Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

05 жовтня 2016 р. [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, в якому прость встановити його батьківство відносно неповнолітнього [PERSON], 08.10.2002 р.нар., а також внести відповідні записи про нього як батька до актового запису про народження сина. Позивач вказує, що проживав без реєстрації шлюбу із [PERSON] в період з 1989 року по 2016рік в с.Забари, Доманівського району Миколаївської області; 08.10.2002 року народився їх син [PERSON]. Весь цей час вони жили разом, спільно виховували сина. В той же час, він не зміг своєчасно зареєструвати, як шлюб із [PERSON] так і їх сина. [PERSON] (його цивільна дружина) померла 30.05.2016 року. За довідкою про смерть він отримав свідоцтва про народження сина, однак відомості про нього як батька до свідоцтва про народження внесені не були, так як він не перебував із матір'ю дитини у шлюбі. Після смерті [PERSON] він самостійно виховує сина та опікується ним. Дитина відвідує навчальний заклад, забезпечений всім необхідним. Проте, у зв'язку зі смертю матері його сина відсутня можливість встановлення батьківства за спільною заявою батьків до органу ДРАЦСу, тобто можливість адміністративного встановлення батьківства вичерпано, через що він був змушений звернутися до суду із цим позовом та просить встановити його батьківство щодо дитини [PERSON], 08.10.2002 р.нар., та внести відповідні зміни до його свідоцтва про народження. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали та пояснили, що з 1989 р. позивач знаходився із матір'ю [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах, мають старшого сина [PERSON], в якого він записаний батьком. За період спільного проживання у них народився син [PERSON], але через хворобу мати дитини швидкоплинно померла. У зв'язку з тим, що матір сина перебувала у шлюбі, який не був розірваний, вони не змогли зареєструвати шлюб до народження дитини. Син проживає разом з ним. Від самого народження він опікується сином, виховує його, забезпечує всім необхідним, проте, у повній мірі представляти інтереси свого сина не може, оскільки позбавлений можливості довести їх родинні відносини, через що був змушений звернутися до суду із цим позовом. Неповнолітній [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що проживає разом із батьком [PERSON], який дбає про нього, із ним він проживав від самого народження. Представник органу опіки та піклування Доманівської селищної ради за довіреністю [PERSON] не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Начальник служби у справах дітей Доманівської РДА [PERSON] не заперечував проти задоволення позову, пославшись що заявлені вимоги відповідають інтересам неповнолітнього [PERSON]. Представник Доманівського районного відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області в судове засідання не з'явилась, надала письмову заяву, якою просила справу розглянути без присутності представника, проти задоволення позову не заперечувала, зазначила, що при вирішенні питання покладається на розсуд суду. Заслухавши пояснення позивача, його представника [PERSON], представників відповідачів [PERSON], [PERSON], пояснення неповнолітнього [PERSON], допитавши свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.121 СК України права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122, 125 цього Кодексу. За приписами ч.2 ст.125 СК, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду. Згідно ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст.126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Відповідно до ст.ст.57-59 ЦПК доказами визнання батьківства можуть бути фактичні дані, які з достовірністю підтверджують факт визнання відповідачем батьківства, а саме: листи, анкети, заяви відповідача, інші докази. Згідно ст.128 СК позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Так, в судовому засіданні встановлено, що позивач проживав спільно із [PERSON] в період з 1989 по 2016 роки, до смерті останньої, однак шлюб між ними зареєстровано не було, 08.10.2002року у них народився син [PERSON] (а.с.10). Відповідно до витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження, відомості про батька неповнолітнього [PERSON] внесені до актового запису про народження на підставі ст.135 СК України, дані про батька зазначені як [PERSON] (а.с. 6). За даними свідоцтва про смерть серія 1-ФП №240792, мати дитини [PERSON] померла 30.05.2016 року, та після її смерті вихованням дитини та опікуванням продовжує займатися позивач. Неповнолітній [PERSON] визнає у позивачеві свого батька, з яким проживає від народження. За вказаних обставин, враховуючи відсутність можливості подання спільної заяви із матір'ю дитини до ДРАЦСу щодо батьківства позивача, суд вважає можливим задовольнити позов у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved