Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

04 травня 2018 року представник Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» надіслав засобами поштового зв'язку на адресу суду позовну заяву до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 565175 грн. 34 коп. та витрати на судовий збір. В обґрунтування заявленого позову Публічне акціонерне товариство «Державний Ощадний банк України», посилається на те, що відповідно до кредитного договору № 7645 від 09 січня 2008 року, укладеного між Відкритим акціонерним товариством «Державний Ощадний банк України», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Державний Ощадний банк України», та [PERSON], остання отримала кредит у розмірі 180644 грн., зі сплатою 15% річних за користування кредитом із кінцевим терміном повернення 08 січня 2028 року. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим, станом на 14 березня 2018 року у відповідача перед позивачем виникла заборгованість на загальну суму 565175 грн. 34 коп., яка складається з простроченої заборгованості за кредитом - 174622 грн., заборгованості за відсотками - 12750 грн. 78 коп., пені - 98352 грн. 76 коп., інфляційного нарахування - 238837 грн. 63 коп., трьох процентів річних від суми заборгованості - 40612 грн. 17 коп. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримав, просив суд розглянути справу за його відсутності, та проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання повторно не з'явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, про причину неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву не надала. Суд, враховуючи думку представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 09 січня 2008 року за договором про кредит № 7645, укладеним між Відкритим акціонерним товариством «Державний Ощадний банк України», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Державний Ощадний банк України», та [PERSON], остання отримав кредит у розмірі 180644 грн., зі сплатою 15% річних за користування кредитом із кінцевим терміном повернення 08 січня 2028 року (п. 1.1, 1.2 кредитного договору). Однак, відповідач в порушення умов договору не виконала взятих на себе обов'язків, у зв'язку з чим станом на 14 березня 2018 року у відповідача перед позивачем виникла заборгованість на загальну суму 565175 грн. 34 коп., яка складається з простроченої заборгованості за кредитом - 174622 грн., заборгованості за відсотками - 12750 грн. 78 коп., пені - 98352 грн. 76 коп., інфляційного нарахування - 238837 грн. 63 коп., трьох процентів річних від суми заборгованості - 40612 грн. 17 коп. Відповідно до п.1.5 кредитного договору, позичальник зобов'язується щомісячно до останнього числа місяця, наступного за звітним проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 752,68 грн. та сплачувати проценти нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом. Відповідно до п. 5.2. кредитного договору за порушення взятих на себе зобов'язань по поверненню основної суми кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежів за цим договором, позичальник зобов'язується сплатити на користь банку пеню в розмірі 17 % від суми несплаченого платежу, за кожний день прострочення. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК). Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з нормою ст. 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК). Одним з видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено в ст.1050 ЦК. Якщо договором установлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги доведені матеріалами справи, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved