Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

06 березня 2018 року позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому зазначила, що 06 серпня 2011 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Вказувала, що батько дітей матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Зважаючи на такі обставини, позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь на утримання дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку (доходів) [PERSON], але не менше 50% для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся відповідно до ч.7 ст. 128 ЦПК України за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Заяв про розгляд справи за його відсутності, про причини неявки, відзив на позовну заяву від відповідача не надходили. Зважаючи на відсутність заперечень позивача, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача, який вважається належним чином повідомленим про розгляд справи відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України, з можливістю постановлення заочного рішення по справі (ч. 4 ст. 223 ЦПК України). Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 06 серпня 2011 року між сторонами було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], актовий запис № 565, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції м. Києва (а.с.4). Від спільного життя сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 09.06.2012 року, [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 01.03.2014 року, [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 13.08.2016 року (а.с.5-7). Батько дітей на утримання кошти в добровільному порядку не надає, у зв'язку з чим позивач звернулася до суду з даним позовом. Спірні правовідносини регулюються нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, а також наявність інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Зважаючи на встановлені обставини, та з огляду на відсутність відомостей про доходи відповідача, суд дійшов висновку, що аліменти у розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку (доходів) [PERSON], але не менше 50% для дитини відповідного віку щомісячно є оптимальним розміром, що підлягає стягненню з відповідача, оскільки відповідає гарантованому розміру аліментів та не є таким, що порушує права платника аліментів. У відповідності до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Зважаючи на вимоги зазначеної норми, аліменти підлягають стягненню на користь позивачки з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 03.03.2018 р. За таких обставин, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, а саме з [PERSON], необхідно стягнути на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку (доходів) [PERSON], але не менше 50% для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 3 березня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн. Відповідно до ст.430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved