Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

05 травня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються згідно рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 січня 2012 року на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини заробітку, до 1/4 частини заробітку щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до повноліття дитини. Обґрунтовано позов тим, що у позивача змінився матеріальний та сімейний стан. 14 липня 2015 року він зареєстрував шлюб з [PERSON], у них народилася дитина, а тому новостворена сім'я потребує матеріального забезпечення. Також, у позивача на утриманні перебуває син дружини - [PERSON]. Крім того, позивач вказав, що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 травня 2016 року з нього стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, а додатковим рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 червня 2016 року також стягнуто аліменти на користь [PERSON] на її утримання, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку до досягнення [PERSON] трьох років, а тому, є підстави для зменшення розміру аліментів. У судове засідання позивач не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те, що дитина часто хворіє, у зв'язку з чим на її лікування витрачаються значні кошти. Також, відповідач зазначила, що, якщо законом передбачено необхідність зменшення розміру аліментів, то при вирішенні даного питання вона покладається на розсуд суду. Заслухавши пояснення відповідача та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 січня 2012 року стягнуто з [PERSON], який народився 14.07.1979 року, на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки з усіх видів доходу (заробітку), щомісячно, але не менше за 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.11.2011 року і до повноліття дитини. 14 липня 2015 року позивач зареєстрував шлюб з [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а/с 4). Від цього шлюбу [INFO] у них народилася дитина - [PERSON] (а/с 5). Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 травня 2016 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.04.2016 року та до досягнення дитиною повноліття (а/с 10). Крім того, додатковим рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 червня 2016 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця до досягнення [PERSON], [INFO] трьох років (а/с 9). Позивач у позовній заяві зазначив та надав докази на підтвердження того, що ним створено іншу сім'ю, яку потрібно матеріально забезпечувати, з нього стягнуто аліменти за рішеннями суду, а тому він не має можливості сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частини від заробітку на користь відповідача на утримання доньки. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Оскільки після прийняття судом рішення про стягнення аліментів на користь [PERSON] матеріальний та сімейний стан позивача змінився, ним створено іншу сім'ю, яку потрібно матеріально забезпечувати, з нього також стягуються аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей та на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, а тому суд вважає за можливе зменшити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 січня 2012 року до 1/4 частини заробітку позивача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Проте, суд не знаходить підстав для задоволення вимоги позивача про зменшення розміру аліментів з дня пред'явлення позову до суду, оскільки рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 223 ЦПК України, а ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а вимоги позивача, заявлені в даному позові стосуються зменшення розміру раніше стягнутих аліментів. Враховуючи викладене,

Outcome: partial