Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

04 червня 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Володимир-Волинської міської ради Волинської області про визнання права власності на 57/100 частки у житловому будинку з надвірними будівлями і спорудами, що за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті своєї рідної сестри [PERSON] , яка померла [INFO] . Позовні вимоги обґрунтував тим, що раніше власником цієї частки у будинку була його бабуся [PERSON] , яка померла [INFO] . Решта 43/100 частки у будинку належить позивачу. За життя бабуся склала заповіт, на підставі якого усе своє майно після своєї смерті заповіла сестрі позивача [PERSON] , яка фактично проживала разом із ними спільно, а відтак прийняла спадщину, проте не встигля її оформити, оскільки також померла [INFO] . Крім позивача інших спадкоємців не залишилось. Позивач прийняв та оформив право власності на усе спадкове майно по смерті сестри, крім частки у будинку, що їй належало у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів. За результатом її звернення до Володимир-Волинської державної нотаріальної контори у видачі йому свідоцтва про право на спадщину було відмовлено. У зв`язку з цим просить суд визнати за ним, як спадкоємцем за законом, право власності на вказану частку. В судові засідання позивач [PERSON] не з`явився, до суду надійшла заява, згідно якої позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та розгляд справи проводити у його відсутності. Представник відповідача в судові засідання також не з`явився, подала до суду заяву (відзив), згідно якої Володимир -Волинська міська рада позов визнала повністю та просила розгляд справи проводити за відсутності представника. Згідно із ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням вищезазначеного суд вважає за можливе провести розгляд справи у підготовчому судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків. Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтями 1268-1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. За поданими позивачем документами судом встановлені наступні фактичні обставини справи. Згідно наявних у справі копій договору дарування від 09 жовтня 1986 року, технічного паспорта будинку від 02 травня 2006 року [PERSON] мала у власності 57/100 частки у будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Копіями сторінок цього ж технічного паспорта, паспортів громадянина України позивача [PERSON] серії [NUMBER] , а також паспорта його покійної сестри [PERSON] серії [NUMBER] стверджується, що вони разом із [PERSON] проживали за вказаною адресою. У відповідності до заповіту від 17 липня 2006 року, складеного [PERSON] , який було посвідчено державним нотаріусом Володимир-Волинської державної нотаріальної контори, власну частину будинку за тією ж адресою, вона заповіла сестрі позивача [PERSON] , яка після розірвання свого шлюбу 11 серпня 2006 року змінила прізвище на « [PERSON] ». Вказаний факт підтверджено відповідною копією свідоцтва серії [NUMBER] . Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] стверджується те, що [PERSON] померла [INFO] . За інформацією Володимир-Волинської державної нотаріальної контори № 569/01-16 від 18 червня 2020 року спадкова справа по смерті [PERSON] не заводилась. Відтак, не оформивши спадщини за заповітом, [INFO] [PERSON] також померла, що засвідчується копією свідоцтва про її смерть серії [NUMBER] . Матеріалами витребуваної спадкової справи № 14/2017 до майна померлої [INFO] [PERSON] стверджується, що єдиним спадкоємцем її майна за законом є позивач, який подав нотаріусу відповідну заяву та оформив свідоцтва про спадщину за законом на земельну ділянку по смерті своєї сестри. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії Володимир-Волинської державної нотаріальної контори від 29 грудня 2018 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку в будинку за законом після смерті його сестри [PERSON] у зв`язку із відсутністю у спадкоємця правовстановлюючих документів на спадкове майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, вирішення зазначеного питання проводиться в судовому порядку. Частиною 1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України). У відповідності до ст.346 ЦК України, смерть власника є однією з підстав припинення права власності. Право позивача, як спадкоємця на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки після смерті спадкодавця не залишилося оригіналу правовстановлюючого документа на це майно, що є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні спадщини. Таким чином вимога позивача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом ґрунтується на законі, та підлягає до задоволення. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.328, 346, 1217-1218, 1258, 1269-1270 ЦК України,

Outcome: approved