Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

06.10.2014 року позивач КС «Чернігівська» звернулась до Прилуцького міськрайонного суду з цивільним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки в розмірі 5 423 грн 51 к. та 243 грн 60 к. судового збору. Заявлені позовні вимоги мотивує тим, що 21.02.2014 року між [PERSON] та КС «Чернігівська» було укладено кредитний договір № СІ 98П-14 на суму 4 730 грн з нарахуванням процентів за користування кредитом в розмірі 0,16438 % від суми залишку за кожен день користування кредитом, строком на 22 фактичних місяці від дати надання позичальнику кредиту. Відповідно до умов договору [PERSON] зобов'язалась погашати заборгованість за кредитом та відсотками згідно графіка розрахунку. В порядку забезпечення виконання умов кредитного договору, 21.02.2014 року між КС «Чернігівська» та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки № СІ 98П-14, згідно з яким поручитель поручився перед кредитором за виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором від 21.02.2014 року № СІ 98П-14. За умовами укладеного договору, у випадку невиконання боржником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність. Проте, [PERSON], отримавши кредитні кошти, та відповідач по справі умови кредитного договору належним чином не виконують. Таким чином, станом на день звернення позивача до суду, а саме 06.10.2014 року наявна заборгованість у сумі 5 423 грн 51 к., з яких: заборгованість за кредитом - 4 511 грн 35 к., заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитними коштами - 912 грн 16 к. Дана обставина і змусила позивача звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. В судовому засіданні представник позивача КС «Чернігівська» заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні, мотивуючи наявністю беззаперечних підстав для покладання цивільно-правового обов'язку щодо відшкодування заборгованості за кредитним договором № СІ 98П-14 саме на відповідача по справі. Відповідач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги категорично не визнали, посилаючись на необґрунтованість та безпідставність заявленого позову, оскільки боржник [PERSON] померла, а відтак, за встановлених обставин справи, договір поруки є припиненим в силу закону. Заслухавши пояснення представників та відповідача, вивчивши і дослідивши докази по справі, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд, на виконання вимог ч.4 ст.10 ЦПК України, забезпечив сторонам змагальність процесу, створив їм відповідні умови для реалізації своїх процесуальних прав і виконання покладених на них процесуальних обов'язків, попередив про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, проте останні, відповідно до ч.2 ст.11 та ч.3 ст.27 ЦПК України, скористались на власний розсуд своїми правами щодо предмету спору. Положенням ч.1 ст.11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В судовому засіданні на підставі належних доказів встановлено, що 21.02.2014 року між [PERSON] та КС «Чернігівська» було укладено кредитний договір № СІ 98П-14 на суму 4 730 грн з нарахуванням процентів за користування кредитом в розмірі 0,16438 від суми залишку за кожен день користування кредитом, строком на 22 фактичних місяці від дати надання позичальнику кредиту. Відповідно до умов договору [PERSON] зобов'язалась погашати заборгованість за кредитом та відсотками згідно графіка розрахунку /а.с.14/. Відповідно до п.3.2.1.1 кредитного договору № СІ 98П-14 проценти за користування кредитом становлять 66% від суми кредиту (у процентному виразі) або 3 131 грн 11 к. (у грошовому виразі). В порядку забезпечення виконання умов кредитного договору, 21.02.2014 року між КС «Чернігівська» та [PERSON] був укладений договір поруки № СІ 98П-14, згідно з яким поручитель поручився перед кредитором за виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором від 21.02.2014 року № СІ 98П-14 /а.с.9/. Згідно п.3.2 договору поруки поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Поручитель відповідає по зобов'язаннях боржника в повному обсязі, тобто повернення кредиту, виплату відсотків за його користування, сплату додаткових відсотків, відшкодування збитків, завданих кредитору невиконанням або не належним виконанням боржником умов договору кредиту /а.с.9/. 17.09.2014 року померла позичальник [PERSON], що підтверджується актовим записом про смерть № 665 від 18.09.2014 року, складеним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області /а.с.25/. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Положенням п.1 ч.2 ст.11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов'язків. Статтею 598 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Так, згідно ст.608 ЦК України, зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. За змістом положень ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Положеннями статті 523 ЦК України визначено, що порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником, а згідно зі статтею 607 ЦК України зобов'язання припиняється неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна зі сторін не відповідає. Однією з підстав припинення поруки, передбаченого ч.3 ст.559 ЦК України, є переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника. Однак в такому випадку має місце цілеспрямована заміна боржника за згодою сторін, а в разі смерті боржника зобов`язання переходить до спадкоємців, причому це не тягне за собою зміну умов та обсягу відповідальності, оскільки до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцю. Таким чином, на поручителя може бути покладено відповідальність за порушення боржником обов'язку щодо виконання зобов'язання за кредитним договором у випадку смерті позичальника лише за наявності у позичальника правонаступника, який прийняв спадщину, та згоди поручителя відповідати за будь-якого нового боржника, зафіксоване в тому числі у договорі поруки. Відповідні роз'яснення містяться і в п.32 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року N 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин». Укладений сторонами договір поруки від 21.02.2014 року № СІ 98П-14 не містить обов'язку поручителя та [PERSON] виконати забезпечене порукою зобов'язання за інших, окрім позичальника [PERSON], осіб /п.2.1 договору поруки/. В матеріалах цивільної справи і відсутні будь-які докази про те, що поручитель погодився забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником та письмово вияв свою волю на збереження поруки, що була дана за первісного боржника. Більше того, незважаючи на неодноразові роз'яснення головуючого, на виконання вимог ч.4 ст.10 ЦПК України, представник позивача, всупереч ст.60 ЦПК України, відмовився заявляти клопотання як щодо з'ясування факту відкриття спадкової справи, так і щодо встановлення спадкоємців, які в силу ч.3 ст.1268 ЦК України, могли б прийняти спадщину після [PERSON], категорично наполягаючи на стягненні наявної заборгованості виключно з відповідача по справі. Крім цього, правова позиція, зміст якої полягає в тому, що на поручителя може бути покладено відповідальність за порушення боржником обов'язку щодо виконання зобов'язання за кредитним договором у випадку смерті позичальника лише за наявності у позичальника правонаступника, який прийняв спадщину, та згоди поручителя відповідати за будь-якого нового боржника, зафіксоване, в тому числі у договорі поруки, викладена Верховним Судом України в ухвалі від 18.04.2012 року при перегляді у зв'язку з винятковими обставинами. Виходячи з наведеного, враховуючи обставини справи та вимоги ст.607 ЦК України, згідно з якими зобов'язання припиняється неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна зі сторін не відповідає, суд приходить до висновку, що договір поруки, укладений між сторонами є припиненим в силу закону, що не позбавляє сторону позивача на звернення до суду з вимогами про стягнення заборгованості до правонаступників основного боржника. Суд звертає увагу, що надані письмові пояснення представника позивача з відповідно правовою позицією, які містять посилання на рішення ВССУ, що начебто узгоджуються між собою, фактично різняться за своїм змістом і висновками /а.с.26-28/. Жодне вказане судове рішення, зазначене в даних поясненнях, не містить обґрунтувань саме щодо не припинення договору поруки за аналогічних обставин. З цих же підстав та з урахуванням положень ст.88 ЦПК України не підлягають задоволенню вимоги позивача про покладення на відповідача понесених судових витрат в сумі 243 грн 60 к. /а.с.1/.

Outcome: dismissed