Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-13 00:00:00

05.10.2018 року заступник керівника Миколаївської місцевої прокуратури №1 звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом в інтересах держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації, Миколаївської обласної дитячої клінічної лікарні Миколаївської обласної ради до [PERSON] , в якому просив стягнути з відповідача на користь держави в особі Миколаївської обласної дитячої клінічної лікарні Миколаївської обласної ради (далі - МОДКЛ) витрати на лікування потерпілої від злочину [PERSON] у розмірі 24328,86 грн. Вимоги мотивовані тим, що в наслідок ДТП [PERSON] , [INFO] спричинено тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, у з в`язку з чим вона перебувала на лікуванні в МОДКЛ. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 21.06.2018 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за злочин, передбачений ч.1 ст.286 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, кримінальне провадження закрито, цивільний позов прокурора до відповідача про стягнення витрат на лікування залишено без розгляду. Ухвалою Центрального районного суду від 10.10.2018 року зазначена позовна заява була направлена до Заводського районного суду м. Миколаєва за підсудністю. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.12.2018 року головуючим суддею визначено Боброву І.В.. Ухвалою суду від 03.01.2019 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 26.02.2019 року до участі у справі у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору залучено ПАТ «Страхова Група ТАС», у зв`язку з чим у підготовчому судовому засіданні оголошено перерву. Ухвалою суду від 19.04.2019 р. закрито підготовче судове засідання, а справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав на суму 18293,35 грн., просив їх задовольнити. Відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Представник третьої особи до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно належним чином, причини неявки суду не повідомив. Письмових пояснень, клопотань до суду не надсилав. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Судом встановлено, що 06.06.2017, близько 13:50 год., [PERSON] керував технічно справним автомобілем «Mitsubishi Galant», реєстраційний номер [NUMBER] , рухався у денний час доби по сухій прямій ділянці проїзної частини вул. Лягіна, зі сторони вул. Спаської в напрямку вул. Потьомкінської зі швидкістю близько 30-40 км/год. Рухаючись у зворотному напрямку, при проїзді нерегульованого перехрестя нерівнозначних доріг вул. Лягіна та вул. Велика Морська, [PERSON] , в порушення вимог п.п. 2.3 «б», 12.3, 18.1 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), не маючи перешкод на смузі свого руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, при наближені до нерегульованого світлофором пішохідного переходу, на якому перебували пішоходи, своєчасно не вжив заходів для зниження швидкості, аж до повної зупинки керованого ним легкового автомобіля, не переконався що на пішохідному переході відсутні пішоходи, для яких може бути створена перешкода чи небезпека,продовжив рух у вибраному ним напрямку, внаслідок чого допустив контактування передньою центральною і лівою частинами автомобіля з пішоходами, які з права на ліво перетинали проїзну частину вул. Лягіна по нерегульованому пішохідному переходу, позначеному інформаційно-вказівними дорожніми знаками 5.35.1 та 5.35.2 додатку 1 та дорожньою розміткою 1.14.1 «білого кольору» додатку 2 ПДР України. Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди малолітньому пішоходу [PERSON] , [INFO] , спричинені тілесні ушкодження у вигляді розтрощеної рани тилу правої стопи, нижньої третини гомілки, гомілковостопного суглоба, саден нижніх кінцівок, які згідно висновку судово-медичної експертизи від 30.08.2017 № 1219, відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалості розладу здоров`я. У зв`язку із отриманими внаслідок дорожньо-транспортної пригоди тілесними ушкодженнями [PERSON] перебувала на лікуванні в Миколаївській обласній дитячій клінічній лікарні Миколаївської обласної ради. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 21.06.2018 у кримінальній справі № 490/7526/17 [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, а кримінальне провадження закрито. Заявлений прокурором цивільний позов до [PERSON] про стягнення витрат на лікування потерпілої від кримінального правопорушення зазначеною ухвалою суду залишено без розгляду. Відповідно до ч.1 ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Згідно з п.3 Постанови Пленуму ВСУ «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» № 11 від 07 липня 1995 року, питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України N 545 від 16 липня 1993 року. Пунктами 2, 3, 4 вказаного Порядку передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003(у) або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами. Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного державного бюджету (Республіки Крим, місцевого чи регіонального самоврядування), або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Згідно довідки Миколаївської обласної дитячої клінічної лікарні Миколаївської обласної ради від 01.09.2017 № 221, [PERSON] знаходилася на стаціонарному лікуванні в ортопедо-травматологічному відділенні лікарні 38 ліжко-днів у період з 06.06.2017 по 14.07.2017. Вартість стаціонарного лікування [PERSON] за вказаний період склала 18293,35 грн. Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також визнання відповідачем позовних вимог, суд вважає за необхідне даний позов задовольнити частково та стягнути з [PERSON] на користь держави в особі Миколаївської обласної дитячої лікарні Миколаївської обласної ради витрати на лікування потерпілої від злочину [PERSON] у розмірі 18293,35 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути в дохід бюджету судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: partial