Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

06 червня 2017 року позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання його батьком [PERSON], [INFO], внесення відповідних змін до актового запису № 4 від 01 червня 2017 року про народження дитини та просив присвоїти прізвище дитині «Євдокименко». В обґрунтування позову він зазначив, що з 2010 року знаходиться у фактичних шлюбним відносинах з відповідачкою [PERSON]. Від сумісного проживання у них 20 травня 2017 року народилась донька [PERSON], державна реєстрація народження дитини проведена відповідно до ст.135 СК України за його заявою, бо у відповідачки відсутній паспорт громадянки України і паспортний документ іноземця. Він звернувся до відділу реєстрації актів цивільного стану з заявою про визнання його батьком, проте йому було розяснено, що якщо мати і батько дитини не перебувають у шлюбі між собою походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, а також за рішенням суду. Встановити походження дитини від батька у відділ реєстрації актів цивільного стану не можливо тому, що відсутній паспорт у відповідача. Отже він вимушений звернутися до суду. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав повністю та просив задовольнити його та зазначив, що він дійсно є батьком дитини [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала у повному обсязі та не заперечувала проти його задоволення. Представник третьої особи - Павлоградського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у судове засідання не зявився, проте від нього надійшла заява, в якій він просить провести розгляд справи без участі представника, заперечень на заяву не має та покладається на розсуд суду. Вислухавши сторони та вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 2010 року проживають однією сім'єю. Від спільного проживання у [PERSON] та [PERSON] народилася 20 травня 2017 року донька [PERSON]. Запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень у відповідності до ст.135 СК України за прізвищем матері «Гавришова», а ім'я та по-батькові «Милана Олегівна» дитини записано за вказівкою матері, що підтверджено свідоцтвом про народження Серія І-КИ № 641118 від 01 червня 2017 року (арк.с.12). Відповідно до ч.1 ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно з ч.3 та ч.4 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно правових позицій, викладених у п.5 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Як зазначено у позові та підтверджено позивачем у судовому засіданні, що запис про батька в актовому записі про народження дитини [PERSON], [INFO], вчинено відповідно до ч.1 ст.135 СК України за даними матері [PERSON]. Згідно ст.ст.10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд прийшов до висновку що позов про визнання батьківства є обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки запис про батька в актовому записі про народження дитини вчинено відповідно до ч.1 ст.135 СК України, а позивач вважає себе біологічним батьком дитини. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved