Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

05.12.2018 року до Новосанжарського районного суду надійшла позовна заява, в якій УПРАВЛІННЯ СОЦІАЛЬНОГО ЗАХИСТУ НАСЕЛЕННЯ ВИКОНАВЧОГО КОМІТЕТУ КИЇВСЬКОЇ РАЙОННОЇ В МІСТІ [PERSON] просить стягнути з відповідача сплачену тимчасову державну допомогу дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів у розмірі 6482, 40 грн. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивачем за рахунок коштів Державного бюджету України призначено [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO], тимчасову державну соціальну допомогу за період з 01.05.2011 року по 30.04.2013 року, на загальну суму 6482,40 грн. у звязку з ухиленням відповідача від сплати аліментів. Згідно з ч.10 ст.181 СК України суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України. Управління неодноразово зверталось до відповідача з проханням добровільно повернути виплачену тимчасову допомогу, але відповідач добровільно кошти не відшкодував. Позивач, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, в судові засідання представника не забезпечив, про причини неявки не повідомив, в позовній заяві зазначив про розгляд справи без участі представника позивача. Відповідач, у судовому засіданні вказаний позов визнав у повному обсязі. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Справу розглянуто в порядку загального позовного провадження. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про народження відповідач є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.7). 08 червня 2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.8). 03.09.2011 року [PERSON] змінено прізвище на «Северін» (а.с.12). Відповідно до виконавчого листа виданого Київським районним у м.Полтаві з відповідача стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дочкою повноліття, починаючи з 18.06.2010 року (а.с.9). 17.05.2011 року [PERSON] звернулась до Управління із заявою про призначення вказаної допомоги (а.с.5 - 6). Рішеннями позивача призначено державну допомогу (а.с.11, 15, 17, 19). Рішенням позивача від 01.03.2016 року випалату [PERSON] вказаної допомоги припинено. Виплата проведена з 01.05.2011 року по 30.04.2013 року в сумі 6482,40 грн (а.с.21, 22). У добровільному порядку виплачені кошти не відшкодовано. Згідно з ч.10 ст.181 СК України суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку. Відповідно дост. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн, виходячи із ставки судового збору станом на дату предявлення позову. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved