Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

05.07.2018 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], в особі свого представника адвоката [PERSON], звернулися до Великоновосілківського районного суду Донецької області із позовом до Великоновосілківської селищної ради Великоновосілківського району Донецької області про визнання права власності на спадкове майно. Вимоги позивачів мотивовано неможливість оформити своє право власності на спадкове майно через відсутність правовстановлюючого документа та неточності у перекладі призвища спадкодавця. В судове засідання позивачі, їх представник не з'явилися, до суду надійшли заяви, в яких позов підтримали, просили його задовольнити. Уповноважений представник відповідача в судове засідання не з'явився, разом з тим, на адресу суду надійшла заява, в якій Великоновосілківська селищна рада із позовними вимогами погодилась повністю та клопотала про можливість судового розгляду без участі представника. При даних обставинах суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявними документами. Розглянувши матеріали справи, судом встановлено: [INFO] помер [PERSON], про що 11.07.1995 року Великоновосілківською селищною радою видано Свідоцтво про смерть серія [NUMBER] (а.с. 21). Позивач [PERSON] є донькою померлого [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 13.05.1985 року ( а. с. 18). Позивач [PERSON] є сином померлого [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 21.08.1982 року ( а. с. 18). Позивач [PERSON] є дружиною померлого [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 26.09.1981 року (а.с. 19). З наданих на запит суду витягів спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась ( а.с. 58), заповіти не складалися ( а.с.59). Згідно постанови завідуючої Великоновосілківської державної нотаріальної контори Кравець С.В. від 27.06.2018 року № 889/02-14 позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок розташований в [ADDRESS] оскільки наданий договір дарування не зареєстрований в реєстрі та не зареєстровано в БТІ, крім того, прізвище спадкодвця зазначено, як «[PERSON]», а його дружини спадкоємця «[PERSON]», а на теперішній час сплинув шестимісячний строк для прийняття спадщини, а у справах Великоновосілківської державної нотаріальної контори на сьогоднішній день відсутні документи, що підтверджують державну реєстрацію права власності на житловий будинок, що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.33-34). Згідно листа Великоновосілківської селищної ради від 07.11.2018 року розпорядженням голови Донецької обласної державної адміністрації [ADDRESS] переіменована на «[ADDRESS]» (а.с. 30). Згідно довідки №02-28-2529 від 11.06.2018 року, виданої виконавчим комітетом Великоновосілківської селищної ради Великоновосілківського району Донецької області [PERSON] на день смерті проживав за адресою: [ADDRESS] разом з донькою [PERSON], сином [PERSON] та дружиною [PERSON] (а.с. 22). З оглянутої судом копії Технічного паспорта на домоволодіння (а.с. 26-31) вбачається, що КП «Великоновосілківське РБТІ було виготовлено Технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок розташований в [ADDRESS] станом на 05.06.2018 року, власником якого значиться [PERSON]. Згідно цього технічного паспорта домоволодіння складається з житлового будинку (А-1), побудованого у 1970 році загальною площею 63,9 кв. м., з якої житлової - 32,2 кв. м., допоміжної - 31,7 кв. м., прибудови (а -1) - у 1970 році, тамбуру (а'-1) - у 1970 році, тамбуру (б-1) - у 1973 році, літньої кухні (Б-1) - у 1973 році, гараж (Г-1) - у 1973 році, сараю (Д-1) - у 1989 році, гаражу (Е-1) - у 1990 році, сараю (Ж-1) - у 1991 році, (З-1) - у 1995 році, воріт (№2) у 1989 році, огорожі (№3) - у 2008 році. За змістом довідки від 05.06.2018 року щодо показників на житловий будинок розташований в [ADDRESS], самочинне будівництво відсутнє (а.с. 32). Відповідно до договору дарування від 18.03.1994 року посвідченого державним нотаріусом Великоновосілківської державної нотаріальної контори Прісною\~Є.Г (а.с. 23-24), [PERSON], є власником домоволодіння розташованого в [ADDRESS], однак, печатка особи яка його посвідчила - державного нотаріуса, відсутня. Відсутність на договорі відповідного штампу БТІ також свідчить і про непроведення його державної реєстрації. Відсутність державної реєстрації договору дарування нерухомого майна перешкоджає його власникам у реалізації свого права власності та стало підставою для звернення до суду за захистом своїх прав. З'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи сторін, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову з огляду на таке. Відповідно до змісту пункту 3 частини 1 статті 129 Конституції України, ст.ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цих прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. В порядку ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Приписами ст.ст. 1216-1220 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків(спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Частиною 5 ст. 1268 ЦК України встановлюється, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Виходячи зі змісту наведеної норми і відповідно до встановлених у даній справі обставин неналежного оформлення правовстановлюючого документу на будівлю не може обмежувати права власника, з огляду на що, позивачі не можуть ефективно скористатися своїм правом власності, яке гарантує стаття 1 Протоколу №1. Одночасно, у відповідності до змісту статті 386 ЦК України, захисту підлягають не тільки права і законні інтереси власників майна, а й осіб які є потенційними власниками та правомірно володіють майном на підставах передбачених законом виходячи зі змісту правочину, тобто в яких із зверненням до суду лише виникне право власності. Враховуючи те, що спадщину у вигляді домоволодіння після смерті [PERSON] позивачі прийняли, в судовому засіданні встановлено правомірність звернення заявників до суду із заявленими вимогами, оскільки про це свідчать письмові докази, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved