overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

05.07.2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послалася на неможливість спільного проживання з відповідачем однією сімєю через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя та фактичне припинення сімейних відносин. У судовому засіданні позивач предявлений позов підтримала і наполягала на його задоволенні; відповідач позов визнав; від надання судом строку на примирення сторони відмовилися. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 25.07.1998 року, при цьому спільних неповнолітніх дітей не мають. Внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сімї. Натепер сторони проживають окремо. Вони припинили сімейні відносини і не ведуть спільне господарство, подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи те, що сторони не бажають збереження шлюбу та спільного проживання однією сімєю, предявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

05.07.2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 04 серпня 2012 року у Виконавчому комітеті Молодогвардійської міської ради Луганської ради, актовий запис № 69, посилаючись на те, що між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного. Шлюбно-сімейні відносини фактично припинені у 2014 році, спільне господарство сторони не ведуть. Вважає, що сім'я розпалась остаточно та відновлена бути не може. Від спільного життя з відповідачем дітей не мають. Позивач позов підтримав, просив задовольнити, справу слухати за його відсутністю, проти винесення по справі заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином. Суд визнає неявку відповідача неповажною і зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 04 серпня 2012 року, актовий запис № 69 у Виконавчому комітеті Молодогвардійської міської ради Луганської ради. Між сторонами відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені у 2014 році, спільне господарство сторони не ведуть. Вважає, що сім'я розпалась остаточно та відновлена бути не може. Від спільного життя з відповідачем дітей не мають. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

05.07.2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на своє утримання у розмірі 1/6 частина його заробітку. Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що від спільного шлюбу з відповідачем має малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. В даний момент вона не працює у зв'язку з доглядом за дитиною. Добровільно відповідач не надає матеріальну допомогу на її утримання. Просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1/6 частки від доходу щомісяця до досягнення дитиною трирічного віку. В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. В судове засідання відповідач не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якої проживає дитина, має незалежно від того чи працює вона й незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З матеріалів справи вбачається, що сторони по справі мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач в теперішній час не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3-річного віку. Таким чином, суд вважає вимоги позивача про стягнення аліментів на її утримання необхідно задовольнити і з відповідача підлягають стягненню аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки від доходу відповідача, до досягнення дитиною трирічного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

05.07.2017\~року позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 01 червня 2013 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них не склалось, втратили почуття любові та поваги один до одного, мають різні погляди на сім'ю, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Примирення не можливе, шлюб існує формально, а тому просить його розірвати. У судове засідання сторони не з'явилися, позивачка у наданій заяві просить проводити розгляд справи у її відсутності, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням справу слухати за його відсутності, позов визнав. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 01.06.2013 року Виконавчим комітетом Комсомольської сільської ради Козятинського району Вінницької області було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], актовий запис №\~06. Вони є батьками сина [PERSON], [INFO]. (а.с. 10, 11). Відповідно до частини першої статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з сторін, що мають істотне значення ( частина друга статті 112 СК України). Враховуючи, що подружнє життя у сторін розладналося, позивачка не бажає зберігати з відповідачем шлюбні відносини, а відповідач проти того не заперечив, про що свідчить його письмова заява про визнання позову, суд вважає, що збереження шлюбу неможливе, оскільки буде суперечити інтересам сторін, а відтак позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

05.07.2017 року представник Городнянського психоневрологічного інтернату звернувся до суду з заявою, в якій просив визнати недієздатною громадянку [PERSON], [INFO], та встановити над нею опіку. Вимоги заяви мотивовані тим, що [PERSON] страждає на тяжке психічне захворювання і постійно потребує стороннього догляду, не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. В судовому засіданні представник заявника вимоги заяви підтримала, просила вимоги задовольнити. Представник органу опіки та піклування - Городнянської РДА в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій проти задоволення вимог не заперечувала, підтримала подання Городнянської райдержадміністрації Чернігівської області про встановлення над [PERSON] опіки. До призначення [PERSON] опікуна виконання його обов'язків на час перебування [PERSON] в Городнянському психоневрологічному інтернаті просила покласти на директора цього інтернату(а.с. 12). Суд, перевіривши матеріали справи, встановив наступне. Дослідженням висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 544 від 18.08.2017 року встановлено, що у [PERSON] мають місце клінічні ознаки резидуальної шизофренії, у зв'язку з важким у неї психічним розладом вона позбавлена здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними(а.с. 29-31 ) Дослідженням довідки Городнянського психоневрологічного інтернату(а.с.3) встановлено, що [PERSON] проживає в інтернаті з 16 червня 2017 року і знаходиться на повному державному забезпеченні. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно положень ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно приписів ч. 4 ст. 63 ЦК України опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості виконувати обов'язки опікуна. За правилами ст.66 ЦК України якщо над фізичною особою, яка перебуває у закладі охорони здоров'я, не встановлено опіку або не призначено опікуна, опіку над нею здійснює цей заклад. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатною [PERSON]. Тому вимоги заявника підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

05.07.2017 року ТМО «Психіатрія» у місті Києві звернулося в суд із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], до психіатричного закладу. (а.с.1-2). Заяву мотивує тим, що: - «До ТМО «ПСИХІАТРІЯ» у місті Києві 04.07.2017 р. о 06.10 за направленням психоневрологічного диспансеру доставлений [PERSON], 26 вересня [INFO], який мешкає за адресою [ADDRESS]. Причиною госпіталізації стало загострення психічного захворювання та погіршення стану. Згідно рішення Подільського районного суду м. Києва від 12.10.2012 [PERSON] визнаний недієздатним. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 19.02.2013 [PERSON] призначений опікун [PERSON], [INFO]. [PERSON], [INFO] страждає на тяжкий психічний розлад у формі: шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, виражений апатико-дисоціативний дефект, доходячий до ступеню недоумства з періодичними станами психомоторного збудження. Параноїдний синдром. 04.07.2017р. року хворий [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів у складі: заступника директора ТМО з медичної частини Лебедев Д.С., завідуючої відділення №1 Могилянської Ф.М., лікаря- психіатра Марченко О.В. Висновок комісії: у зв'язку з загостренням психічного захворювання та погіршенням стану (пацієнт не спить, конфліктний, часом агресивний, імпульсивний, негативістичний, відмовляється від прийому підтримуючого лікування ) [PERSON] потребує надання психіатричної допомоги в умовах стаціонару. Відповідно до статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна та за рішенням лікаря-психіатра. [PERSON] - опікун хворого [PERSON] (хворого) при його госпіталізації надала згоду на госпіталізацію та надання психіатричної допомоги в умовах стаціонару. Однак згідно рішення Конституційного суду України від 1 червня 2016 року у справі № 1-1/2016, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону У країни «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року № 1489-ІІІ з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. Також згідно зазначеного рішення Конституційним судом України рекомендовано Верховній Раді України невідкладно привести положення законодавства України у сфері надання психіатричної допомоги у відповідність до цього рішення. Крім того відповідно до частини другої статті 70 Закону України «Про Конституційний Суд України», Конституційний Суд України вказав такий порядок виконання цього рішення: до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Враховуючи вищезазначене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

05.07.2017 р. позивачка звернулася до суду з цим позовом. В позові зазначила, що 01.06.2000 р. сторони уклали шлюб, від спільного проживання в шлюбі в них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу стало те, що на протязі останніх трьох років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, біля одного року разом не проживають, жодних шлюбних стосунків не підтримують, шлюб існує формально, тому просить розірвати шлюб з відповідачем. Представник позивача [PERSON] при розгляді справи позовні вимоги підтримав повністю, просить такі задоволити та не надавати терміну для примирення. Відповідач [PERSON] при розгляді справи позовні вимоги визнав повністю, не заперечує щодо розірвання шлюбу з позивачкою. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали в справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. Згідно з п. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як убачається із встановлених судом належними доказами обставин справи, що сторони уклали між собою шлюб 01.06.2000 р., сторони як одна сім'я спільно не проживають більше одного року, не підтримують жодних стосунків, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин суд констатує, що шлюб між сторонами фактично розпався, а тому є законні підстави для задоволення позову [PERSON]. Судових витрат по справі не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-19 00:00:00

05.07.2018позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті її матері - [PERSON] , яка померла [INFO] , відкрилась спадщина на нерухоме майно, до складу якої входить житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] . Спадщину після смерті матері позивач прийняла належним чином шляхом подання заяви про прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту відкриття спадщини до Чуднівської державної нотаріальної контори, отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна, інші спадкоємці, які претендують на спадкове майно, відсутні. Позивач звернулась з письмовою заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок до Чуднівської державної нотаріальної контори, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. З метою отримання відомостей про реєстрацію спірного домоволодіння за померлою позивач звернулась до Бердичівського міжміського бюро технічної інвентаризації і їй було повідомлено про відсутність реєстрації правовстановлюючих документів на даний житловий будинок з господарськими спорудами. В судове засідання сторони не з`явились. Позивач до суду подала заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши про те, що позовні вимоги підтримує повністю. Від представника відповідача сільського голови Мельника С.А. до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника сільської ради, у якій одночасно зазначено, що сільська рада позов визнає повністю. На підставі статей 211, 223 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності учасників справи та здійснити судовий розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

05.07.2018р. [PERSON] звернулася в суд з позовом, в якому просить постановити рішення про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], який був зареєстрований 30.05.2009р. Франківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №220. Позовну заяву обґрунтовує тим, що від подружнього життя є дитина - [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, конфлікти, байдужість з боку відповідача.Подружнє життя між сторонами та ведення спільного господарства фактично припинено, примирення та збереження сім'ї є неможливим, шлюб носить формальний характер. Позивачка у судове засідання не з`явилася, скерувала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позов підтримала, просила задовольнити. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач у судове засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, проти задоволення позову не заперечує. У відповідності до ст.247 ЦПК України у зв'язку з неявкою всіх учасників процесу, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, фактичні взаємини подружжя, причини та мотиви розірвання шлюбу, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. Сторони зареєстрували шлюб 30.05.2009р. Даний факт стверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого 30.05.2009 року. Від подружнього життя мають дитину - [PERSON], [INFO] В судовому засіданні встановлено, що сторони більше двох років проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Їх шлюб існує формально. Майнового спору між сторонами не має. Шлюб розривають вперше. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення для справи. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

05.07.2018 р. до суду заявлено позов, в якому позивач просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS], свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, зокрема, у виді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS], він є єдиним спадкоємцем цієї спадщини за заповітом, у визначений строк [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття цієї спадщини, однак в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказану нерухомість не може нотаріально оформити спадщину. Позивач в судове засідання не з'явився, письмово вимоги позову підтримав, справу просив розглядати без нього (а.с.27). Представник Кунківської сільської ради в судове засідання не з'явився, письмово позовні вимоги визнав, справу просив розглянути без нього (а.с. 33). З урахуванням позицій сторін та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. Доведено, що [INFO] помер його батько [PERSON] і після його смерті відкрилася спадщина, зокрема, у виді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS], [PERSON] є єдиним спадкоємцем цієї спадщини за заповітом, у визначений строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття цієї спадщини, однак в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказану нерухомість не може нотаріально оформити спадщину. Вказані правовідносини регулюються: - ст.328 ЦК України, за якою право власності набувається на підставах, що не заборонені законом; - ч.5 ст.1268 ЦК України, відповідно до якої незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки [PERSON] як спадкоємець за заповітом спадкового майна після смерті [INFO] батька [PERSON] житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] не може нотаріально оформити своє спадкове право в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказану нерухомість, то суд визнає за необхідне позов задовільнити, визнати за позивачем право приватної власності вказаної нерухомості в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

05.07.2018 р. до суду заявлено позов, у якому позивачка просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, спільних життєвих інтересів, протягом останніх шести місяців з відповідачем подружніх стосунків не підтримує, миритися не бажає; неповнолітня дитина проживатиме з позивачкою; спірного майна не мають. Позивачка в судове засідання не з'явилася, письмово просила справу розглянути без неї, позов задовільнити, після розірвання шлюбу вибрала прізвище «[PERSON]»(а.с. 20). Відповідач в судове засідання не з'явився, письмово просив справу розглянути без нього, позовні вимоги визнав повністю (а.с.21). З урахуванням позицій сторін та наявних в справі доказів, суд визнає за необхідне позов задовільнити з таких міркувань. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають спільно вони протягом останніх шести місяців, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси, не проживають спільно вони протягом останніх шести місяців, миритися не бажають, суд визнає, що сім'я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved