Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

04 січня 2018 року [PERSON] звернулася з позовом про визнання за нею права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться по [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер її батько [PERSON]. За життя він склав заповіт, яким все своє майно заповів позивач дітям: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Зазначає, що прийняла спадщину шляхом вступу у володіння спадковим майном, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадковий житловий будинок. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримав, просить позовні вимоги задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, подала суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги визнала, проти задоволення позовних вимог позивача не заперечила. Крім цього, надала в судове засідання для огляду будинкову книгу. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому частиною 2 статті 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши та оцінивши докази, приходить до висновку про те, що позов підставний та підлягає до задоволення з огляду на таке. Відповідно до пунктів 4, 5 Прикінцевих і перехідних положень Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), який набрав чинності з 1 січня 2004 року, цей Кодекс застосовується до цивільних правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким зі спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Отже, до спірних правовідносин слід застосовувати законодавство, що діяло на час відкриття спадщини, тобто Цивільний Кодекс, прийнятий 1963 року (далі - ЦК УРСР). Згідно зі статтями 524, 527, 529 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Судом, з матеріалів справи та наданої в судове засідання нотаріусом копії спадкової справи 94-2017, заведеної після смерті [PERSON], встановлені наступні обставини. Спадкодавець [PERSON] помер [INFO] (аркуш справи 7). Заповіт, складений [PERSON], посвідчений нотаріусом Старовижівської державної нотаріальної контори 22 грудня 1995 року (аркуш справи 10), не змінений та не відмінений (аркуш справи 34). Відповідно до заяви, наявної в матеріалах спадкової справи та поданої до нотаріуса, позивач прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном (аркуш спадкової справи 1-зворот). Спадкоємці за заповітом [PERSON], [PERSON] спадщину не приймали, від належної частки спадкового майна відмовились (аркуш справи 13, 43-зворот). Спадкоємець [PERSON] за життя спадщину не приймала, на момент смерті спадкодавця проживала окремо (аркуш справи 46-49), померла [INFO] (аркуш справи 43). Інших спадкоємців за заповітом, за законом, чи таких, що мають право на обов'язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] немає. Таким чином судом встановлено, що позивач в установленому законом порядку прийняла спадщину, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, зокрема житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться по [ADDRESS], через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів, про що нотаріусом винесена відповідна постанова (аркуш справи 12). Згідно з довідкою, виданою виконавчим комітетом Смідинської сільської ради Старовижівського району Волинської області від 02 листопада 2017 року № 1187 (аркуш справи 6), підтверджується право спадкодавця [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS]. Позивачем виготовлено Технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] (аркуш справи 14-18). Із заяви, поданої відповідачем до суду убачається, що відповідачу, як спадкоємцю за правом представлення після смерті матері [PERSON], було відомо про відкриття спадщини, позовні вимоги визнала в повному обсязі (аркуш справи 45). Дані обставини, в силу вимог статті 206 ЦПК України, серед інших, є підставою для задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Таким чином суд приходить до переконання, що зазначений житловий з господарськими будівлями та спорудами будинок входить до складу спадщини, на яку у позивача виникло право після смерті спадкодавця [PERSON] (в силу вимог статтей 549 ЦК УРСР), а тому у є всі законні підстави для визнання за нею права власності на це майно в порядку спадкування. Враховуючи зазначені вище обставини справи та правові норми, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS], що залишилося після [PERSON], який помер [INFO].

Outcome: approved