Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

06 грудня 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] з вимогою про розірвання шлюбу, який було зареєстрованого між сторонами 04 жовтня 1996 року виконкомом Мирненської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області, актовий запис № 2. Позивач вказав, що сторони від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO], та дочку - [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з позивачем. Спільне життя сторін не склалося. З 2010 року подружжя припинило шлюбні стосунки. На теперішній час, вони мешкають окремо і не ведуть спільне господарство. У позивача виникли нові стосунки з іншою жінкою, з якою у нього є спільна малолітня дитина. За таких обставин [PERSON] вимушений був звернутися до суду із відповідним позовом, посилаючись на те, що подальше спільне життя з відповідачкою буде суперечити їх інтересам та інтересам їхніх дітей. Позивач [PERSON] у відповідній письмовій заяві (а. с. 16), поданій до суду, вказав про те, що він підтримує заявлені вимоги на тих підставах, які ним викладені в позовній заяві. Відповідачка [PERSON] письмово повідомила судові (а. с. 17) про те, що вона визнає обставини, зазначені у позовній заяві [PERSON] та не заперечує проти задоволення позову. Сторони у судове засідання не з'явились, про час і місце слухання справи були повідомлені належним чином (а. с. 14-15), до суду подали заяви з проханням слухати справу без їх участі (а. с. 16-17). Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності осіб, які повинні брати участь у справі. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Шлюб між сторонами укладено 04 жовтня 1996 року, який зареєстровано виконкомом Мирненської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області, про що зроблено актовий запис №2 (а.с.8). Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] та дочку - [PERSON], [INFO] (а. с. 10-11). Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Воздвижівської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області за № 323/07-12 від 01.10.2013 року гр. [PERSON], [INFO], проживає за адресою: [ADDRESS] та має склад сім'ї: співмешканка - [PERSON], [INFO], дочка співмешканки - [PERSON], [INFO], дочка співмешканки - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO] та син - [PERSON], [INFO] ( а. с.9). З матеріалів справи вбачається, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з причини відсутності у подружжя спільних інтересів та взаєморозуміння, втрати почуття любові і поваги один до одного та поєднання позивачем свого життя з іншою жінкою. Сторони не намагаються зберегти сім'ю. Спільне господарство з 2010 року сторони не ведуть, проживають окремо один від одного. Сторони зазначені обставини у справі не оспорювали, фактично їх визнали, тому у відповідності до ч.1 ст.61 ЦПК України такі обставини не підлягають доказуванню. Згідно положень статті 111 Сімейного кодексу України (далі - СК України) суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Позивач не виявив бажання зберегти шлюбні відносини, заперечував проти надання подружжю строку для примирення, про що зазначив в тексті позовної заяви (а. с. 5). За такої сукупності обставин у справі суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача [PERSON] на розірвання шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, це суперечить їх інтересам. Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно положень ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Визнання відповідачкою пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Позивачем не ставилося питання щодо стягнення на його користь з відповідачки суми судового збору (а.с.5).

Outcome: approved