Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

05.07.2016 року заявниця звернулась до суду з вищевказаною заявою, посилаючись на те, що вона є власником земельної ділянки площею 6,3197 га, що розташована на території Борисівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №131994, виданого Татарбунарською районною державною адміністрацією 05 листопада 2009 року на імя [PERSON]. З метою передачі в оренду зазначеної земельної ділянки, заявниця отримала витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, а потім звернулась до Державного реєстратора відділу з надання адміністративних послуг при Татарбунарській районній державної адміністрації, де отримала відмову щодо можливості внесення інформації до Державного реєстру прав у звязку з розбіжністю кадастрового номеру в Державному акті та у витягу з Державного земельного кадастру №НВ-5102401242015 від 27.10.2015 року, так як в Державному акті кадастровий номер зазначено 5125080800:01:001:0059, а у [PERSON] 5125080900:01:001:0561. При зясуванні нею обставин виникнення розбіжностей, відділом Держгеокадастру в Татарбунарському районі Одеської області їй повідомили, що вони виникли через присвоєння декільком земельним ділянкам однакових кадастрових номерів, тому відділом була виправлена вказана помилка та внесені виправлення до кадастрового номеру земельної ділянки, що знаходиться у власності заявниці [PERSON] Зважаючи на вищевикладене, заявниця вимушена звернутися до суду з даною заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу, оскільки в позасудовий спосіб вирішити це питання неможливо. В судове засідання представник заявниці не зявився, надавши до суду заяву з проханням справу слухати без його присутності, вимоги заяви підтримав в повному обсязі (а.с.16). Представник відділу Держгеокадастру у Татарбунарському районі Одеської області в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву з проханням справу розглянути за його відсутності, не заперечуючи проти вимог заяви (а.с.15). Згідно з частиною 2 статті 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності з вимогами частини 2 статті 197 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вбачає правові підстави для задоволення заяви, виходячи з наступного. З копії Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯИ № 131994 від 05.11.2009 року (а.с.5) вбачається, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 6,3197 га, розташованої на території Борисівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, де кадастровий номер земельної ділянки значиться- 5125080800:01:001:0059. Із копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 27.10.2015 року № НВ-5102401242015 (а.с.6) слідує, що кадастровий номер земельної ділянки площею 6,3197 га, належної [PERSON] згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 131994, значиться як 51250880800:01:001:0561. Листом-відмовою, адресованою заявниці, виданою відділом надання адміністративних послуг при Татарбунарській райдержадміністрації щодо можливості внесення інформації до Державного реєстру прав, інформації про право власності згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯИ №131994 (а.с.9) повідомляється про неможливість внесення виправлень в звязку з розбіжністю кадастрового номеру в належному їй Державному акті та витязі з Державного земельного кадастру №НВ-5102401242015 від 27.10.2015 року. Стаття 234 ЦПК України передбачає, що в порядку окремого провадження судом розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно зі ст. 256 ч.2 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Оскільки підпунктом 4.1 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженою наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 22.06.2009 року № 325, виправлення орфографічних або технічних помилок у бланку та державному акті не допускається, тому виправити ці помилки не видається можливим. Судом встановлено, що дійсно у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 131994, належному заявниці, визначено кадастровий номер земельної ділянки 512080800:016001:0059 (а.с.5), тоді як у витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, наданому 27.10.2015 року Державним кадастровим реєстратором відділу Держгеокадастру у Татарбунарському районі, зазначено інший кадастровий номер цієї ж земельної ділянки 5125080800:01:001:0561 (а.с.6). Також встановлено, що державним кадастровим реєстратором відділу була виявлена помилка у даних державного земельного кадастру, а саме: дублювання кадастрового номеру земельної ділянки. На підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) дана помилка була виправлена та визначено вірний кадастровий номер 5125080800:01:001:0561. Однак, заінтересована особа по справі - відділ Держгеокадастру внести зміни до належного заявниці Державного акту на право власності на земельну ділянку (виправити кадастровий номер) не має можливості, оскільки втратила чинність Інструкція про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затверджена наказом Державного комітету України по земельних ресурсах за № 43 від 04.05.2009 року. Розділом пятим вказаної вище інструкції було визначено порядок видачі дубліката державного акту. Крім того, наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №537 від 09.09.2013 року втратила чинність також Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена наказом Державного комітету України із земельних ресурсів № 325 від 22.06.2009 року, яка визначала порядок видачі державних актів взамін зіпсованих (пошкоджених). Таким чином, вирішити питання щодо внесення змін або видачі дубліката правовстановлюючого документу з вірним кадастровим номером у позасудовому порядку заявниця не має можливості у звязку з набуттям чинності з 1 січня 2013 року Законів України «Про державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до яких повноваження територіальних органів Держземагенства у частині державної реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди (суборенди) та деякі інші (у тому числі і внесення виправлень до раніше виданих державних актів) припинилися. За твстановлених обставин, які підтверджуються дослідженими судом належними та допустимими доказами, які узгоджуються між собою, суд вважає, що вимоги заяви є законними, права заявниці мають бути захищені шляхом встановлення факту належності останній Державного акту на право власності на земельну ділянку з дійсним кадастровим номером 5125080800:01:001:0561.

Outcome: approved