Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

05.11.2020 до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області з Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Залівной Ілля Олександрович до Маріупольської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач звернулася до суду з позовною заявою про визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом. В обґрунтування уточнених позовних вимог зазначила, що [INFO] в м. Донецьку помер її батько [PERSON] , [INFO] . Після смерті батька відкрилася спадщина, яка складається з грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсії. Наявні документи, що підтверджують смерть батька не відповідали вимогам законодавства України та на їх підставі неможливо було зареєструвати смерть померлого, оскільки їх було видано на тимчасово окупованій території України. 29 листопада 2019 року рішенням Дніпровського районного суду у місті Києві було встановлено факт смерті [PERSON] , [INFO] . Після отримання свідоцтва про смерть батька, позивач звернувся до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Пятовського О.О. для оформлення спадщини після померлого [PERSON] , проте їй було відмовлено в прийнятті заяви у зв`язку із пропуском шестимісячного строку із дня відкриття спадщини та рекомендовано звернутися до суду. Вказує, що звернутися із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса у строк не мала можливості, оскільки проживає на тимчасово окупованій території, в зоні проведення ООС у місті Донецьку, а також закриття контрольно-пропускних пунктів з тимчасово окупованими територіями, через запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Посилаючись на указані обставини, позивач просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини у два місяці з дати набрання рішенням суду законної сили. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09 листопада 2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 16 лютого 2021 року закрито підготовче судове засідання. Справу призначено до судового розгляду. Представник позивача адвокат Залівной І.О. до суду надав заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позов просив задовольнити. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю, проти задоволення позову не заперечує. Фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правові відносини. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21 квітня 1971 року, [PERSON] є батьком [PERSON] , актовий запис №586. Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 29 листопада 2019 року, виданим Дніпровським районним у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у м. Донецьку Донецької області, актовий запис №2695. Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11 вересня 2020 року , приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Пятовський О.О. відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки за даними Спадкового реєстру (інформаційна довідка № 61628922 від 11 вересня 2020 року) спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, а також [PERSON] не було надано документів, підтверджуючих фактичне прийняття спадщини після померлого батька [PERSON] . Згідно з відповіддю Мангушського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 19 жовтня 2020 № 0579-058/4031 на запит приватного нотаріуса, у пенсіонера [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , залишилася недоотримана за життя пенсія у розмірі 139180,70 грн. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України в постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 1320цс17. У справі встановлено, що закінчився строк для подання заяви про прийняття спадщини, однак позивач протягом шестимісячного періоду після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не мала можливості, через спалах у світі короновірусу та запровадженням карантину в Україні, у зв`язку з чим суд вважає, що строк для прийняття спадщини пропущений з поважних причин. У статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. За наведених обставин та норм процесуального та матеріального права, суд дійшов висновку, що у позивача як спадкоємця були обґрунтовані перешкоди для подання заяви, тому позивач пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини з поважної причини. Інших вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували доводи позивача, впливали на законність і обґрунтованість його вимог суду не представлено. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Враховуючи приписи постанови КМУ «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» №211 від 11.03.2020, з урахуванням Постанови КМУ «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» №641 від 22.07.2020 , якими з 12 березня 2020 року на всій території України встановлений карантин, заходи якого діють до теперішнього часу, а також приймаючи до уваги те, що відповідач не заперечував проти позову, суд вважає, що встановлений законодавством строк на звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини [PERSON] було пропущено з поважних причин, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для неї, в зв`язку з чим позивачу необхідно визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини у два місяці з дня набрання законної сили рішенням суду.

Outcome: approved