Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

07.07.2016 р. позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила суд ухвалити рішення, яким зобов'язати реєстраційну службу внести відповідні зміни в реєстр права власності, а саме відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 18.09.2014 року визнати недійсним витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданий 19.09.2005 року [PERSON] на 1\\2 частину квартири [ADDRESS]; визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на вищевказану квартиру по смерті [PERSON]. В обґрунтування вимог покликається на те, що його бабці - [PERSON] та дідусю [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала квартира [ADDRESS]. Останні померли в 2000 році. За життя вони склали заповіт, яким заповіли належні їм на праві власності частини вказаної квартири його матері [PERSON]. Однак, остання через певні неточності у документації, не змогла вчасно звернутися з заявою про прийняття спадщини за заповітом. Відтак, в силу складених обставин зверталась до суду та рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 18.09.2014 року за нею визнано право власності на спірну квартиру в порядку спадкування за заповітом по смерті батьків. Мати позивача - [PERSON] померла [INFO]. Після смерті матері відкрилася спадщина за законом. Інших спадкоємців за законом немає. Однак він не в змозі отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно, а саме витяг про державну реєстрацію нерухомого майна, право власності на яке визнано за рішенням суду за його матір'ю. Враховуючи викладене, змушений звернутися до суду для вирішення вищезазначеного питання за захистом свого права в порядку спадкування. Представник позивач в судовому засіданні позов підтримала, зіславшись на обставини та факти, викладені в заяві. Також уточнила, що просить визнатиза позивачем право власності на спірну квартиру в порядку спадкування по смерті матері. Представник відповідача Львівської міської ради Феник Л.М. проти позову не заперечила, покликаючись на розсуд суду при вирішенні даного питання. Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON], які являються бабцею та дідусем позивача на праві спільної сумісної власності належала квартира [ADDRESS], що стверджується свідоцтвом про право власності на квартиру [NUMBER] від 21.07.1994 року. Останні померли в 2002 році, про що свідчить свідоцтво про смерть від 23.08.2013 року серія [NUMBER] та свідоцтво про смерть від 23 серпня 2013 року серія [NUMBER]. За життя останні склали заповіти від 21.02.1997 року та 28.03.1997 року, згідно яких заповіли належні їм на праві власності частини вищевказаної квартири своїй дочці, матері позивача - [PERSON]. Однак остання, через певні неточності у документації, не змогла вчасно звернутися з заявою про прийняття спадщини за заповітом. Відтак, внаслідок складених обставин зверталась до суду з відповідними вимогами. Так, згідно рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 18.09.2014 року, за [PERSON] визнано право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом по смерті [PERSON], яка померла [INFO] та [PERSON], який помер [INFO]. Рішення суду не оскаржувалось та набрало законної сили. [INFO] [PERSON] померла, що стверджується витягом з книги реєстрації актів про смерть № 540-ІІ-В/2014 (а.с.21). Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Позивач, будучи єдиним спадкоємцем першої черги, сином спадкодавця, згідно вимог ст.1261 Цивільного кодексу України у встановлений законом строк звернувся в Третю Львівську державну нотаріальну контору з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом по смерті матері [PERSON] на квартиру [ADDRESS], яка відповідно до рішення суду від 18.09.2014 року належить померлій. Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом позивач не може, що стверджується листом нотаріуса від 28.03.2016 року №1025/02-14 . Як встановлено, мати позивача [PERSON] не встигла зареєструвати вищевказане рішення суду в реєстраційній службі Львівського міського Управління юстиції, оскільки [INFO] померла. Крім цього, за життя не встигла подати таке в реєстраційну службу для внесення відомостей про те, що Витяг про реєстрації права власності на нерухоме майно, виданий 19.09.2005 року на ім'я [PERSON] на 1/2 частку квартири [ADDRESS] визнано недійсним. Відповідно до ч.3 ст. 1296 Цивільного кодексу України , відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Той факт, що квартира [ADDRESS] належить спадкодавцю [PERSON] підтверджується документально, а саме: свідоцтвом [NUMBER] про право власності на квартиру від 21.07.1994 року, заповітом [PERSON] від 21.03.1997 року за Реєстровим №1-872 на користь [PERSON] Серія [NUMBER], заповітом від [PERSON] від 28.03.1997 року за Реєстровим №3-946 на користь [PERSON] Серія [NUMBER], рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 18.09.2014 року, актом ЛКП «Рясне-402» від 03.09.2014 року Враховуючи те, що успадковане нерухоме майно не зареєстроване у відповідних органах, що стало підставою для відмови позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відтак, в силу дії ст.ст.3 ЦПК України, ст. 15 ЦК України позивач лише в судовому порядку може захистити свої права. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, враховуючи те, що позивач прийняв спадщину, подавши до нотаріальної контори відповідну заяву, проте не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, оскільки померла [PERSON], яка за час свого життя не зареєструвала в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно правовстановлюючі документ на житло, у такий спосіб не оформивши своє право власності в установленому порядку, на думку суду, до задоволення підлягають вимоги позивача щодо визнання за ним права власності в порядку спадкування по смерті його матері .

Outcome: approved