Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-05 00:00:00

06.04.2020 [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше мінімального розміру аліментів для дитини відповідного віку, починаючи з 22.04.2019 і до досягнення дочкою повноліття; стягнення з відповідача половини вартості додаткових витрат на утримання дитини в розмірі 7030 грн 36 коп. і 1200 грн у відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката. В обґрунтування позову послалася на ухилення відповідача від матеріального утримання спільної дочки. У судовому засідання позивач пред`явлений позов підтримала та наполягала на задоволенні. Відповідач не з`явився, при цьому надіслав письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що він бере участь у матеріальному утриманні дочки [PERSON] в межах наявних фінансових можливостей; просив суд врахувати, що він перебуває в шлюбі з [PERSON] і має на утриманні дочку [PERSON] , [INFO] , що негативно впливає на його спроможність сплачувати аліменти на користь позивача; вважає, що надані позивачем докази не підтверджують здійснення витрат на розвиток здібностей дитини. З урахуванням викладеного, відповідач погодився сплачувати позивачеві аліменти на утримання дочки [PERSON] в сумі 2218 грн щомісячно, а також відшкодувати витрати, пов`язані з придбанням для неї окулярів, в сумі 720 грн і 600 грн на правничу допомогу адвоката, оскільки заявлена позивачем до стягнення сума витрат, на думку відповідача, є завищеною. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували в шлюбі, який розрізано рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 22.04.2019 (цивільна справа № 750/2189/19) і мають спільну малолітню дочку [PERSON] , [INFO] (а.с. 15-17). Після розірвання шлюбу сторони проживають окремо, при цьому дочка [PERSON] залишилася разом із позивачем і знаходиться на її утриманні. За приписом статті 180 Сімейного кодексу України (далі - Кодекс) батьки зобов`язані утримувати своїх дітей. В силу положень статті 182 Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 191 Кодексу аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть до суду докази того, що він вживав заходи щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг одержати їх у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати; у цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більше як за десять років. По справі встановлено (а.с. 111, 112, 119, 120, 125, 128-131), що після розірвання шлюбу відповідач періодично надсилає позивачеві грошові кошти на утримання дитини, проте здійснені ним виплати носять несистемний характер, а розмір коштів, які відповідач перераховує через АТ «ПриватБанк», не забезпечують належне утримання дочки [PERSON] . За таких обставин, вимога позивача про стягнення з відповідача аліментів є такою, що ґрунтується на законі, а тому підлягає задоволенню. Вирішуючи питання розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд враховує, що натепер відповідач перебуває в шлюбі [PERSON] і має на утриманні малолітню дочку [PERSON] , [INFO] (а.с. 96, 98), що впливає на його матеріальний стан і спроможність сплачувати аліменти на користь позивача. За таких обставин, з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти в розмірі ј частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; стягнення аліментів слід здійснювати з дня подачі позову до суду, оскільки відповідач не ухилявся від матеріального утримання дочки [PERSON] , при цьому позивач не надала докази вжиття нею заходів щодо їх стягнення починаючи з 22.04.2019. Згідно зі статтею 185 Кодексу той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів, зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). До витрат, пов`язаних із розвитком здібностей дитини, позивач враховує вартість навчання в музичній школі, оплату послуг педагога з вокалу, оплати послуг репетитора з англійської мови та оплати навчання в школі мистецтв, а всього на загальну суму 8797 грн 80 коп. До витрат, пов`язаних з лікуванням дочки, позивач враховує витрати на придбання окулярів і медикаментів, а всього на загальну суму 5262 грн 92 коп. Вирішуючи питання стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання дочки [PERSON] суд констатує, що до таких витрат Кодекс відносить не будь-які витрати, які несе один з батьків, з ким проживає дитина, зокрема: за відвідування гуртків послуги репетиторів, придбання меблів і оргтехніки, а лише витрати, що безпосередньо пов`язані з розвитком здібностей дитини. У суді позивач повідомила, що дочка [PERSON] має музичні здібності, які вона розвиває в Чернігівській музичній школі № 1 імені Стефана Вільковського ; щомісячна вартість навчання в музичній школі складає 280 грн (а.с. 25). Як випливає з наданих відповідачем квитанції (а.с. 106, 109) за 2019-2020 навчальний рік відповідачем сплачено за завчання дочки в музичній школі 540 грн; станом на 30.04.2020 за навчання в музичні школі усього підлягає оплаті 2240 грн, тобто частка позивача складає 1120 грн; з урахуванням фактично сплачених коштів з відповідача на користь позивача слід стягнути 580 грн /1120 - 540/. Решта понесених позивачем витрат безпосередньо не стосуються розвитку здібностей спільної дочки сторін, а тому не підлягають стягненню відповідача. Оскільки позивачем визнано позов у частині відшкодування витрат на лікування дочки [PERSON] в розмірі 720 грн, що пов`язані з придбанням позивачем окулярів, вказана сума підлягає стягненню в судовому порядку; здійснення витрат на придбання позивачем медичних засобів не підтверджена лікарським призначенням, а тому не підлягає стягненню з відповідача. Отже, пред`явлений позов належить до часткового задоволення. Суд погоджується з доводами відповідача і вважає, що понесені позивачем витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 1200 грн, що полягають в наданні консультацій з правових питань та написання адвокатом позовної заяви, яка не в повній мірі ґрунтується на законі та підтверджена належними доказами, є завищеними. Крім того, частиною другою статті 141 ЦПК України встановлено правило, за яким відшкодування судових витрат здійснюється пропорційно задоволеним вимогам - у разі частково задоволення позову. З урахуванням цього, суд вважає необхідним зменшити суму витрат на правничу допомогу адвоката, що підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача, до 600 грн.

Outcome: partial