Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

07.04.2016р. представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 25.03.2013р. між ПАТ «Ідея банк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №F79.978.72937, у відповідності до якого відповідач отримав кредит у розмірі 20 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені графіком щомісячних платежів, встановленим кредитним договором. Вказує, що банк повністю виконав свої зобовязання згідно кредитного договору, надавши відповідачу кредитні кошти, а відповідач, отримавши грошові кошти, не виконує належним чином свої договірні зобовязання, що призвело до виникнення заборгованості перед банком. Стверджує, що станом на 30.09.2015р. відповідач [PERSON] заборгував банку за вказаним кредитним договором кошти в сумі 15 026 грн. 81 коп., з яких: 5 589,07 грн. заборгованість за тілом кредиту, 9 437, 74 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками і комісіями. Зазначає, що 30.09.2015р. між [PERSON] «Факторингова компанія «Рантьє» та ПАТ «Ідея Банк» укладено договір факторингу №30/09-1, згідно якого клієнт - первісний кредитор (банк) відступив (передав у власність) факторові - новому кредитору, позивачу по справі, а позивач набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. При цьому право вимоги позивач набув з моменту підписання акту прийому-передачі прав вимог. З огляду на наведене просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за вищевказаним Кредитним договором в розмірі 15 026 грн. 81 коп. та понесені судові витрати по сплаті судового збору. В судове засідання представник позивача не зявився, однак при подачі позову такий просив розглянути справу за його відсутності, зазначаючи, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, а надіслав заяву, в якій зазначив, що позов визнає та просить розглядати справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст.130, 174 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні попереднього судового засідання.. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України). Судом встановлено, що 25.03.2013 року між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір за №F79.978.72937, відповідно до якого позивач, як кредитодавець, надав відповідачу, як позичальнику, кредит на суму 20 000 грн. із кінцевим терміном повернення кредитних коштів не пізніше - 25.03.2015 року, з процентною ставкою 14% річних (Розділ І зазначеного Договору). Згідно умов даного кредитного договору позичальник зобовязується використовувати кредит на зазначені у договорі потреби, повернути одержаний кредит та сплатити нараховані банком проценти та інші платежі у порядку та терміни, встановлені Договором. Відповідно до положень ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Даний кредитний договір укладений в письмовій формі, підписаний уповноваженими на те посадовими особами фінансової установи та особисто відповідачем [PERSON], зміст правочину не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства і на підставі ст.629 ЦК України цей договір є обовязковим до виконання. Як вбачається з матеріалів справи, уклавши з ПАТ «Ідея Банк» зазначений кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, відповідач [PERSON] взяті ж на себе зобовязання за вказаним кредитним договором належним чином не виконував та систематично їх порушував, внаслідок чого у нього виникла прострочена заборгованість перед позивачем. Слід зазначити, що 30.09.2015р. між [PERSON] «Факторингова компанія «Рантьє» та ПАТ «Ідея Банк» укладено договір факторингу за №30/09-1, згідно якого клієнт - первісний кредитор (банк) відступив (передав у власність) факторові - новому кредитору, позивачу по справі, а позивач набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. При цьому право вимоги позивач набув з моменту підписання акту прийому-передачі прав вимог. Відповідно до ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобовязується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобовязання клієнта перед фактором. Зобовязання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, повязаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно проведеного позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором №F79.978.72937 від 25.03.2013 року станом на 30.09.2015р. заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем становить 15026,81 грн. (5 589,07 грн. заборгованість за тілом кредиту; 9 437, 74 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками і комісіями). На час розгляду справи в суді відповідач простроченої заборгованості по кредитному договору не погасив. Вказані обставини підтверджуються: заявою відповідача; копією кредитного договору від 25.03.2013р.; копією договору факторингу за №30/09-1 від 30.09.2015р.; довідкою про розрахунок заборгованості по вищезазначеному кредитному договорі; копіями листів-вимог про погашення заборгованості, адресованих відповідачу [PERSON] Частина 1 ст.1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ч.2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 ЦК України, тобто положення про договір позики. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобовязання має виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Згідно ст.ст.611, 625, 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання або розірвання договору, зміна умов договору, сплата неустойки чи відшкодування збитків. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобовязання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав зобовязання у строк, встановлений договором або законом. Отже, беручи до уваги те, що відповідач [PERSON] належним чином не виконував умов кредитного договору, у звязку з чим вважається таким, що прострочив виконання зобовязання, суд приходить до висновку, що даний позов підставний і підлягає задоволенню. З відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] «Факторингова компанія «Рантьє» слід стягнути суму боргу за кредитними договорами від 25.03.2013р. у розмірі 15026,81 грн., тобто в межах заявлених позовних вимог. Крім того, виходячи з вимог ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача в користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового. На підставі викладеного,

Outcome: approved