Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

06 листопада 2017 року позивач ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось до суду із позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вимоги позовної заяви мотивовані тим, що 14 грудня 2005 року між АКБ «Райфайзенбанк Україна» правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № ML-B00/008/2005. Згідно з кредитним договором, а також на підставі кредитної заявки відповідача 1 від 14 грудня 2005 року банк надав відповідачу 1 кредит в сумі 34 850,00 USD. 20 листопада 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № CNL-B00/197/2007. Згідно з кредитним договором, а також на підставі кредитної заявки [PERSON] від 20 листопада 2007 року банк надав [PERSON] кредит в сумі 28 420,00 USD. 10 грудень 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у відповідності до ст.ст. 512, 514, 1077-1079, 1082, 1084 Цивільного кодексу України було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н. Згідно з вищевказаним договором ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло на себе зобов'язання за кредитним договором № CNL-B00/197/2007 від 20 листопада 2007 року та за кредитним договором № CNL-B00/197/2007 від 14 грудня 2005 року. Таким чином, до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до боржника за кредитним договором № CNL-B00/197/2007 від 20 листопада 2007 року та за кредитним договором № ML-B00/008/2005 від 14 грудня 2005 року. Відповідач, в свою чергу, зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути банку вказані кредитні кошти у строки, зазначені в кредитному договорі (зокрема, в п. 1.6. Кредитного договору, з підпунктами), а також сплатити відповідну плату за користування кредитом, в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором (зокрема, в п.п. 1.4., 1.5. Кредитного договору, з підпунктами). Згідно з п. 1.5.1. з підпунктами частини 2 кредитного договору повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів здійснюється відповідачем щомісяця у розмірі та строки визначені у графіку платежів. В порушення зазначених вище умов кредитних договорів, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України [PERSON] не погашено належні до сплати суми кредитів. Враховуючи допущені [PERSON] порушення, позивач, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України та п. 1.9 Кредитних договорів пред'явив [PERSON] вимоги про виконання боргових зобов'язань за кредитними договорами в повному обсязі - повне повернення кредиту, сплату пені, нарахованої за прострочення виконання зобов'язань. Зобов'язання по кредитним договорам [PERSON] не виконані, зокрема не виконується графік платежів, порушується порядок та строки сплати кредиту. Станом на 14 вересня 2017 року заборгованість [PERSON] по тілу кредиту за кредитним договором № CNL-B00/197/2007 від 20 листопада 2007 року складає 27 589,45 дол. США, що еквівалентом станом на 14 вересня 2017 року відповідно до офіційного курсу НБУ становить 719 523 грн. та пені за прострочення виконання зобовязань складає 316 157 грн. 00 коп. Станом на 14 вересня 2017 року заборгованість [PERSON] по тілу кредиту за кредитним договором № ML-B00/008/2005 від 14 грудня 2005 року складає 27 459,89 дол. СІІІА, що еквівалентом станом на 14 вересня 2017 року відповідно до офіційного курсу НБУ становить 716 144,13 грн. та пені за прострочення виконання зобовязань складає 440 488,56 грн. 20 листопада 2007 року в забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором № CNL-B00/197/2007 від 20 листопада 2007 року було укладено договір поруки №CR-B00/197/2007 від 20 листопада 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] 14 грудня 2005 року в забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором № ML-B00/008/2005 від 14 грудня 2005 року було укладено договір поруки № CR- В00/008/2005 від 14 грудня 2005 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] Відповідно до п. 1.1 ст. 1 Договорів поруки [PERSON] прийняв на себе зобов'язання відповідати за повне та своєчасне виконання боржником ([PERSON]В.) його зобов'язань перед кредитором за кредитним договором, в повному обсязі таких зобов'язань. Також, п. 1.2 ст. 1 Договору поруки передбачено, що поручитель ([PERSON]Х.) та боржник ([PERSON]В.) відповідають як солідарні боржники, що означає, що кредитор може звернутись з вимогою про виконання боргових зобов'язань як до боржника ([PERSON]В.) так і до поручителя ([PERSON]Х.), чи до обох одночасно. Згідно з п. 3.1 та п. 3.2 ст. 3 Договорів поруки у випадку невиконання боржником ([PERSON]В.) боргових зобов'язань перед кредитором за кредитним договором кредитор має право звернутись до поручителя ([PERSON]Х.) з вимогою про виконання боргових зобов'язань в повному обсязі чи в частині. Поручитель ([PERSON]Х.) приймає на себе зобов'язання, у випадку невиконання боржником ([PERSON]В.) боргових зобов'язань перед кредитором за кредитним договором, здійснити виконання боргових зобов'язань в обсязі, заявленому кредитором, протягом 3-х банківських днів з дати отримання відповідної письмової вимоги кредитора. Вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором № CNL-B00/197/2007 від 20 листопада 2007 року та за кредитним договором № ML-B00/008/2005 від 14 грудня 2005 року відповідачу 2 було направлено 08 вересня 2017 року, однак вони у зазначений строк не виконані. У судовому засіданні представник позивача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» - [PERSON] вимоги позовної заяви підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити з підстав зазначених у позові. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні вимоги позову не визнав та просив суд у їх задоволенні відмовити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась судом у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомила. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 грудня 2005 року між АКБ «Райффайзенбанк Україна» та [PERSON] (позичальник) було укладено кредитний договір № ML-B00/008/2005, відповідно до умов якого, банк надає позичальнику кредит, а позичальник приймає його на наступних умовах: розмір кредиту 34\~850,00 доларів США, цільове використання придбання нерухомого майна, дата остаточного повернення кредиту 13 грудня 2020 року. Сторони домовились, що для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка 11 % річних (а.с. 23-30). Між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та [PERSON] 29 березня 2016 року було укладено додатковий договір № 4 до кредитного договору № ML-B00/008/2005 від 14 грудня 2005 року, з якого вбачається, що сторони домовились внести зміни та доповнення до кредитного договору наступного змісту: з 29 березня 2016 року та до повного виконання боргових зобовязань за кредитним договором для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись процентна ставка та в наступному розмірі: враховуючи, що кредит було отримано в доларах США, розрахунок боргових зобовязань здійснюється в доларах США та фіксується в графіку платежів, який є невідємною частиною цього додаткового договору. Сторони домовились, що повернення кредиту та процентів буде здійснюватись в національній валюті України гривні із застосуванням для розрахунку платежу офіційного курсу долара США до української гривні, встановленого Національним банком України на день сплати (а.с. 31-37). 20 листопада 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № CNL-B00/197/2007, відповідно до умов якого, банк надає позичальнику кредит у розмірі 28\~420,00 доларів США, а позичальник приймає кредит, зобовязується належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобовязання, як вони визначенні у цьому договорі. Цільове використання кредиту на оплату комісії банку, на споживчі цілі, дата остаточного повернення кредиту 21 листопада 2022 року. Сторони домовились, що для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись плаваюча процентна ставка: фіксований відсоток (5,99%) + FIDR (процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору. В залежності від зміни вартості кредитних ресурсів банку ставка FIDR може змінюватись банком (збільшуватись чи зменшуватись) в порядку передбаченому цим договором. Ануїтетні платежі сума кредиту та нарахованих процентів щомісяця погашається рівними частинами протягом всього строку дії кредитного договору (а.с. 8-15). Між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та [PERSON] 29 березня 2016 року було укладено додатковий договір № 3 до кредитного договору № CNL-B00/197/2007 від 20 листопада 2007 року, з якого вбачається, що сторони домовились внести зміни та доповнення до кредитного договору наступного змісту: з 29 березня 2016 року та до повного виконання боргових зобовязань за кредитним договором для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись процентна ставка та в наступному розмірі: враховуючи, що кредит було отримано в доларах США, розрахунок боргових зобовязань здійснюється в доларах США та фіксується в графіку платежів, який є невідємною частиною цього додаткового договору. Сторони домовились, що повернення кредиту та процентів буде здійснюватись в національній валюті України гривні із застосуванням для розрахунку платежу офіційного курсу долара США до української гривні, встановленого Національним банком України на день сплати (а.с. 16-22). У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Так, позивач виконав свої зобов'язання за кредитними договорами № ML-B00/008/2005 від 14 грудня 2005 року та № CNL-B00/197/2007 від 20 листопада 2007 року та додаткових договорів до них у повному обсязі, надавши відповідачу [PERSON] кредит у розмірі зазначеному у договорах. Згідно з ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязань (неналежне виконання). Згідно п. 1.5.1. кредитних договорів, повернення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісячно у розмірі та строки, визначені у графіку повернення кредиту та сплати процентів, шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок, якщо інше не передбачено цими договорами. Відповідно до п. 1.4. кредитних договорів, за користування кредитом позичальник зобовязаний сплатити банку відповідну плату в порядку та на умовах даних договорів. Однак, позичальником в порушення своїх зобовязань, визначених п. 1.4. та 1.5.1. кредитних договорів № ML-B00/008/2005 від 14 грудня 2005 року та № CNL-B00/197/2007 від 20 листопада 2007 року, не сплачено заборгованість по кредитам в порядку та на умовах, встановленими кредитними договорами. Так, станом на 14 вересня 2017 року, заборгованість відповідача [PERSON], що виникла у зв'язку з невиконанням умов договору № ML-B00/008/2005 від 14 грудня 2005 року щодо залишку заборгованості за кредитом складає 27\~459,89 доларів США (а.с. 49) та у зв'язку з невиконанням умов договору № CNL-B00/197/2007 від 20 листопада 2007 року, щодо залишку заборгованості за кредитом складає 27\~589,45 доларів США (а.с. 48). Статтею 546 ЦК України визначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно п. 4.1.1. кредитних договорів, за порушення прийнятих на себе зобовязань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами у визначені цими договорами строки, позичальник зобовязаний сплатити банку пеню в розмірі 1 % від суми несвоєчасно виконаних боргових зобовязань за кожний день прострочки. Станом на 14 вересня 2017 року відповідачу [PERSON] нарахована пеня за порушення строків погашення кредиту за кредитним договором № ML-B00/008/2005 від 14 грудня 2005 року у розмірі 440\~488 грн. 56 коп. та нарахована пеня за порушення строків погашення кредиту за кредитним договором № CNL-B00/197/2007 від 20 листопада 2007 року у розмірі 316\~157 грн. 00 коп. 08 вересня 2017 року на адресу відповідача [PERSON] було направлено досудові вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором № ML-B00/008/2005 від 14 грудня 2005 року та кредитним договором № CNL-B00/197/2007 від 20 листопада 2007 року, однак, зазначені вимоги банку були залишені відповідачем без задоволення (а.с. 83, 84). З метою належного виконання [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором № ML-B00/008/2005 від 14 грудня 2005 року між АКБ «Райффайзенбанк Україна» та [PERSON] було укладено договір поруки № CR- B00/008/2005 від 14 грудня 2005 року, згідно умов якого поручитель зобовязується відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобовязань перед кредитором за кредитним договором, в повному обсязі таких зобовязань (а.с. 43). З метою належного виконання [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором № CNL-B00/197/2007 від 20 листопада 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір поруки № SR- B00/197/2007 від 20 листопада 2007 року, згідно умов якого поручитель зобовязується відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобовязань перед кредитором за кредитним договором, в повному обсязі таких зобовязань (а.с. 38). Також, 29 березня 2016 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та [PERSON] було укладено додаткові договори, а саме: -додатковий договір № 4 до договору поруки № ML-B00/008/2005 від 14 грудня 2005 року (а.с. 44-47); -додатковий договір № 3 до договору поруки № SR- B00/197/2007 від 20 листопада 2007 року (а.с. 39-42). Відповідно до п. 2.1. договорів поруки, порукою за цими договорами забезпечуються вимоги кредитора щодо сплати боржником кожного і всіх його боргових зобовязань за кредитним договором у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено у кредитному договорі. Згідно п. 1.2. договорів поруки, поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники, що означає, що кредитор може звернутись з вимогою про виконання боргових зобовязань як до боржника, так і до поручителя, чи до обох одночасно. 08 вересня 2017 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на адресу [PERSON] було направлено досудові вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором № ML-B00/008/2005 від 14 грудня 2005 року та кредитним договором № CNL-B00/197/2007 від 20 листопада 2007 року, однак, зазначені вимоги банку були залишені поручителем без виконання (а.с. 82, 85). Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. З огляду на вищевикладене, з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача слід солідарно стягнути суму заборгованості по кредитному договору № ML-B00/008/2005 від 14 грудня 2005 року у розмірі 27 459 дол. США 89 центів, що еквівалентно станом на 14 вересня 2017 року відповідно до офіційного курсу Національного Банку України становить 716 144 грн. 13 коп. та пеню за прострочення виконання зобовязання в розмірі 440 488 грн. 56 коп. та стягнути суму заборгованості по кредитному договору № CNL-B00/197/2007 від 20 листопада 2007 року у розмірі 27 589 дол. США 45 центів, що еквівалентно станом на 14 вересня 2017 року відповідно до офіційного курсу Національного Банку України становить 719 523 грн. та пеню за прострочення виконання зобовязання в розмірі 316\~157 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідачів на користь позивача слід стягнути 32 885 грн. 00 коп.

Outcome: approved