Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

06.04.2018 р. [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду із заявою, в якій просили постановити рішення про усиновлення малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] та вважати їх батьком і матір'ю вказаних дітей, а також внести відповідні зміни до актових записів про народження дітей. Свої вимоги обґрунтовували тим, що своїх дітей не мають, за станом здоров'я та за економічним становищем визнані придатними до усиновлення дітей та їх бажання є спільним та усвідомленим. Ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва провадження по даній справі було відкрито, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні. В судовому засіданні заявники заяву підтримали та пояснили, що вони усвідомлюють всю відповідальність за усиновлення дітей, відчувають себе психологічно готовими до їх виховання та не переслідують будь-яких корисливих мотивів, переконані, що зможуть стати гідними батьками. Бажають надати дітям батьківське піклування та турботу, а також все необхідне для повноцінного фізичного та духовного розвитку. Вони обізнані про стан здоров'я дітей, готові приділять їм належну увагу, забезпечити медичний супровід і лікування. Представник Служби у справах дітей Миколаївської міської ради в судовому засіданні пояснила, що Службою було ретельно досліджено увесь пакет документів наданий усиновителями в підтвердження їхньої спроможності забезпечити належне утримання і виховання дітей, ніяких перепон встановлено не було, а тому висновок про доцільність усиновлення малолітніх [PERSON] та [PERSON] заявниками, і відповідність даного усиновлення інтересам дитини від 29.03.2018 року вона підтримує та просить про задоволення вимог заяви. Представник Миколаївського обласного будинку дитини не заперечувала проти задоволення заяви, пояснила, що усиновителі познайомилися з малолітнім [PERSON], дитина, яка за звичай складно іде на контакт, проявила інтерес до спілкування з [PERSON] та [PERSON]. Жодного разу, з моменту влаштування дитини до їх закладу, а ні батьки, а ні інші родичі [PERSON] не відвідували та не цікавилися його здоров'ям. Інші особи, громадяни України, бажання усиновити дану дитину не виявляли. Представник Миколаївської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату №2 проти задоволення заяви не заперечував, зауважив, що після знайомства [PERSON] з усиновителями, він проявляє інтерес до подальших зустрічей. Батьки та родичі хлопця не відвідують, ніякий зв'язок з ним не підтримують. Представник Міністерства соціальної політики України в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи. До суду надійшов лист, відповідно до якого Міністерство соціальної політики України надає згоду на усиновлення громадянами Італії [PERSON] та [PERSON] дітей - громадян України [PERSON] та [PERSON], та просить розглянути справу за відсутності представника. Заслухавши пояснення заявників, заінтересованих осіб, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 224 Сімейного Кодексу України, суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров'я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров'я, ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. Судом встановлено, що заявники Італії [PERSON] та [PERSON] є громадянами Італії, згідно копій паспортів, наявних в матеріалах справи, перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13.03.2005 року, відповідно до копії свідоцтва про шлюб. Заявники проживають у квартирі, яка є їх власністю та знаходиться за адресою: Італія, [ADDRESS]. Загальна площа житла - 80 кв.м, житлова - 55 кв.м. Житло складається з прихожої, вітальні-кухні, комори, двох спальних кімнат, двох ванних кімнат, балкону-тераси, підвальний поверх нерухомого майна використовується під підвал-гараж. Квартира повністю мебльована та оздоблена усім необхідним приладдям для комфортного проживання. З копії довідки від 12.12.2017 року вбачається, що [PERSON] працює при товаристві «ПЕРУДЖА РЕГБІ спортивна асоціація для юнаків» на посаді технічного тренера та за останні 6 місяців отримав прибуток у розмірі 3600 євро. Крім того, згідно довідки від 15.12.2017 року [PERSON] отримав прибуток у розмірі 600 євро за роботу тренера від «ШКОЛИ ТЕНІСУ СПОРТВНА - АСОЦІАЦІЯ ДЛЯ ЮНАКІВ» за 6 місяців. Згідно довідки від 08.11.2017 року [PERSON] з 01.09.2016 року була прийнята до державного дитячого садку на посаду службовця загальноосвітнього закладу та була призначена викладачем початкової школи. За шість місяців отримала заробітну плату у розмірі 11198,64 євро. Згідно звіту, підготовленого соціальним асистентом [PERSON] та психологом [PERSON] Служби з питань національного та міжнародного усиновлення, подружні стосунки [PERSON] та [PERSON]є гармонійними, вони готові взяти відповідальність стосовно виховання усиновленої дитини і супроводжувати її протягом усього життя. Згідно висновків про стан здоров'я від 15.12.2017 року [PERSON] та [PERSON] клінічно здорові та придатні для усиновлення. Відповідно до довідок Міністерства юстиції заявники до кримінальної відповідальності не притягувалися. У разі усиновлення дітей заявники зобов`язалися зареєструвати усиновлену дитину у консульському відділі Посольства України в Італії, розташованому у м. Рим, вул. Монте Прамаджоре,13 протягом одного місяця після в'їзду дитини до Італії; подавати до дипломатичної української установи інформацію та звіти про умови проживання та виховання дитини у супроводі п'яти фотографій раз на рік впродовж перших трьох років; потім кожні три роки до отримання дитиною повноліття; надавати можливість представнику Консульства відвідувати усиновлену дитину, коли той вважатиме за потрібне; гарантувати усиновленій дитині право зберегти українське громадянство до досягненню ним вісімнадцятиріччя; інформувати дипломатичне представництво України про зміну місця проживання усиновленої дитини; протягом 20 робочих днів повідомляти консульській установі чи дипломатичному представництву України про передачу на виховання усиновленої дитини іншим іноземцям, закладам для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також відібрання дитини правоохоронними органами та органами соціальної опіки; негайно, але не пізніше ніж через три дні повідомляти консульській установі чи дипломатичному представництву України про випадки порушення прав та законних інтересів усиновленої дитини, а також про нещасні випадки з усиновленою дитиною та її смерть. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого виконкомом Прибузької сільської ради Доманівського району Миколаївської області 17 квітня 2012 року, [PERSON] народився [INFO] у селі Прибужжя Доманівського району, Миколаївської області про що зроблено актовий запис №11. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Доманівського районного управління юстиції у Миколаївській області 07 серпня 2014 року, [PERSON] народився [INFO] у смт. Доманівка, Доманівського району, Миколаївської області про що зроблено актовий запис №71. Батьками обох дітей в свідоцтвах про народження зазначено: [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Доманівського районного суду Миколаївської області від 16.12.2016 року, що набрало законної сили 27.12.2016 року [PERSON] та [PERSON] були позбавленні батьківських прав відносно своїх дітей [PERSON] та [PERSON]. З довідки від 20.03.2018 року Миколаївської спеціальної загальноосвітньої школи-інтерната №2 вбачається, що [PERSON] знаходиться в цьому закладі з 10.10.2017 року на підставі розпорядження Доманівської державної адміністрації Миколаївської області від 13.09.2017 року №187 як дитина позбавлена батьківського піклування, за цей час його ніхто не відвідував, не цікавився його життям та станом здоров'я. [PERSON] дав усну згоду на його усиновлення заявниками. Дитина [PERSON] знаходиться у Будинку дитини з 09.12.2015 року, батьки та інші родичі його долею не цікавилися і не відвідували, що підтверджується довідкою від 20.03.2018 року Миколаївського обласного будинку дитини. Обидва вищезазначені заклади, надали свою письмову згоду на усиновлення дітей. Згідно висновків про стан здоров'я, фізичний та розумовий розвиток дітей від 20.03.2018 року та 29.03.2018 року, виданих Миколаївською обласною дитячою клінічною лікарнею та Міською лікарнею №5 відповідно, діти мають низку захворювань, в зв'язку з чим обом встановлена інвалідність. З результатами медичних висновків дітей подружжя заявників ознайомлено. З листа Доманівської районної державної адміністрації від 21.03.2018 року №116-02 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебувають на первинному обліку дітей, які можуть бути усиновленні з 27.12.2016 року, за весь цей час ніхто з громадян України не виявив бажання взяти дітей під опіку або на виховання в прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу. Відповідно до приписів ч.1 ст. 219 СК України, усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється, протягом двох місяців після народження дитини не забрали її на виховання до себе в сім'ю та запис про них у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ст. 135 СК України, а також, якщо судом буде встановлено, що вони, не проживаючи з дитиною понад 6 місяців без поважних причин, не проявляють щодо неї батьківської турботи та піклування, не виховують та не утримують її. Відповідно до висновку Миколаївської міської ради №617/02.02.01-22/22/14/18 від 29.03.2018 року про доцільність усиновлення та відповідність його інтересам дітей, Миколаївська міська рада, як орган опіки та піклування, вважає доцільним усиновлення громадянами Італії, [PERSON] та [PERSON] дітей: [PERSON] та [PERSON] і таким, що відповідає інтересам дітей. Згідно вимог ч.1 ст. 222 СК України, на усиновлення дитини, яка не має батьків і перебуває у закладі охорони здоров'я або навчальному закладі, потрібна письмова згода цього закладу. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 215 Сімейного кодексу України, облік громадян України, які проживають за межами України, та іноземців, які бажають усиновити дітей, ведеться виключно центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідний порядок затверджено постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку провадження діяльності з усиновлення та здійснення нагляду за дотриманням прав усиновлених дітей», від 8 жовтня 2008 р. № 905. За змістом ст. 31 даного Порядку, облік громадян України, які проживають за межами України, та іноземців, які бажають усиновити дитину, що проживає в Україні, здійснює Мінсоцполітики. Відповідно до листа Мінсоцполітики України за №7618/0/2-18/37 від 20.04.2018 року, громадяни Італії [PERSON] та [PERSON] перебувають на обліку як кандидати в усиновлювачі за №М-02605 Виходячи зі змісту ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Забезпечення дитині такого захисту і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом є обов'язком держави. Згідно ч. 3 ст. 5 СК України, держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 207 Сімейного Кодексу України, усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільності та гармонійних умов її життя. Згідно приписів ст. 283 СК України, усиновлення іноземцем в Україні дитини, яка є громадянином України, здійснюється на загальних підставах, встановлених главою 18 цього Кодексу. Дитина, яка є громадянином України, може бути усиновлена іноземцем, якщо вона перебуває не менш як один рік на обліку в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей, і досягла п'яти років. Усиновлення може бути здійснено до закінчення зазначеного строку, а також до досягнення дитиною п'яти років, якщо: 1) усиновлювач є родичем дитини; 2) дитина страждає на хворобу, що внесена до спеціального переліку хвороб, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я; 3) здійснюється усиновлення усіх рідних братів і сестер в одну сім'ю, якщо один з них досяг п'яти років і перебуває на обліку в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей, не менш як один рік; 4) іноземці виявили бажання усиновити дитину, яка є братом або сестрою раніше усиновленої ними дитини. Дитина може бути усиновлена іноземцем, якщо не виявилося громадянина України, який бажав би її усиновити або взяти на виховання до себе в сім'ю. Переважне право на усиновлення дитини - громадянина України мають іноземці, які є: 1) родичами дитини; 2) громадянами держав, з якими Україна уклала договір про надання правової допомоги. На усиновлення дитини іноземцем потрібна згода центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей, направляє в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, запит до Міністерства внутрішніх справ України щодо перевірки іноземців, що усиновлюють дитину, яка є громадянином України, на наявність або відсутність інформації компрометуючого характеру в правоохоронних органах інших держав та Генеральному секретаріаті Інтерполу. Усиновлення іноземцями провадиться за умови забезпечення дитині прав в обсязі не меншому, ніж це встановлено законами України. За усиновленою дитиною зберігається громадянство України до досягнення нею вісімнадцяти років. Усиновлена дитина має право на збереження своєї національної ідентичності відповідно до Конвенції про права дитини, інших міжнародних договорів. Згідно ст. 21 Конвенції ООН про права дитини, держави-учасниці які визнають і/чи дозволяють існування системи усиновлення, забезпечують, щоб найкращі інтереси дитини враховувалися в першочерговому порядку, і вони: а) забезпечують, щоб усиновлення дитини дозволяли лише компетентні власті, які визначають згідно з застосовуваними законом і процедурами та на підставі всієї інформації, що має відношення до справи і достовірна, що усиновлення допустимо з огляду на статус дитини щодо батьків, родичів і законних опікунів і що, якщо потрібно, зацікавлені особи дали свою усвідомлену згоду на усиновлення на підставі такої консультації, яка може бути необхідною; b) визначають, що усиновлення в іншій країні може розглядатися як альтернативний спосіб догляду за дитиною, якщо дитина не може бути передана на виховання або в сім'ю, яка могла б забезпечити її виховання або усиновлення, і якщо забезпечення якогось придатного догляду в країні походження дитини є неможливим; с) забезпечують, щоб у випадку усиновлення дитини в іншій країні застосовувалися такі самі гарантії і норми, які застосовуються щодо усиновлення всередині країни; d) вживають всіх необхідних заходів з метою забезпечення того, щоб у випадку усиновлення в іншій країні влаштування дитини не призводило до одержання невиправданих фінансових вигод, пов'язаних з цією особою; е) сприяють у необхідних випадках досягненню цілей цієї статті шляхом укладення двосторонніх і багатосторонніх домовленостей або угод та намагаються на цій підставі забезпечити, щоб влаштування дитини в іншій країні здійснювали компетентні власті чи органи. Отже, з урахуванням положень Конвенції ООН про права дитини, СК України, Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку провадження діяльності з усиновлення та здійснення нагляду за дотриманням прав усиновлених дітей», від 8 жовтня 2008 р. № 905, висновку Миколаївської міської ради №617/02.02.01-22/22/14/18 від 29.03.2018 року про доцільність усиновлення та відповідність його інтересам дітей, суд вважає, що було дотримано вимоги, встановлені ст. 283 СК України. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини (ст. 224 Сімейного Кодексу України). На підставі ст. 229, 231, 233 СК України, суд вважає за необхідне задовольнити вимогу заявників щодо внесення змін до актового запису про народження дітей, а саме: щодо зміни їх імен та прізвищ, а також відомостей про батьків. Аналізуючи викладені обставини в їх сукупності, враховуючи найвищі інтереси дитини, з метою забезпечення дітей сімейним вихованням, належним рівнем життя, необхідним для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви громадян Італії [PERSON] та [PERSON] про усиновлення дітей у повному обсязі.

Outcome: approved