Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-31 00:00:00

06.08.2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Заяву мотивував тим, що 04.07.2015 року вони уклали шлюб, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецької області, актовий запис №293. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з відповідачем. Спір про розподіл спільного майна відсутній. Подружні відносини припинили з травня 2018 року. Причиною розпаду родини стало те, що між нею та відповідачем відсутні взаємна любов та повага, взаєморозуміння та довіра. Зазначає, що між ними відсутній намір на збереження сімейних відносин та шлюбу. Вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя суперечитиме їхнім інтересам, тому звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. У підготовче засідання позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце його проведення, не з`явився, в заяві зазначив про розгляд справи за його відсутності. Відповідач, яка в установленому законом порядку повідомлена про час та місце проведення підготовчого засідання, не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у підготовчому засіданні з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 04.07.2015 року зареєстрували шлюб, про що міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецької області зроблено відповідний актовий запис за №293 (а.с.8). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з відповідачем. Спір про розподіл спільного майна відсутній. Подружні відносини припинили з травня 2018 року. Причиною розпаду родини стало те, що між нею та відповідачем відсутні взаємна любов та повага, взаєморозуміння та довіра. Зазначає, що між ними відсутній намір на збереження сімейних відносин та шлюбу. Вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя суперечитиме їхнім інтересам Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 1 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. На теперішній час сторони припинили шлюбні відносини, не мають наміру їх поновити, між ними склалися такі стосунки, при яких подальше спільне життя неможливе. Надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним, оскільки вважає, що примирення між ними неможливе. При цьому суд також приймає до уваги, що спору відносно розподілу майна між сторонами немає. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Причиною припинення шлюбних стосунків стало те, що подружжя втратило взаємну любов та повагу, взаєморозуміння та довіру, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач заперечень не надала, що свідчить про те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі ст.ст. 104, 105, 107, 109, 110-112 СК України,

Outcome: approved