Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

05 жовтня 2021 року представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою доТомашівської сільської ради Фастівського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи вимоги тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS] та на земельну ділянку площею 4,5603 га цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Вільнянської сільської ради Фастівського (раніше Макарівського) району Київської області. Позивач, як єдиний спадкоємець першої черги спадкування, прийняв спадщину після смерті матері через своєчасне подання відповідної заяви нотаріусу, внаслідок чого приватним нотаріусом Фастівського районного нотаріального округу Київської області Чернишовою О.А. було відкрито спадкову справу №136/2017. 26.03.2018 року позивач отримав у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна, а саме: на квартиру [ADDRESS] . Реалізуючи своє право на спадщину, позивач звернувся до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріусом було відмовлено, з підстав відсутності правовстановлюючих документів, які б підтверджували факт права власності на земельну ділянку за спадкодавцем. Позивачу надали роз`яснення про те, що у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно - земельну ділянку вказане питання підлягає вирішенню в судовому порядку. На підставі викладеного, представник позивача просила суд визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 4,5603 га цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Вільнянської сільської ради Фастівського (раніше Макарівського) району Київської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . 06 жовтня 2021 року провадження у справі було відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 22 листопада 2021 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. В судове засідання позивач, представник позивача не з`явилися, через канцелярію суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують. Відповідач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подали заяву про розгляд справи без участі представника відповідача та ухвалити рішення відповідно до закону на підставі доказів, які містяться в справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно з`ясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 25.09.2017 року Фастівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, серія [NUMBER] /а.с.21/. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS] та на земельну ділянку площею 4,5603 га цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Вільнянської сільської ради Фастівського (раніше Макарівського) району Київської області. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 26.03.2018 року приватним нотаріусом Фастівського міського нотаріального округу Київської області Чернишовою О.А., [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину після смерті матері - [PERSON] на частину спадкового майна, а саме: на квартиру [ADDRESS] /а.с.9-11/. Реалізуючи своє право на спадщину, позивач звернувся до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом приватним нотаріусом Фастівського районного нотаріального округу Київської області Чернишовою О.А. було відмовлено, з підстав відсутності правовстановлюючих документів, які б підтверджували факт права власності на земельну ділянку за спадкодавцем. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №768149 від 08 жовтня 2010 року, земельна ділянка площею 4,5603 га цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Вільнянської сільської ради Фастівського (раніше Макарівського) району Київської області /а.с.12-13/ належала [PERSON] (рідному брату позивача та сину спадкодавиці). Після смерті [INFO] [PERSON] /а.с.14/ спадщину прийняла єдина спадкоємиця першої черги - його мати [PERSON] в силу вимог ч. 3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується записами в будинковій книзі на квартиру [ADDRESS] . Заяв ні про прийняття спадщини після смерті сина [PERSON] , ні про відмову від неї за життя [PERSON] до нотаріальної контори не подавалось, документи на спадкову земельну ділянку на своє ім`я нею не отримувались. Враховуючи вищезазначене, у позивача відсутні умови одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право власності на спадкову земельну ділянку. Проаналізувавши обставини справи, оцінивши представлені сторонами в порядку ст. 76 ЦПК України докази в їхні сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., зокрема, в ст.1 Першого протоколу до неї (ратифіковано законом України від 17.07.1997р. №475/97-ВР), яка є складовою правової системи відповідно до ст. 9 Конституції України. Так, відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст.16 Цивільного кодексу України). Об`єктами права власності є будь-які речі (майно). Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки (ст.179 ЦК України). Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до п. 3.3 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4/13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що «у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв`язку з їх втратою та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди, в основному, задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно». Також, у даному Листі, зазначено, що «найпоширенішою причиною звернення особи в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем». Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тобто, передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. Стаття 328 ЦК України встановлює, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що спадкодавець за життя набула у власність земельну ділянку площею 4,5603 га цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Вільнянської сільської ради Фастівського (раніше Макарівського) району Київської області, однак не встиглаза життя здійснити державну реєстрацію земельної ділянкиу відповідних органах. Суд вважає доведеним, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті матері - [PERSON] , фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, тому набув право спадкування, але в зв`язку з відсутністю державної реєстрації правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно, не має можливості переоформити на своє ім`я спадщину, саме тому у суду є всі підстави для визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом, оскільки іншого порядку визнання права власності в порядку спадкування при відсутності державної реєстрації правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно не існує. На підставі викладеного,

Outcome: approved