Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-01 00:00:00

06 березня 2018 року [PERSON], звернулася до суду з позовом, яким просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], у розмірі 1/4\~ частини від усіх його видів заробітку (доходу), щомісячно але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.03.2018 року і до\~ досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявлених вимог, зазначила що з серпня 2007 року по листопад 2011 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Під час перебування в шлюбі у них народилась дитина: син - [PERSON] [INFO], який проживає разом нею. В свою чергу відповідач, добровільно та в достатньому розмірі, не надає матеріальної допомоги на утримання спільної дитини, в результаті чого вимушена звернутись до суду з даним позовом. Позивач у судовому засіданні обставини, викладені у позовній заяві підтвердила, заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що допомогу на утримання дитини надавав у добровільному порядку, проти задоволення позову не заперечував. У судовому засіданні, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення сторін,дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони 03.02.2007 року уклали шлюб, про що Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, було зроблено відповідний актовий запис № 323. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON] [INFO]( свідоцтво про народження 1-ФП 131169 від 25.08.2010 року) Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 14.11.2011 року шлюб укладений між [PERSON], та [PERSON]було розірвано. Окрім того судом встановлено, що на теперішній час дитина проживає разом із матірю, та знаходиться на її утримані. Домовленості між сторонами щодо утримання дитини не досягнуто, а отже аліменти на утримання дитини у відповідності до вимог Глави 15 СК України повинні стягуватися за рішенням суду. Згідно ст.ст.180-182 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На виконання цього обовязку за рішенням суду можуть стягуватися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоровя та матеріального становища дитини, платника аліментів, наявності у останнього інших утриманців та інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З урахуванням викладеного, позиції висловленої відповідачем у судовому засіданні, суд вважає за можливе стягнути зі [PERSON] на корить позивачки аліменти на\~ утримання\~ неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі\~ 1/4\~ частини від усіх його видів заробітку (доходу), щомісячно але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.03.2018 року і до\~ досягнення дитиною повноліття,вважаючи саме вказаний розмір аліментів необхідним для участі відповідача по утриманню свого неповнолітнього сина. Згідно ст.141 ч.6 ЦПК України з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704, 80 грн.

Outcome: approved