overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

06 грудня 2018 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 23 лютого 2013 року виконавчим комітетом Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області згідно актового запису № 19 розірвати. В обґрунтування позову вона зазначила, що 23 лютого 2013 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу у них народились діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені з липня 2013 року. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. Позивачка вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може, тому строк на примирення їм не потрібен. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, проте від неї надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача та на підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони 23 лютого 2013 року уклали шлюб (арк.с.7). Від зазначеного шлюбу у них 18 травня 2013 року народилась донька [PERSON] (арк.с.8), а 07 червня 2017 року народився син [PERSON] (арк.с.9). Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть з липня 2013 року , шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судові витрати підлягаю розподілу відповідно до\~ст.141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-12 00:00:00

06 грудня 2018 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі від травня 2014 року. Від спільного проживання сторони мають малолітню дитину. Стосунки з відповідачем розладилися. Сторони проживають окремо одне від одного, не ведуть спільного го сподарства, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сім`ю позивачка не бажає, вважає, що шлюб носить формальний характер, і просить суд шлюб розірвати (а.с.а.с. 2, 3). Ухвалою від 13.02.2019 року суд надав сторонами строк для примирення чотири місяці (а.с. 17). Позивачка у судовому засіданні підтримала заявлений позов, а відповідач визнав його. Суд, заслухавши думки сторін, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі СК) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. Згідно зі статтею 112 СК суд з`ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі від 07.10.2011 року. Шлюб зареєстровано Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції (актовий запис 725) (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу мешкатиме разом з позивачкою (а.с. 4). Від січня 2018 року сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин, мешкають окремо одне від одного. Позивачка зберігати сім`ю не бажає, вважає, що сім`я розпалася остаточно, і збереження сім`ї неможливе. Спору з приводу спільно нажитого майна між сторонами не існує. За вказаних обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані й підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

06 грудня 2018 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебували у шлюбі, від якого мають повнолітню дочку, що тепер навчається. Позивачка позбавлена можливості отримувати додаткові прибутки, а від надання їй матеріальної допомоги відповідач ухиляється. Позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки у твердій грошовій сумі щомісяця, починаючи від 06.12.2018 року і до закінчення навчання (а.с.а.с. 1, 2). Позивачка у судовому засіданні позов підтримала, зазначивши, що вона працює, але позбавлена можливості отримувати додаткові прибутки для утримання дочки, а від надання матеріальної допомоги відповідач ухиляється. Дочка навчається на другому курсі Придніпровської державної академії фізичної культури і спорту. Відповідач у суді не заперечував проти позову, зазначивши, що офіційно не працює та отримує щомісяця біля 4\~500,00 грн. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до частини 3 статті 181, частини 1 статті 182 Сімейного кодексу України (далі СК) за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя і матеріальне становище дитини, стан здоровя і матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, жінки, батьків, доньки, сина, інші обставини, які мають суттєве значення. Згідно з частиною 1 статті 185, статтею 191 СК той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня подання позову. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, від якого мають повнолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 3). [PERSON] мешкає разом з позивачкою і є студенткою другого курсу Придніпровської державної академії фізичної культури і спорту денної форми навчання, навчається на бюджетній основі (а.с. 14). Позивачка здорова, працевлаштована, але з урахуванням утримання дочки матеріально забезпечена недостатньо. Відповідач здоровий, має нестабільний заробіток, матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. За вказаних обставин суд вважає, що вимоги позивачки необхідно задовольнити, стягнувши з відповідача аліменти у розмірі 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За правилами статті 430 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) суд вважає за необхідне допустити рішення в частині стягнення коштів у межах суми платежу за один місяць до негайного виконання. У порядку статті 141 ЦПК з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у сумі 768,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-04 00:00:00

06 грудня 2018 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу дітей не має. Позивачка посилаючись на те, що вона з відповідачем спільно більше не проживає, сімейні відносини не підтримують. Майнового спору між сторонами не має. Представник позивачки в ході судового розгляду направив заяву з якої видно, що на позові наполягає просить справу розглянути в їх відсутність. Відповідач до суду не з`явився, при цьому направив заяву з якої видно, що з позовом погоджується. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З позову та матеріалів справи видно, що з лютого 2019 року сторони спільне проживання припинили, строк на примирення сторони брати не бажають. З позову який надійшов до суду спору про розподіл майна не має. При таких обставинах суд приходить до висновку, що сім?я розпалася остаточно, зберегти її не можливо. Спору щодо поділу майна між сторонами не має. Позивачка при поданні позову сплатила судовий збір в розмірі 768.40 грн., вона не ставить питання про розподіл судових витрат, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

06 грудня 2019 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду із позовом до [PERSON] (далі відповідач) про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що з 27 листопада 2007 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось через погіршення взаємин, різні характери та різні погляди на сімейне життя. Подальше спільне сімейне життя і збереження шлюбу, на думку позивача, є неможливим. У судове засідання позивач не з`явилася, проте у позовній заяві просить справу розглянути за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення судом заочного рішення (а.с. 3). Відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату та час судового засідання (а.с. 30), причин неявки суду не повідомив, заяв про відкладення судового засідання чи розгляд справи за його відсутності не подавав. Ухвалою суду 16 березня 2020 року прийнято рішення провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд доходить висновку, що позовна заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню, виходячи із такого. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 листопада 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] (а.с. 6). Від спільного шлюбу у сторін народилося двоє неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ., що підтверджується копіями свідоцтв про народження Серії [NUMBER] та Серії [NUMBER] (а.с. 7, 8). Позивач наполягає на розлученні, миритися не бажає. Причиною її рішення розірвати шлюб з відповідачем стало те, що спільне життя з відповідачем не склалось через погіршення взаємин, різні характери та різні погляди на сімейне життя. Разом сторони не проживають. Збереження шлюбу між ними неможливе. Отже, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Установленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються статтями 105, 110, 112 СК України, відповідно до яких шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам неповнолітніх дітей. Отже, з огляду на те, що судом установлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, то суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню. У зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 768,40 грн, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

06 грудня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб. Позов обґрунтовано тим, що 23 листопада 2012 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 448. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з грудня 2019 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. В зв`язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. У судове засідання позивач та відповідач не з`явились, подали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 23 листопада 2012 року сторони уклали шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 448 (а.с.8 ). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинили. Вказані обставини визнані сторонами і відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. У відповідності до ч.ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

06 грудня 2019 року [PERSON] звернулася до [PERSON] з позовом, в якому вказує, що з 14 липня 1973 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох синів: [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на те, що їх сім`я фактично розпалася, оскільки між ними виникли непорозуміння, просить постановити рішення про розірвання шлюбу. У судове засідання [PERSON] не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечує (а. с. 21). Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а. с. 20). Про причини неявки суд не повідомив, відзиву не надав. У зв`язку з тим, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, відзиву не подав, за згодою позивача було проведено заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 14 липня 1973 року сторони уклали шлюб (а. с. 6). На даний час однією сім`єю не проживають, їх сім`я фактично розпалася. Подальше спільне життя з відповідачем не можливе, оскільки це суперечить інтересам позивача. Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, у зв`язку з чим шлюб між подружжям необхідно розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача 768 грн. 40 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

06 грудня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати укладений між нею та [PERSON] шлюб, зареєстрований 19 серпня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Хортицького районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис №429. В обґрунтування позову зазначила, що відносини між сторонами зіпсовані, існують великі розбіжності в інтересах і в поглядах на життя, внаслідок чого спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Шлюбні відносини сторонами припинено. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю. Ухвалою судді від 23 грудня 2019 року у справі відкрито загальне позовне провадження, призначено проведення підготовчого засідання. Позивачка надала письмову заяву про підтримку позову, розгляд справи за її відсутності. Відповідач надав заяву, в якій зазначив, що визнає позов і просить розірвати шлюб. Справу просить розглянути за його відсутності. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 19 серпня 2005 року сторони уклали шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Хортицького районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис №429, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.6). В цьому шлюбі [INFO] народився [PERSON] . Як вказує позивач у позові, і що визнано відповідачем, сім`я остаточно розпалась, сторони з 2012 року фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо і не ведуть спільне господарство. Бажання до примирення у сторін відсутнє. Відновити шлюб неможливо, оскільки між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага. Спору щодо місця проживання неповнолітнього [PERSON] з матір`ю та щодо розподілу майна сторони на цей час не мають. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Питання про відшкодування судових витрат позивачем не ініційоване, тому судом не вирішується. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

06 грудня 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 29.04.2015 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . З початку 2019 року між ним та відповідачем фактично припинено шлюбні відносини, враховуючи психологічну несумісність через різні погляди на життя, що в свою чергу призвело до відсутності взаєморозуміння між ними. Спільного господарства на теперішній час вони не ведуть, спір про місце проживання дітей між ними відсутній. Просить шлюб, укладений між ним та відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в підготовче засідання не з`явилися, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення, просила залишити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Суд розглядає справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 05.05.2015 року, [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецької області, про що складено відповідний актовий запис за №188 та видано свідоцтво про шлюб. Прізвище дружини після укладення шлюбу - [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 15.11.2017 року Центральним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [INFO] народилась [PERSON] , батьком якої є - [PERSON] , мати - [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що фактичні сімейні відносини між подружжям припинені, сторони не мають наміру відновити сімейні стосунки, подальше сімейне життя та збереження сім`ї неможливі, тому шлюб підлягає розірванню. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved