Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

07.07.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 02 червня 2013 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають біля неї та знаходяться на її утриманні. [PERSON] просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі по 600 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з часу звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на те, що відповідач не займається вихованням дітей, матеріальної допомоги на їх утримання не надає, чим ставить сім'ю у скрутне матеріальне становище. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Суду показав, що з 2011 року він не працює, в даний час займається пошуком роботи, тому не має змоги сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірах визначених позивачкою. Просить ухвалити рішення, яким стягнути з нього на користь позивачки аліменти на утримання дітей у розмірі по 310 гривень на кожну дитину щомісячно. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02 червня 2013 року (а.с.3). Від даного шлюбу мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], (а.с.4,5), які проживають біля позивача і знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою виконкому Івашковецької сільської ради Шаргородського району Вінницької області № 574 від 07.07.2015 року (а.с.7). Відповідач [PERSON] не працює, має мінливий нерегулярний заробіток на тимчасових роботах, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Відповідачем [PERSON] не представлено жодних доказів в підтвердження того, що він має інших утриманців, є непрацездатним або хворіє, тому суд вважає, що він не позбавлений можливості працювати і забезпечувати на рівні з позивачкою інтереси та утримання дітей, оскільки весь обсяг обов'язків, пов'язаних з утриманням дітей, покладений на позивачку, що ставить сторони у нерівні умови. Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст. 51 Конституції України, ст.ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини, ст.5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 180-184, 191 СК України. Статтею 51 Конституції України передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батька та права на їх повноцінне життя та всебічний розвиток. Відповідно до ст.ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою ВР України №789 -Х11 від 27.02.1991 року), батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей … першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно із ст.ст. 180-184, 191 СК України батьки зобов'язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. У разі ухилення батьків від виконання цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з матері, батька дитини в частці від їх доходу і (або) у твердій грошовій сумі за рішенням суду. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує матеріальне становище платника аліментів і приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, оскільки відповідач є молодою працездатною особою, інших утриманців не має і спроможний сплатити аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 07.07.2015 року і до досягнення дітьми повноліття. Таким чином, право неповнолітніх дітей на матеріальне утримання з боку відповідача порушено і підлягає судовому захисту. Доказів щодо неможливості сплати аліментів на утримання дітей [PERSON] суду не надав, чим не виконав вимоги ст.ст.10,60 ЦПК України, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень Відповідно до вимог ст.79 ЦПК України, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: partial