Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-02 00:00:00

05 червня 2018 року позивач звернулась до Сихівського районного суду м.Львова з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 22.02.14. в Сихівському відділі ДРАЦС РС ЛМУЮ, актовий запис № 31. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 22.02.14. між ними було укладено шлюб, в якому мають двох дочок. Через поведінку відповідача з серпня 2014 року в сім*ї виникали конфлікти, що призвело до розпаду сім*ї. З кінця 2017 року вони не підтримують подружніх відносин, а з 29 травня 2018 року проживають окремо. Неодноразові спроби примиритись позитивних наслідків не дали. Тому настоює на розірванні шлюбу та просить позов задоволити. Позивач заявлений позов підтримала, настоявши на тому, що примирення категорично заперечує та вважає неможливим відновлення сім*ї. Відповідач у судове засідання не з'явився, позов не заперечив, хоча належним чином повідомлявся про час, місце та дату розгляду справи. З урахуванням наведеного та думки позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Заслухавши позивача, з*ясувавши обставини справи та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, повно та всебічно з'ясувавши фактичні взаємини сторін, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Сихівським відділом ДРАЦС РС ЛМУЮ, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 22 лютого 2014 року, про що зроблено актовий запис в книзі реєстрації шлюбів за № 31, та позивачу після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище [PERSON]. У шлюбі в сторін народилась донька [PERSON], [INFO]; як ствердила позивач, дочка [PERSON], [INFO]., є усиновленою відповідачем. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. За ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так сторони, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з 22.02.14., міцної сім'ї не утворили. Між ними систематично з серпня 2014 року виникали непорозуміння, які привели до розпаду сім'ї. Як ствердила у суді позивач, причиною цьому стала поведінка відповідача. З кінця 2017 року сторони не підтримують подружні відносини, а з 29.05.18. проживають окремо. Як вбачається з тверджень позивача, протягом тривалого часу вона намагалась зберегти сім*ю, проте такі спроби позитивних наслідків не дали - їх взаємовідносини не змінились. Позивач категорично ствердила суду, що втратила до відповідача почуття любові, без чого повноцінна сім'я існувати не може, і відновлення сімейних стосунків неможливе; переконана, що не буде більше вживати заходів для збереження формально існуючого шлюбу. За наведених обставин суд доходить висновку про суперечливість моральним засадам суспільства подальшого вжиття судом заходів щодо примирення подружжя, яке з 2014 року і по даний час не відбулось, незважаючи на неодноразові спроби позивача, як ствердила остання, та з урахуванням засад шлюбу, який ґрунтується на спільних почуттях любові й поваги подружжя та на їх вільній згоді. Враховуючи викладене, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам сторін. Зазначені обставини мають істотне значення для прийняття рішення про розірвання шлюбу. Сім*я сторін розпалась остаточно, та шлюб існує формально. Тому суд вважає необхідним такий розірвати. На підставі ст.105, 110, 112 Сімейного Кодексу України, та

Outcome: approved