Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

05 вересня 2013 р. [PERSON] звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовом про встановлення факту проживання однією сім'єю з [PERSON], про поділ спільного майна подружжя та визнання права власності, в які в порядку ст. 31 ЦПК України уточнив та просив: поновити [PERSON], строк позовної давності, пропущений з поважних причин, для подання позовної заяви про визнання майна таким, яке нажите в шлюбі і належить на праві спільної сумісної власності колишньому подружжю в рівних частках; встановити факт проживання [PERSON] з [PERSON] однією сім'єю як чоловіка і жінки у період з 03 січня 2003 року до 01 лютого 2008 року; визнати об'єктом права спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] та, таким, що нажите в шлюбі наступне майно: житловий будинок під № 15-А по вулиці Тимошенка в місті Одесі, квартиру під № 77 у будинку під № 6 по провулку Мукачєвському в місті Одесі, будинок житловий з господарчими будівлями та спорудами під № 11 по вулиці Лунна в с. Мізікевича ж/м «Совіньйон», Овідіопольський район Одеської області, земельна ділянка площею 0,100 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, розташована за адресою: Одеська обл.. Овідіопольський район, с. Мізікевича, ж\\м. «Савіньон», вул. Лунна, 11. Визначити частки [PERSON] та [PERSON] рівними у спільній сумісній власності, яка складається з: житлового будинку під № 15-А по вул. Тимошенка в м. Одесі, квартири під. № 77 у будинку під № 6 по пров. Мукачєвському в місті Одесі, житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами під № 11 по вулиці Лунна в ж/м Совіньйон, Овідіопольський район Одеської області; визнати за [PERSON] та [PERSON], право приватної власності на 1/2 частку майна, яке складається з: житлового будинку під № 15-А по вул. Тимошенка в м. Одесі, квартири під № 77 у будинку під № 6 по пров. Мукачєвському в місті Одесі, житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами та земельної ділянці під № 11 по вулиці Лунна в ж/м Совіньйон, Овідіопольський район Одеської області та припинити право власності на вищевказане нерухоме майно [PERSON] та виділити у користування земельну ділянку, та усунути перешкоди у користуванні власністю та стягнення грошової компенсації ( т.1 а.с.2-7 , т.2 51-57 , т. 4 а.с. 6 -18 т.4 а.с. 72-74, т.4 а.с.141-143). Свої позовні вимоги позивач [PERSON] обґрунтовує тим, що з 26.08.1986 р. позивач та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, та незважаючи на розірвання 03.01.2003 р. шлюбу продовжували перебувати у фактичних шлюбних відносинах з січня 2003 р. по лютий 2008 р., у звязку чим позивач просить встановити факт проживання однією сім'єю та поділити майно, яке він вважає таким, що було спільно нажите у період фактичних шлюбних відносин. При уточненні своїх позовних вимог та у запереченнях зустрічний позов позивач уточнив свою позицію і наполягав на тому, що з 03.01.2003 р. по реєстрацію розлучення сторін в органах РАГС 07.06.2006 р. сторони перебували у шлюбі, а з 07.06.2006 р. по 01.02.2008 р. сторони проживали разом без реєстрації шлюбу, тобто перебували у фактичних шлюбних відносинах. На підтвердження зазначених обставин позивачем було надано до суду копію рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 03.01.2003 р. по справі №2-42, копію свідоцтва про розірвання шлюбу, копії договорів купівлі-продажу та дарування нерухомого майна, довідку з місця проживання про склад сімї та реєстрації, фототаблиці тощо. 21 листопада 2013 р. від [PERSON] надійшла заява про застосування судом позовної давності, у якій відповідачка просила відмовити в задоволенні позову [PERSON] у звязку з тим, що термін звернення до суду був пропущений позивачем без поважних причин. Також від [PERSON] надійшла зустрічна позовна заява яка в порядку ст. 31 ЦПК України була доповнена та уточнена, в якій відповідачка просила, у випадку відхилення судом заяви про застосування позовної давності та за умови доведення [PERSON] факту проживання однією сім'єю, з урахуванням зменшення позовних вимог, просила поділити майно, що належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності, наступним чином: визнати за [PERSON], [INFO], (ідентифікаційний номер [NUMBER]) право власності на 1/2 частин житлового будинку за адресою: Одеська обл., Овідіопольський р-н., с. Мізікевича, ж/м Совіньйон, вул. Лунна, 11; визнати за [PERSON] право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS]; визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок за адресою: м. Одеса, вул. Тимошенко, 15-А; визнати за [PERSON] право власності на автомобіль марки MERCEDES-BENZ ML350, 2005 року випуску, державний номер ВН 4904 AO; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію 50% вартості, нерухомого майна у вигляді квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS]; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію 50% вартості, нерухомого майна у вигляді стоянки для автомобіля, яка розташована за адресою: [ADDRESS]; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію 50% вартості, нерухомого майна у вигляді будівель та споруд, які розташовані за адресою: Одеська обл.., Білгород-Дністровський район, Удобненська с/рада, комплекс будівель та споруд № 9, буд. № 19; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію 50% вартості відчуженого 16.02.2005р. [PERSON] легкового автомобіля HONDA ACCORD (1986 року випуску, державний номер [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу КРС 287063) в сумі 31 432,28 грн. (тридцять одна тисяча чотириста тридцять дві гривні 28 коп.), що складає еквівалент 1400,00 доларів США (тисяча чотириста доларів США 00 центів); стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію 50% вартості відчуженого 09.08.2006р. [PERSON] легкового автомобіля NISSAN X-TRAIL (2003 року випуску, державний номер 64333 0К, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ОІА 194231)в сумі 310 955,08 грн. (триста десять тисяч девятсот пятдесят пять гривень 08 коп.), що складає еквівалент 13850,00 доларів США (тринадцять тисяч вісімсот пятдесят доларів США 00 центів) за курсом НБУ станом на час прийняття судового рішення. стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію50% вартості відчуженого 17.07.2007р. [PERSON] легкового автомобіля VOLKSWAGEN TOUAREG (2005 року випуску, державний номер ВН 1711АІ, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ОІТ 009161) в сумі 336 774,45 грн. (триста тридцять шість тисяч сімсот сімдесят чотири гривні 45 коп.), що складає еквівалент 15 000 доларів США (п'ятнадцять тисяч доларів США 00 центів; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію 50% вартості часток у статутних капіталах ТОВ «СВС Стандарт» (код ЄДРПОУ 34736781), ТОВ «Компанія АСК» (код ЄДРПОУ 31094811), ТОВ «Фірма «Фаворит» (код ЄДРПОУ 31209578) в сумі 44 875,00 грн. (сорок чотири тисячі вісімсот сімдесят пять гривень 00 коп.); визнати за [PERSON] ([INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER]) право власності на 1/2 частин житлового будинку за адресою: Одеська обл., Овідіопольський р-н., с. Мізікевича, ж/м Совіньйон, вул. Лунна, 11; визнати спільною сумісною власністю та залишити в користуванні за [PERSON] ([INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER]) автомобіль MERCEDES-BENZ ML350 (2005 року випуску, державний номер ВН 4904 AO, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу РСА 034780); стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію 50% вартості легкового автомобіля MERCEDES-BENZ ML350, 2005 року випуску, державний номер ВН 4904 AO, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу РСА 034780 в сумі 286 819,57 грн. (двісті вісімдесят шість тисяч вісімсот дев'ятнадцять гривень 57 коп.), що складає еквівалент 12 775 доларів США (дванадцять тисяч сімсот сімдесят п'ять доларів США 00 центів) за курсом НБУ станом на 26.04.2015 p.; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію 50% вартості спільного майна подружжя в сумі 1 156 014,67 грн. (один мільйон сто пятдесят шість тисяч чотирнадцять гривень 67 коп.), що складає еквівалент 51 489,12 доларів США (пятдесят одна тисяча чотириста вісімдесят девять доларів США 12 центів) за курсом НБУ станом на 26.04.2015 р. (т.1 а.с. 107, 167-171 т.2 а.с. 65-68, т. 3 а.с. 263-264, т. 4 ас.90-93,т.4 а.с. 144-150). Вимоги зустрічного позову [PERSON] обґрунтовані тим, що при зверненні з первісним позовом [PERSON] приховав від суду існування іншого майна та майнових прав, які були набуті у спірний період 2003-2008 р.р., тому [PERSON] просила врахувати це майно при поділі під час розгляду справи. При цьому [PERSON] не визнає факт проживання з [PERSON] однією сімєю без реєстрації шлюбу, проте посилається на те, що якщо [PERSON] буде доведено зазначений факт, то відповідачка просить поділити майно набуте сторонами у спірний період 2003-2008 р.р., якщо буде доведено, що дане майно є обєктом спільної сумісної власності. На підтвердження зазначених обставин [PERSON] було надано до суду копії витягів з ЄДРПОУ, копію листа Управління ДАІ ВРЕР ГУМВС України в Одеській області з додатками. Під час судового розгляду справи за клопотанням сторін по справі судом були витребувані докази з Управління ДАІ ВРЕР ГУМВС України в Одеській області, Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, з КП «Одеське МБТІРОН», КП «Овідіопольське МБТІРОН щодо майна, яке належало сторонам по справі. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити в повному обсязі. Представник відповідачки проти позову заперечував, та подав письмові заперечення, в яких просив в задоволенні первісного позову відмовити, оскільки [PERSON] не доведений факт перебування з [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах, а також посилаючись на пропуск [PERSON] строків позовної давності. Представник [PERSON] зустрічний позов підтримав, просив його задовольнити в повному обсязі. Представник позивача щодо задоволення зустрічного позову заперечував. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши письмові докази по справі та надавши їм оцінку у сукупності, суд вважає, що позов [PERSON] та зустрічний позов [PERSON] підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 60 ч.1 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини ( навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ст. 69 ч.1 СК України дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Так судом встановлено, що 26.08.1986 р. відділом РАГС Жовтневого району м. Одеси зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], (код [NUMBER]) та [PERSON], [INFO], (код [NUMBER]). В період шлюбу у сторін народилась спільна дитина, син [PERSON], [INFO]. Також на вихованні у подружжя перебувала прийомна донька [PERSON], [INFO]. 03.01.2003 р. рішенням Малиновського районного суду м. Одеси по справі №2-42 було задоволено позов [PERSON] до [PERSON] та розірвано шлюб між сторонами по справі. Під час винесення зазначеного рішення про розірвання шлюбу судом було встановлено наступні обставини з приводу відносин позивача та відповідачки, що мають преюдиційне значення для даної справи, а саме що «... з 2002 року вони припинили подружні відносини, спільного господарства не ведуть, разом не проживають... Майновий спір відсутній». 07.06.2006 р. Першим відділом РАЦС Малиновського районного управління юстиції м. Одеси здійснено реєстрацію припинення шлюбу сторін, про що зроблено актовий запис під №245 в Книзі реєстрації розірвань шлюбів. В період з 03.01.2003 р. по 01.02.2008 р. сторонами було набуте наступне майно ( за час фактичний проживання сторін у шлюбі однією сімю): 18.04.2002 р. - [PERSON] в порядку безоплатної приватизації приватизувала земельну ділянку за адресою с. Мізікевича, ж/м Совіньйон, вул. Лунна, 11, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю Р3 №625411. 22.05.2003 р. на імя [PERSON] зареєстровано легковий автомобіль NISSAN X-TRAIL (2003 року випуску, державний номер [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ОIА 194231), що підтверджується наявною у матеріалах справи інформацією з бази АІС «Автомобіль» УДАІ ГУМВС України в Одеській області та «НАІС ДДАІ» МВС України, отриманою з листом Управління ДАІ ВРЕР ГУМВС України в Одеській області від 06.12.2013 р. №7/5-7665. 12.08.2003 р. на імя [PERSON] зареєстровано легковий автомобіль HONDA ACCORD (1986 року випуску, державний номер 880870А, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу КРС 287063), що підтверджується наявною у матеріалах справи інформацією з бази АІС «Автомобіль» УДАІ ГУМВС України в Одеській області та «НАІС ДДАІ» МВС України, отриманою з листом Управління ДАІ ВРЕР ГУМВС України в Одеській області від 06.12.2013 р. №7/5-7665. 28.12.2004р. [PERSON] на підставі витягу з розпорядження Овідіопольської райдержадміністрації від 22.12.2004 р. видано свідоцтво про право власності на житловий будинок за адресою с. Мізікевича, ж/м Совіньйон, вул. Лунна, 11. 01.04.2005 р. на імя [PERSON] зареєстровано легковий автомобіль VOLKSWAGEN TOUAREG (2005 року випуску, державний номер [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ОІТ 009161); 04.04.2006 р. на імя [PERSON] зареєстровано легковий автомобіль MERCEDES-BENZ ML350 (2005 року випуску, державний номер [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу РСА 034780), що підтверджується наявною у матеріалах справи інформацією з бази АІС «Автомобіль» УДАІ ГУМВС України в Одеській області та «НАІС ДДАІ» МВС України. 10.06.2006 р. [PERSON] придбала квартиру за адресою [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 10.06.2006 р., посвідченого державним нотаріусом Першої Одеської державної нотаріальної контори, [PERSON], за реєстровим № 8-2168. 20.11.2007 р. [PERSON] придбав квартиру за адресою [ADDRESS],на підставі договору купівлі-продажу від 22.11.2007 р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, [PERSON], за реєстровим № 5274. 20.11.2007р. [PERSON] придбав місце стоянки для автомобіля №13 на стоянці, розташованій за адресою: м. Одеса, Французький бульвар, 49-А на підставі договору купівлі-продажу від 22.11.2007 р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, [PERSON], за реєстровим № 5273. 04.12.2007 р. [PERSON] придбала житловий будинок за адресою м. Одеса, вул. Тимошенко, 15-А на підставі договору купівлі-продажу від 04.12.2007 р., посвідченого державним нотаріусом Першої Одеської державної нотаріальної контори, [PERSON], за реєстровим № 7-4102. Частина майна, придбаного сторонами в спірний період, який позивач [PERSON] вважає періодом фактичних шлюбних відносин, була відчужена сторонами, а саме: 16.02.2005 р. легкового автомобіля HONDA ACCORD (1986 року випуску, державний номер [NUMBER]) шляхом перереєстрації його на третіх осіб, що підтверджується наявною у матеріалах справи інформацією з бази АІС «Автомобіль» УДАІ ГУМВС України в Одеській області та «НАІС ДДАІ» МВС України. Ринкова вартість автомобіля на момент відчуження складала 2 800,00 доларів США відповідно до висновку №37 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню ринкової вартості КТС від 24.10.2014 р. 09.08.2006 р. легкового автомобіля NISSAN X-TRAIL (2003 року випуску, державний номер [NUMBER]) шляхом перереєстрації його на третіх осіб, що підтверджується наявною у матеріалах справи інформацією з бази АІС «Автомобіль» УДАІ ГУМВС України в Одеській області та «НАІС ДДАІ» МВС України. Ринкова вартість автомобіля на момент відчуження складала 27 700,00 доларів США відповідно до висновку №37 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню ринкової вартості КТС від 24.10.2014 р. 17.07.2007 р. легкового автомобіля VOLKSWAGEN TOUAREG (2005 року випуску, державний номер [NUMBER]), даний автомобіль було відчужено за 30 000,00 доларів США відповідно до наданих представником Позивача документів, щодо відчуження автомобіля (довідки від 18.08.2014 р., довіреності від 17.07.2007 р. та довіреності від 14.03.2011 р.) Факт відчуження даного автомобіля за 30 000,00 доларів США підтверджено в судовому засіданні представником Позивача та не заперечувався під час судового розгляду. 04.11.2011 р.- квартири за адресою [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу від 04.11.2011 р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, [PERSON], за реєстровим № 2375. 20.12.2011 р. - місце стоянки для автомобіля №13 на стоянці, розташованій за адресою: м. Одеса, Французький бульвар, 49-А, на підставі договору купівлі-продажу від 20.12.2011 р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, [PERSON], за реєстровим № 2705. Заслухавши пояснення сторін їх представників, дослідивши всі наявні матеріали справи і надані докази, суд критично оцінює позиції двох сторін по справі і вважає, що ані первісний позов, ані зустрічний позов не доведені в повному обсязі належними та допустимими доказами. У первісному позові [PERSON] стверджує, що фактичні шлюбні відносини мали місце з 03.01.2003 р. по лютий 2008 р. Надалі позивач змінив свою позицію і в запереченнях на зустрічний позов від 09.02.2015 р. посилався на те, що 03.01.2003 р. по 07.06.2006 р. шлюб між сторонами не було припинено, а у період з моменту офіційного припинення шлюбу 07.06.2006 р. по 01.02.2008 р. сторони продовжили проживати однією сімєю без реєстрації шлюбу та вели спільне господарство до лютого 2008 р. На підтвердження зазначених обставин позивачем було надано до суду фототаблиці, копії авіаквитків, довідки з установ та організацій нотаріально посвідчені заяви фізичних осіб та інші докази. В своєму зустрічному позові [PERSON] не визнає факт проживання з [PERSON] однією сімєю без реєстрації шлюбу, проте посилається на те, що якщо [PERSON] буде доведено зазначений факт, то відповідачка просить поділити майно набуте сторонами у спірний період 2003-2008 р.р. Судом встановлено, що 26.08.1986 р. відділом РАГС Жовтневого району м. Одеси було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] 03.01.2003 р. рішенням Малиновського районного суду м. Одеси по справі №2-42 було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Реєстрацію припинення шлюбу сторін здійснено Першим відділом РАГС Малиновського районного управління юстиції м. Одеси 07.06.2006 р. Оскільки рішення суду про розлучення було прийняте 03.01.2003 р., а реєстрацію розлучення в органах РАГС здійснено 07.06.2006 р., суд погоджується з позицією позивача про те, що шлюб між сторонами вважається розірваним з моменту реєстрації розлучення в органах РАГС відповідно до ст. 44 КпШС України. Відповідно до ст. 44 КпШС України шлюб вважається припиненим з моменту реєстрації розлучення в органах реєстрації актів громадянського стану. Таким чином, суд приходить до висновку, що в період з 03.01.2003 р. по 07.06.2006 р. сторони перебували в зареєстрованому шлюбі і незалежно від факту спільного або роздільного проживання, придбане [PERSON] та [PERSON] в період шлюбу і до 07.06.2006 р. майно вважається спільною сумісною власністю подружжя і підлягає поділу. Період після розірвання шлюбу з 07.06.2006 р. по 01.02.2008 позивач вважає періодом фактичних шлюбних відносин і просить також розділити майно, яке було придбано сторонами в період з 07.06.2006 р. по 01.02.2008 р. Під час розгляду справи відповідачка факт проживання з позивачем однією сімєю без реєстрації шлюбу не визнала. Тому виходячи з вимог ст. 60 ЦПК України позивач зобов'язаний довести ті обставини, на які він посилається, як на підставу своїх вимог. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Для підтвердження фактичних шлюбних відносин позивачем було надано до суду фототаблиці, копії авіаквитків, довідки організації та установ. Надані позивачем докази суд оцінює критично з огляду на наступне. Згідно з ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Відповідно до положень частини 2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до розяснень, що містяться в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 р., при застосуванні ст. 74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Для того, щоб довести наявність фактичних шлюбних відносин, позивач повинен довести наявність істотних ознак, притаманних сім'ї, а саме наявність усталених сімейних відносин, спільне проживання, пов'язаність спільним побутом, наявність взаємних прав та обов'язків. При цьому зазначені істотні умови повинні бути наявні протягом тривалого періоду часу. В ході судового розгляду позивачем [PERSON] та його представниками були надані фото таблиці, копії авіаквитків, довідки організацій та установ, нотаріально посвідчені заяви фізичних осіб з метою підтвердження факту проживання однією сімю без укладення шлюбу. Відповідачка [PERSON] заперечує щодо даного факту та для спростування тверджень позивача [PERSON] представником відповідача були надані довідки організацій установ та нотаріально посвідчені заяви дітей сторін, сина [PERSON] та особи яка знаходилась на вихованні [PERSON] Під час судового розгляду судом встановлено, що у спірний період [PERSON] проживала з сином [PERSON] та донькою [PERSON] за адресою Одеська обл., Овідіопольський р-н., с. Мізікевича, ж/м Совіньйон, вул. Лунна,11, самостійно здійснювала замовлення та оплату житлово-комунальних послуг (електроенергія, водопостачання, оплата за природний газ), членських внесків за вивезення сміття, абонплати за кабельне телебачення, послуг охоронної організації, послуг покоївки для прибирання будинку). Вказані обставини підтверджуються фінансовими документам та договорами про надання послуг. Додатково зазначені обставини підтверджуються нотаріально посвідченими заяви дітей [PERSON], сина, [PERSON], та доньки, [PERSON], з яких слідує, що після розірвання шлюбу з позивачем, відповідачка проживала зі своїми дітьми окремо від [PERSON], спільне господарство з позивачем не вела, спільні доходи не отримували та спільне придбання з позивачем майна не здійснювала. Суд звертає увагу на нотаріально посвідчені заяви [PERSON], дітей [PERSON]М.(сина, [PERSON], та доньки, [PERSON]В.), витяги з ЄДРПОУ, та довідки про доходи дітей [PERSON], якими підтверджується, що за період з січня 2003 року по лютий 2008 року джерелом матеріального забезпечення сімї, [PERSON] та її дітей ([PERSON] та [PERSON]С.) були особисті заощадження відповідачки та матеріальна допомога дітей за рахунок грошових коштів, отриманих ними від здійснення підприємницької діяльності. Наявні у справі докази свідчать про самостійне ведення господарства [PERSON] Будь-які докази, які б свідчили про спільне ведення господарства з позивачем відсутні. Також суд приймає до уваги той факт, що при укладенні договорів відчуження майна, яке було придбано в спірний період, але після цього самостійно відчужувалося [PERSON] він особисто зазначав, що вказане майно не є спільною сумісною власністю, а сам [PERSON] не перебуває у шлюбних відносинах. Так, в п. 14 договору купівлі-продажу від 04.11.2011 р. посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], на підставі якого [PERSON] продав квартиру №58 за адресою м. Одеса, Французький бульвар, 49-А, продавець [PERSON] стверджує, що вказана в цьому договорі квартира не є обєктом спільної власності та перебуває в його особистій приватній власності, оскільки придбана ним 20.11.2007 року до укладення шлюбу з [PERSON] на власні кошти. Аналогічні положення містить п. 14 договору купівлі-продажу місця стоянки за адресою м. Одеса, Французький бульвар, 49-А від 20.12.2011 р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, [PERSON], за реєстровим № 2705. При укладенні нотаріально посвідчених договорів про відчуження квартири та стояночного місця, які були придбані [PERSON] 20.11.2007 р. (тобто, в період з січня 2003 р. по лютий 2008 р.), позивач сам підтверджує, що майно придбане ним 20.11.2007 р. не є обєктом спільної власності, перебуває в його особистій приватній власності, оскільки придбана ним 20.11.2007 року до укладення шлюбу з [PERSON] на власні кошти. На думку суду, позиція позивача є суперечливою і вказаними договорами купівлі-продажу від 04.11.2011 року [PERSON] сам підтверджує, що не вважав майно, набуте в період з січня 2003 по 2008 рік таким, що є обєктом спільної сумісної власності та потребує згоди на відчуження з боку [PERSON] Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними та допустимим доказами факту проживання однією сімєю та ведення спільного господарства з [PERSON] у період 07.06.2006 р. до 01.02.2008 р., тому вимоги в частині встановлення факту фактичних шлюбних відносин не підлягають задоволенню. Отже, оскільки не доведений факт проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу, суд вважає, що не підлягають дослідженню і оцінці докази сторін, пов'язані з правами на майно, яке було придбано сторонами після дати реєстрації розірвання шлюбу органами РАГС, тобто після 07.06.2006 р., а саме: квартира за адресою [ADDRESS], квартира за адресою [ADDRESS], місце стоянки для автомобіля №13 на стоянці, розташованій за адресою: м. Одеса, Французький бульвар, 49-А, житловий будинок за адресою м. Одеса, вул. Тимошенко, 15-А. Разом з тим, вимоги сторін про поділ майна, нажитого в період перебування в зареєстрованому шлюбі підлягають розгляду та частковому задоволенню з урахуванням такого. У період з 03.01.2003 р. по 07.06.2006 р. на імя [PERSON] було зареєстровано наступне майно: Рухоме майно у вигляді легкові автомобілі: - MERCEDES-BENZ ML350, 2005 року випуску, державний номер [NUMBER], який належить [PERSON] на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія РСА № 034780, вартістю 25 550,00 доларів США відповідно до висновку №36 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню ринкової вартості КТС від 24.10.2014 р.; - VOLKSWAGEN TOUAREG,2005 року випуску, державний номер [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ОІТ 009161, вартістю 30 000,00 доларів США відповідно до наданих представником позивача документів, щодо відчуження автомобіля (довідки від 18.08.2014 р., довіреності від 17.07.2007 р. та довіреності від 14.03.2011 р.). Факт відчуження даного автомобіля за 30 000,00 доларів США підтверджено в судовому засіданні представником позивача та не заперечувався під час судового розгляду; HONDA ACCORD (1986 року випуску, державний номер01082 ОТ, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу КРС 287063) вартістю 2 800,00 доларів США відповідно до висновку №37 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню ринкової вартості КТС від 24.10.2014 р.; - NISSAN X-TRAIL, 2003 року випуску, державний номер 64333 0К, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ОІА 194231, вартістю 27 700,00 доларів США відповідно до висновку №37 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню ринкової вартості КТС від 24.10.2014 р. У період шлюбу сторін (03.01.2003 р. по 07.06.2006 р.) 28 грудня 2004 року [PERSON] було придбано нерухоме майно у вигляді: - житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями, який розташована за адресою с. Мізікевича, ж/м Совіньйон, вул. Лунна,11, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 28.12.2004 року, яке зареєстроване належним чином. Вартість нерухомого майна складає 207 589,00 доларів США відповідно до висновку №27/6/14 про проведення будівельно-технічного дослідження від 10.09.2014 р. - земельна ділянка площею 0,100 га цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку та будівель, розташована за адресою с. Мізікевича, ж/м Совіньйон, вул. Лунна, 11, вартістю 4\~245\~120 грн., вартість нерухомого майна зазначена у висновку №27/6/14 про проведення будівельно-технічного дослідження від 10.09.2014 р. При цьому суд не погоджується з тим, що земельна ділянка, яка належить [PERSON] та розташована за адресою: с. Мізікевича, ж/м Совіньйон, вул. Лунна, 11, не підлягає поділу, з наступного відповідно до дозволу на виконання будівельно-монтажних робіт від 15 травня 2002 року № 126 року, видно що сторони будучи в шлюбі почали будівництво на вищевказаної земельної ділянці житловий будинок, згідно розпорядження Овідіопольської РДА Одеської області № 164 від 11 березня 2003 року на замовлення сторони по справі [PERSON] була призначена технічна комісія про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта, з урахуванням даних обставин, суд вважає, що під час шлюбу на земельної ділянці був збудований та введено в експлуатацію,а в подальшому належним чином зареєстроване нерухомо майно у вигляді житлового будинку. Дійсно земельна ділянка стороною по справі [PERSON] під час шлюбу придбала шляхом приватизації, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю Р3 №625411 від 18.04.2002 р., однак якщо на земельній ділянці знаходиться житловий будинок, який був збудований під час шлюбу за спільним господарським трудом подружжя та при виділенні частки житлового будинку відповідно до ст. 120 ЗК України переходить право власності (користування) частка земельної ділянки.Таким чином суд приходить до висновку, що дана земельна ділянка є спільним сумісним майном подружжя та підлягає поділу в рівних частках. З матеріалів справи видно, що вартість земельної ділянки складає 198\~000 дол. США, що знайшло своє підтвердження у висновку фахівця від 10.09.2014 року, вартість нерухомого майна сторонами не оскарджується та відповідає дійсності на час розгляду справи. Таким чином, до складу спільного майна подружжя по даній справі, яке підлягає поділу входять виключно: зареєстрований за [PERSON] житловий будинок та земельна ділянка, за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Мізікевича, ж/м Совіньйон, вул. Лунна, 11, та зареєстровані за [PERSON], MERCEDES-BENZ ML350 д.н. [NUMBER]. Позивачка [PERSON] зазначила що відповідач [PERSON] здійснив відчуження частини об'єктів права спільної сумісної власності подружжя, а саме: легкові автомобілі [NUMBER], VOLKSWAGEN TOUAREG д.н. ОІТ 009161, NISSAN X-TRAIL (д.н. 64333 0К), при цьому ці об'єкти відсутні у сторін на момент розгляду спору судом, цей факт ними визнається та не заперечується. Яким шляхом було здійснено відчуження даних автомобілів судом не встановлено, належних та допустимих доказів з боку позивачки [PERSON] відповідно до ст.ст.58,59 ЦПК України, що дані транспортні засоби були відчуджені шляхом купівлі-продажу або іншим шляхом за грошові кошти, під час розгляду суду не були надані. Крім того позивачка [PERSON] не надала доказів існування спірних автомобілів як майна відповідно до ознак які характеризують як майно відповідно до 184 ЦК України. Виходячи з тих обставини які були встановлені під час судового розгляду суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки [PERSON], щодо стягнення грошової компенсації за відчуженого рухомого майна є не обґрунтованими. Позивачка [PERSON] під час судового розгляду звернулась з клопотанням про призначення судової експертизи, щодо нерухомого майна у вигляді вищевказаних автомобілів (т. 1 а.с.174) сторона по справі зазначила, що вищевказане майно у нього відсутнє, з компетентних установ є відповідь що дані транспортні засоби на імя сторони по справі не зареєстровані, виходячи з даного суд приходить до висновку, що призначення даного дослідження є не можливим. При вирішенні даної категорії справ суд має приймати до уваги п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 р. відповідно до якого, вирішуючи спори між подружжям про майно, судам необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Сторонами не надано доказів того, що майно, яке є спільною сумісною власністю сторін і підлягає поділу було набуте ними в період шлюбу не на спільні гроші подружжя, тому суд виходить з того, що все майно набуте у період шлюбу підлягає розділу, а саме житловий будинок та земельна ділянка за вищевказаною адресою, легковий автомобіль [NUMBER] було придбано за спільні кошти подружжя. Як слід з доказів наявних у матеріалах справи зазначений житловий будинок був не куплений, а побудований сторонами та введений в експлуатацію, про що отримано відповідне Свідоцтво про право власності. Стосовно джерела придбання легкового транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ ML350» д.н. [NUMBER] за рахунок отримання позивачем позики від фізичної особи, суд приходить висновку навіть якщо [PERSON] і отримав якусь позику, то легковий автомобіль зареєстрований за позивачем, у відповідачки відповідно до наданих позивачем доказів є право керування зазначеним автомобілем. Тому так як,MERCEDES-BENZ ML350 було придбано у період шлюбу він є спільною сумісною власністю подружжя і підлягає поділу. Вартістю всього спільного майна, що підлягає поділу підтверджується наявними у матеріалах справи висновками про проведення будівельно-технічного дослідження та висновками експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню ринкової вартості КТС, та становить: -вартість житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Мізікевича, ж/м Совіньйон, вул. Лунна, 11 складає 207 589,00 доларів США, що на час прийняття судового рішення 4\~450\~708,16 грн. ( 207589х21.44=4\~ 450708,16) відповідно до висновку №27/6/14 про проведення будівельно-технічного дослідження від 10.09.2014 р. - вартість земельної ділянки площею 0,100 га цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Мізікевича, ж/м Совіньйон, вул. Лунна, 11 складає 198\~000, 00 доларів США, що на час прийняття судового рішення 4\~245\~120 грн.(190\~000х21.44=4\~245\~120) відповідно до висновку №27/6/14 про проведення будівельно-технічного дослідження від 10.09.2014 р. В ході розгляду справи сторонами були надані висновки фахівців щодо вартості автомобіля, так згідно висновку №36 від 24.10.2014 року, вартість майна складає 25\~550 дол. США, що на час прийняття судового рішення є 547\~792 грн. (т.3 а.с.212-230), а згідно висновку № 2663 від 05.02.2015 року складає 511\~711,20 грн. (т.4 а.с. 77-80), з урахуванням встановленої вартості згідно якої не вбачається великої розбіжності, та в звязку з тим, що висновок фахівця № 36 складався безпосередньо з оглядом майна суд вважає можливим взяти за основу вартість майна в розмірі 25\~550 дол. США, що на час прийняття судового рішення є 547\~792 грн. Вартість автомобіля MERCEDES-BENZ ML350 (2005 року випуску, державний номер [NUMBER]) становить 25 550,00 доларів США відповідно до висновку №36 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню ринкової вартості КТС від 24.10.2014 р. Сторони по справі, як [PERSON] так і [PERSON] під час розгляду справи неодноразово змінювали предмет позову щодо рухомого майно у вигляді автомобіля MERCEDES-BENZ ML350,2005 року випуску, державний номер [NUMBER], в ході розгляду справи було встановлено, що власником автомобіля є [PERSON] на підставі правоустановчого документа, згідно якого [PERSON]М є належним користувачем даного автомобіля, кожна із сторін просять визнати за іншою особою право власності та стягнення грошової компенсації, при цьому ні одна із сторін не надала згоду на застосування ст. 364, 370 ЦК України, а тому суд з урахуванням даних обставин та в звязку з тим, що дане майно є не подільним, суд вважає можливим виділи у приватну власність [PERSON] вищевказаний транспортний засіб без стягнення грошової компенсації. У разі позбавлення власника належним чином користуватись своїм майном належним чином [PERSON] в майбутньому має право звернутись за судовим захистом своїх прав. Все інше майно, в тому разі грошову компенсацію в розмірі 50% внесків до статутних капіталів господарських товариств, щодо якого сторонами були заявлені вимоги про поділ, не підлягає розділу, тому не є спільною сумісною власністю, нажите не в період шлюбу, а наявність фактичних шлюбних відносин у даному випадку не доведена. Тому суд вважає можливим не давати правову оцінку доказам, які стосуються складу, вартості, підстав придбання та відчуження зазначеного майна. Відповідно до ст. 50 ЗУ « Про господарські товариства» ТОВ визнається товариство, що має статутний капітал, розділений на частки, розмір яких визначається уставними документами. В звязку цим, після передання учасником товариства майна як вкладу до статутного капіталу такого товариства, відбувається перехід права власності у Товариства виникає право власності на передане майно, а учасник втрачає право власності на передане майно та виникає право участі у товаристві шляхом отримання частки в статутному капіталі такого товариства. Така правова позиція знайшла своє підтвердження у п.28 Постанова Пленум ВСУ № 11 від 21.12.2007 року. Позивач [PERSON] просить припинити право власності на нерухоме майно у вигляді: житловий будинок під № 15-А по вулиці Тимошенка в місті Одесі, квартиру під № 77 у будинку під № 6 по провулку Мукачєвському в місті Одесі, будинок житловий з господарчими будівлями та спорудами під № 11 по вулиці Лунна в ж/м «Совіньйон», Овідіопольський район Одеської області, відповідач з позовними вимогами не погоджується, з урахуванням предмету позову та відповідно до глави 25 ЦК України підстав для припинення право власності в рамках даного цивільного позову є безпідставним, а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Позивач [PERSON] просить виділити у користування земельні ділянки, які розташовані за адресою: Одеська обл., Овідіопольський р-н., с. Мізікевича, ж/м Совіньйон, вул. Лунна, 11 та м. Одеса, вул. Тимошенко, 15-А, з урахуванням предмету позову та відповідно до ст. 15,16 ЦК України суд вважає, що позивач [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами, які не підлягають судовому захисту, а тому в цій частині задоволенню не підлягають. Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами про усунення перешкод у користуванні власності, які розташовані за адресою: житловий будинок під № 15-А по вулиці Тимошенка в місті Одесі, квартиру під № 77 у будинку під № 6 по провулку Мукачєвському в місті Одесі, будинок житловий з господарчими будівлями та спорудами під № 11 по вулиці Лунна в ж/м Совіньйон, Овідіопольський район Одеської області, на час розгляду справи [PERSON] не є належним власником вищевказаного нерухомого майна у відповідності до глави 24 ЦК України, а тому суд вважає що дані позовні вимоги є передчасними та не підлягають задоволенню. Позивачка [PERSON] просить стягнути з [PERSON] грошову компенсацію щодо нерухомого майна, яке розташоване на території Б-Дністровського району Одеської області(т.2 л.д.65-68), з матеріалів справи видно, що дане майно не належить сторонам, а тому в цій частині позову вимоги позивачки [PERSON] є безпідставними. Сторона по справі [PERSON] звернулась з заявою про застосування строків позовної давності відповідно до ст. 257 ЦК України.Представником позивача [PERSON] було подано заяву про застосування судом позовної давності. Суд вважає необґрунтованим посилання позивача на положення ст. 73 ЦПК України, як на правову підставу поновлення строку позовної давності, оскільки ст.73 ЦПК регулюється питання поновлення процесуальних строків, передбачених нормами Цивільного процесуального кодексу України, а строк позовної давності щодо вимог про поділ майна подружжя, встановлений ст. 256 Цивільного кодексу України - є строком передбаченим нормами матеріального права. Позивач [PERSON] звернувся до суду 05 вересня 2013 року з вищевказаним позовом, в свою чергу 02 жовтня 2010 року позивач [PERSON] уклав шлюб з іншою особою, а тому з урахуванням тих обставин, які були встановлені під час розгляду справи, суд вважає, що фактично спір про поділ спільного сумісного майна виник після укладення шлюбу, а тому суд вважає, що є підстави для поновлення строку позовної давності. Позивач [PERSON] при поданні позову сплатив судовий збір 429 грн., при розгляді справи суд прийшов до висновку, щодо виділення у власність позивачу нерухомого майна, а тому суд відповідно до ст.88 ЦПК України, вважає за необхідним стягнути з позивача [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 3012 грн.(3441 429 =3012) Позивачка [PERSON] при поданні позову сплатила судовий збір в повному обсязі в розмірі 3441 грн., при розгляді справи суд прийшов до висновку щодо виділення у власність позивачу нерухомого майна, а тому суд відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають. В ході розгляду справи фахівці в галузі оцінки зазначали вартість рухомого та нерухомого майна в іноземній валюті, спорів щодо визначення вартості предметів (товарів, майна) у валюті США у сторін не виникало, курс НБУ на час розгляду справи складався 100 дол. США 2\~144 грн., тобто на час прийняття судового рішення.

Outcome: partial