overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

05.05.2015р. позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем по справі одружились 12.11.2007 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З лютого 2015 року вони припинили спільне сімейне життя, причиною розпаду родини з'явилася та обставина, що чоловік зловживає спиртними напоями, через що вони втратили повагу до друг друга, спільне життя не можливе. Вони проживають в різних помешканнях, не ведуть спільне господарство, стосунки між ними як чоловіка та жінки припинені. Вважає, що шлюб розпався остаточно й родину зберегти неможливо. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву, в якій просила справу слухати в її відсутність, на заявлених вимогах наполягала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій просив справу слухати в його відсутність, не заперечував проти задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 12.11.2007р., від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюб у сторін повторний. З лютого 2015 року сторони не проживають разом, сумісне господарство не ведуть. Будь який спір на час винесення рішення про розподіл сумісно нажитого майна у сторін відсутній. Вислухавши сторони по справі, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, враховуючи той факт, що позивачка категорично не бажає зберігати сімейні відносини, перспектива відновлення родини втрачена, відсутність майнової суперечки між подружжям на час розірвання шлюбу, суд, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України, шлюбу припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Відповідно до ст.110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що доводи позивачки про розпад родини і неможливість надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Крім того, у відповідності зі ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

05.05.2016 заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, мотивуючи свої вимоги наступним. Батько заявника - [PERSON], народився [INFO] та помер [INFO] на тимчасово окупованій території в м. Донецьку. Відповідне свідоцтво було видано, але воно не є офіційним документом, тому має бажання встановити цей факт в судовому порядку. Встановлення даного факту необхідне як для отримання відповідного свідоцтва, так і для подальшого оформлення спадщини щодо майна померлого батька. В судовому засіданні заявник підтримала заяву з підстав, викладених судом вище. Заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися. Заслухавши заявника та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. З матеріалів справи вбачаєтся, що заявник є донькою [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, згідно якого батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], та свідоцтвом про шлюб, згідно якого [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] 10.10.2008 року та після реєстрації шлюбу взяла прізвище чоловіка. Згідно лікарського свідоцтва про смерть [NUMBER] від 22.02.2016 року [PERSON], [INFO], помер [INFO] в м. Донецьку. На підтвердження данного факту заявник також наддала свідоцтво про смерть, видане органами невизнаної республіки. Відповідно до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян на тимчасово окупованій території» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Зважаючи на викладене, з урахуванням правового висновку ВСУ, висловленого в постанові №6-934цс15 від 09.12.2015 року, суд приходить до висновку, що поданих заявником документів достатньо для встановлення факту смерті її батька в м. Донецьку в лютому 2016 року. Згідно ч.4 ст.257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. В той же час, суд акцентує увагу заявника на тому, що рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів (ч.2 ст.259 ЦПК України) На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

05.05.2016 позивач звернувся до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 22 січня 2011 року він перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого в них є дитина: [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що в останні час в них з відповідачем виникли різні погляди на життя, вони припинили шлюбні відносини та спільне господарство не ведуть. Позивач неодноразово проводив бесіди з відповідачем, які бажаних результатів не дали, в зв'язку з чим вирішив розірвати шлюб. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги та викладені в позовній заяві обставини повністю підтримав, пояснив, що позивач вважає примирення неможливим, а також просить залишити понесені судові витрати за позивачем. Відповідач повторно в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причину неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи без її присутності не подала. Відповідно до вимог ст. ст. 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач не заперечує. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 22 січня 2011 року у виконавчому комітеті Глибоцької сільської ради Бориспільського району Київської області, про що зроблений актовий запис № 1 (а.с.5), від якого у сторін [INFO] року народилась дочка [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.6). Сторони згідно з поясненнями представника позивача стосунків не підтримують, проживають окремо, позивач вважає, що примирення між ними неможливе. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Судові витрати згідно з заявою представника позивача, позивач залишає за собою. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

05.05.2016 позивач звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи вимог перебувають у шлюбі, від якого мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] На даний час шлюбні відносини з відповідачем припинені, тривалий час вони проживають окремо та не ведуть спільного господарства, подальше спільне проживання і збереження сім'ї не можливі, спору про поділ спільного майна та місце проживання дитини немає, примирення між ними не можливе. В судове засідання позивач не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала суду заяву, в якій на позовних вимогах наполягає, просить їх задовольнити, і не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином і в установлений законом строк, причини неявки суду не повідомив, з заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався. При таких обставинах суд знаходить за можливе розглянути справу за відсутності сторін, в заочному порядку і винести рішення відповідно до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі з 17.04.2009, від якого вони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] Як зазначила [PERSON], шлюбні відносини з [PERSON] припинені, вони окремо проживають, не ведуть спільного господарства і подальше збереження сім'ї не можливе. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України, відповідачем не представлено жодних доказів на спростування доводів позивача. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи вищевказані обставини справи, суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалася повністю, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому вважає за необхідне позов задовольнити. З огляду на те, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесенні ним судові витрати на оплату судового збору у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

05.05.2016 позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послалася на неможливість спільного проживання з відповідачем однією сімєю через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя та фактичне припинення сімейних відносин. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала і наполягала на їх задоволенні. Вона відмовилася від надання судом строку на примирення з відповідачем і повідомила про відсутність наміру змінювати своє прізвище на дошлюбне. Відповідач не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 26.08.2000 і мають спільну малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сімї. Сторони припинили сімейні відносини і не ведуть спільне господарство. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка; примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи те, що позивач відмовилася від примирення, при цьому не бажає збереження шлюбу та спільного проживання однією сімєю з відповідачем, заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

05.05.2016 р. [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, посилаючись на те, що у звязку із досягненням пенсійного віку він звернувся до Іллічівського обєднаного управління пенсійного фонду України Одеської області з метою оформлення пенсії за віком. Але йому було відмовлено у звязку з тим, що в трудовій книжі та його паспорті існують розбіжності, які не дають можливості підтвердити приналежність трудової книжки. У звязку з вищезазначеним позивач звернувся до суду з даною заявою та просить суд визнати, що трудова книжка БТ-1 №1940062 належіть йому (а.с. 2-3). В судове засідання сторони не зявились. Позивач надав заяву про розгляд справи без його участі, просив заяву задовольнити (а.с. 24). Представник заінтересованої особи Іллічівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області надав до суду заяву про розгляд справи без їх участі (а.с. 23). Дослідивши докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 256 п.6 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження, якої що зазначені в документі,не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З копій паспорта та трудової книжики [PERSON] (а.с.4-5, 9-12), вбачається, що вказані документи належать [PERSON] Докази на а.с. 4-5, 6, 7, 8 підтверджують, що позивач народився [INFO], а в трудовій книжці за БТ-1 №1940062 дата його народження помилково вказана 14.05.2016 р. (а.с. 9-12). Виправлення помилки не є можливим в звязку з ліквідацією установи, яка видала трудову книжку з помилкою (а.с. 24). Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

05.05.2016р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем вони мають одну малолітню диину доньку [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться у неї на утриманні. Відповідач проживає окремо від родини, не надає матеріальну допомогу, хоча має таку можливість. В даний час вона ніде не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, і має потребу в матеріальному забезпеченні. Просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини його заробітку щомісяця до досягнення дитиною трирічного віку. Позивачка в судове засідання не зявилась, але надала суду заяву, в якій просила справу слухати в її відсутність, на заявлених вимогах наполягала та просила їх задовольнити. Відповідно до судового доручення наданого до Савранського районного суду Одеської області, відповідач у судові засідання не зявляється на виклик суду, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Проаналізувавши зібрані в справі доказу, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.02.2015 року, від якого згідно свідоцтва про народження має одну малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], та батьком дитини вказано відповідача [PERSON] Відповідно до довідки з місця проживання дитина проживає разом з матірю. Згідно ч.2 ст.84 Сімейного Кодексу України, дружина, з яким проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ст.80 Сімейного Кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розглядаючи питання про розмір аліментів, враховуючи матеріальний стан відповідача, відсутність будь-яких зобовязання, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини від його доходу. Суд вважає, що цей розмір аліментів буде сприяти забезпеченню потреб позивачки. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, а позивачка при предявленні позову була звільнена від сплати судового збору, то ці витрати, відповідно до ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача у доход державного бюджету м. Краматорська в сумі 551грн. 20коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

05.05.2016 р. [PERSON] звернулася до Іллічівського міського суду з зазначеним позовом (а.с.1-2), в якому позивач просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання сторони не зявились. Позивач надала заяву, в якій\~ підтримала позов у повному обсязі та просила розглянути справу у її\~ \~ відсутності (а.с. 19). Відповідач\~ повторно до судового засідання не з'явився, про слухання справи повідомлявся належним чином (а.с. 14, 16), про причини неявки не повідомив. Судом винесена ухвала про розгляд справи у відсутності нез'явившихся учасників судового розгляду. З′ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені слідуючі факти: Сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах з 2001 р., мають спільну дитину доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 5), яка мешкає з позивачкою. Сторони на час звернення до суду не досягли домовленості з питання утримання дитини. Матеріальний та сімейний стан відповідача, його стан здоров′я дозволяють йому здійснювати допомогу на утримання дитини. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

05.05.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, який був зареєстрований 14.02.2014 року Новоград-Волинським міським відділом ДРАЦС, актовий запис № 39. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Однак, спільне життя не склалось, мають дитину [PERSON], [INFO] Перебування в шлюбі та примирення є неможливим і суперечить їх інтересам, оскільки давно втратили один до одного почуття любові та поваги, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Позивач в судове засідання не з'явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала, просила залишити їй шлюбне прізвище. Дослідивши\~\~у\~\~судовому\~\~засіданні\~\~матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.02.2014 року Новоград-Волинським міським відділом ДРАЦС, актовий запис № 39, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ТП № 138253 від 05.05.2016 р. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе. При розгляді справи суд виходив з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. А тому, враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, а тому, наявні підстави для розірвання шлюбу. Оскільки відсутній спір про місце проживання неповнолітньої дитини, яка проживає з відповідачем, суд вважає можливим при розгляді справи вирішити питання про залишення дитини на виховання матері. Відповідно до ст. 113 СК України відповідач має право на збереження шлюбного прізвища після розірвання шлюбу. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

05.05.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири 91 за адресою: м. Миколаїв вулиця Лазурна 36 «Б» і зареєстрований на Товарній Біржі «Нерухомість- Південь» від 28.07.2000 за №4536. Нотаріально даний договір не посвідчувався, що перешкоджає йому (позивачу) розпорядитися спірною квартирою. У судове засідання позивач не зявився, надав суду заяви з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. У судове засідання [PERSON], [PERSON], [PERSON] не зявились, про день слухання справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Оцінивши представлені докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що 28.07.2000 року [PERSON] уклав з [PERSON], діючою від свого імені а також від імені свого неповнолітнього сина [PERSON], [PERSON] договір купівлі-продажу нерухомого майна. Згідно договору [PERSON], діюча від свого імені та від імені свого неповнолітнього сина [PERSON], [PERSON] продали, а [PERSON] купив квартиру 91 за адресою: м. Миколаїв вул.. Лазурна 36 «Б». Даний договір був оформлений на Товарній Біржі «Нерухомість-Південь» від 28.07.2000року за №4536, а також 04.08.2000р. у МБТІ за №18489. Нотаріально даний договір не посвідчувався. Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу квартири ( житлового будинку) повинен бути нотаріально засвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недотримання цієї вимоги вабить недійсність договору. Відповідно до ст. 220 ч.2 ЦК України, якщо одна із сторін повністю або частково виконали умови угоди, що вимагає нотаріального посвідчення, суд має право визнати угоду дійсною. На підставі викладеного, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved