Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

06.10.2017 року [PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до Ізяславської міської ради\~ Хмельницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позову зазначила, що 06.12.2016 року померла її рідна сестра [PERSON], яка постійно проживала в м.Москва, Дмитрівське шосе[ADDRESS], де і померла. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Спадкове майно складається із права на ? частини квартири, що знаходиться в м. Ізяслав, вул. Шевченка, БОС 13, кв. 8 та квартири, що знаходиться в м. Москва, Дмитрівське шосе[ADDRESS]. Крім того, зазначає, що після смерті її батька [PERSON], який помер 10.04.2005 року, вони з сестрою оформили спадщину на квартиру, що знаходиться в м. Ізяслав, вул. Шевченка, БОС 13, кв. 8 в рівних частинах. У встановлений законодавством шестимісячний строк позивач не звернулася в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, оскільки вона не знала, що необхідно відкривати спадкову справу по місцю знаходження квартири, тобто в м. Ізяславі Хмельницької області. Вона звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті сестри по місцю останнього проживання і реєстрації спадкодавця, тобто в м. Москва, [PERSON] Федерація. В звязку із чим просить визначити їй додатковий строк для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті своєї рідної сестри [PERSON] В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги з підстав, зазначених в позові, просила їх задовольнити. Представник Ізяславської міської ради Хмельницької області у судове засідання не зявився, у поданій до суду письмовій заяві просила справу слухати за її відсутності, проти позовних вимог не заперечує. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно паспорту від 17.07.2017 року 65№0744996 [PERSON] є громадянкою [PERSON] Федерації. Згідно ст.410 ЦПК України\~іноземці, особи без громадянства, іноземні юридичні особи, іноземні держави (їх органи та посадові особи) та міжнародні організації (далі - іноземні особи) мають право звертатися до судів України для захисту своїх прав, свобод чи інтересів. Іноземні особи мають процесуальні права та обов'язки нарівні з фізичними і юридичними особами України, за винятками, встановленими\~Конституцією\~та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до свідоцтва про смерть серії VІІ-МЮ №747821 [PERSON] померла 06.12.2016 року в м. Москва, Росія, про що складено відповідний актовий запис №763. Згідно свідоцтва про народження позивача серії ЯЛ №593678, вбачається, що її батьком є [PERSON], а матірю [PERSON]. Із свідоцтва про народження [PERSON] серії ЮМ №508048, вбачається, що її батьком є [PERSON], а матірю [PERSON]. Згідно довідки про укладення шлюбу від 26.05.2017 року №1519, виданої Будинком Одруження №1 Управління РАЦС Москви, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з «Єрмакова» на «Шульгіна». Отже, в судовому засіданні доведено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] є рідними сестрами. Згідно довідки від 19.07.2017 року №764, виданої [PERSON]В - нотаріусом Нотаріального округу місто Москва, зазначено, що на підставі заяви [PERSON] від 10.05.2017 року заведено спадкову справу №42257/165/2017 щодо майна [PERSON]М, яка померла 06.12.2016 року та проживала за адресою:м. Москва, Дмитрівське шосе[ADDRESS]. Станом на 19.07.2017 року [PERSON] являється єдиним спадкоємцем, який звернувся до нотаріуса та прийняв спадок. У свідоцтвах про право на спадщину за заповітом від 01.11.2005 року, зареєстрованих в реєстрі за №2022 та 2023, зазначено, що на підставі заповіту [PERSON], який помер 10.04.2005 року, посвідченому приватним нотаріусом Ізяславського нотаріального округу [PERSON] 30.08.2004 року і зареєстрованому в реєстрі за №3682, спадкоємцями, зазначеного в заповіті майна по ? частки кожна, є його дочки [PERSON] та [PERSON] Спадкове майно, на яке в указаних частках видані зазначені свідоцтва, складається із квартири під №8, що знаходиться в м. Ізяславі Хмельницької області по вул. Шевченка, БОС №13. Відповідне право власності [PERSON] та [PERSON] на ? частини зазначеної квартири кожної з них також підтверджено витягами про реєстрацію права власності на нерухоме майно, які видані комунальним підприємством Ізяславське районне бюро технічної інвентаризації, за №8847071 та №8846384 від 04.11.2005 року відповідно. Крім того, згідно технічного паспорту на вищезазначену квартиру, власниками зазначено громадян [PERSON] (1/2 частина) та [PERSON] (1/2 частина). Ізяславська державна нотаріальна контора листом №1939/01-16 від 12.10.2017 року повідомила, що після смерті [PERSON], яка померла 06.12.2016 року, спадкова справа не заводилось, що підтверджується також Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №49440864 від 12.10.2017 року. Таким чином після смерті [PERSON] спадщину на ? частини квартири, що знаходиться в м. Ізяслав, вул. Шевченка, БОС 13, кв. 8, та є нерухомим майном, ніхто не прийняв. Згідно із ч.2 ст. 45 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, укладеної 22 січня 1993 року, підписаної 12 державами-учасницями, в тому числі Росією та Україною, ратифікованої Україною 10 листопада 1994 року, право спадкування нерухомого майна визначається за законодавством Договірної Сторони, на території якої знаходиться це майно. Відповідно до ст. 71 Розділу Х Закону України «Про міжнародне приватне право» спадкування нерухомого майна регулюється правом держави, на території якої знаходиться це майно, а майна, яке підлягає державній реєстрації в Україні, - правом України. Відповідно до ст.1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Тобто позивач є спадкоємцем другої черги за законом після смерті її рідної сестри [PERSON] За змістом ст.ст. 1216, 1217, 1223, 1268 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Згідно п. 24 постанови пленуму Верховного суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Відповідно до ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для прийняття спадщини. Позивач пропустила строк для прийняття спадщини оскільки, будучи громадянкою [PERSON] Федерації, не знала, що необхідно звертатися із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори по місцю знаходження квартири, тобто в м. Ізяславі Хмельницької області, Україна. Зважаючи на викладені обставини та беручи до уваги те, що спадщина після смерті сестри позивача в м. Ізяславі Хмельницької області не прийнята, інших спадкоємців не встановлено, позивач захистити своє порушене право в інший спосіб, окрім як звернутися з позовом до суду про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини не може, враховуючи поважність причин пропуску встановленого строку для прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити та визначити позивачу додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. На підставі Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, Закону України «Про міжнародне приватне право», ст.ст.1272, 1261 ЦК України,

Outcome: approved