Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

05 березня 2015 року в суд звернулося публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі по тексту\~ПАТ КБ «Приватбанк») з позовом до [PERSON] і [PERSON] з вимогою стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором №ROVWGA00001869 від 27 серпня 2007 року, обчислену за період часу з 28.08.2007 року до 23.02.2015 року включно, в загальній сумі 77429 доларів США 76 центів, що еквівалентно 2194359,40 грн. за курсом 28,34 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом в сумі 19354 доларів США 19 центів, заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 21040 доларів США 42 центи, пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором в сумі 34235 доларів США 15 центів, заборгованість по комісії за користування кредитом 2800 доларів США. 18.10.2017 року представник позивача подав уточнену позовну заяву з позовними вимогами в яких просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором №ROVWGA00001869 від 27 серпня 2007 року, обчислену за період часу з 28.08.2007 року до 03.10.2017року включно, в загальній сумі 81685 доларів США 83 центів, що еквівалентно 2176927,37грн. за курсом 26,65грн., в тому числі: заборгованість за кредитом в сумі 19234 доларів США 87 центів, заборгованість по відсоткам за користування кредитом в сумі 31410 доларів США 96 центів, пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором в сумі 27000 доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом 4040 доларів США. Згідно з доводами позивача відповідно до укладеного договору №ROVWGA00001869 від 27 серпня 2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 20\~000 доларів США на термін до 24.08.2017 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,92% в місяць. У порушення ст.ст.526,\~527,\~530,\~1054 ЦК України\~та умов договору відповідач не виконав належним чином зобов`язання за вказаним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник [PERSON] повинен надавати банку (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Позичальник зобов`язується повернути суму кредиту, процентів, комісії відповідно до договору та графіку погашення кредиту. Починаючи з 30.09.2007 року до 24.08.2017 року, [PERSON] повинен до 30 числа кожного місяця, рівними платежами, сплачувати ПАТ КБ «Приватбанк» суму у розмірі 317 доларів США 69 центів. У вказаній уточненій позовній заяві ПАТ КБ «Приватбанк» зазначено про відсутність заперечень щодо розгляду справи за відсутності сторін та ухвалення заочного рішення суду. 01.03.2018 року відповідачі подали до суду письмові заяви, в яких просять суд відмовити у задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк», заявленого до них про стягнення боргу за кредитним договором. У вказаних заявах відповідачі також просять суд застосувати правила спливу строку позовної давності. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав зазначених у позовній заяві. Просив позов задовольнити. Відповідачі у судовому засіданні просили відмовити повністю у задоволенні позову у зв`язку із спливом строку позовної давності. З`ясувавши доводи представника позивача ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачів, суд дослідив і оцінив в сукупності письмові докази, наявні в матеріалах справи, дійшов висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити у зв`язку зі спливом позовної давності. Такий висновок суду ґрунтується на наступних обставинах справи. Судом встановлено, що між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк» укладено кредитний договір №ROVWGA00001869 від 27 серпня 2007 року (надалі Договір). Згідно п.7.1 Договору ПАТ КБ «Приватбанк» зобов`язується надати [PERSON] кредитні кошти шляхом видачі готівки у розмірі 20\~000 доларів США на термін до 24.08.2017 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,92% в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Пунктами 2.2.2.,2.2.3 Договору [PERSON] зобов`язувався сплачувати відсотки за користування кредитом та винагороду ПАТ КБ «Приватбанк» Згідно п. 4.1 Договору ПАТ КБ «Приватбанк» при порушенні [PERSON] будь-якого зобов`язання, передбаченого п.п. 2.2.2.,2.2.3 Договору, має право нараховувати пеню у розмірі 0,15% від суми простроченого платежу. [PERSON] отримав кредит шляхом видачі готівки у розмірі 20\~000 доларів США, що підтверджується копією ордера розпорядження про надання кредиту від 28.08.2007 року. Відповідно до наданого ПАТ КБ «Приватбанк» розрахунку 21.04.2009 року [PERSON] було здійснено останній платіж на погашення кредитних зобов`язань по Договору. У зв`язку з порушенням зобов`язань за Договором [PERSON] станом на 03.10.2017 року має заборгованість перед ПАТ КБ «Приватбанк» за кредитом в сумі 19234 доларів США 87 центів, по відсоткам за користування кредитом в сумі 31410 доларів США 96 центів, пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором в сумі 27000 доларів США та заборгованість по комісії за користування кредитом 4040 доларів США. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання, згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Згідно ст.1054 ЦК України,\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На підтвердження вимог про неналежне виконання [PERSON] умов Договору позивач надав розрахунок заборгованості за кредитним Договором, згідно з яким станом на 03.10.2017року заборгованість відповідача перед позивачем становить 81685 доларів США 83 центів, що еквівалентно 2176927,37грн. за курсом 26,65грн. Разом з тим, встановлено, що ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось в суд з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним Договором 05.03.2015року, а відповідачі просили застосувати позовну давність до позовних вимог позивача. Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Підставою для відмови у позові є сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі (ч.4 ст.267 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України). За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України). Тобто, позовна давність застосовується лише за наявності порушеного права особи. Так, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5 ст.261 ЦК України). Згідно частини першої статті 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, в силу частини третьої статті 264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново. Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. Вимога (повідомлення) щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором на адресу відповідача датується 17.01.2015 року. Згідно Договору позивач має право вимоги дострокового повернення кредиту від відповідача у разі порушення останнім терміну сплати будь-якого платежу. У відповідності до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу Із матеріалів справи встановлено, що останній платіж в рахунок погашення заборгованості за кредитним Договором [PERSON] внесено 21.04.2009 року. Зазначене свідчить, що звернувшись в суд з даним позовом 05.03.2015 року позивач пропустив встановлений законом 3-річний строк позовної давності, оскільки перебіг строку позовної давності щодо повернення кредиту в повному обсязі почався з 25.05.2009 року (строк чергового погашення заборгованості за кредитом після внесення останнього платежу), відповідно до п.7.1 Договору. При цьому позивачем не надано суду належних і допустимих доказів, які свідчили б про те, що було узгоджено будь-які інші строки позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки, пені, штрафів. За таких обставин, враховуючи, що відповідачі подали заяви про застосування строку позовної давності, останній платіж\~по кредиту\~за Договором\~ [PERSON] \~здійснив 21.04.2009\~року,з\~позовом до\~суду позивач\~звернувся лише\~05.03.2015\~року,\~то суд\~вважає,\~що в\~задоволенні позову ПАТ\~КБ «Приватбанк»\~до [PERSON] \~і [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним Договором слід відмовити в зв`язку зі спливом позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі. На підставі ст.ст.256,\~257, ч.1 і п.1 ч.2 ст.258, ст.260, ч.ч.1,\~5\~ст.261, ст.266, ч.ч.3,\~4\~ст.267 ЦК України,

Outcome: dismissed