Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-22 00:00:00

06.05.2020 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначено, що [INFO] у сторін по справі народилась спільна дитина - [PERSON] , а 27.02.2004 сторони у справі уклали шлюб. На теперішній час шлюб між сторонами розірвано. Спільна дитини проживає разом із позивачем [PERSON] , відповідач [PERSON] проживає окремо, на утриманні інших осіб не має, є працездатною особою, а тому може сплачувати аліменти. Посилаючись на вказані вище обставини, позивач просив суд стягнути з відповідача [PERSON] на його користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 08.05.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні, з повідомленням (викликом) учасників справи на 29.05.2020 року, яке було відкладене на 23.06.2020 у зв`язку із першою неявкою у судове засідання відповідача. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник-адвокат Штабовенко Д.В. не з`явились, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, на задоволенні позову наполягає, проти заочного розгляду не заперечував. Відзиву на позов відповідач [PERSON] не подавала, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи шляхом направлення судових повісток за зареєстрованою адресою її місця проживання та за адресою фактичного місця проживання, що відповідає положенням п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання двічі не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи не подавала. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причини, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення спору, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, в порядку ст. 280 ЦПК України, та ухвалити заочне рішення. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданим 27.02.2004 Відділом реєстрації актів цивільного стану Хортицького районного управління юстиції м. Запоріжжя, відповідний актовий запис № 169. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.10.2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 27.02.2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Хортицького районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис 50, розірвано. У позові позивач [PERSON] зазначив, що дитина [PERSON] проживає разом із ним, а відповідач [PERSON] мешкає окремо. Як вказує позивач, відповідач [PERSON] інших осіб на утримані не має, отримує дохід, та є працездатною особою. В добровільному порядку питання щодо надання аліментів, позивач та відповідач не вирішили. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину, до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти ) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або ) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи те, що відповідачем відзиву на позов не надано, як і не надано жодного доказу на спростування обставин, викладених у позові [PERSON] , суд встановив, що неповнолітня дитина сторін у справі проживає разом з батьком, а відповідач є працездатною та має можливість надавати допомогу на утримання доньки. Як передбачено ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частиною першою ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З огляду на зазначене, враховуючи позицію відповідача, яка вказаний розмір аліментів не оспорювала, доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти у такому розмірі за своїм матеріальним станом суду не надала, суд доходить висновку, що вимоги позивача про стягнення аліментів підлягають задоволенню, а тому із відповідача необхідно стягнути аліменти на користь позивача в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06.05.2020 року до повноліття дитини. Такий розмір аліментів суд вважає обґрунтованим і достатнім, та таким, що суттєво не вплине на майновий стан відповідача. Крім того, враховуючи те, що позивач на підставі вимог Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору за заявленими позовними вимогами, у відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved