Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

06.05.2021 позивач [PERSON] , від імені та в інтересах якого діє адвокат Лозінська О.О., звернувся до суду з позовом до Мангушського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії. Позовна заява мотивована тим, що позивач є сином [PERSON] , який помер [INFO] . Пенсійна справа покійного була переведена до Мангушського об`єднаного управління Пенсійного фонду України за місцем тимчасової реєстрації померлого. У зв`язку з недоотриманою пенсією померлим за період з 01.10.2014 по день смерті [INFO] , позивач звернувся до нотаріуса для отримання спадщини та 25.09.2020 відповідачем була надана відповідь на запит до Приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Бедненко С.В., №231/02-04, де вказано, що розмір недоотриманої пенсії [PERSON] , який помер [INFO] , за період з 01.09.2017 по 31.08.2020 складає 272 522,82 грн. При цьому відповідач у відповіді посилається на норми ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та вказує, що розмір недоотриманої пенсії виплачується не більше ніж за три роки з дня звернення до управління особи, яка має право на спадщину. При складанні довідки про недоотриману суму пенсії за дні життя [PERSON] включено період з 01.09.2017 по 31.08.2020 на суму 272 522,82 грн. на день складання відповіді 25.09.2020. Фактична сума 272 522,82 грн. відповідачем зменшена, оскільки свідоцтво про право на спадщину подано до УПФУ у лютому 2021, після отримання свідоцтва на спадщину за законом та позивачу фактично було виплачена сума 235 071,36 грн., що підтверджується випискою по картковому рахунку. Нотаріусом свідоцтво про право на спадщину у вигляді недоотриманої пенсії за період з 01.10.2014 по 01.09.2017 позивачу не видавалося, оскільки даних про недоотриману пенсію за вказаний період відповідачем нотаріусу надано не було. Таким чином, позивач, як спадкоємець недоотримав пенсію померлого [PERSON] за період з 01.10.2014 по 01.09.2017 та суму у розмірі 37 451,46 грн. за період з 01.09.2017 по 25.08.2020 згідно свідоцтва на спадщину за законом. Просить визнати дії Мангушського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не видачі позивачу довідки про розмір недоотриманої пенсії [PERSON] за період з 01.10.2014 по 01.09.2017 та невиплати грошових коштів в сумі 37 451,46 грн., які належать позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом неправомірними; зобов`язати відповідача видати позивачу довідку про суму пенсії, що належала пенсіонерові [PERSON] , яка помер [INFO] , і залишилася недоотриманою у зв`язку зі смертю заперіод з 01.10.2014 по 01.09.2017; стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в сумі 37 451,46 грн., які належать останньому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. Ухвалою судді Першотравневого районного суду Донецької області від 11.05.2021 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін, копія якої була направлена сторонам та відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 31.05.2021 через канцелярію суду відповідач Мангушське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області подав відзив на позовну заяву, до якого не долученодокументів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 178 ЦПК України, а відтак відзив відповідача не приймається судом до уваги при вирішенні даної справи. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином. Від представник позивача Лозінської О.О. надійшла заява про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивача, просить позовну заяву задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Мангушського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області в судовому засіданні не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, судом встановлено таке. Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.02.2021, яке видано приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Бедненко С.В., позивач [PERSON] є спадкоємцем майна [PERSON] , померлого [INFO] , яке складається з грошових коштів - недоотриманої пенсії за життя в розмірі 272 522,82 грн. (а.с. 11). Вищевказане свідоцтво про право на спадщину за законом було видано нотаріусом на підставі інформації, що була надана Мангушським ОУПФУ Донецької області № 0579-04-8/3369 від 25.09.2020 року, з якої вбачається, що розмір недоотриманої пенсії[PERSON] на день смерті складає 272 522,82 грн.При цьому відповідач у відповіді посилається на норми ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та вказує, що розмір недоотриманої пенсії уде зменшено в залежності від дати написання заяви спадкоємцем (а.с. 13). Також, на запит суду з Мангушського ОУПФУ Донецької області надійшла копія пенсійної справи [PERSON] , з якої вбачається, що померлий був пенсіонером а віком, перебувала на обліку в УПФУ у Калінінському районі м. Донецька (а.с. 29-39). 12.04.2021 адвокат Лозінська О.О. звернулась до Мангушського ОУПФУ в Донецькій області із заявою, в який просить надати довідку про суму пенсії, що належала пенсіонерові [PERSON] , який помер [INFO] , і залишилася недоотриманою у зв`язку зі смертю заперіод з 01.10.2014 по 01.09.2017 (а.с. 14). З виписки по картковому рахунку [PERSON] вбачається, що йому була виплачена разова виплата від ПФУ в сумі 235 071,36 грн. (а.с. 15). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень статей 1216, 1218, 1219 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини (стаття 1227 ЦК України). Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенцію ратифіковано Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Як вбачається з матеріалів справи, недоотримана [PERSON] за життя пенсія в сумі 272 522,82 грн після його смерті увійшла до складу спадщини, право власності на яку в порядку спадкування за законом набув позивач [PERSON] . Свідоцтво про право на спадщину за законом, яким посвідчено право власності позивача на вказані грошові суми, в розумінні ст. 66 Закону України «Про нотаріат» є процесуальним нотаріальним актом, який засвідчує перехід права власності на майно спадкодавця до спадкоємців, тобто правовстановлюючим документом. За приписами статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1). Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.2). З огляду на викладене, та враховуючи, що у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання належного йому спадкового майна, яке увійшло до складу спадщини згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.02.2021 (а.с. 11), суд вважає такі дії відповідача неправомірними та дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача грошові кошти - недоотриманої пенсії у сумі 37 451,46 грн. відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.02.2021. Щодо позовних вимог про визнання неправомірними дій відповідача щодо невидачі довідки про розмір пенсії, що належала пенсіонерові [PERSON] , який помер [INFO] , і залишилася недоотриманою у зв`язку зі смертю за період з 01.10.2014 по 01.09.2017 та зобов`язання видати позивачу таку довідку, суд зазначає наступне. З огляду на позовні вимоги, позивач не згоден з загальним розміром пенсії, визначеної йому в порядку спадкування. Розмір пенсії (склад спадкового майна), який вказаний у свідоцтві про право на спадщину, був визначений на підставі довідки відповідача, що була видана на запит нотаріуса. Сума пенсії, що належала померлому і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, увійшла до складу спадщини, а позивач, прийнявши спадщину, має право на виплату саме тієї суми, яка зазначена в свідоцтві про право на спадщину за законом. Посилання в позові на те, що заборгованість з пенсійних виплат складає значно більшу суму, є по суті спором про законність дій відповідача щодо видачі довідки про розмір несплаченої пенсії, який підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства та не може бути розглянутий в межах позовних вимог стосовно права на спадщину. Стосовно належності спору в цій частині до адміністративної юрисдикції слід зазначити таке. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (ч. 1 ст. 19 ЦПК України). Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження. Стаття 2 КАС України завданням адміністративного судочинства визначає захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. У пункті 1 частини першої статті 3 КАС України справу адміністративної юрисдикції визначено як публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Отже, участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою класифікації спору як публічно-правового. Публічно-правовий характер спору визначається тим, що вказані суб`єкти наділені владно-управлінськими повноваженнями у сфері реалізації публічного інтересу. Характерною ознакою публічно-правових спорів є сфера їх виникнення - публічно-правові відносини, тобто передбачені нормами публічного права суспільні відносини, що виражаються у взаємних правах та обов`язках їх учасників у різних сферах діяльності суспільства, зокрема пов`язаних з реалізацією публічної влади. До компетенції адміністративних судів належить вирішення спорів фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій. У даному випадку позивач заявляє вимоги про визнання неправомірними дій відповідача щодо невидачі довідки про розмір пенсії, що належала пенсіонерові [PERSON] , який помер [INFO] , і залишилася недоотриманою у зв`язку зі смертю за період з 01.10.2014 по 01.09.2017 та зобов`язання видати позивачу таку довідку, де предметом спору є перевірка законності дій відповідача при здійсненні ним владних управлінських функцій, а саме видачі довідки нотаріусу про розмір недоотриманої пенсії. Отже, враховуючи викладене, позовні вимоги в цій частині підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства. Статтею 20 ЦПК України встановлено, що не допускається об`єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати в розмірі 908 грн.

Outcome: partial