводилась йому матірю. Після її смерті відкрилась спадщина\~ на належне їй майно у вигляді земельних ділянок сільськогосподарського призначення, розташованих на території Чапліївської сільської ради Шосткинського району. За життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла сину [PERSON], але при зверненні до нотаріальної контори йому було відмовлено у видачі свідоцтва на право власності на земельні ділянки через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на вказані земельні ділянки. Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просив слухати справу у його відсутність, позов підтримав в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 18 грудня 2011 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть 1-БП №186604, актовий запис №48 (а.с. 4). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно. Спадкоємцем після померлої згідно заповіту складеного та посвідченого 25 грудня 1992 року секретарем Чапліївської сільської ради є син [PERSON] Позивач згідно свідоцтва про народження серія ЯЩ №377975 виданого 10 травня 1951 року є сином померлої. З копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку вбачається, що [PERSON] належить право приватної власності на землю загальною площею 3,0667 га на території Чапліївської сільської ради Шосткинського району за кадастровими номерами 5925387300:01:003:0097 ріллю площею 2,3871 га, 5925387300:02:004:0697 сіножаті площею 0,2713 га, 5925387300:01:001:0387 пасовища площею 0,4083 га. Відповідно до листа нотаріуса Шосткинського районної державної нотаріальної контори\~ [PERSON] № 104/01-16 від 19 червня 2018 року після смерті [PERSON] заведена спадкова справа за № 113 за 2018 рік. Спадкоємцем за заповітом є син [PERSON], свідоцтво про право на спадщину не видавалось, інші спадкоємці для прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертались. (а.с.24) З постанови державного нотаріуса Шосткинської міської державної нотаріальної контори від 05 квітня 2018 року вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом після померлої 18 грудня 2011 року [PERSON] на земельні ділянки, які розташовані на території Чапліївської сільської ради Шосткинського району в звязку з тим, що спадкоємцем не надано правовстановлюючий документ на вищезазначене майно. Відповідно до ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, тобто за нею не може бути визнане право власності, а лише може бути встановлений факт належності на праві власності померлому та визнане право власності за живою особою в порядку успадкування. Відповідно ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, які не суперечать закону, в тому числі і в порядку спадкування. Відповідно до ст.ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно ч.1 ч.5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом (п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах спадкування»). Відповідно до Законів України «Про державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» повноваження територіальних органів Держгеокадастру у частині державної реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою припинились, тобто отримати дублікат державного акту не має можливості. Оскільки оригінал державного акту на право приватної власності на землю втрачений, а встановити факт належності вказаного державного акту померлій [PERSON] будь-яким іншим чином позивач невзмозі, суд приходить до переконання про наявність потреби встановити факт належності державного акту на право приватної власності на землю загальною площею 3,0667 га, на території Чапліївської сільської ради Шосткинського району за кадастровими номерами 5925387300:01:003:0097 ріллю площею 2,3871 га, 5925387300:02:004:0697 сіножаті площею 0,2713 га, 5925387300:01:001:0387 пасовища площею 0,4083 га. В свою чергу позивач правомірно претендує, як спадкоємець за заповітом на визнання за ним права власності на нерухоме майно у порядку спадкування після померлої [PERSON] Враховуючи наведене, та встановивши, що вказане майно входить до спадкової маси, а позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті спадкодавця та його право на спадщину гарантовано державою, однак оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку вичерпано, суд на підставі до ст. 16 ЦК України, вважає що цивільне право позивача підлягає захисту, шляхом визнання за ним права власності на вказане спадкове майно. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved