Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

07.07.2014 року позивач звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до закінчення навчання або досягнення 23 років, залежно від того, яка обставина настане раніше. Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. Вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. У зв'язку з тим, що відповідач не виконував свої обов'язки по утриманню дітей, позивач була вимушена звертатись до суду з позовом про примусове стягнення аліментів, та рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 01.12.2011 року її позов було задоволено та стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу) до досягнення ними повноліття. З 6 червня 2014 року припинилась виплата аліментів на дочку [PERSON] у зв'язку з досягненням вісімнадцяти років, проте з 01.09.2013 року дочка навчається у Національній академії статистики, обліку та аудиту на денній комерційній формі навчання, вартість навчання при цьому складає 8500 гривень щорічно. У зв'язку з навчанням на денному стаціонарі їх дочка позбавлена можливості працевлаштуватися та потребує матеріальної допомоги на прожиття та оплати навчання. Дочка знаходиться на утриманні позивача, а відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги, хоч має таку можливість. Позивач стверджує, що відповідач має задовільний стан здоров'я, інших утриманців не має та, що його середньомісячний заробіток становить понад 3500 гривень. В судове засідання сторони та третя особа не з'явились, подали письмові заяви, відповідно до яких просили справу розглянути в їх відсутність. Згідно поданих заяв позивач позовні вимоги підтримала повністю, третя особа проти позову не заперечує, відповідач позовні вимоги не визнав, просив при розгляді справи врахувати, що згідно з рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14.08.2014 року він сплачує аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], має на утриманні непрацездатних батьків, а також врахувати положення Сімейного кодексу України щодо стягнення аліментів на двох і більше дітей на їх утримання єдиною часткою у розмірі не більше ? частини від заробітку. Дослідивши подані заяви, матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Сторони з 15 липня 1989 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER], виданим 15 липня 1989 року Малокаратульською сільською радою народних депутатів Переяслав-Хмельницького району Київської області (а.с.3). Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], яка з 01 вересня 2013 року є студенткою денної форми навчання зі спеціальності «Фінанси і кредит» Національної академії статистики, обліку та аудиту IV рівня акредитації, термін закінчення навчання 30 червня 2017 року. Плату за навчання здійснює позивач [PERSON] згідно укладеного Договору від 01 вересня 2013 року, щорічна вартість освітньої послуги на період 2013-2017 рр. становить 8500 гривень, оплата вноситься щомісячно по 850 гривень (а.с.3,5-7). Згідно з рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 грудня 2011 року, починаючи з 21.11.2011 року з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] стягувались аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Таким чином, після досягнення повноліття старшою дитиною [PERSON] [INFO], до повноліття доньки [PERSON], тобто до [INFO] за вказаним рішенням суду з відповідача стягувались аліменти в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу) (а.с.4). Крім того, згідно з рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 січня 2013 року з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на повнолітнього сина [PERSON], [INFO], на час навчання у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.12.2012 року та до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років [INFO] у разі продовження навчання (а.с.35). Як вбачається з наданих позивачем копій довідок про доходи та заробітну плату, датованих січнем 2013 року, відповідач на той час працював в Українському науково-дослідному гідрометеорологічному інституті та в професійній спілці «Лінійних пілотів» «Міжнародні авіалінії України» (а.с.8-9). Згідно з довідкою, виданою Малокаратульською сільською радою Переяслав-Хмельницького району Київської області за №161 від 14.08.2014 року відповідач здійснює догляд за своїм батьком [PERSON], [INFO], інвалідом 3 групи трудового каліцтва та матір'ю [PERSON], [INFO], що потребує за собою сторонньої допомоги (а.с.36) Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до вимог ст.ст.182,200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини, стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи матеріальне становище платника аліментів, який працює, що на його утриманні є інша повнолітню дитина, непрацездатні батьки, а також враховуючи, що за рішеннями суду відповідач до 06.06.2014 року сплачував аліменти в розмірі загальною часткою 7/12 частин від усіх видів його заробітку (доходу) (1/4 +1/3 частини = 7/12 частин), і доказів про те, що матеріальне становище відповідача змінилось, суду не надано та не зазначено джерел їх здобуття, суд прийшов до переконання, що відповідач може за своїм матеріальним станом сплачувати аліменти на повнолітню дочку в розмірі 1/3 частки від всіх видів його заробітку (доходу). Визначений позивачем розмір аліментів - 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, суд вважає необґрунтованим, оскільки, як вбачається зі змісту позовної заяви та доданих позивачем документів, з відповідними заявами про збільшення розміру аліментів, які стягувались з відповідача на її користь в розмірі ? частини заробітку (доходу) до досягнення донькою повноліття, позивач до суду не зверталась, не зважаючи на те, що донька вступила до вищого навчального закладу, де з 01.09.2013 року навчалась на платній основі, отже визначений раніше судом розмір аліментів забезпечував матеріальне утримання доньки. За змістом ч.1, 2 ст.199 Сімейного кодексу України право на утримання від батьків повнолітні дочка, син мають до досягнення ними 23 років та вказане право припиняється у разі припинення навчання. Оскільки 23 роки [PERSON] виповниться [INFO], а термін його навчання закінчується в 2017 році, вона матиме право на утримання від відповідача до досягнення 23 років лише у разі продовження навчання. Судові витрати по даній справі складає судовий збір в сумі 243 гривень 60 копійок, від сплати якого позивач звільнена при зверненні з позовом до суду, в зв'язку з чим судові витрати відповідно до вимог ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави. Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України суд зобов'язаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial