Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

05.12.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 89312,22 грн. Позивач у позові зазначив, що 09.09.2008 р. між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та відповідачем було укладено договір кредиту № 335/37М/08/К, відповідно до якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 62000 грн. зі сплатою 22,00% річних, з кінцевим терміном повернення заборгованості до 08.09.2018 року, на умовах визначених договором кредиту. Відповідно до додаткової угоди № 1 від 22.06.2009 року про внесення змін до договору кредиту, укладеної між позивачем та відповідачем, сторони домовились про реструктуризацію заборгованості, про зміну графіку погашення кредиту. Відповідно до договору про внесення змін № 2 від 06.04.2015 року до договору кредиту, укладеного між позивачем та відповідачем, сторони домовились про реструктуризацію заборгованості та про зміну графіку погашення кредиту. 14.06.2010 року було приведено у відповідність до ЗУ «Про акціонерні товариства» назву організаційно-правової форми шляхом перейменування акціонерного-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» в публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» Позивач в позові зазначає, що відповідно до умов договору відповідач зобовязується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та графіком погашення кредиту. Свої зобовязання банк виконав, а відповідач в порушення умов договору свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 02.11.2017 року має заборгованість за кредитом в сумі 89\~312,22 грн., а саме: за кредитом 58277,74 грн., за відсотками 17304,02 грн., розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту 4588,26 грн., розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків 4277,77 грн., розмір інфляційних витрат за кредитом 2549,59 грн., розмір інфляційних витрат за відсотками 2314,84 грн.. Далі в позові зазначив, що згідно умов договору у разі невиконання чи неналежного виконання відповідачем будь-яких обовязків, встановлених договором, в тому числі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, позивач має право вимагати виконання зобовязання з повернення кредиту за договором. Тому, прохає суд стягнути з відповідача на користь ПАТ «Украсоцбанк» заборгованість на загальну суму 89\~312,22 грн., а саме: за кредитом 58277,74 грн., за відсотками 17304,02 грн., розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту 4588,26 грн., розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків 4277,77 грн., розмір інфляційних витрат за кредитом 2549,59 грн., розмір інфляційних витрат за відсотками 2314,84 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 1600 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду письмову заяву, в якій прохав розглядати справу за відсутності представника позивача. На позовних вимогах наполягає у повному обсязі. Проти заочного рішення по справі не заперечували (а. с. 17, 62 на звороті). Додатково 19.02.2018 року представником позивача були надані пояснення на письмову заяву відповідача щодо сплати 4000 грн. в рахунок погашення заборгованості. В поясненнях зазначалося, що вказана сума, яка була сплачена відповідачем 10.01.2018 року була зарахована в рахунок погашення заборгованості за відсотками (а.с.52), було надано розрахунок заборгованості станом на 14.02.2018 року, при цьому, позовні вимоги не змінювалися і відповідної заяви про це в порядку ст. ст. 49, 174, 183 ЦПК України надано не було. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій прохає справу розглядати без його участі, долучив до справи копію квитанції про часткову оплату кредиту на суму 4000 грн., а також прохав суд відмовити в наступних пунктах позову, а саме: про розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту 4588,26 грн., розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків 4277,77 грн., розмір інфляційних витрат за кредитом 2549,59 грн., розмір інфляційних витрат за відсотками 2314,84 грн., так як вважає, що відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею, розмір інфляційних витрат), є грошова сума або інше майно, боржник повинен передати кредиторові у разі порушення штрафом є неустойка (ч.2 ст. 549 КК України). Пенею є неустойка, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання (ч. 3 ст. 359 КК України) За положенням ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності, одного виду за одне й те саме правопорушення (а.с.38-40, 49). При цьому, вказані клопотання відповідача не відповідають вимогам ст. ст. 174, 178 ЦПК України. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності сторін. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, надавши їм оцінку, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір № 335/37М/08/К від 09.09.2008 року, відповідно до якого кредитор надає позичальнику грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в сумі 62000 грн. та з кінцевим терміном повернення заборгованості по кредиту до 08 вересня 2018 року (включно), зі сплатою 22,00 % річних та комісій, в розмірі та в порядку, визначених в Додатку № 2 цього договору, що є його невідємною частиною (пункт [PERSON] 1.1, пп. 1.1.1) (а.с. 13). Відповідно до пп. 1.1.3 [PERSON] одночасно з укладенням цього договору, з метою забезпечення сплати страхових платежів за договором страхування, передбаченим п. 3.3.5 цього договору, з позичальником укладається договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 335/37М/08 ВКЛ від 09.09.2008 року. Погашення заборгованості за цим договором приймається лише за умови попереднього погашення заборгованості за додатковим договором. Згідно з п. 1.3 [PERSON] в якості забезпечення позичальником виконання своїх зобовязань щодо погашення кредиту, сплати процентів, комісій, можливої неустойки (пені, штрафу), а також інших витрат щодо задоволення вимог кредитора за договором, кредитор укладає в день укладення цього договору з позичальником іпотечний договір, за умовами якого позичальник передає кредитору в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок житловий, що знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Гуляйполе, вул. Уріцького, буд. 46 та належить позичальнику на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП № 065640 від 26.09.2002 р. заставною вартістю 96900 грн. Відповідно до п. 2.6 [PERSON] погашення заборгованості позичальника за цим договором здійснюється, з урахуванням положень пп. 1.1.3 цього договору, в наступній черговості: прострочена заборгованість за нарахованими процентами, прострочена заборгованість за комісіями, прострочена заборгованість за кредитом, строкова заборгованість за нарахованими процентами, строкова заборгованість за комісіями, строкова заборгованість за кредитом, пеня за порушення строків повернення кредиту та сплати процентів, штрафні санкції. Відповідно до пп. 2.8.1 вказаного [PERSON] сторони дійшли згоди, що суми погашення процентів за користування кредитом, зазначені у графіку погашення кредиту, що є додатком до договору № 5, розраховані з урахуванням розміру базової процентної ставки кредитування, як складової процентної ставки за кредитом, станом на день укладання цього договору, тому носять орієнтовний характер, оскільки на дату укладання цього договору сторони не володіють інформацією про розмір базової процентної ставки кредитування, яка буде діяти протягом усього строку дії цього договору. Позичальник розуміє та згоден, що фактичні суми до сплати щомісячних платежів можуть відрізнятись від зазначених у графіку погашення кредиту. Відповідно до п. 2.9 [PERSON] позичальник доручає кредитору здійснювати договірне списання з поточних (карткових) рахунків позичальника. За п.п. 3.2.3 п. 3.2 ст. 3 [PERSON] кредитор має право вимагати дострокового повернення Кредиту, нарахованих процентів, сплати комісії та можливих штрафних санкцій у разі затримання позичальником сплати кредиту (частини кредиту) та/або процентів щонайменше на три календарні місяці, або перевищення сумою простроченої заборгованості суми кредиту більш як на 10 процентів, або несплати позичальником в терміни, встановлені договором, більше однієї виплати по кредиту, яка перевищує 5 процентів загальної суми кредиту, або якщо позичальник протягом трьох робочих днів кредитора від дати отримання вимоги кредитора про надання додаткових засобів забезпечення виконання зобовязання, згідно з пп. 3.2.3 цього договору, не надасть таких засобів (шляхом укладення відповідного договору) або запропоновані засоби не влаштують кредитора, або якщо позичальник не погодиться з розміром процентів, згідно з п. 2.7 цього договору, або у разі порушення позичальником, або третьою особою (майновим поручителем) обовязків, встановлених цим договором та договорами, зазначеними в п.п. 1.1.3, п. 1.3, пп. 3.3.5 цього договору або у разі припинення дії цих договорів, іншого істотного порушення умов цього договору. Згідно п. 3.3 ст. 3 [PERSON] позичальник зобовязаний, зокрема: сплачувати проценти за використання кредиту в порядку, визначеному цим договором, комісії в розмірах та порядку, передбачених цим договором; своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п. 1.1, 2.4 цього договору, своєчасно укладати додаткову угоду про зміну розміру процентної ставки, відповідно до п. 2.7 цього договору, протягом 30 календарних днів з дати одержання письмового повідомлення кредитора, достроково повернути в повному обсязі кредит, нараховані проценти, комісії, а також можливі штрафні санкції (пеню, штраф) у випадках, визначених пп. 2.7.3, 3.2.3, п. 5.4 цього [PERSON]. Відповідно до п. 4.1 ст. 4 [PERSON] у разі прострочення Позичальником строків сплати процентів, визначених в п. 2.4, 2.10 цього [PERSON], комісій, передбачених умовами цього [PERSON], а також прострочення строків повернення Кредиту, п. 1.1, 3.2.3., 3.3.14. цього [PERSON] Позичальник сплачує Кредиторові пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення. За п. 4.1.1 нарахування неустойки (пені) здійснюється щоденно з дня виникнення простроченої заборгованості за Кредитом та/або нарахованими процентами до моменту сплати зазначеної заборгованості але не більше одного року з моменту виникнення цієї заборгованості. Згідно з п. 4.1.2 сплати неустойки (пені) здійснюється шляхом зарахування коштів на відповідні рахунки Кредитора в розмірі, вказаному в п. 4.1. цього [PERSON], одночасно з погашенням відповідних сум заборгованості. Відповідно до п. 4.2 у разі порушення Позичальником вимог п.п. 3.3.2, -3.3.5, 3.3.7, - 3.3.16. цього [PERSON], Позичальник зобовязаний сплатити Кредитору штраф у розмірі 3 (три) процента від суми фактичної заборгованості за Кредитом та нарахованими процентами, за кожний випадок. Згідно до п. 4.3 у разі порушення строку перерахування кредитних коштів, передбаченого пунктом 3.1.1. цього [PERSON], з вини Кредитора, кредитор сплачує Позичальнику пеню в розмірі 0.005 процента від несвоєчасно нарахованої суми кредитних коштів за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період невиконання зобовязань за цим [PERSON]. За п. 4.4. у разі невиконання (неналежного виконання) Позичальником обовязків, визначних п. п. 3.3.7., 3.3.8. цього [PERSON], протягом більше, ніж 90 (Девяносто) календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, Позичальник зобовязаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). 22.06.2009 року між сторонами була укладена Додаткова угода № 1 про внесення змін до договору кредиту № 335/37М/08/К від 09.09.2008 року (а.с.20). Відповідно до п. 1 Додаткової угоди № 1 про внесення змін до договору кредиту № 335/37М/08/К від 09.09.2008 року, п. 1.1. п.п. 1.1.1. .та п.п. 1.1.2 [PERSON] викладено в наступній редакції: «1.1. Кредитор надає Позичальнику грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в сумі 65\~877,71 (Шістдесят пять вісімсот сімдесят сім) гривень 00 коп., зі сплатою 22,00 (двадцять два) процента річних, надалі за текстом «Кредит» та з кінцевим терміном погашення суми основної заборгованості до 08.09.2018 року (включно), на умовах визначених цим [PERSON]. Сплата комісій здійснюється в наступному порядку: до 10 числа (включно) кожного місяця, починаючи з 10 жовтня 2008 року (останній платіж 08 вересня 2018 року) згідно з встановленим графіком. При цьому у випадку, якщо день погашення Кредиту, вказаний в п. 1.1.1 Позичальник зобовязаний здійснити погашення Кредиту не пізніше ніж в останній перед ним робочий день Кредитора». Відповідно до вищевказаної Додаткової угоди № 1, пункт 1.2. [PERSON] викладений в наступній редакції: «1.2. Кредит надається Позичальнику на наступні цілі та в наступному порядку: - частина Кредиту в розмірі 62\~000 (Шістдесят дві тисячі) гривень 00 коп. на поточні потреби; - частина Кредиту в розмірі 3\~877, 71 (Три тисячі вісімсот сімдесят сім) гривень 71 коп. на поточні потреби.» Згідно до вищевказаної Додаткової угоди № 1, пункт 2.1. [PERSON] викладений в наступній редакції: «2.1. Надання Кредиту на поточні потреби в розмірі 62\~000 (Шістдесят дві тисячі) гривень 00 коп. здійснюється шляхом видачі кредитних коштів з позичкового рахунку. Надання Кредиту на поточні потреби в розмірі 3\~877, 71 (Три тисячі вісімсот сімдесят сім) гривень 71 коп. здійснюється готівкою через операційну касу Кредитора». Відповідно до п. 2 Додаткової угоди № 1 про внесення змін до договору кредиту № 335/37М/08/К від 09.09.2008 року, детальний розпис сукупної вартості Кредиту, значення реальної процентної ставки та абсолютне подорожчання Кредиту наведено в Додатку 1 до цієї Додаткової угоди, що є її невідємною частиною. Згідно до п. 3 вищевказаної Додаткової Угоди № 1, Сторони домовилися, що у разі порушення Позичальником строків сплати процентів, визначених п. 2.4.5. [PERSON], та/або Кредиту як в повному обсязі, так і частково, більш ніж на 30 9тридцять) календарних днів, кредитор має право вимагати дострокового погашення Кредиту, нарахованих процентів та можливих штрафних санкцій в повному обсязі шляхом направлення відповідного повідомлення Позичальнику, а Позичальник, в свою чергу, зобовязується достроково погасити в повному обсязі Кредит, нараховані проценти та можливі штрафні санкції протягом 30 календарних днів з дати одержання вищезазначеного письмового повідомлення Кредитора. Відповідно до п. 4 вищевказаної Додаткової Угоди № 1, інші умови [PERSON] залишаються незмінними і діють в частині, що не суперечить даній Додатковій угоді, при цьому Сторони підтверджують за ними свої зобовязання. 06.04.2015 року між сторонами був укладений Договір про внесення змін № 2 до [PERSON] кредиту № 335/37М/08/К від 09.09.2008 року (а.с.22-24) Відповідно до вказаного договору про внесення змін сторони дійшли згоди щодо зміни редакції відповідних пунктів основного кредитного договору. Так, п. 3.1 встановлено, що погашення залишку заборгованості Позичальника за Кредитом в сумі, зазначеній в п. 2.1. цього [PERSON] про внесення змін здійснюватиметься Позичальником наступним чином: - п. 3.1.1 заборгованість за Кредитом в сумі 20 000 (двадцять тисяч гривень 00 копійок) погашається Позичальником згідно з графіком, який є Додатком 1 до цього [PERSON] про внесення змін, в наступному порядку: до 06 (шостого) числа (включно) кожного місяця, починаючи з «06» травня 2015 року до «05» квітня 2017 року (включно), на умовах, визначених [PERSON] кредиту з урахуваннямположень цього [PERSON] про внесення змін; - п. 3.1.2 заборгованість за Кредитом в сумі 44 111,05 (сорок чотири тисячі сто одинадцять) гривень 05 копійок погашається Позичальником згідно з графіком, який є Додатком І до цього [PERSON] про внесення змін, в наступному порядку: до 06 (шостого) числа (включно) кожного місяця, починаючи з «5» травня 2017 року до «08» вересня 2018 року (включно), на умовах, визначених [PERSON] кредиту з урахуванням положень цього [PERSON] про внесення змін. Відповідно до п. 3.2 погашення заборгованості Позичальника за процентами в сумі, зазначеній в п.2.2. цього [PERSON] про внесення змін (надалі за текстом - «Відстрочених до сплати процентів»; здійснюватиметься Позичальником згідно з графіком, який є Додатком 1 до цього [PERSON] про внесення змін, із наступному порядку: до 06 (шостого) числа (включно) кожного місяця, починаючи з «06» травня 2015 року до «10» квітня 2017 року (включно), на умовах, визначених [PERSON] кредиту з Положень цього [PERSON] про внесення змін. Згідно з п. 3.3 процентну ставку за користування Кредитом в розмірі 1% (одного) проценту річних протягом двадцяти чотирьох місячного строку з дати підписання цього [PERSON] про внесеним змін. Пунктом 3.4 передбачено, що після спливу строку, зазначеного у п.3.3. цього [PERSON] про внесення змін, починаючи з «06» травня 2017 (дві тисячі сімнадцятого) року, процентна ставка за користування Кредитом встановлюється у розмірі 22% процентів річних. В п. 3.5 зазначено, що Сторони домовились, що сплата строкових (поточних) процентів за користування Кредитом, які нараховуються з «06» травня 2017 року, здійснюється в загальному порядку, передбаченому [PERSON] кредиту. В п. 3.6 зазначено, що Сторони домовились встановити наступну черговість погашення заборгованості Позичальника за [PERSON] кредиту: - прострочена заборгованість за нарахованими процентами; - прострочена заборгованість за відстроченими до сплати процентами; - прострочена заборгованість за відстроченими до сплати комісіями: строкова заборгованість за нарахованими процентами: - строкова заборгованість за Кредитом: - строкова заборгованість за відстроченими до сплати процентами; - строкова заборгованість за відстроченими до сплати комісіями: - пеня за порушення строків повернення Кредиту та сплати процентів; - штрафи. В п. 3.7 зазначено, що у разі, якщо день погашення Кредиту та/або сплати процентів припадає на неробочий (святковий або вихідний) день Кредитора, то Позичальник зобов'язаний здійснити відповідне погашення Кредиту та/або процентів в перший за ним робочий день Кредитора. В п. 3.8. зазначено, що Детальний розпис сукупної вартості Кредиту, значення реальної процентної ставки та абсолютне подорожчання Кредиту наведено в Додатку 2 до цього [PERSON] про внесення змін та є його невідємню частиною. В п. 3.9. зазначено, що у разі належного виконання Позичальником умов, які викладені у п.п. 3.1.1.. 3.2. та 3.5. цього [PERSON] про внесення змін та сплати неустойок, нарахованих після укладення цього [PERSON] про внесення змін (в разі наявності), залишкова заборгованість Позичальника перед Кредитором [PERSON] кредиту (а саме, залишкова заборгованість за Кредитом у сумі, зазначеній у п. 3.1.2 цього[PERSON] про внесення змін) підлягає анулюванню (прощенню). Датою анулювання (прощення) такої заборгованості вважається день здійснення Позичальником останнього із платежів, зазначених п.п. 5.1.1.. 5.2. та 3.5. цього [PERSON] про внесення змін та сплати неустойок, нарахованих після укладення цьом [PERSON] про внесення змін (в разі наявності). Шляхом укладання цього [PERSON] про внесення змін Позичальник погоджується, що він повідомлений про анулювання (прощення) заборгованості на зазначених вище умовах у сумі плиткової заборгованості за Кредитом згідно п.3.9. цього [PERSON] про внесення змін та про свій обов'язок самостійно сплатити податок з такого доходу і відобразити його у річній податковій декларації відповідно до вимог Податкового кодексу України. Підпункт 3.9.1 визначає, що Сторони домовились, що порушення Позичальником встановлених термінів здійснення платежів, шо передбачені п.п. 3.1.1 та/або 3.2. та/або 3.5. цього [PERSON] про внесення змін та/або сплати неустойок, нарахованих після укладення цього [PERSON] про внесення змін (в разі наявності) не більше ніж на 7 (сім) днів (включно) вважається належним виконанням Позичальником умов в розумінні п. 3.9. цього [PERSON] про внесення змін. Відповідно до п. 3.10. Неустойки (пені, штрафи), передбачені [PERSON] кредиту за порушення, що мали місце з дати підписання цього [PERSON] про внесення змін не застосовуються. З дати укладення цього [PERSON] про внесення змін неустойки (штрафи, пені) нараховуються та підлягають сплаті в порядку, передбаченому [PERSON] кредиту. Згідно п. 3.11. в звязку з тим, що положення пункту [PERSON] кредиту, який передбачає умови щодо дострокового повернення кредитної заборгованості протягом одного робочого дня як наслідок невиконання Позичальником певних зобов'язань, передбачених [PERSON] кредиту не відповідають вимогам статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів». Сторони домовились їх не застосовувати. Підпис позичальника відповідача [PERSON] міститься також на детальному розписі сукупної вартості кредиту, значення реальної процентної ставки та абсолютне значення подорожчання кредиту як від 09.09.2008 року, так і від 22.06.2009 року (а.с. 17, 21). Доведені були до відома відповідача під особистий підпис і тарифи, які визначені в Додатку № 2 до [PERSON] кредиту від 09.09.2008 року (а.с.18). Згідно наданого розрахунку вимог банку у звязку з неповерненням [PERSON] кредитної заборгованості за кредитним договором № 335/37М/08/К від 09.09.2008 року, відповідач станом на 02.11.2017 року має заборгованість на загальну суму 89312,22 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 58277,74 грн., за відсотками 17304,02 грн., розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту 4588,26 грн., розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків 4277,77 грн., розмір інфляційних витрат за кредитом 2549,59 грн., розмір інфляційних витрат за відсотками 2314,84 грн. (а.с. 27-29). 28.11.2017 року позивачем на адресу відповідача було надіслано рекомендованим відправленням письмову вимогу щодо повернення кредиту (а.с.7-8). Позивачем також надано відомості станом на 14.02.2018 року про те, що за договором в рахунок погашення заборгованості за процентами відповідачем позивачу було перераховано 10.01.2018 року кошти в сумі 4000 грн., що знайшло своє відображення в наданому розрахунку на вказану дату (а.с.53-60). Обставини щодо сплати [PERSON] 10.01.2018 року 4000 грн. в рахунок погашення заборгованості за кредитом, також підтверджується наданою ним квитанцією № 6 від 10.01.2018 року (а.с.39). Таким чином, суд вважає, що часткове виконання відповідачем умов кредитного договору свідчить про визнання ним своїх обовязків за даними договірними відносинами. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 та ч. 2 ст. 509 ЦК України зазначений договір є підставою виникнення зобов'язань. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Стаття 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК України укладений між сторонами договір є обов'язковим для виконання. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеними родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст. 1054 та ч.2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати всієї суми кредиту. Стаття 1050 ЦК України передбачає, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до\~ст. 625\~цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до\~статей 549-552\~цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, позов в частині стягнення заборгованості за кредитом та відсотками підлягає частковому задоволенню. Згідно ст. 546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. За змістом ч.\~2 ст.\~625 ЦК нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобовязання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобовязання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Верховного Суду України від 6\~червня\~2012\~р. у справі №\~6-49цс12, від 24\~жовтня\~2011\~р. у справі №\~6-38цс11, від 19.10.2016 року № 6-2129цс16). Згідно з положеннями пунктів 3.1 та 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» від 17 грудня 2013 року № 14 інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобовязання. Стаття 625 ЦК України розміщена в розділі «Загальні положення про зобов'язання» книги 5 ЦК України, а тому визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов'язання та поширює свою дію на всі види грошових зобов'язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов'язань. Беручи до уваги те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційних нарахувань та 3 % річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника. Це правило ґрунтується на засадах справедливості і виходить з неприпустимості безпідставного збереження грошових коштів однією стороною зобов'язання за рахунок іншої. Матеріальне становище учасників цивільного обороту схильне до змін, тому не виключено, що боржник, який не може виконати грошове зобов'язання зараз, зможе виконати його пізніше. Оскільки грошові кошти є родовими речами, неможливість виконання такого зобов'язання (наприклад, внаслідок відсутності у боржника грошей та інших підстав), не звільняє його від відповідальності. Отже, застосовуючи ст. 625 ЦК України, суд звертає увагу на те, що: між сторонами існує зобов'язання; це зобов'язання є грошовим, позивачем доведена наявність прострочення у виконанні зобов'язання з боку відповідача; відсутні спеціальних норм, що регулюють дані правовідносини та виключають застосування ст. 625 ЦК України. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач свої зобов'язання за договором виконав, відповідач же своє зобовязання за кредитним договором не виконав. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 335/37М/08/К від 09.09.2008 року заборгованість [PERSON], встановлена судом по кредитному зобовязанню станом на 02.11.2017 року становить 89312,22 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 58277,74 грн., за відсотками 17304,02 грн., розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту 4588,26 грн., розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків 4277,77 грн., розмір інфляційних витрат за кредитом 2549,59 грн., розмір інфляційних витрат за відсотками 2314,84 грн. (а.с. 27-29). Доказів того, що кредит повністю виплачений в матеріалах справи немає, не спростовано це і відповідачем. У відповідності до ст. 81 ЦПК України відповідач не надав доказів неправильності здійсненого позивачем розрахунку заборгованості або будь-яких інших для підтвердження його заперечень щодо позовних вимог. Але, суд вважає за необхідне прийняти до уваги те, що 10.01.2018 року, під час, розгляду справи, відповідачем було сплачено 4000 грн. в рахунок погашення заборгованості. Згідно останнього розрахунку заборгованості встановлено, що вказані кошти були скеровані в рахунок погашення процентів за кредитом (а.с.56). Такі дії позивача не суперечать п. 3.6 [PERSON] про внесення змін № 2 від 06.04.2015 року. Як вже зазначалося позивачем сума позовних вимог не збільшувалася та не зменшувалася з часу предявлення позову. Таким чином, суд вважає, за необхідне врахувати при стягненні суми заборгованості за процентами за даним позовом сплачені відповідачем 4000 грн.. Отже сума заборгованості за процентами, яка підлягає стягненню становить 13304,02 грн.. Інші ж суми заборгованості не підлягають корегуванню, оскільки вони були визначені станом на 02.11.2017 року. Таким чином, загальна сума заборгованості за кредитним зобовязанням складає 85312,22 грн.. А тому, позов підлягає частковому задоволенню, як такий, що ґрунтується на законі, підтверджений встановленими обставинами та перевірений наданими доказами. Стаття 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки судом задоволено вимоги частково, а саме з заявленої суми 89312,22 грн. задоволено вимоги на суму 85312,22 грн., тобто на 95,52 %, з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню витрати на сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених вимог, що складає 1528,32 грн.

Outcome: partial