Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-03 00:00:00

07.05.2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] \~ про\~стягнення аліментів\~на утримання\~їхнього неповнолітнього\~сина в\~розмірі ј\~частини всіх\~видів його\~заробітку (доходу),\~але не\~менше,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку, та аліментів на її утримання у розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трьох років, а також просила стягнути судові витрати, мотивуючи свої вимоги тим, що сторони перебувають в юридичному шлюбі, проте з грудня 2019 року разом не проживають та планують розлучитися. Від даного шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Батько дитини матеріальної допомоги на утримання сина не надає, витрачає гроші на свої потреби, інтересами сина не цікавиться. Дитина проживає разом з позивачкою та повністю перебуває на утримання матері, яка на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років, допомога по догляду за дитиною є єдиним джерелом її прибутку. Відповідач з моменту припинення спільного проживання матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість, у зв`язку з чим позивачка і змушена звернутися до суду з даним позовом. У судове засідання позивачка не з`явилася, але подала до суду заяву про підтримання позовних вимог в повному обсязі та просила розглянути справу без її участі (а.п.21). Відповідач в судове засідання не з`явився також, однак подав письмову заяву в якій не заперечував проти заявлених позовних вимог та просив провести розгляд справи за його відсутності (а.п.20). Відповідно до ч.2\~ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши всі матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що заявлені [PERSON] позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до копії заочного рішення Прилуцького міськрайонного суду №2/742/400/20 (742/226/20) від 22.04.2016 року, яке набрало законної сили (а.п.22) шлюб між сторонами був розірваний. З копії свідоцтва про народження (а.п.8) вбачається, що сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Як вбачається\~з копії\~довідки про\~реєстрацію місця\~проживання особи,\~виданої відділом\~адміністративних послуг\~Прилуцької міської\~ради,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~зареєстрований за\~адресою: [ADDRESS] (а.с.7), тобто за місцем реєстрації матері [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання №7426-2068080-2018 від 02.10.2018 року (а.с.4). Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до «Конвенції про права дитини», ратифікованої Верховною Радою України 27.09.1991 року, та «Декларації прав дитини» інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. Згідно з ч.3 ст.181 \~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Частина 4\~статті 84 СК України регламентує\~умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.\~ Відповідно до ст.182 СК України суд при визначенні розміру аліментів враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За таких обставин, відповідно до вимог чинного законодавства суд визнає, що для прийняття рішення про задоволення позову достатньо законних підстав, що не буде суперечити закону або порушувати законних прав, свобод та інтересів для самих сторін у даній справі чи інших осіб. Оскільки сторони\~являються батьками\~неповнолітньої дитини\~та зобов`язані\~матеріально утримувати\~її,\~беручи до\~уваги те,\~що у зв`язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивачка не має змоги працювати і утримувати себе, а відповідач спроможний виплачувати на користь позивачки аліменти в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу) на утримання і до досягнення повноліття дитиною, яка перебуває на утриманні позивачки, та аліменти на\~її утримання\~у розмірі\~ј частини\~всіх видів\~його заробітку\~(доходу)\~щомісячно до\~досягнення дитиною\~трьох років, зважаючи на те, що згідно з письмовими заявами сторін позивачка наполягає на стягненні аліментів, а відповідач не заперечує проти такого, то суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ч.1\~ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» за подання позовів про стягнення аліментів позивачі звільняються від сплати судового збору. Згідно з\~ч.6\~ст.141\~ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі, то відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судовий збір в сумі 840 грн 80 к. слід стягнути з відповідача [PERSON] . На підставі наведеного, ст.84, 180-183 СК України,

Outcome: approved