Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

04 січня 2019 року заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правоустановчого документу, зазначивши в якості заінтересованих осіб Другу дніпровську державну нотаріальну контору, приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] Вимоги обґрунтовано тим, що у листопаді 2018 року заявник звернувся до нотаріуса із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті сестри [PERSON], якій належала квартира [ADDRESS]. Згодом постановою нотаріуса заявникові було відмовлено через те, що написання прізвища померлої у відповідному договорі купівлі-продажу (Буличєва) не збігається з її прізвищем у свідоцтві про смерть ([PERSON]), що стало причиною звернення до суду із заявою про встановлення факту належності сестрі заявника договору купівлі-продажу спадкової квартири (а.с.а.с. 1, 2). Заявник, представник Другої дніпровської державної нотаріальної контори, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] до суду не зявилися, звернувшись із заявами про розгляд справи за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до частини 1, пункту 5 частини 2 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 30.01.1997 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого у реєстрі за №94, належить квартира [ADDRESS] (а.с. 12). 27 листопада 2010 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все своє майно заявникові (а.с. 11). 28 травня 2018 року [PERSON] померла (а.с. 13). 07 листопада 2018 року заявник через свою представницю звернувся до Другої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] у вигляді вказаної квартири та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Постановою державного нотаріуса Другої дніпровської державної нотаріальної контори [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії заявникові було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що написання прізвища померлої у договорі купівлі-продажу від 30.01.1997 року (Буличєва) не збігається з її прізвищем у свідоцтві про смерть ([PERSON]) (а.с. 6). Між тим, той факт, що вказаний договір купівлі-продажу належить саме [PERSON] підтверджується результатами системного аналізу усієї сукупності матеріалів справи, а саме: -технічним паспортом на квартиру №106 в житловому будинку №8 по вул. Будьонного (тепер [PERSON]), у якому зазначені прізвище, імя, по батькові власниці ([PERSON]) та підстави набуття нею права власності (договір купівлі-продажу від 30.01.1997 року) (а.с.а.с. 7 9); -паспортом громадянина України серії АН №778887, виданим 31.03.2009 року Ленінським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області на імя [PERSON], [INFO], уродженки [INFO], у якому зазначене місце її проживання (м. Дніпропетровськ, вул. Будьонного, 8/106) (а.с. 10); -заповітом, посвідченим 27.11.2010 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], у якому зазначені прізвище, імя, по батькові заповідачки ([PERSON]), дата та місце її народження (23.05.1941 року, м. Біломорськ Архангельської області), а також місце її проживання (м. Дніпропетровськ, вул. Будьонного, 8/106) (а.с. 11); -договором купівлі-продажу від 30.01.1997 року, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованим у реєстрі за №94, у якому зазначені імя та по батькові покупця ([PERSON]) (а.с. 12); -свідоцтвом про смерть серії І-КИ №810284, виданим Новокодацьким районним у м. Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (актовий запис №1215), у якому зазначені прізвище, імя, по батькові померлої ([PERSON]), а також дата та місце її народження (23.05.1941 року, м. Біломорськ Архангельської області) (а.с. 13). Ураховуючи викладене, суд доходить висновку про те, що подана заява підлягає задоволенню. Встановлення цього факту не суперечить чинному законодавству і не порушує чиїх-небудь прав або охоронюваних законом інтересів. У порядку статті 141 ЦПК судові витрати у справі необхідно віднести на рахунок держави.

Outcome: approved