overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

05 серпня 2000 року Запорізькою сільською радою Веселівського району Запорізької області між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 01. У цьому шлюбі народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO]. Рішенням Веселівського районного суду Запорізької області від 17 грудня 2014 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. В листопаді 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей, зазначивши, що з 01.02.2013 року шлюбні відносини між ними фактично припинено, після розірвання шлюбу матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач не надає, не приймає участі у їх вихованні. Посилаючись на ці обставини просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей: сина - [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі по 50 грн. на кожну дитину, починаючи від дня пред'явлення позову і до повноліття дітей. У судове засідання позивач не зявилася, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити та розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, подав заяву, в якій позов визнав повністю та просив розглянути справу за його відсутності. За таких обставин у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того закон\-них підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] народжені у зареєстрованому шлюбі сторін. Згідно свідоцтв про народження відповідач є батьком дітей. Діти проживають з матірю і знаходяться на її утриманні. Батько відповідач проживає окремо. Не працює, але стан здоров'я та матеріальне становище відповідача дозволяє надавати грошову допомогу на утримання дітей. Інших дітей у відповідача немає, стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться. Згідно зі ст. 180 СК України відповідач зобов'язаний ут\-римувати свою неповнолітню дитину. Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе прийняти визнання відповідачем позову і постановити у справі рішення про задоволення позову. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. ст. 180, ч. 3 ст. 181, 182, 184, 191 СК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

05 серпня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Відділом РАЦСу Деснянського РУЮ в місті Києві, актовий запис №1057. 29 січня 2013 року вказаний шлюб було розірвано, відповідно до свідоцтва, актовий запис №37. Після чого позивачу було присвоєне дівоче прізвище Жерносекова. 14 травня 2014 року позивач уклала шлюб з [PERSON], який був зареєстрований Відділом РАЦСу Деснянського РУЮ в місті Києві, актовий запис №529 та взяла собі прізвище Гринь. Під час перебування у шлюбі з відповідачем [PERSON], останній уклав договір кредиту від 27 березня 2012 року для купівлі автотранспортного засобу та договір застави. Договір на купівлю автомобіля укладався в інтересах сімї, про що зазначено в п.1.2 Договору кредиту, відповідно до якого «..кредит надається Позичальнику на наступні цілі: для оплати придбаного автомобіля марки Chevrolet cruze, 2011 року випуску, сірого кольору, згідно з договором купівлі-продажу №214109-Y01382 від 21 березня 2012 року, укладеним з АСФ «Бліц-авто» АТ «Українська автомобільна корпорація». На укладання договору позивач, як дружина, давала письмову згоду, як це передбачено ч.3 ст.65 СК України. Отже, внаслідок укладання відповідачем вказаних договорів, під час шлюбу було набуте майно у вигляді легкового автомобіля Chevrolet марки Сruze, 2011 року впуску, сірого кольору, яке є спільним сумісним майном подружжя. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи судом повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Згідно ст. 70 СК України у разі поділу майна частки дружини та чоловіка є рівними. Судом встановлено, що відповідачем в період шлюбу придбано майно, автомобіль, Chevrolet марки Сruze, 2011 року випуску, сірого кольору, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований Фастівським РЕВ при УДАІ ГУ МВС України в Київській області. Таким чином, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] про поділ спільного майна подружжя підлягає задоволенню. На підставі викладеного, оцінюючи докази в їх сукупності, а також фактичне часткове визнання позовних вимог,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~05 серпня 2007 року в с.Дуліби Бучацького району Тернопільської області помер батько позивачки [PERSON] Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Підлісся,18 в с.Дуліби Бучацького району Тернопільської області. Через відсутність документа, який би за життя спадкодавця посвідчував його право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, позивачка не має змоги оформити право на спадщину в нотаріальній конторі, а тому виникла необхідність встановити право на спадкове майно в судовому порядку. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не зявилися, однак остання подала суду заяву, в якій вказала, що позов підтримує і просить суд справу розглядати у її відсутності. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, однак подав суду заяву, в якій вказав, що позов визнає і просить суд справу розглядати у його відсутності. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини: \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~05 серпня 2007 року в с.Дуліби Бучацького району Тернопільської області помер [PERSON]; \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно у виді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, яке належало йому на праві приватної власності; \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом; \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] дочка спадкодавця є спадкоємцем за законом першої черги, в 6-місячний строк з дня смерті спадкодавця прийняла спадщину; Відповідач [PERSON] від своєї частки в спадковому майні відмовився на користь позивачки. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Суд приходить до переконання, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

05 серпня 2008 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Гельмязівській сільській раді Золотоніського району Черкаській області за актовим записом № 13, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СР № 016301 від 05.08.2006 року. Пісдя одруження дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку: [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачем. Шлюбні відносини між подружжям припинені з лютого 2018 року. Причиною цьому стало те, що подружжя мають різні погляди на сімейне життя, а тому між ними виникали часті сварки та непорозуміння, що призвело до втрати поваги та взаєморозуміння між подружжям і розпаду сім`ї. Оскільки сторони не підтримують шлюбних відносин, спільне господарство не ведуть, а тому вважаючи, що примирення неможливе, [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] У підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явився, направивши до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю та просив суд розглядати справу у його відсутності. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з`явилась, направивши до суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги визнає. Щодо зміни прізвища після розлучення клопотань не направила. Оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд проводить підготовче засідання за відсутності позивача та відповідача. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вивчивши матеріали справи та враховуючи згоду сторін на розірвання шлюбу, вважає, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Згідно із ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає і ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН від 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Оскільки у судовому засіданні було достовірно встановлено, що збереження шлюбу неможливе, так як сторони подружніх стосунків не підтримують тривалий час, мір до примирення не приймають і обоє на примирення не згідні, вільної згоди обох сторін на проживання у шлюбі немає, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя буде суперечити інтересам сторін, і за таких обставин приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] Згідно з ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-27 00:00:00

05 серпня 2010 року Чугуївський міжрайонний прокурор Харківської області в інтересах держави, в особі Управління державного казначейства в Харківській області, звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог прокурор посилався на те, що 15 лютого 2010 року слідчим Чугуївської міжрайонної прокуратури Харківської області порушено кримінальну справу № 51100008 за фактом отримання травми на виробництві [PERSON], за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України. В результаті протиправних дій [PERSON], згідно висновку судово-медичної експертизи № 128-Ч/10 від 26 березня 2010 року, потерпілому [PERSON] спричинені тяжкі тілесні ушкодження. Відповідно довідки Чугуївської ЦРЛ Харківської області на лікування потерпілого [PERSON] витрачена сума 2640,57 грн., яку позивач, відповідно до ст. ст. 1206, 1179 ЦК України, просить стягнути з відповідача, якого за вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 17 травня 2010 року визнано винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України, з призначенням покарання в вигляді штрафу в розмірі 680 грн. на користь держави, без позбавлення права займати посади, повязані з адміністративно-розпорядчими функціями. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, відповідач позов визнав в повному обсязі. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухав пояснення сторін, перевіривши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що за вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 17 травня 2010 року [PERSON] визнано винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України (а.с.4-7). В результаті протиправних дій відповідача потерпілому [PERSON] спричинені тяжкі тілесні ушкодження. На підставі ст. 1206 ЦК України, особа яка скоїла злочин, зобовязана відшкодувати витрати закладу охорони здоровя на лікування потерпілого. Згідно довідки Чугуївської ЦРЛ Харківської області (а.с.8), на лікування потерпілого [PERSON] витрачена сума 2640,57 грн., яка підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі, проти чого він не заперечує. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи викладене вище, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє підтвердження в ході судового засідання. Відповідно до вимог ст. ст. 81, 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати по оплаті держмита на користь держави в розмірі 51 грн., та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справі в сумі 120 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

05 серпня 2011 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 300,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак отримавши кредит, відповідач [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 30 квітня 2016 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 11410,45 грн., заборгованність за кредитом 298,55 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 6992,35 грн, заборгованність за пенею та комісією 3100,00 грн, а також штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 519,55 грн., всього загальна сума заборгованості склала 11410,45 гривень. Тому представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 05 серпня 2011 року в розмірі 11410,45 грн. та судові витрати. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день розгляду справи сповіщений, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав, за таких обставин суд вважає можливим розглянути позов за його відсутності на підставі доказів, наданих у справі, постановивши заочне рішення, відповідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] 05 серпня 2011 року укладено кредитний договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 300,00 гривень вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Однак отримавши кредит, відповідач [PERSON] всупереч вимогам ст.526 ЦК України свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 30 квітня 2016 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 11410,45 грн., заборгованність за кредитом 298,55 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 6992,35 грн, заборгованність за пенею та комісією 3100,00 грн, а також штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 519,55 грн., всього загальна сума заборгованості склала 11410,45 гривень. Задоволення позову згідно ст.88 ЦПК України покладає на відповідача обов'язок по сплаті судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

05 серпня 2013 року Кредитна спілка «Християнська Фортеця»звернулася до суду з вищевказаним позовом. 19 грудня 2013 року до Васильківського районного суду Дніпропетровської області від позивача надійшла поновлена позовна заява «Про стягнення боргу за договором позички та сплату відсотків за спрострочення грошового зобов'язання» з якої вбачається, що 21.04.2008 року [PERSON] звернулася до Кредитної спілки «Християнська Фортеця» з проханням про прийняття до членів кредитної спілки та про надання кредиту. Правління Кредитної спілки «Християнська Фортеця»,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

05 серпня 2013 року між сторонами був укладений кредитний договір № б/н, згідно умов якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку та у подальшому розмір кредитного ліміту якої збільшився до 17000 гривень. Відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість станом на 18 жовтня 2020 року в сумі 17302,73 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 13820,57 грн; заборгованості за простроченими відсотками - 3482,16 грн., які представник позивача і просить стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк». Крім того, представник позивача просить стягнути з відповідача 2102 грн. судового збору. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день розгляду справи сповіщений. Оцінивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача мають бути задоволені, бо у судовому засіданні встановлено, що між сторонами, на підставі ст.1054 ЦК України, договору кредитування № б/н від 05 серпня 2013 року встановлені договірні відносини, згідно яких відповідач отримав кредит в сумі 17000 гривень. Але відповідач, отримавши кредит, всупереч вимогам ст.526 ЦК України, умови договору по своєчасному поверненню кредиту не виконав, заборгувавши станом на 18 жовтня 2020 року в сумі 17302,73 грн., які складаються із заборгованості за тілом кредиту - 13820,57 грн; заборгованості за простроченими відсотками - 3482,16 грн. А у відповідності до ст.1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача вимагати повернення всієї суми кредиту, що і дає суду підставу стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму. А задоволення позову, за правилами ст.141 ЦПК України, покладає на відповідача обов`язок по сплаті судових витрат - 2102 гривні судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

05 серпня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеною заявою. Посилався на те, що [INFO] померла його мати - [PERSON], після якої залишилось спадкове майно, яке він не має змоги успадкувати у зв'язку з тим, що в його свідоцтві про народження і свідоцтві про смерть матері розбіжності в написанні її ім'я, а саме, «[PERSON]» і «[PERSON]». Такі розбіжності пояснює помилкою працівників РАЦС при видачі свідоцтва про народження. Просив встановити факт про те, що [PERSON] є його матір'ю, що надасть можливість прийняти спадщину у встановленому законом порядку. В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав та просив заяву задовольнити, оскільки не має можливості іншим шляхом прийняти спадщину. Заінтересована особа - [PERSON] не заперечувала проти задоволення вимог заявника мотивуючи тим, що заявник є її рідним братом, а померла для них матір'ю. Заслухавши пояснення заявника та заінтересованої особи, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, заявник - [PERSON], народився [INFO], і в його свідоцтві про народження прізвище матері записано як - [PERSON] (російською мовою). Однак, зі змісту свідоцтва про народження померлої її ім'я записано як «[PERSON]», як і у свідоцтві про народження [PERSON] (заінтересована особа) - доньки померлої, яка є рідною сестрою заявника. Отже, з аналізу приведених та досліджених документів з невідомих причин є протиріччя у написанні імені спадкодавця у свідоцтві про народження її дитини, тобто заявника, а саме, замість «[PERSON]», записано «[PERSON]». За такого, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] за життя була рідною матір'ю заявника - [PERSON]. ї

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

05 серпня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме належності їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Першої чернігівської державної нотаріальної контори 18.04.1979 року за р. № 2-3035. В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що у вищевказаному документі при написанні прізвища «[PERSON]» помилково написано російською мовою через букву «е» замість букви «и», тобто - «[PERSON]». Дана помилка створює перешкоди у реалізації заявником своїх прав на власність. В судове засідання заявник та заінтересовані особи не з'явились, через канцелярію суду від заявника та заінтересованих осіб надійшли заяви з проханням розглянути справу за їх відсутності та без участі представників. Відповідно п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заява є законною та обґрунтованою і підлягає задоволенню. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу має для заявників юридичне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

05 серпня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 03.03.1984 року у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 489. В обґрунтування своєї заяви зазначив про те, що від спільного шлюбу з відповідачкою у них є двоє повнолітніх синів. Подружнє життя з відповідачкою у них не склалося, більше трьох років вони припинили всі сімейні та подружні відносини, не ведуть спільного господарства, шлюб існує лише формально, примирення не можливе. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги та надав пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася повторно, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без її участі, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 169, 224 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши взаємини подружжя, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб - 03.03.1984 року у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 489. Від спільного шлюбу з відповідачкою у них є двоє повнолітніх синів. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони вже більше трьох років припинили шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства. Сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, що мають істотне значення.

Outcome: approved