Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

05.10.2016 позивач звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ними повноліття. Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. 09.06.2001 року між нею та відповідачем був укладений шлюб та спільним подружнім життям вони проживали до лютого 2016 року. Шлюб було розірвано 03.10.2016 року. Під час перебування в шлюбі у них народилось двоє дітей : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з позивачемза адресою : [ADDRESS] та знаходяться на її утриманні. Відповідач проживає окремо від дітей, належної матеріальної допомоги на їх утримання не надає, хоча має таку можливість, оскільки є військовослужбовцем та працює у Генеральному штабі Збройних сил України і отримує щомісячну заробітну плату. У судове засідання сторони не з'явились, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та подали заяви про розгляд справи без їх участі, відповідно до яких: позивач позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, відповідач позовні вимоги визнав. Дослідивши подані сторонами заяви, матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, у зв'язку з повним визнанням відповідачем позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб, та не суперечить чинному законодавству. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 09 червня 2001 року перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилось двоє дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про одруження Серії [NUMBER] виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Томашпільського районного управління юстиції Вінницької області від 09.06.2001 року, свідоцтвом про народження Серії [NUMBER], виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Бориспільського міського управління юстиції Київської області від 25 квітня 2002 року та свідоцтвом про народження Серії [NUMBER], виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області від 15 липня 2010 року (а. с. 3-5). Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 12 вересня 2016 року, позивач проживає разом з дітьми за адресою : [ADDRESS] (а. с. 6). Згідно з довідкою від 05.10.2016 відповідач працює на посаді військовослужбовця в Генеральному штабі Збройних сил України та щомісячно отримує заробітну плату в розмірі 11364,54 гривень (а.с. 7). Згідно з вимогами ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Як передбачено ч. 2 та 3 вказаної статті за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених цього Кодексу. Будь-яких належних і допустимих доказів того, що на утриманні відповідача є інші непрацездатні особи, суду відповідачем не надано та не зазначено джерел їх здобуття. Суд прийшов до висновку, що визначений позивачем розмір аліментів є обґрунтованим, а відповідач за своїм матеріальним станом, який працює та отримує заробітну плату, повністю визнає заявлені позовні вимоги, він може сплачувати аліменти розмірі 1/3 частини від свого заробітку (доходу). Судові витрати по даній справі складає судовий збір в сумі 551 гривні 20 копійок, від сплати якого позивач звільнена при зверненні з позовом до суду. В зв'язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору за позовом про стягнення аліментів, судові витрати відповідно до вимог ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави. Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України суд зобов'язаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved