Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-05 00:00:00

06.06.2019р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Приватного нотаріуса ДМНО Рички Ю.О., Приватного нотаріуса ДМНО Кокосадзе Л.В., Приватного нотаріуса ДМНО Іщенко Н.Д., Приватного нотаріуса ДМНО Златової Н.А., Приватного нотаріуса ДМНО Петренко К.В. про витребування майна з чужого незаконного володіння (а.с.№6-12). Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 07.06.2019р. вищезазначену позовну заяву було залишено без руху та позивачам запропоновано усунути недоліки (а.с.№43). 24.06.2019р. позивачами усунуто недоліки та подана уточнена позовна заява до [PERSON] (треті особи - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Приватний нотаріус ДМНО Ричка Ю.О., Приватний нотаріус ДМНО Кокосадзе Л.В., Приватний нотаріус ДМНО Іщенко Н.Д., Приватний нотаріус ДМНО Златова Н.А., Приватний нотаріус ДМНО Петренко К.В.) про витребування майна з чужого незаконного володіння (а.с.№48-54). 26.06.2019р. ухвалою судді Ткаченко Н.В. позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження по даній цивільній справі з призначенням підготовчого засідання (а.с.№55). Ухвалою суду від 10.12.2019р. (постановлена без виходу до нарадчої кімнати) підготовче засідання по справі закрито на підставі ст. 197, п. 3 ч. 2 ст. 200 ЦПК України (а.с.№125 зворотна сторона). 15.01.2020р. надійшла уточнена позовна заява [PERSON] та [PERSON] , в якій позивачі уточнили позовні вимоги та додали вимоги щодо скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (а.с.№140-148). В обґрунтування позовних вимог, позивачі в позовній заяві (з урахуванням уточнень від 24.06.2019р. та 15.01.2020р.) посилалися на те, що за життя рідна сестра [PERSON] - [PERSON] склала заповіт 21.05.2008р. на користь позивачки. На день смерті [PERSON] , їй та її чоловікові [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала кв. [ADDRESS] . 17.03.2009р. [PERSON] склав заповіт на користь племінника [PERSON] . Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.12.2010р. за позивачкою [PERSON] визнано право власності на ј частину кв. [ADDRESS] , а інші ѕ частини квартири залишились у власності [PERSON] . Проте, право власності не було зареєстроване у встановленому законом порядку. [PERSON] , будучи спадкоємцем [PERSON] за заповітом, 21.11.2018р. отримав постанову Першої ДДНК про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що на час смерті спадкодавця квартира йому не належала. Спірна квартира п`ять разів перепродавалася та останнім її власником є [PERSON] . Вважаючи, що договори купівлі-продажу квартири є нікчемними, і враховуючи, що майно вибуло поза волею [PERSON] та [PERSON] просили витребувати на користь [PERSON] ѕ частини нерухомого майна - кв. [ADDRESS] , та витребувати на користь [PERSON] ј частину спірної квартири. Також просили скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер рішення 18361238 від 25.12.2014р. про реєстрацію права власності за [PERSON] , індексний номер рішення 22966974 від 18.07.2015р. про реєстрацію права власності за [PERSON] , індексний номер рішення 23953062 від 27.08.2015р. про реєстрацію права власності за [PERSON] , індексний номер рішення 24357515 від 11.09.2015р., про реєстрацію права власності за [PERSON] і індексний номер рішення 33134899 від 23.12.2016р. про реєстрацію права власності за [PERSON] . В судове засідання 06.04.2020р. представник позивачки [PERSON] - адвокат Громов Ю.А. (діє на підставі ордеру від 08.07.2019р. та договору про надання правової допомоги від 15.05.2019р. - а.с.№86-87), надав заяву, якою підтримав заявлені позовні вимоги з урахуванням їх уточнень, просив задовольнити та розглянути справу за його відсутності. Проти винесення заочного рішення заперечував (а.с.№177). В судове засідання 06.04.2020р. представник позивача [PERSON] - адвокат Ремез К.І. (діє на підставі ордеру та договору про надання правової допомоги від 08.10.2019р. - а.с.№93 та ордеру та договору про надання правової допомоги від 02.01.2020р. - а.с. № 180-181), надала заяву, в якій просила задовольнити позовні вимоги з урахуванням їх уточнень, розглянути справу за її відсутності та без фіксування процесу технічними засобами. Проти винесення заочного рішення також заперечувала (а.с.№176). Представник третьої особи - Приватного нотаріуса ДМНО Златової Н.В. - адвокат Орел В.Ю. (діє на підставі довіреності від 28.12.2017р. - а.с.№124) в наданій суду 06.04.2020р. заяві просив вирішити справу на розсуд суду за його відсутності. Проти винесення заочного рішення заперечував (а.с.№178). Відповідач - [PERSON] , ані в підготовче засідання, ані в судове засідання, не з`явився, про дату та час слухання справи повідомлявся належним чином, відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 та ч. 10 ст. 187 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, оскільки за даними адресно-довідкового бюро, відповідач зареєстрованим за останнім відомим місцем проживання не значиться (а.с.№58, 100, 173). Крім того, судові повістки, які надсилалися на адресу відповідача поштовими відправленнями, були повернуті суду з посиланням на розпорядження КМУ від 07.11.2014р. № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі, свої повноваження» (а.с.№130,160). Треті особи - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] , як в підготовче, так і в судове засідання, не з`явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином, за адресою, що надана адресно-довідковим підрозділом або останнім відомим місцем проживання (а.с.№61, 63, 65, 68), а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України (а.с.№100, 173). Від третьої особи [PERSON] повернулися конверти з позначками «інші причини», що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення (а.с.№ 101, 161), а від третіх осіб [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] на підготовче засідання повернулися поштові повідомлення про отримання викликів (а.с.№103-105), а на судове засідання повернулися конверти з позначками про неможливість вручення документів суду (а.с.№162-164, 170). Треті особи - Приватні нотаріуси ДМНО Ричка Ю.О., Кокосадзе Л.В., Іщенко Н.Д. і Петренко К.В. , ані в підготовче, ані в судове засідання, не з`явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином, про що в матеріалах справи є відповідні докази (а.с.№108-109, 111, 166-169). Приватний нотаріус ДМНО Ричка Ю.О. про причини неявки суд не сповістила. Приватний нотаріус ДМНО Кокосадзе Л.В. в наданих суду 26.09.2019р., 04.12.2019р. і 25.02.2020р. просила розглядати справу за її відсутності (а.с.№88, 114, 171), і також приватний нотаріус ДМНО Іщенко Н.Д. в наданих суду 06.11.2019р., 06.02.2020р. та 26.03.2020р. заявах просила розглянути справу за її відсутності (а.с.№112,149, 172). Враховуючи, що обидва представники позивачів в заявах суду від 06.04.2020р. заперечували проти винесення заочного рішення, то відсутня сукупність підстав передбачена ч.1 ст. 280 ЦПК України для заочного розгляду справи. З огляду на положення ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін (їх представників) і без фіксування процесу технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у відповідності до принципів визначених статтею 89 ЦПК України та у сукупності з нормами чинного законодавства України, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. . Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. (ч. 1. ст.13 ЦПК України) Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Частинами 2 та 3 ст. 388 ЦК України визначено, що майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень, а якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. Крім того, в п. 26 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 07.02.2014р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», судам роз`яснено, що відповідно до положень ч. 1 ст. 388 ЦК України власник має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 21.07.1993р. належала квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] ( а.с.№ 13). 17.03.2009р. [PERSON] склав заповіт на користь [PERSON] , згідно якого заповідав все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і те, що буде належати на день смерті, і на що за законом матиме право. Вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05.06.2015р. [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та йому призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на вісім років (а.с.№20-26). Як вбачається з інформації, що міститься в системі документообігу суду Д-3, вирок залишений без змін ухвалою апеляційного суду від 19.11.2015р. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська № 201/18473/17 від 14.08.2018р. [PERSON] був визначений додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини (а.с.№34-35), проте постановою державного нотаріуса Першої ДДНК Водолазької Н .В . позивач отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на кв. [ADDRESS] , з тих підстав, що на день смерті спадкодавця [PERSON] це майно йому не належало, а тому і не входить до складу спадщини (а.с.№36-37). Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області № 2-1809/10 від 22.12.2010р. за [PERSON] визнано право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , на земельні ділянки, що розташовані на території Мар`ївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, на грошові кошти і на ј частину кв. [ADDRESS] (а.с.№18-19). З наданої позивачами Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, який сформовано 01.11.2018р., вбачається, що право власності на кв. [ADDRESS] переходило наступним шляхом: 25.12.2014р. право власності було зареєстроване за [PERSON] на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, виданого приватним нотаріусом ДМНО Ричкою Ю.О., запис про право власності № 8255171. та припинено 18.07.2015р. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, виданого приватним нотаріусом ДМНО Кокосадзе Л.В. (а.с.№39); 18.07.2015р. право власності було зареєстроване за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 18.07.2015р., посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Кокосадзе Л.В., запис про право власності № 10463508, та припинено 27.08.2015р. на підставі рішення приватного нотаріуса ДМНО Іщенко Н.В. (а.с.№39); 27.08.2015р. право власності було зареєстроване за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 28.08.2015р., посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Іщенко Н.Д., запис про право власності № 10942885, та припинено 11.09.2015р. на підставі рішення приватного нотаріуса ДМНО Златової Н.А. (а.с.№38 зв. ст., а.с. №39); 11.09.2015р. право власності було зареєстроване за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 11.09.2015р., посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Златовою Н.А., запис про право власності № 11139330, та припинено 23.12.2016р. на підставі рішення приватного нотаріуса ДМНО Петренко К.В. (а.с.№38 зв. ст.); 23.12.2016р. право власності було зареєстроване за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 23.12.2016р., посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Петренко К.В., запис про право власності № 18256508 (а.с.№38). З копії ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська № 200/2272/18 від 16.02.2018р. вбачається, що [PERSON] - особа, якою було зареєстроване право власності на спірну квартиру 25.12.2014р. на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, звільнений від кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 358 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності та кримінальне провадження закрито (а.с.№27-28). В ухвалі суду також зазначено, що відповідно до обвинувального акту [PERSON] у невстановлений досудовим розслідуванням період часу та місці отримав від невстановленої органом досудового розслідування особи акт про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, який складений 06.02.2014р., в якому знаходилися підроблені підписи державного виконавця ВДВС ДРУЮ Моцак О.В. та начальника ДВС ДРУЮ Лисенко Д.Б., оскільки вказані підписи є необхідним реквізитом документа. Після чого, 25.12.2014р. близько 21 год. 15 хв. [PERSON] , маючи прямий умисел направлений на використання завідомо підробленого документа, який надає право на придбання та реєстрацію прав власності на об`єкт нерухомого майна, а саме кв. [ADDRESS] , і реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи у приміщенні нотаріальної контори приватного нотаріуса ДМНО Рички Ю.О., яка розташована за адресою: [ADDRESS] , під час вчинення нотаріальних дій, діючи умисно на користь невстановленої особи, з корисливих мотивів, для оформлення права власності на об`єкт нерухомого майна - кв. [ADDRESS] : [ADDRESS] , пред`явив підроблений документ, а саме акт про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, складений 06.02.2014р. та підписаний державним виконавцем ВДВС ДРУЮ Моцак О.В., а також затверджений 06.02.2014р. начальником ДВС ДРУЮ Лисенко Д.Б., таким чином використавши його, набув право власності на об`єкт нерухомого майна - кв. [ADDRESS] , яка розташована за адресою: [ADDRESS] на користь невстановленої особи. [PERSON] свою провину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав повністю та щиросердно розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті (а.с.№27-28). Розглядаючи цивільну справу в межах заявлених позовних вимог суд зазначає. Відповідно до положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 396 ЦК України передбачено, що особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права відповідно до положень глави 29 ЦК України, в тому числі і на витребування цього майна від добросовісного набувача. В Правовій позицій, викладеній в постанові Верховного Суду України від 23.01.2013р. у справі за № 6-164цс12, зазначено, що у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, право розпорядження нерухомим майном виникає в нього з моменту державної реєстрації цього майна (ч. 2 ст. 1299 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв у спадщину нерухоме майно, ще до його державної реєстрації має право витребовувати це майно від його добросовісного набувача з підстав, передбачених ст. 388 ЦК України, зокрема у разі, якщо воно вибуло з володіння спадкодавця поза волею останнього. З рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області № 2-1809/10 від 22.12.2010р. вбачається, що [PERSON] у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті своєї сестри [PERSON] , в тому числі на ј частину кв. [ADDRESS] ) та за нею визнано право власності на цю частку квартири, проте, як зазначає в позовній заяві, не зареєструвала у встановленому законом порядку право власності на це майно. З наданих суду доказів також вбачається, що [PERSON] , будучи спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , у встановленому законом порядку звернувся до Першої ДДНК із заявою про прийняття спадщини та отримав постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки на момент смерті майно не належало спадкодавцю [PERSON] . Інших спадкоємців, після смерті [PERSON] ані за законом, ані за заповітом, немає, що підтверджується рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська № 201/18473/17 від 14.08.2018р. (а.с.№34). Враховуючи обставини, які були встановлені ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська в ухвалі від 16.02.2018р. по справі № 200/2272/18, а саме, що [PERSON] , не будучи власником майна, вчинив кримінальне правопорушення, в результаті якого кв. [ADDRESS] ) була відчужена і ј частина квартири вибула з власності [PERSON] та ѕ частини квартири вибула з власності [PERSON] поза їх волею, суд вважає обґрунтованими вимоги позивачів щодо витребування майна з чужого незаконного володіння. Крім того, прийнявши в установленому законом порядку спадщину, позивач [PERSON] з часу її відкриття набув речові права на успадковану частку квартири - право володіння та користування нею і, відповідно, право на захист цих прав, шляхом звернення до суду з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння. При цьому, хоча й всі власники квартири після [PERSON] - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , були добросовісними набувачами спірного майна, проте враховуючи, що квартира вибула з власності [PERSON] та [PERSON] поза їх волею, то належним способом захисту їх прав є саме пред`явлення виндикаційного позову про витребування майна у добросовісного набувача - [PERSON] . Аналогічні висновки містить і постанова Верховного Суду України від 30.11.2016р. у справі №6-2069цс16 . Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивачів і витребувати на користь [PERSON] від [PERSON] ј частину кв. [ADDRESS] , а також витребувати на користь [PERSON] Витребувати від [PERSON] ѕ частини квартири [ADDRESS] , загальною площею 45кв.м., житловою площею 27,3кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 540646712101. Щодо позовних вимог про скасування записів про державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, то суд також вважає за можливе задовольнити ці вимоги, виходячи з наступного. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав, а частиною третьою визначено, що ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). В правовій позиції Верховного Суду України, яка викладена в постанові від 17.12.2014р. у справі №6-140цс, зазначено, що за положеннями статей 330, 387, 388 ЦК України власник майна може витребувати належне йому майно від будь-якої особи, яка є останнім набувачем майна та яка набула майно з незаконних підстав, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене попередніми набувачами, та без визнання попередніх угод щодо спірного майна недійсними. Враховуючи, що рішення суду про витребування майна з чужого незаконного володіння є підставою для внесення запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно до Державного реєстру речових правна нерухоме майно (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018р. по справі № 183/1617/16 (14-208цс18)), то задля відновлення порушених прав позивачів суд вважає за можливе скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо кв. [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 540646712101): індексний номер рішення 18361238 від 25.12.2014р., вчинений приватним нотаріусом ДМНО Ричкою Ю.О.; індексний номер рішення 22966974 від 18.07.2015р., вчинений приватним нотаріусом ДМНО Кокосадзе Л.В.; індексний номер рішення 23953062 від 27.08.2015р., вчинений приватним нотаріусом ДМНО Іщенко Н.Д.; індексний номер рішення 24357515 від 11.09.2015р., вчинений приватним нотаріусом ДМНО Златовою Н.А.; індексний номер рішення 33134899 від 23.12.2016р., вчинений приватним нотаріусом ДМНО Петренко К.В. Підводячи підсумок викладеному, суд вважає за можливе задовольнити в повному обсязі позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] (треті особи - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Юлія Олександрівна, Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кокосадзе Лілія Вячеславівна, Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Іщенко Наталія Дем`янівна, Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Златова Наталя Анатоліївна, Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Петренко Катерина Володимирівна) про витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме витребувати на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) від [PERSON] ѕ частини нерухомого майна - квартири [ADDRESS] , загальною площею 45кв.м., житловою площею 27,3кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 540646712101; витребувати на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) від [PERSON] ј частину нерухомого майна - квартири [ADDRESS] , загальною площею 45кв.м., житловою площею 27,3кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 540646712101; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер рішення 18361238 від 25.12.2014р., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 540646712101, винесене приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричкою Юлією Олександрівна, щодо реєстрації права власності на кв. [ADDRESS] назва - м . Дніпропетровськ ) за [PERSON] (запис про право власності № 8255171 в Реєстрі прав власності на нерухоме майно); скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер рішення 22966974 від 18.07.2015р., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 540646712101, винесене приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кокосадзе Лілією Вячеславівною, щодо реєстрації права власності на кв. [ADDRESS] ) за [PERSON] (запис про право власності № 10463508 в Реєстрі прав власності на нерухоме майно); скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер рішення 23953062 від 27.08.2015р., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 540646712101, винесене приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Іщенко Наталією Дем`янівною, щодо реєстрації права власності на кв. [ADDRESS] ) за [PERSON] (запис про право власності № 10942885 в Реєстрі прав власності на нерухоме майно); скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер рішення 24357515 від 11.09.2015р., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 540646712101, винесене приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Златовою Наталією Анатоліївною, щодо реєстрації права власності на кв. [ADDRESS] ) за [PERSON] (запис про право власності № 11139330 в Реєстрі прав власності на нерухоме майно); скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер рішення 33134899 від 23.12.2016р., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 540646712101, винесене приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Петренко Катериною Володимирівною щодо реєстрації права власності на кв. [ADDRESS] ) за [PERSON] (запис про право власності № 18256508 в Реєстрі прав власності на нерухоме майно.) Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦК України та приймаючи до уваги, що позовні вимоги задоволено в повному обсязі, суд вважає за необхідне розподілити судові витрати наступним чином. При подачі позовної заяви позивачкою [PERSON] був сплачений судовий збір у розмірі 1536грн. 80коп. (а.с.№2). Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 07.06.2019р. попередньо був визначений судовий збір, який належав до сплати позивачам, з огляду на те, що ціна позову не відповідала дійсній вартості майна на день подачі позову (а.с.№43). Так, позивачці [PERSON] з урахуванням вже сплаченого судового збору необхідно було доплатити 452грн. 59коп., а загальний розмір судового збору становив 1989грн. 39коп. (а.с.№2,4), а позивачу [PERSON] - 5968грн. 17коп. (а.с.№5). Після уточнення позовних вимог 15.01.2020р. та включення до позову вимог про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, позивачами не був доплачений судовий збір за цими вимогами, як за вимогами немайнового характеру. Враховуючи задоволення позовних вимог в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 1989грн. 39коп. та на користь [PERSON] у розмірі 5968грн. 17коп. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь держави судові витрати по сплаті судового збору за вимогами немайнового характеру щодо скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в розмірі 840грн. 80коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved