Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

05 квітня 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якій просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу 09/46-НД, який зареєстрований і виданий Павлоградською товарною біржею від 29.09.2001 року, а саме двокімнатної квартири [ADDRESS] , загальною площею 26,0 кв.м., що знаходиться по [ADDRESS] . Позовна заява мотивована тим, що позивач на час існування Павлоградської товарної біржі, а саме 29.09.2001 року уклала договір купівлі-продажу двокімнатної квартири [ADDRESS] , загальною площею 45,0 кв.м. житловою площею 26,0 кв.м., р/н №09/46-НД з відповідачами. На момент укладення (час виникнення правовідносин), а це 2001 рік, згідно зі ст.227 Цивільного кодексу УССР цей договір підлягав реєстрації в бюро технічної інвентаризації м.Павлограда. Договір купівлі-продажу №09/46-НД від 29.09.2001 року був укладений на виконання біржового контракту, зареєстрованого на Павлоградській товарній біржі. При вчиненні правочину 29.09.2001 року всі дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, обидві сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, мали вільне волевиявлення, що відповідало внутрішній волі на досягнення наслідків, а саме купівлі-продажу двокімнатної квартири [ADDRESS] , загальною площею 45,0 кв.м., житловою площею 26,0 кв.м., правочин був реальним і вчинений у формі, дозволенній чинним законодавством України в 2001 році. У судове засідання позивач не з`явилась, надала суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримала, просила суд розглянути справу за її відсутності, та проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачі у судове засідання повторно не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, про причину неявки суду не повідомили. Суд, враховуючи думку позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та проаналізувавши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 29.09.2001 року між [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~яка діяла\~особисто за\~себе та\~від імені\~неповнолітнього сина\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна - двокімнатної квартири [ADDRESS] , загальною площею 45,0 кв.м., житловою площею 26,0 кв.м. У вищевказаній квартирі зареєстровано місце проживання [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою комунального підприємства «Міський інформаційно-розрахунковий аналітичний центр» Павлоградської міської ради від 19.02.2021 року №1563. Згідно довідки від 03.12.2021 року №139 Колективного підприємства Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації, право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] , станом на 02.10.2001 року на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого 29.09.2001 року Павлоградською товарною біржею за р. 09/46-НД. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно та реєстр прав власності на нерухоме майно не містить відомостей щодо вказаного нерухомого майна. Відповідно до ст. 227 ЦК Української РСР договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. Проте спеціальною нормою ч. 2 та ч. 4 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), визначено, що угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Згідно із частиною першою статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99, відповідно до п. 2 якого дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Як вбачається із матеріалів справи, між сторонами по вищезазначеній угоді було досягнуто домовленості щодо усіх істотних умов, та вказаний правочин повністю виконаний сторонами. На момент укладення угоди законодавством не було заборонено укладати та реєструвати договори купівлі - продажу нерухомості на біржах. На даний час згідно чинного законодавства угоди щодо купівлі-продажу нерухомого майна підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню. Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Згідно із ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Суд приходить до висновку про наявність законних та обґрунтованих підстав для визнання дійсним договору купівлі-продажу, зареєстрованого 29.09.2001 року Павлоградською товарною біржею за № 09/46-НД. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими. На підставі викладеного та

Outcome: approved