Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

04 лютого 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. В заяві вказав, що відповідачка є матір'ю [PERSON], [INFO]. Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 26 грудня 2013 року у відповідачки було відібрано доньку без позбавлення її батьківських прав та стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 09 грудня 2013 року і до її повноліття. На підставі розпорядження Снігурівської райдержадміністрації №416-р від 03 грудня 2013 року малолітню [PERSON] було влаштовано до Миколаївського будинку дитини, де вона перебуває і по теперішній час. Відповідачка своє ставлення до виховання та утримання доньки не змінила, більше року доньку у будинку дитини не відвідує, будь-якої допомоги їй не надає, не цікавиться її життям, здоров'ям, проблемами. За місцем проживання умови для проживання та виховання доньки не створила, у квартирі відсутні: опалення, електроенергія, водопостачання, продукти харчування, білизна, в необхідній кількості меблі, іграшки для дитини. Умови у квартирі антисанітарні, бруд, сміття, наслідки перебування у квартирі тварин, неприємний запах. Відповідачка характеризується з негативного боку, як особа, яка зловживає спиртними напоями. З вказаних підстав позивач просив суд про позбавлення відповідачки батьківських прав. У судовому засіданні представники органу опіки та піклування Снігурівської міської ради та Снігурівської райдержадміністрації позов підтримали повністю. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про день, час слухання справи повідомлена належним чином та своєчасно. Про причини неявки суд не повідомила. Судом ухвалено слухати справу за відсутності відповідачки в порядку заочного розгляду на підставі ст.224-226 ЦПК України. Дослідивши докази, суд прийшов до наступного. Відповідно до положень ст.ст.150, 152 СК України обов'язок по вихованню дитини покладається на батьків. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою держаного контролю, що встановлена законом. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164, ст.165 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа у сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно ст.11, 12, 14 Закону України «Про охорону дитинства» (далі Закон) кожна дитина має право на проживання у сім'ї разом з батьками або у сім'ї одного з них та на піклування батьків. Виховання у сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати до самостійного життя та праці. Діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Вирішуючи спір між сторонами суд виходить із положень ст.ст.58-60, 212 ЦПК України, згідно з якими належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає у рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є одинокою матір'ю відносно [PERSON], [INFO] (а.с.6). На підставі рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 26 грудня 2013 року (а.с.9-10) дитину у відповідачки відібрано без позбавлення батьківських прав та стягнуто аліменти на її утримання у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 09 грудня 2013 року і до її повноліття. Згідно розпорядження №416-р від 03 грудня 2013 року Снігуріської райдержадміністрації (а.с.11) малолітню [PERSON] поміщено до Миколаївського обласного будинку дитини на повне державне забезпечення, де вона перебуває і по теперішній час. До відібрання дитини сім'я мешкала у квартирі [ADDRESS] (а.с.4-5,7). З моменту відібрання доньки і до часу звернення з позовом про позбавлення відповідачки батьківських прав [PERSON] характеризується з негативного боку, як особа, яка зловживає спиртними напоями, не працює, не створила належних умов за місцем проживання для утримання та виховання дитини (а.с.8). Вказане також підтвердили у судовому засіданні і свідки [PERSON], [PERSON] Незважаючи на відібрання дитини у матері, відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Більше року не відвідує дитину, не цікавиться її життям, здоров'ям, здобутками, не надає матеріальної допомоги. За місцем проживання сім'ї, умови проживання у квартирі не змінилися, а навпаки погіршилися. У квартирі відсутні: опалення, електроенергія, водопостачання, продукти харчування, білизна, в необхідній кількості меблі, іграшки для дитини. Умови у квартирі антисанітарні, бруд, сміття, наслідки перебування у квартирі тварин, неприємний запах, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов від 20 січня 2015 року (а.с.21). Згідно висновку органу опіки та піклування Снігурівської РДА від 21 січня 2015 року (а.с.17) позбавлення відповідачки батьківських прав відносно [PERSON] відповідає інтересам дитини. Суд вважає, що відповідачка за час, який минув після відібрання дитини, не змінила свого ставлення до виховання та утримання своєї доньки, продовжує ухилятися від виконання своїх обов'язків, а тому вимоги позивача про позбавлення її батьківських прав ґрунтуються на законі, знайшли своє підтвердження у ході розгляду справи і підлягають задоволенню у повному обсязі. Суд позбавляє відповідачку [PERSON] батьківських прав відносно її доньки [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.79,88 ЦПК України суд стягує з відповідачки на користь держави судовий збір у розмірі 243грн.60коп.

Outcome: approved