Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-25 00:00:00

05 лютого 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги мотивував тим, що [INFO] померла його матір [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина до складу якої, зокрема, увійшло право власності на земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER], площею 0,1500 га, розташовану за адресою: [ADDRESS], призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Позивач зазначає, що зазначена земельна ділянка належить спадкодавцю на підставі державного акта, виданого 18.07.1994 року, виданого Веселинівською селищною радою Веселинівського району Миколаївської області та зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 290. За життя [PERSON] заповіту не склала, тому позивач, як син померлої, отримав право на спадщину за законом у першу чергу та прийняв спадщину подавши до Веселинівської державної нотаріальної контори у шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини. Разом з тим, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на успадковане майно позивач не може. Нотаріус винесла постанову про відмову у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину з посиланням на те, що правовстановлюючий документ на спадкове майно не відповідає вимогам законодавства, а саме: державний акт немає серії і номеру, не зазначено площу ділянки та адресу місця розташування земельної ділянки, а вказано лише територію селищної ради. Позивач просить визнати за ним право власності на земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER], площею 0,1500 га, розташовану за адресою: [ADDRESS], призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що успадкована ним після смерті матері [PERSON] Для підтвердження зазначених у позовній заяві обставин, разом з позовною заявою, надійшло клопотання позивача [PERSON] про витребування спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] Ухвалою суду від 08 лютого 2019 року відкрито провадження у справі та справу призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 07 березня 2019 року від Державного нотаріального архіву Миколаївської області витребувано копію спадкової справи № 6/2005, заведеної після смерті [PERSON] Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в підготовче судове засідання не з'явились. Від представника позивача [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала повністю, з підстав викладених в позовній заяві просила позов задовольнити. Представник відповідача Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області за довіреність [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнають повністю. В зв'язку з неявкою всіх учасників справи, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідач визнав позов у підготовчому провадженні суд вважає за необхідне ухвалити рішення. Вивчивши матеріали справи, заяви сторін, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані, та такі, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно зі ст. 1258 та 1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Частинами 1 ст. 1297 та ст. 1298 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], [INFO] померла [PERSON], смерть якої була зареєстрована [INFO] відділом реєстрації актів цивільного стану Веселинівського районного управління юстиції Миколаївської області за актовим записом № 69. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої увійшло, зокрема право власності на земельну ділянку площею 0,1500 га, з кадастровим номером [NUMBER], розташовану за адресою: [ADDRESS], призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. За життя [PERSON] заповіту не склала, тому право на спадщину у порядку ч. 1 ст. 1261 ЦК України отримав позивач, як син спадкодавця. Родинні відносини між позивачем та спадкодавцем підтверджуються копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER], виданого 22 жовтня 1969 року, де матір'ю дитини записана [PERSON]. Матеріалами спадкової справи № 06/2005 встановлено, що позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON], подавши 25 січня 2005 року до Веселинівської державної нотаріальної контори Миколаївської області заяву про прийняття спадщини, яка була зареєстрована в книзі обліку і реєстрації спадкових справ за № 11. Інших спадкоємців які б прийняли спадщину судом не встановлено. Тими ж матеріалами спадкової справи встановлено, що 24 червня 2005 року позивач [PERSON] отримав свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, а саме: грошові внески та житловий будинок, який розташований в [ADDRESS], що належав померлій на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданий Веселинівською селищною радою Миколаївської області 20 квітня 1981 року. Згідно постанови державного нотаріуса Веселинівської державної нотаріальної контори Миколаївської області від 17 серпня 2018 року № 571/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку у зв'язку з тим, що правовстановлюючі документи на спадкове майно належним чином не оформлені, а саме, відсутні серія та номер державного акту, не зазначено площу земельної ділянки та адресу місця розташування. Згідно ст. 49 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо, зокрема, не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Згідно п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 16 ЦК України, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу та що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно копії архівного витягу з рішення виконавчого комітету Веселинівської селищної ради народних депутатів Миколаївської області від 19 травня 1994 року № 67 «Про видачу державного на право приватної власності на землю», вирішено видати [PERSON] державний акт на право приватної власності на землю за адресою [ADDRESS]. Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю, виданого 18 липня 1994 року Веселинівською селищною радою Веселинівського району Миколаївської області на підставі рішення виконкому Веселинівської селищної ради народних депутатів Миколаївської області від 19 травня 1994 року № 67, [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, яка розташована на території Веселинівської селищної ради. Зазначений державний акт зареєстровано в Книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 290. З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-4805220672018 від 08.10.2018 вбачається, що земельній ділянці площею 0,1500 га, що належить [PERSON] на праві приватної власності, яка розташована за адресою [ADDRESS] та передана їй для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, присвоєно кадастровий номер [NUMBER]. У відповідності до статей 1225 ЦК України і 131 ЗК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оцінивши вказані докази у їх сукупності, суд вважає, що позивачем доведено, що померла [PERSON] була власником вищевказаної земельної ділянки та враховуючи те, що позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON] у встановленому законом порядку та неможливість оформлення ним своїх спадкових прав у нотаріуса,суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] та визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку. На підставі вищевказаного,

Outcome: approved