Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-18 00:00:00

04 червня 2021 року позивач звернувся до Орджонікідзевського районного суду м.Харкова з вищезазначеною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] , який зареєстрований 29 липня 2006 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 2 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 850. Крім того просить стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 грн. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначив, що 29.07.2006 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 2 Харківського обласного управління юстиції було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] , актовий запис № 850. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги мотивував тим, що на час складання позову про розірвання шлюбу, шлюбні відносини між сторонами припинені майже сім місяців тому. Відносини між ними не склались, часто виникали сварки у зв`язку з різними поглядами на життя та сімейні обов`язки. Відповідачка пішла з родини до іншого чоловіка. Вважає, що сім`я фактично припинила своє існування, примирення неможливе. За таких обставин вважає, що шлюб суперечить його інтересам і його необхідно розірвати. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 29 червня 2021 року позовна заява прийнята, відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадженні з викликом сторін. У судове засідання позивач не з`явився. Через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність. На розірванні шлюбу наполягає. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала щодо розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу прізвище просила залишити без змін. Не заперечувала проти стягнення з неї 50 відсотків сплаченого позивачем судового збору. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 29 липня 2006 року, який зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 2 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 850. Від шлюбних стосунків сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинено, шлюб носить формальний характер, спільне господарство не ведеться, на примирення не згодні. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, оскільки в ході засідання встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що збереження сім`ї є неможливим, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам їх дітей, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. За таких обставин, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 142 ЦПК України. Ч. 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідач [PERSON] позов визнала до початку розгляду справи по суті. З матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні з даною позовною заявою сплачений судовий збір у розмірі 908 грн. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 454 грн., а також підлягає поверненню [PERSON] з Державного бюджету України 454 грн. судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved