Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-08 00:00:00

06 листопада 2018 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням. В позові зазначено, що на праві власності їй належить будинок [ADDRESS] . В зазначеному будинку зареєстровані відповідачі, які понад один рік в ньому не проживають. Вона як власник будинку немає можливості в повній мірі користуватися своїми правами наданими чинним законодавством. Просила визнати відповідачів такими, що втратили право користування будинком [ADDRESS] . Ухвалою судді від 12 листопада 2018 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та ухвалою суду від 19 грудня 2018 року до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору залучено виконавчий комітет Березнегуватської селищної ради як орган опіки та піклування. (а.с.21). 08 січня 2019 року на адресу суду від Березнегуватської селищної ради надійшов лист, з якого вбачається, що з 01 січня 2007 року функції опіки та піклування органом місцевого самоврядування передано до Березнегуватської райдержадміністрації. (а.с.25). 01 квітня 2019 року ухвалою суду залучено в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Березнегуватську райдержадміністрацію Миколаївської області.(а.с.28). Позивачка в судове засідання направила заяву про розгляд справи у її відсутність, підтримання позовних вимог в повному обсязі та не заперечення проти розгляду справи в заочному порядку. (а.с.42). Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, направив письмове пояснення, в якому заперечував проти визнання [PERSON] , 2001 року народження, такою, що втратила право користування житловим приміщенням. (29-30). Відповідачі в судове засідання також не з`явилися, але своєчасно та належним чином були повідомлені про день та час розгляду справи, про причини неявки не повідомили, відзиву на позовну заяву та заперечень до суду не надали. (а.с.35-40). Судом, за згоди позивачки, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідачів на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ст.280 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка є власницею житлового будинку [ADDRESS] , про що свідчить витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, зроблений Березнегуватською філією Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації 26 березня 2008 року. Реєстраційний номер 10781384. (а.с.7). В зазначеному будинку зареєстровані відповідачі, що підтверджується довідкою Березнегуватської селищної ради Миколаївської області від 05 листопада 2018 року за вих. № 2791. (а.с.11). З акту обстеження місця проживання, складеного депутатом Березнегуватської селищної ради Миколаївської області 17 вересня 2018 року слідує, що відповідачі в даному будинку з 2005 року не проживають та в добровільному порядку не бажають зніматися з реєстрації (а.с.12). Суд вважає, що між сторонами мають місце цивільно-правові відносини, що виникають з житлових, щодо користування жилими приміщеннями в будинках приватного житлового фонду. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст.72 зазначеного Кодексу визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до положень пунктів 33, 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5 позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому об`єкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача. Задовольняючи позов про захист права власності від порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння, суд має право як заборонити відповідачу вчиняти певні дії, так і зобов`язати відповідача усунути наслідки порушення права позивача. Враховуючи те, що відповідачі не проживають у жилому приміщенні понад шість місяців з моменту реєстрації, не надали суду доказів наявності поважних причин, які перешкоджали їм користуватися жилим приміщенням, відсутність права власності на житловий будинок, суд доходить висновку, що відповідачі можуть бути визнані такими, що втратили право користування житловим будинком, у зв`язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України, суд покладає на відповідачів обов`язок по відшкодуванню позивачці судового збору.

Outcome: approved