overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

05 березня 2014 року позивач звернувся до Центрального районного суду м.Миколаєва з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за договором №005-14550-300711 від 30 липня 2011 року в сумі 12577 грн. 43 коп. Позивач просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає та просив суд розстрочити виконання рішення суду, у зв`язку з важким матеріальним станом, пов'язаного з утриманням неповнолітньої дитини від першого шлюбу та вагітністю дружини. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, 30 липня 2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем був укладений договір №005-14550-300711 на відкриття поточного рахунку з використання платіжної картки та обслуговування платіжної картки, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит шляхом відкриття відповідачу відновлювальної відкличної кредитної лінії в загальному розмірі 100 000 грн. та на день укладання цього договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 10000 грн. Ліміт кредитної лінії розраховується позивачем самостійно. Відповідно до п. 2.3 Договору, відповідач зобов'язався сплатити позивачу проценти за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за ставками, які зазначені в тарифах. Відповідно до п.5.2, договір набуває чинності з дати його укладання сторонами та діє до повного виконання сторонами зобов'язань за цим договором. Дотепер відповідач свої зобов'язання за вищевказаним договором не виконав, тіло кредиту - 7847 грн. 21 коп., прострочене тіло кредиту - 1850 грн. 50 коп., заборгованість за комісіями - 2879 грн. 72 коп.-станом на 17.01.2014 року. Таким чином, загальна сума заборгованості становить 125 77 грн. 43 коп. Відповідно до ст. 217 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, про що зазначає в рішенні. Враховуючи скрутне матеріальне становище відповідача, знаходження на його утриманні малолітньої дитини, вагітність дружини, що підтверджується медичними довідками, суд вважає за доцільним розстрочити виконання рішення терміном на 12 місяців рівними частинами. На підставі викладеного, у відповідності зі ст. ст. 509, 526, 527, 530,1049,1050, 1054 ЦК України, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав зобов'язань, узятих на себе за кредитним договором, у зв'язку із чим позовні вимоги є обґрунтованими й підлягають задоволенню. Тому, враховуючі заявлені позивачем вимоги, з відповідача слід стягнути заборгованість за договором №005-14550-300711 від 30 липня 2011 року в сумі 12577 грн. 43 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн.60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

05 березня 2014 року позивач звернувся до Центрального районного суду м.Миколаєва з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за договором №007-14544-290711 від 29 липня 2011 року в сумі 10094 грн. 39 коп. Позивач просив суд розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду невідомі. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову і дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, 29 липня 2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем був укладений договір №007-14544-290711 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит шляхом відкриття відповідачу відновлювальної відкличної кредитної лінії в загальному розмірі 100 000 грн. та на день укладання цього договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 5000 грн. Ліміт кредитної лінії розраховується позивачем самостійно. Відповідно до п. 2.3 Договору, відповідач зобов'язався сплатити позивачу проценти за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за ставками, які зазначені в тарифах. Відповідно до п.5.2, договір набуває чинності з дати його укладання сторонами та діє до повного виконання сторонами зобов'язань за цим договором. Дотепер відповідач свої зобов'язання за вищевказаним договором не виконав, тіло кредиту - 5652 грн. 39 коп., прострочене тіло кредиту - 1440 грн. 60 коп., заборгованість за комісіями - 3001 грн. 40 коп. - станом на 17.01.2014 року. Таким чином, загальна сума заборгованості становить 10 094 грн. 39 коп. На підставі викладеного, у відповідності зі ст. ст. 509, 526, 527, 530,1049,1050, 1054 ЦК України, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав зобов'язань, узятих на себе за кредитним договором, у зв'язку із чим позовні вимоги є обґрунтованими й підлягають задоволенню. Тому, враховуючі заявлені позивачем вимоги, з відповідача слід стягнути заборгованість за договором №007-14544-290711 від 29 липня 2011 року в сумі 10 094 грн. 39 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

05 березня 2014 року позивач звернулася до суду с позовом про розірвання шлюбу, в якому зазначає, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі з 18 лютого 2012 року, який було зареєстровано Грушинською сільською радою Первомайського району Харківської області, за актовим записом № 1. Спільних дітей не мають. Основною причиною розірвання шлюбу стала втрата почуття любові та поваги один до одного. Шлюбні стосунки між подружжям були припинені, спільне господарство не ведеться. Поновлювати сімейні відносини позивач не бажає, тому і звернулася до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання не прибула, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає. Від відповідача до суду надійшла заява, з якої вбачається, що він згоден на розірвання шлюбу та просить розглянути справу без його участі. Враховуючи, що обидві сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Позов підлягає задоволенню за таких підстав: сторони з 18 лютого 2012 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Грушинською сільською радою Первомайського району Харківської області, за актовим записом № 1. Від шлюбу спільних дітей не мають. Основною причиною розірвання шлюбу є те, що подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного. Шлюбних стосунків не підтримують та спільного господарства не ведуть. Суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

05 березня 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову вказала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Просить стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача щомісячно, починаючи з дня подання позову до повноліття дитини, оскільки добровільно матеріальну допомогу відповідач не надає. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав. Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню за наступними підставами. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 9). Відповідач [PERSON] добровільно матеріальну допомогу позивачці [PERSON] на утримання сна [PERSON], не надає, хоча за станом свого здоров'я та матеріального становища має таку можливість. Згідно ст. 180 СК України батьки повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України, враховує стан здоров'я, матеріальне становище дитини та відомості про відповідача, а тому вважає, що на користь позивачки доцільно стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], починаючи з дня подання до його повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

05 березня 2014 року позивачка звернулася до Іллічівського райсуду м. Маріуполя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 05 березня 2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 151. Від шлюбу мають дитину: сина [PERSON], [INFO]. Просить суд розірвати шлюб, оскільки спільне проживання з відповідачем не можливо через відсутність взаєморозуміння. Позивачка до судового засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності в якій зазначила, що шлюбні стосунки між нею відповідачам припинені у зв'язку з несумісністю характерів з липня 2013 року. Після розірвання шлюбу бажала залишити прізвище - [PERSON]. Відповідач до судового засідання не з'явився, до суду надійшла заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що шлюбні стосунки припинені у зв'язку с несумісністю характерів з липня 2013 року. Позов визнав, згоден на розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася з липня 2013 року, та підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

05 березня 2014 року позивач пред'явила суду позов до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 30 квітня 1987 року у Залізничному відділі ЗАГС м. Львова, про що є актовий запис №189. В обгрунтування своїх вимог зазначає, що від спільного шлюбу у них є діти, які досягли повноліття. Відносини з відповідачем не склалися, між ними постійно виникали сварки, оскільки відповідач багато років зловживає алкоголем. При цьому відповідач постійно погрожує їй та членам сім'ї фізичною розправою, через що були неодноразові звернення до правоохоронних органів. Хоча на даний час вони і проживають в одній квартирі, однак не спілкуються, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних відносин. Вважає, що шлюб носить формальний характер та його слід розірвати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в поданому до суду позові. Просять позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції суду, а також підписом відповідача на повідомленні про вручення поштового відправлення. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України, на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, відсутність неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, та подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що мають істотне значення. Примирення між сторонами не можливе, шлюб носить формальний характер та його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

05 березня 2014 року представник [PERSON] - адвокат [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту того, що вулиця Октябрська в селі Красний Октябрь Тельманівського району Донецької області є вулицею [ADDRESS]. Від встановлення зазначеного факту залежить виникнення права власності [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 22 квітня 2014 року представником [PERSON] подано заяву про уточнення вимог відповідно до яких просить встановити факт того, що [ADDRESS] та [ADDRESS] - тотожні. В судове засідання сторони не з'явилися надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Представник заінтересованої особи - Мічурінської сільської ради Тельманівського району Донецької області, вимоги [PERSON] підтримав у повному обсязі. Представник заінтересованої особи - КП «Бюро технічної інвентаризації Тельманівської районної ради Донецької області», проти задоволення вимог [PERSON] не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Згідно рішення Тельманівського районного суду Донецької області від 11 листопада 2013 року у справі № 246/1401/13-ц визнано за [PERSON] в порядку спадкування право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 58,8 кв.м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS], що залишився після смерті його дружини, [PERSON], померлої [INFO]. Рішення суду набрало чинності 26.11.2013 року. Згідно рішення виконавчого комітету Мічурінської сільської ради Тельманівського району Донецької області від 28 травня 2009 року № 16 здійснено перейменування [ADDRESS] по [ADDRESS]. Згідно довідки виконавчого комітету Мічурінської сільської ради Тельманівського району Донецької області від 25 лютого 2014 року за [ADDRESS] перейменовано на вулицю [ADDRESS]. Враховуючи обставини справи, те, що встановлення факту тотожності [ADDRESS] [ADDRESS], має юридичне значення для заявника, виходячи з обставин справи і наданих доказів, суд вважає можливим встановити факт, що [ADDRESS] та [ADDRESS] - тотожні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

05 березня 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Свої вимоги позивач мотивував тим, що являється батьком неповнолдітнього [PERSON], [INFO]. Рішенням Кривоозерського районного суду від 30 серпня 2012 року, з нього на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 340 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Посилаючись, син [PERSON] протягом двох років проживає біля нього та знаходиться на його утриманні і вихованні, мати не проявляє до дитини материнської турботи, не надає матеріальної допомоги, позивач просить звільнити його від сплати аліментів та стягнути останні з відповідача в твердій грошовій сумі по 500 грн. щомісячно. В судове засідання позивач не з'явився по поважній причині, призваний по мобілізації та знаходиться в зоні АТО, в надісланій письмовій заяві позовні вимоги підтримав частково, просив звільнити його від сплати аліментів, від позовних вимог щодо стягнення аліментів з відповідача на користь дитини відмовився. Відповідач визнала позовні вимоги. Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Із пояснень відповідача підтверджується, що\~ \~ сторони\~ \~ перебували в шлюбі. Шлюб між ними розірваний. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Рішенням Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 30 серпня 2012 року з позивача стягнуто аліменти на користь відповідача на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 340 грн. щомісячно з урахуванням індексації, починаючи з 13 серпня 2012\~ \~ року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 04 березня 2016 року.\~ З 02 вересня 2011 року відповідач проживає окремо від дитини, має іншу сім'ю. Неповнолітня дитина в теперішній час навчається в Кривоозерському ПАЛ, у вільний час\~ \~ проживає з бабусею [PERSON]\~ і знаходяться на повному утриманні позивача, що підтверджується довідкою Тридубської сільської ради № 585 від 11 листопада 2014 року (а.с.5), актом комісії за участю дептатів сільської ради від 06.02.2015 року(а.с. 12). Частиною 4 ст. 223 ЦПК України передбачено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно вищевикладеного та враховуючи, те, що в даний час змінилися обставини, які впливають на право відповідача отримувати аліменти на утримання дитини, та той факт, що дитина на утримання якої позивач повинен був сплачувати аліменти, знаходиться на його повному вихованні та утриманні, суд вважає, що позивача необхідно звільнити від сплати аліментів. У звязку з звільненням позивача від сплати аліментів, виконавчий лист про їх стягнення підлягає відкликанню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача в дохід держави 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

05 березня 2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Також позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в сумі 1000 гривень щомісячно до досягнення сином [PERSON] віку трьох років. В обґрунтування позовних вимог позивач вказала в позовній заяві, що 10 листопада 2014 року між ними зареєстровано шлюб. В шлюбі у них народився син [PERSON]. На даний час вони з відповідачем припинили спільне проживання. Син проживає з нею і виключно нею утримуються, оскільки відповідач, який є батьком дитини, ухиляється від обов'язку утримувати дитину. Вона (позивач) також потребує матеріальної допомоги від чоловіка, оскільки не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Відповідач є працездатним, працює в Київській дистанції залізничних перевезень, отримує заробітну плату, а тому він може сплачувати аліменти на утримання дитини і її утримання. При цьому позивач посилається на положення ст.ст. 80, 84, 180 СК України. В судове засідання позивач не з'явилася, надала в суд заяву з просьбою розглянути справу у її відсутності, вказавши, що позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, по телефону повідомив суд про те, що позов визнає і висловив просьбу розглянути справу у його відсутності. Суд вважає, що визнання позову відповідачем необхідно прийняти, оскільки це не суперечить законодавству, не порушує чиїх-небудь прав та інтересів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

05 березня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом. Вимоги мотивувала тим, що від шлюбу з відповідачем, має малолітнього сина [PERSON], [INFO], який на даний час знаходиться лише на її утриманні через відокремлене від сім'ї проживання його батька та відсутності матеріальної допомоги з його боку. У зв'язку з цим, просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сторони у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у своїх заявах позивач позов підтримала, відповідач визнав позовні вимоги, просили розглянути справу без їх участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Із матеріалів справи вбачається, що сторони з 04 червня 2011 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Позивач разом із Ярославом зареєстрована та проживає по [ADDRESS] Відповідач проживає по [ADDRESS], працює міліціонером в УМВС України в Сумській області, середня заробітна плата за останні шість місяців у 2014 році склала 3160 грн. Встановивши зазначені обставини та оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що малолітній син сторін потребує матеріальної допомоги на своє утримання, а в силу ст.180 СК України відповідач, як його батько, може і зобов'язаний утримувати свою дитину шляхом сплати щомісячно аліментів на користь матері дитини. Враховуючи, як того вимагають положення ст.182 СК України, матеріальне становище дитини, платника аліментів (наявність сталого заробітку) та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

05 березня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивовано тим, що відповідач є батьком їх неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем. Між сторонами не було досягнуто згоди стосовно порядку та розмірів сплати аліментів. У судове засідання позивач та відповідач не з'явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримала в повному обсязі, відповідач визнав. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], яка знаходяться на утриманні у позивача. Згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини сторони в досудовому порядку не дійшли. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України (яка визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі). Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до п.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved