Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

06.11.2014 року [PERSON] звернулася до Новоград-Волинського міськрайонного суду з позовом до [PERSON], про усунення перешкод у користуванні житлом, а саме будинком [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В її будинку зареєстрована і проживає [PERSON], котра не є членом її сім'ї. Даний будинок необхідний їй для проживання її членів сім'ї, однак, [PERSON] договір найму житла оформляти не бажає і в той же час не підтримує в належному стані житло та використовує його для проживання осіб, які не є членами її сім'ї, і виселятися не бажає. Тому [PERSON] змушена звернутися до суду з даним позовом та просить попередити [PERSON] про розірвання договору найму житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], зобов'язати [PERSON] усунути перешкоди у здійсненні права користування житловим будинком і зобов'язати укласти з позивачем договір найму житла на визначений термін та у разі не виконання зазначених вимог припинити право [PERSON] і членів її сім'ї на користування спірним житловим будинком. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити позовні вимоги. Відповідач заперечила щодо позовних вимог, просила відмовити у їх задоволенні, зазначивши, що вона зареєстрована у даному будинку і має право на проживання в ньому. Суд, заслухавши позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, дійшов наступного висновку. Встановлено, що [INFO] померла [PERSON]. Спадкоємцями після її смерті є: чоловік - [PERSON] в ? частки спадкового майна, син - [PERSON] в ? частки спадкового майна, доньки - [PERSON] та [PERSON] по ? частки кожній. Із свідоцтва про право на спадщину за законом випливає, що [PERSON] відмовилась від ? на користь сестри [PERSON] (а.с. 3). За результатами договору про поділ спадкового майна від 07.12.2012 року [PERSON] отримала у приватну власність житловий будинок та земельну ділянку, площею: 0,0916 га., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9-11). У судовому засіданні позивачу неодноразово роз'яснювались права щодо уточнення позовних вимог, збільшення чи зменшення їхнього розміру. До початку розгляду справи по суті роз'яснювались права щодо зміни підстави чи предмету позову. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Однією із позовних вимог [PERSON] є прохання до суду попередити [PERSON] про розірвання договору найму житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Звертаючись до суду із вищевказаною позовною вимогою [PERSON] вибрала не вірний спосіб захисту. Позивач [PERSON] не надала суду обґрунтування стосовно того які були порушення її права та які її права будуть відновлені у разі задоволенні вищевказаної позовної вимоги. Відповідно до п. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. На підставі вищевикладеного у задоволенні позовної вимоги позивача щодо попередження [PERSON] про розірвання договору найму житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] слід відмовити. Крім цього, як встановлено у судовому засіданні із пояснень позивача та відповідача, між сторонами договору найму житлового будинку не укладалося. Щодо позовної вимоги [PERSON] зобов'язати відповідача [PERSON] усунути перешкоди у здійсненні нею права користування житловим будинком суд також вирішив відмовити, оскільки позивачем не наведено суду доводів, що [PERSON] чинить перешкоди позивачу у користуванні. Позивачем не уточнено позовних вимог які дії та у який спосіб суд повинен зобов'язати відповідача [PERSON] їх вчинити. Жодних доказів на підтвердження власних доводів позивачем не надано. Навпаки, відповідач [PERSON] надала копії квитанцій за сплату комунальних послуг, позивачем не оспорено факт щодо відсутності будь-яких заборгованостей за сплату комунальних платежів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Ч. 1 ст. 57 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ч. 1 ст. 60 ЦПК України зазначає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Крім цього, також слід відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] щодо зобов'язання [PERSON] укласти з нею договір найму житла на визначений термін. Зобов'язання або схиляння будь-яким способом учасників правочину до його укладання порушує вимоги ч. 3 ст. 203 ЦК України, яка вказує, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Також, позивач не обґрунтувала та не надала доказів щодо позовних вимог припинити право [PERSON] і членів її сім'ї на користування житловим будинком. Із пояснень сторін випливає, що між ними виник конфлікт щодо проживання у вказаному будинку співмешканця відповідача [PERSON]. Однак, [PERSON] жодних вимог до цього співмешканця не заявляє, позову до суду про його виселення не подала доказів не надала. На підставі вищевикладеного, та враховуючи те, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження позовних вимог суд вирішив відмовити у задоволенні позову повністю. В силу ст. 88 ЦПК України судові витрати із [PERSON] на користь [PERSON] не стягуються.

Outcome: dismissed