overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

05.02.2014 року позивачі звернулись до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] року помер [PERSON]. Після його смерті залишилась спадщина у виді жилого будинку [ADDRESS]. [INFO] року померла [PERSON], яка при житті у встановлений законом строк не прийняла спадщину після смерті чоловіка. Позивачі є єдиними спадкоємцями першої черги за законом на спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON] Фактично прийняли спадщину, але не мають можливості отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом тому, що відсутні документи, які підтверджували право власності померлого на вказаний будинок. Посилаючись на необхідність оформити спадщину, позивачі просили визнати за ними в рівних частках право власності за законом в порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, на житловий будинок [ADDRESS], позначеного в технічному паспорті під літерою «А», прибудови «а», тамбура «а'», загальною площею 88,2 кв.м, в тому числі жилою площею 60,5 кв.м, з надвірними будівлями: гараж «Б», сарай «Г», ворота «№1», вбиральня «Д». Позивачі у судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі, просили їх задовольнити. Представник відповідача - Шахтарської міської ради - в судове засідання не з'явився, до початку розгляду справи надав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу на розсуд суду у його відсутність. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Будинок [ADDRESS] належить згідно технічного паспорту [PERSON]. [INFO] року [PERSON] помер. На день його смерті відкрилася спадщина, що складається із вищевказаного будинку. Позивачі є єдиними спадкоємцями першої черги за законом на спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON] Фактично прийняли спадщину, але не мають можливості отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом, тому, що відсутні документи, які підтверджують право власності [PERSON] на вказане майно. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Право на спадкування мають особи, визначені у законі. Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті. Оскільки позивачі є спадкоємцями першої черги за законом, до них переходить право власності на житловий будинок. Позивачі постійно проживали зі спадкодавцем, тобто прийняли спадщину відповідно до ст. 1268 ЦК України, житловий будинок з дня смерті [PERSON] належить їм на праві власності в порядку успадкування. У зв'язку з вищенаведеним, відповідно ст. ст. 328, 331 ЦК України, а також враховуючи той факт, що право власності на майно ніхто не оспорює, позов необхідно задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

05.02.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якій вказує, що з вересня 2007 року вона перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах. Від сумісного життя вони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. З вересня 2012 року шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, вони проживають окремо, сумісне господарство між ними не ведеться. Дитина залишилася проживати разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач офіційно не працює, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивачка просила суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на свою користь аліменти розмірі ? частки з усіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивачка на вказаних позовних вимогах наполягала та просила їх задовольнити, про що подала письмову заяву. Відповідач у судове засідання не з'явився. Він у встановленому порядку був повідомлений про час і місце судового засідання. Але про причини своєї неявки суд не сповістив. Від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши доводи та пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з таких підстав. Судом встановлено, що сторони дійсно з вересня 2007 року перебували з у фактичних шлюбних відносинах. Від сумісного життя вони мають малолітню дитину - сина: [PERSON], [INFO]. Батьком у свідоцтві про народження дитини записаний відповідач [PERSON]. Судом встановлено, що дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою з місця проживання. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 ч. 3 цього ж Кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька. Оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

05.02.2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування своїх вимог вказала, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі з 10.01.2011 року. Через складні відносини вони припинили спільне життя. Від шлюбу вони мають спільних неповнолітніх дітей - синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають з нею і знаходяться на її утриманні. На утримання дітей відповідач матеріальної допомоги не оказує, і не бажає добровільно це робити, хоча має таку можливість. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: синів [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частки його заробітку і до повноліття дітей, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму щомісяця для кожної дитини відповідного віку. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про слухання справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягає, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] також подав заяву з проханням слухати справу у його відсутність. Позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти стягнення аліментів на утримання дітей не заперечує. Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно копії свідоцтв про народжень [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] /а.с.14,15/. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду - тобто з 05.02.2014 року до повноліття старшого сина, а в подальшому в розмірі ? всіх видів доходів, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до повноліття молодшого сина, підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

05.02.2014 року позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 09 липня 2007 р. вона зареєструвала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований виконкомом Давидівської сільської ради Якимівського р-ну Запорізької області , актовий запис № 02. Дітей від шлюбу не має. Спільне життя з відповідачем у позивачки не склалося, сторони мешкають окремо з грудня 2013 р., спільного господарства сторони не ведуть. У зв'язку з наведеними матеріалами, позивачка просила винести рішення про розірвання шлюбу. В судове засідання позивачка надала заяву, у якій підтримала позовні вимоги щодо розірвання шлюбу та просила розглянути справу без її участі. В судове засідання належним чином викликаний відповідач не з'явився, надав суду заяву про розгляд без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. У відповідності до ст. 197 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Під час судового засідання були вивчені наступні докази по справі : - свідоцтво про шлюб ( а.с.4) - паспорта сторін ( а.с.7-10) У відповідності до ст.104 ч.2 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ст.105 ч.3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за рішенням суду. У відповідності до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення… Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги законні та такі, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

05.02.2014 року позивачка звернулась до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON], оскільки шлюбні відносини фактично припинені. 03.04.2014 року до канцелярії суду надійшла заява від [PERSON], в якій вона просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторне не з'явився, про час та місце судового засідання був сповіщений у встановленому законом порядку, про що в матеріалах справи є повернена заказна кореспонденція, направлена за місцем реєстрації відповідача (а.с. 22, а.с. 24), заяв про розгляд справи справи за його відсутності не надходило. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб у міському відділі реєстрації актів цивільного стану №1 Харківського обласного управління юстиції 21 жовтня 2005 року, від шлюбу є малолітня дитина - [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачкою. (а.с. 3, а.с. 4) Спільне життя подружжя не склалося, мають різні погляди на життя та виконання сімейних обов'язків. Спору про майно не заявлено. Суд вважає, що в наданні сторонам строку для примирення немає підстав, оскільки встановлено, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу неможливо. Таким чином, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, встановивши, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, вважає за необхідне позов задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

05.02.2014 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом та просила ухвалити рішення, яким встановити факт, що позивачка являється дочкою померлої [INFO] [PERSON] Свої вимоги мотивувала тим, що [INFO] померла мати заявниці [PERSON], після смерті якої залишилась спадщина на яку заявниця претендує як спадкоємець першої черги та хоче оформити відмову від спадщини на користь своєї дочки [PERSON], але у свідоцтві про смерть прізвище матері заявниці записано «[PERSON]» через «ш», а в паспорті заявниці прізвище вказано «[PERSON]» через «щ». З цих причини заявниці приватним нотаріусом було запропоновано звернутися до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин. У судовому засіданні заявниця наполягала на задоволенні заяви. Представник зацікавленої особи до судового засідання не з'явився, але надав до суду заяву, у якій просив справу розглянути у його відсутність та проти задоволення позову не заперечував (а.с.16). Заслухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, [INFO] померла мати заявниці [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від [INFO] (а.с.5). Після смерті матері заявниця звернувся до приватного нотаріуса з заявою про відмову від спадщини, але приватним нотаріусом були виявлені розбіжності в документах, а саме: у свідоцтві про смерть прізвище матері заявниці записано «[PERSON]» через «ш», а в паспорті заявниці прізвище вказано «[PERSON]» через «щ» (а.с.8). Той факт, що померла [PERSON] є рідною матір'ю заявниці підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON], серії [NUMBER], виданого Долинською сільською радою Ананьївського району Одеської області 08.10.1963 року, де в графі мати вказано [PERSON] (а.с.9). З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява [PERSON] законна, обґрунтована, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, і підлягає задоволенню. На підставі вище викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

05.02.2014 року позивач подала у суд позов, в якому просила зняти заборону на відчуження та звільнити з-під арешту належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS]. В обґрунтування вимог позивач посилався на те, що в 2009 році Орджонікідзевським відділом державної виконавчої служби ХМУЮ було накладено арешт та заборона відчуження належної їй на праві власності квартири через те, що за [PERSON], який є її батьком, утворилась заборгованість перед ЗАТ «Український мобільний зв'язок» в сумі 1131,90 грн. Однак квартира [PERSON] ніколи не належала, а тому накладення на неї обтяження є безпідставним. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що обтяження квартири [ADDRESS] у вигляді арешту з забороною її відчуження було вчинене 10.08.2009 року в межах виконавчого провадження по стягненню з [PERSON] на користь ЗАТ «Український мобільний зв'язок» заборгованості в сумі 1131,90 грн. З наданих позивачем копій документів (договір купівлі-продажу, витяги з реєстрів) вбачається, що власником обтяженого майна з лютого 2005 року по теперішній час є [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що обтяження майна позивача є безпідставним і підлягає скасуванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

05.02.2014 року представник Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] в користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 18584 грн 57 коп, а також судові витрати по справі. Позовні вимоги мотивовано тим, що 23 червня 2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та гр.[PERSON] було укладено кредитний договір №001-13045-230611 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки. Згідно данного договору відповідачу було відкрито картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті, надано платіжну картку, тобто було надано кредит шляхом відкриття кредитної лінії на загальну суму 30000 гривень та встановлення ліміту в сумі 6000 гривень. Також відповідача була зобов'язана щомісячно здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць. Однак відповідач свої зобов'язання по укладеному договору не виконує. Станом на 27.12.2013 року заборгованість відповідача по кредитному договору становить 18584 грн 57 коп. Відповідач в добровільному порядку не повернув заборгованості по кредиту. В судове засідання представник ПАТ «Дельта Банк» не з'явився, в поданій позовній заяві просить справу розглянути у відсутності представника позивача, заявлений позов підтримує. Також в судове засідання повторно не з'явилася відповідач [PERSON], яка про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена судовою повісткою, направленою поштовим відправленням з рекомендованим повідомленням про вручення за зареєстрованим місцем проживання, поштове відправлення було повернуто до суду по закінченню терміну зберігання на відділенні поштового зв'язку м.Новояворівськ, однак відповідно до вимог ч.5 ст.74 ЦПК України суд визнає, що судова повістка вручена відповідачу належним чином, а тому, враховуючи згоду представника позивача, суд вирішив провести заочний розгляд справи. Дослідивши докази, суд прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що дійсно 23.06.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та гр.[PERSON] було укладено договір №001-13045-230611, згідно якого відповідачу було надано кредит шляхом відкриття кредитної лінії в розмірі 30000 грн 00 коп. Також сторони домовилися про графік погашення кредиту та відсотків за користування кредитом. Однак, як встановлено судом, в порушення умов укладеного договору відповідач [PERSON] своїх обов'язків належним чином не виконувала. Згідно ст.ст.526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, а також у встановлений строк його виконання. Згідно розрахунку заборгованість відповідача по кредитному договору станом на 27.12.2013 року складає 18584 грн 57 коп. 2 Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] в порушення умов укладеного договору свої грошові зобов'язання по кредитному договору не виконує, даний спір між сторонами в добровільному порядку не врегульовано, що є підставою для задоволення позовних вимог ПАТ «Дельта Банк».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

05.02.2014 року представник Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» як правонаступник Закритого акціонерного товарстива «Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] в користь ПАТ «КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 13111 грн 71 коп, а також судові витрати по справі. Позовні вимоги мотивовано тим, що 01 вересня 2006 року між ЗАТ «КБ «ПриватБанк» та гр.[PERSON] було укладено кредитний договір, згідно якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 1482 грн 77 коп зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак [PERSON] свої зобов'язання по укладеному договору належним чином не виконав. Станом на 23.01.2014 року заборгованість по кредитному договору становить 13799 грн 62 коп. В судове засідання представник ПАТ «КБ «ПриватБанк» не з'явився, в поданій заяві просить справу розглянути у його відсутності, заявлений позов підтримує. Також в судове засідання повторно не з'явився відповідач [PERSON], який про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений судовою повісткою з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, причини неявки не повідомив, а тому, враховуючи згоду представника позивача, суд вирішив провести заочний розгляд справи. Дослідивши докази, суд прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що дійсно 01.09.2006 року між ЗАТ «КБ «ПриватБанк» та гр.[PERSON] було укладено договір шляхом подання заяви, Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, згідно якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 1482 грн 77 коп, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Свої зобов'язання по укладеному кредитному договору позивач виконав, однак, як встановлено судом, в порушення умов укладеного договору позичальник свої грошові зобов'язання по поверненню кредиту та сплату відсотків за користування кредитом належним чином не виконував. Згідно ст.ст.526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, а також у встановлений строк його виконання. Згідно розрахунку заборгованість відповідача по кредитному договору станом на 23.01.2014 року складає 13111 грн 71 коп. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] в порушення умов укладеного договору свої грошові зобов'язання по кредитному договору не виконує, даний спір між сторонами в добровільному порядку не врегульовано, що є підставою для задоволення позовних вимог ПАТ «КБ «ПриватБанк». 2

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

05.02.2014 року ТДВ «СК»Фінекс» (далі - Компанія) звернулася в суд з позовом до відповідачів та просить стягнути з [PERSON] кошти в сумі 5 567-27 грн., з яких: -3 852-27 грн. - матеріальна шкода, як різниця між вартістю відновлювального ремонту автомобіля «Субару», державний номерний знак [NUMBER], без урахуванням зносу в сумі 8 537-40 грн. та вартістю відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням зносу в сумі 4 685-13 грн.; -1 000-00 грн. - франшиза; -115-00 грн. - витрати за отримання довідки з державної автомобільної інспекції; - 600-00 грн. - витрати за складання звіту по визначенню вартості заподіяної матеріальної шкоди. Крім того, просить стягнути з ПрАТ «НФСК «Добробут» кошти в сумі 3 685-13 грн., як заподіяну матеріальну шкоди, з урахуванням зносу автомобіля, за винятком франшизи. Свої вимоги мотивує тим, що 08.07.2012року, приблизно о 17-30 год., біля буд.№42 по бул.Чоколівський в м.Києві трапилася дорожньо - транспортна пригода, в результаті якої зіткнулися автомобіль «Опель», державний номерний знак [NUMBER], автомобіль «Субару», державний номерний знак [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON], під керуванням [PERSON], з автомобілем «Тойота», державний номерний знак [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON], під керуванням [PERSON], з вини останнього, а автомобілі отримали пошкодження. На час дорожньо - транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ТДВ «СК»Фінекс» в порядку добровільного страхування, в період з 17.08.2011 року по 16.08.2012 року, з визначенням ліміту страхового відшкодування на суму 229 445-00 грн.. Умовами Договору передбачено, що страхове відшкодування виплачується у зв»язку пошкодженням транспортного засобу без врахування зносу, яка згідно зі звітом ФОП [PERSON] №713 від 03.08.2012 року становить в сумі 8 535- 29 грн., а з урахуванням зносу становить в сумі 4 685-13 грн.. Згідно рахунку ТОВ»Інтерциклон» №ІВР0000755 від 03.08.2012 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Субару», державний номерний знак [NUMBER], становить в сумі 8 537-40 грн., які і були перераховані. Цивільно - правова відповідальність [PERSON] та [PERSON] була застрахована в ПрАТ «НФСК»Добробут» в порядку обов»язкового страхування, в період з 02.08.2011 року по 01.08.2012 року, з визначенням ліміту страхового відшкодування за пошкодження майна третьої особи, на суму 50 000-00 грн., а також передбачена франшиза в сумі 1000-00 грн.. Відповідачі відмовляються сплатити кошти, а тому Компанія вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав. В судове засідання сторони не з»явилися. Від представника позивача - Криворот Ю.В. надійшла заява про розгляд справи без її участі, про постановлення заочного рішення не заперечує.(а.с.99) Інші учасники також не з»явилися в судові засідання, призначені на 11.03.2014 року, на 28.04.2014 року, на 26.06.2014 року, причин неявки не повідомили. Ознайомившись із заявою, суд,

Outcome: partial