Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

07.02.2014 року [PERSON] звернулась із позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON], фізичної особи-підприємця [PERSON] про визнання договору № 2000697243 про надання споживчого кредиту, укладеного - 3 вересня 2012 року між нею та ПАТ «ОТП Банк» комплексним: договором споживчого кредиту та купівлі -продажу, чотирьохстороннім, сторонами якого визнати, крім ПАТ «ОТП Банк», ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] в якості продавців, також просила змінити зобов'язання [PERSON] за договором № 2000697243 про надання споживчого кредиту, укладеного 03.09.2012 року між нею та ПАТ «ОТП Банк», шляхом зміни боржника солідарно на ФОП [PERSON] і ФОП [PERSON]. а також розірвати договір підряду, укладений 03 вересня 2012 року, який укладений між нею та ФОП [PERSON] та стягнути солідарно з ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] солідарно на її користь 402 грн. Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 03 вересня 2012 року вона уклала договір підряду із ФОП [PERSON], за яким останній зобов'язувався виготовити та доставити позивачу віконний блок, а позивач зобов'язувалась сплатити за виконання вказаних робіт, оскільки коштів у позивача було недостатньо, позивач уклала договір споживчого кредиту з ПАТ «ОТП Банк», за яким останній повинен був перерахувати кошти на користь ФОП [PERSON] Виконані роботи ФОП [PERSON] Є не було, крім того ПАТ «ОТП Банк» повідомив, що кошти були перераховані ФОП [PERSON], отже на підставі статей 655 та 662 ЦК України вона просила розірвати договір підряду та на підставі ст.. 16, 610, 611 ЦК України визнати договір № 2000697243 про надання споживчого кредиту від 3 вересня 2012 року комплексним: договором споживчого кредиту та купівлі -продажу, чотирьохстороннім та змінити її зобов'язання за договором про надання споживчого кредиту. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час і місце слухання справи повідомлені у встановленому порядку, про причини неявки до суду вони не повідомили, у зв'язку із чим, суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі. Представники третіх осіб в судове засідання не з'явились про час і місце слухання справи повідомлені у встановленому порядку, представник ПАТ «ОТП Банк» просив відмовити у задоволенні позову, надіславши письмові заперечення проти позову та просив розглянути справу без участі позивача (а.с.46), у зв'язку із чим суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності представників третіх осіб. Заслухавши пояснення позивача, його представників, допитавши свідків [PERSON] та [PERSON], оглянувши матеріали перевірки № 18118, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги необґрунтовані та не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Як вбачається із договору підряду від 03.09.2012 року, Замовник - [PERSON] доручив виконавцю - ФОП [PERSON] виконати роботи по виготовленню та доставці металопластикових конструкцій. Ціна виробу склала 5590 грн, яку замовник зобов'язувався сплатити в якості авансу (а.с. 4). Відповідно до договору про надання споживчого кредиту № 2000697243 від 03 вересня 2012 року ПАТ «ОТП Банк» надав кредит в сумі 5790 грн, із яких 5590 грн на придбання товару, згідно рахунку-фактури у ФОП [PERSON], а 200 грн на придбання у ТОВ «майСафеті» пакету послуг «Повернемо загублене». Договір підписаний позивачем, отже саме вона надала доручення Банку перерахувати кредитні кошти особам, зазначеним в договорі. Згідно із меморіальним ордером № 2900283779 від 05 вересня 2012 року, ПАТ «ОТП Банк» було перераховано ФОП [PERSON] грошові кошти в сумі 8137 грн, згідно із реєстром взаєморозрахунків, за кредитним договором № 2000697243було перераховано ФОП [PERSON] 5590 грн. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 14.05.2013 року у позові [PERSON] до ПАТ «ОТП Банк» про визнання недійсним кредитного договору, відшкодування збитків та стягнення моральної шкоди на підставі ст.. ст.. 229,230 ЦК України, у задоволенні позову відмовлено (а.с. 19 -20). Позовна вимога щодо визнання договору № 2000697243 про надання споживчого кредиту, укладеного - 3 вересня 2012 року між нею та ПАТ «ОТП Банк» комплексним: договором споживчого кредиту та купівлі -продажу, чотирьохстороннім, сторонами якого, на думку позивача повинні бути ПАТ «ОТП Банк», ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] в якості продавців, не ґрунтується на положеннях чинного законодавства, позивач не посилається на жодну правову норму, яка б передбачала можливість визнання цього договору комплексним, а також суд вважає таку позовну вимогу необгрунтованою з огляду на те, що між позивачем та ФОП [PERSON] укладався не договір купівлі-продажу, а договір підряду. Також суду сторонами не надано доказів про існування між [PERSON] та ФОП [PERSON] договірних відносин та наявність договору купівлі-продажу товару, укладеного між ними, а також доказів того, що ФОП [PERSON], укладаючи із [PERSON] договір підряду, погоджувався сплачувати відсотки, штрафні санкції за договором споживчого кредиту, укаледного [PERSON], в разі невиконання зобов'язань за договором підряду. Відповідно до ст.. 520 ЦК України, боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом. ПАТ «ОТП Банк» згоди на заміну кредитора не надавав, а як наслідок і на зміну зобов'язань за договором. Згідно із ст.. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Оскільки ПАТ «ОТП Банк» не порушено зобов'язань, передбачених договором споживчого кредиту № 2000697243, відсутні підстави для зміни зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту, укладеного 03 вересня 2012 року. Позивач, вказуючи на обов'язки відповідача ФОП [PERSON] за договором, посилається в позовній заяві на ст.. ст.. 655, 662 ЦК України, які регулюють обов'язки сторін за договором купівлі-продажу, між [PERSON] та ФОП [PERSON] правовідносини виникли за договором підряду, які регулюються параграфами 1,2 глави 61 ЦК України. Зангальні підстави для розірвання договору, передбачені ч. 2 ст. 651 ЦК України, відповідно до якої, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що ФОП [PERSON] металопластикових вікон до позивача не привозив та не встановлював, а зник і з ним неможливо зв'язатись. Суд вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо розірвання договору підряду укладеного 03 вересня 2012 року між [PERSON] та ФОП [PERSON] та стягнення в солідарному порядку з відповідачів сплачених коштів в рахунок погашення кредиту в сумі 402 грн, з підстав, заявлених в позові, оскільки, як вбачається із договору споживчого кредиту та меморіального ордеру, кошти були перераховані ФОП [PERSON], а не ФОП [PERSON], тому той факт, що відповідачем не виготовлено металопластикових вікон, не є підставою для розірвання договору підряду, оскільки позивачем не доведено, що ФОП [PERSON] отримано кошти за вказаним договором. Не підтверджується факт отримання коштів ФОП [PERSON] за договором підряду і його поясненнями та висновком за результатами перевірки від 12.09.2013 року, оскільки в цих документах не міститься твердження про отримання коштів за договором підряду виконавцем робіт. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed