Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

06 вересня 2016 року позивач звернулася з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на своє утримання. Позовні вимоги мотивувала тим, що вони з відповідачем є батьками доньки [PERSON], яка народилась 11 липня 2014 року. Зареєстрований шлюб з відповідачем 12.09.2010 року не розірвано. З червня 2016 року відповідач проживає окремо, у добровільному порядку допомоги на утримання дитини не надає. Посилаючись на зазначені обставини та відсутність у відповідача регулярного доходу просила стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітньої доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 1 тис. грн.. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Також просила стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 500 грн. до досягненню донькою три річного віку. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, просив стягувати з нього аліменти на утримання доньки в розмірі 300 грн., а на утримання позивачки 200 грн. щомісяця Заслухавши строни, дослідивши матеріали справи, суд дійшов слідуючого. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З матеріалів справи вбачається, що сторони з 12.09.2010 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, актовий запис №4. Від шлюбу сторони мають доньку маргариту, [INFO], яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Встановлено, що відповідач матеріальної допомоги в добровільному порядку на утримання дитини не надає. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що позивач [PERSON] маючи на утриманні малолітню доньку, вправі вимагати від відповідача (батька дитини) аліменти на утримання дитини. Не заперечує цього обовязку і відповідач, не погоджуючись з розміром аліментів. Статтею 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В силу ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України). Аналіз положень ст.ст. 183, 184 СК України дає можливість для висновку, що підставами визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі є нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання ним частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. В інших випадках кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу їх батьків. Зясовано, що відповідач не працює, постійного місця роботи не має, має мінливий не регулярний дохід. Дана обставину підтвердив відповідач. Відтак, наявні підстави для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов'язку по утриманню дитини, проте, безумовно, враховується судом при визначенні розміру аліментів. \~\~\~\~\~\~\~\~Визначаючи розмір аліментів у твердій грошовій суд враховує ту обставину, що відповідач є працездатною особою, інших неповнолітніх дітей чи інших осіб на утриманні немає, і жодних стягнень з нього не проводиться, він є повнолітньою, працездатною особою, яка за законом зобовязана на належному рівні утримувати свою дитину. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ При визначенні розміру стягуваних аліментів, крім всіх наведених обставин, слід також враховувати, що прожитковий мінімум для дитини до 6 років на момент ухвалення рішення судом становить 1228 грн., тому кожен з батьків повинен у рівних частках забезпечувати потреби дитини, які не можуть бути меншими ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Визначаючи розмір стягуваних аліментів суд враховує потреби дитини з урахуванням її віку, стану здоров'я та вимоги статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», та зазначає, що аліменти в сумі 650 гривень щомісячно відповідають розміру прожиткового мінімуму, рівню інфляції та чинному законодавству України. \~\~\~\~ Що стосується вимог про стягнення коштів на утримання дружини то суд виходить з наступного. За правилами ч. ч. 2,4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таке право зберігається за дружиною і після розірвання шлюбу. За умови, що суду не було надано доказів того, що відповідач має доходи, висновок про те, що він може надавати матеріальну допомогу колишній дружині зробити не можливо, однак оскльки відповідач визнав позов в цій частині частково на суму 200 грн., то позов в цій частині підлягає частковому задоволенню на визнану суму. Відповідно до ст..88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави.

Outcome: partial