Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-12 00:00:00

07.08.2019 року [PERSON] звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про визнання майна особистою приватною власністю чоловіка, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вони перебувають у шлюбі з 27.08.2016р., на даний час, вони прийняли рішення про розірвання шлюбу та звернулися з відповідною заявою до Слов`янського МВ ДРАЦС. Оскільки їх сім`я розпалася, виникло питання пов`язане з долею майна, яке було придбано у період шлюбу. Під час шлюбу [PERSON] за кошти, які у були у нього ще до реєстрації шлюбу з відповідачем, було придбано наступне майно: 1) квартира [ADDRESS] , вартістю 112 600,00 грн. Договір купівлі-продажу оформлений на його ім`я і посвідчений приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу 10 листопада 2016 року. 2) Автомобіль ГАЗ 3302 ПБ, спеціалізований вантажний фургон, 2010 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] оформлено на його ім`я 18 травня 2018 року. Вартість автомобіля з урахуванням зносу становить 70 000 грн. 3) Автомобіль ГАЗ 3302, спеціалізований вантажний фургон, 2006 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] оформлено на його ім`я 26 липня 2017 року. Вартість автомобіля з урахуванням зносу становить 50 000 грн. 4) Автомобіль ГАЗ 33021 КФА-ЗП, спеціалізований вантажний фургон, 2003 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] [NUMBER] [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] оформлено на його ім`я 08 червня 2017 року. Вартість автомобіля згідно договору купівлі-продажу становить 43 612 грн. 5) Автомобіль ГАЗ 33021 -1212, спеціалізований вантажний фургон, 2002 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] [NUMBER] [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] оформлено на його ім`я 10 лютого 2018 року. Вартість автомобіля з урахуванням зносу становить 40 000 грн. Зазначає, що незважаючи на те, що все перераховане майно було придбано позивачем під час шлюбу з відповідачем, воно є його особистою приватною власністю, згідно зі ст. 57 СК України, так як придбано за особисті кошти, які були у позивача ще до шлюбу з [PERSON] . Відповідач не заперечує, що вказане у позовній заяві майно є особистою приватною власністю позивача, однак вона не бажає оформити його право власності на це майно в установленому законом порядку. У зв`язку з зазначеними обставинами позивач був змушений звернутися до суду з цим позовом. Просив прийняти рішення, яким визнати його - [PERSON] , ІПН [NUMBER] , особистою приватною власністю наступне майно: 1) квартиру [ADDRESS] . 2 ) Автомобіль ГАЗ 3302 ПБ, спеціалізований вантажний фургон, 2010 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . 3) Автомобіль ГАЗ 3302, спеціалізований вантажний фургон, 2006 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . 4) Автомобіль ГАЗ 33021 КФА-ЗП, спеціалізований вантажний фургон, 2003 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] [NUMBER] [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . 5) Автомобіль ГАЗ 33021-1212, спеціалізований вантажний фургон, 2002 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] [NUMBER] [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути за їх відсутності, позовні вимоги задовольнити, Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак також надала до суду заяву, в якій вимоги позивача визнала у повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення, за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 27 серпня 2016 року, про що було складено відповідний актовий запис № 367, прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] » (Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 27.08.2016 року) (а.с.18). З договору купівлі-продажу квартири, посвідченим 10.11.2016 року приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Панченко А.В., зареєстрованому в реєстрі за № 5064, слідує, що [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , загальною площею 64,5 м2, житловою площею 38,6 м2. Право власності на вищевказану квартиру зареєстроване на праві приватної власності за [PERSON] у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 10.11.2016 року (а.с.19-23). З наданих суду свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів слідує, що [PERSON] є власником наступних транспортних засобів: ?автомобілю марки ГАЗ, модель 3302 ПБ, спеціалізований вантажний фургон малотонажний-В, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , 2010 року випуску (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] ) (а.с.24); ?автомобілю марки ГАЗ, модель 3302, спеціалізований вантажний фургон ізотермічний-В, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , 2006 року випуску (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] ) (а.с.25); ?автомобілю марки ГАЗ, модель 33021 КФА-ЗП, спеціалізований вантажний фургон ізотермічний-В, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] [NUMBER] [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , 2003 року випуску (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] ; Договір купівлі-продажу 1443/2017/490217 від 08.06.2017 року) (а.с.26,28); ?автомобілю марки ГАЗ, модель 33021-1212, спеціалізований вантажний фургон ізотермічний-В, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] [NUMBER] [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , 2002 року випуску (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] ; Договір купівлі-продажу 1443/2018/821461 від 10.02.2018 року) (а.с.27,29). Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. В силу статті 321 ЦК України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. При цьому ст. 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерела і час його придбання. За приписами ч.1 ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (ч.2 ст.60 СК України). Відповідно до п.3 ч.1 ст.57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею (ним) за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто. За таких обставин, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя в набутті цього майна, коштами або працею. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. У разі придбання майна у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя - це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане. Тому, сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя. Крім того, суд враховує заяву відповідача [PERSON] про визнання позовних вимог [PERSON] , яка не оспорює, що майно, власником якого є [PERSON] , придбано ним за його особисті кошти. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, за винятком якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно роз`яснень п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року № 2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, права, свободи чи інтереси інших осіб не порушує, суд вважає, що позов, визнаний відповідачем, підлягає задоволенню. Підстави стверджувати, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб відсутні; також, у суду відсутні обґрунтовані сумніви щодо достовірності визнаних відповідачем обставин або добровільності їх визнання. З урахуванням викладених обставин та з огляду на те, що відповідач позов визнав і таке визнання позову прийнято судом, оскільки не суперечить закону та не порушує прав, свобод і інтересів інших осіб, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Позивач не наполягав на відшкодуванні понесених ним судових витрат за рахунок відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved