Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

05.06.2018 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 25.09.1999 року перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Зазначає, що сімейні відносини погіршились, в кінцевому результаті це призвело до фактичного припинення шлюбних відносин з другої половини 2016 року, просить шлюб розірвати. Спору про місце проживання дитини сторони не мають, дитина проживає з матір'ю. Позивач в судове засідання не з'явилася, представник позивача надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримав, просить судові витрати стягнути з відповідача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений про час і місце розгляду справи належним чином за зареєстрованим місцем проживання. Причини неявки відповідач не повідомив. Відзиву на позов відповідач не подав. Заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Зі згоди позивача та його представника, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює - розглядати справу в заочному порядку, що відповідає положенням ст. 280-281 ЦПК України. В зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.247 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони 25.09.1999 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Сумської міської ради, актовий запис № 1068, що підтверджується наданою копією свідоцтва про шлюб (а. с. 8). Сторони мають спільну дитину: [PERSON], [INFO] (а.с. 9). На час розгляду справи спору про визначення місця проживання між сторонами немає. Сторони проживають разом, але не ведуть спільного господарства, припинили шлюбні відносини. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов'язані піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Враховуючи вищезазначені норми закону та особливий характер сімейних відносин і їх об'єктивну недоступність для оточуючих, суд не може покласти обов'язок збереження сім'ї на одного з подружжя, при наявності на це його категоричного заперечення. Суд вважає, що оскільки подружні відносини між сторонами фактично припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не з'являється в судове засідання, що свідчить про його байдуже ставлення до шлюбу, то подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, тому позовні вимоги підлягають задоволенню і шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв'язку з задоволенням позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесений позивачем судовий збір в розмірі 704,80 грн. У відповідності до ст.ст. 24, 55, 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved