Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-09 00:00:00

05 липня 2019 року позивач звернувся до Чаплинського районного суду Херсонської області з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання батька, та просив суд стягнути з відповідача на його користь аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно до 01.05.20120 року. В позові посилався на те, що він є батьком відповідача [PERSON] і на сьогоднішній день він є пенсіонером та інвалідом другої групи, який має проблеми зі здоров`ям, його пенсії не вистачає для постійного лікування, так як його розмір пенсії становить 1497,00 гривень. Таким чином він потребує матеріальної допомоги, але його син [PERSON] , маючи таку змогу, добровільно її не надає. Його син знаходиться у працездатному віці та зобов`язаний надавати йому матеріальну допомогу. 31.07.2019 року відповідачем було подано відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити у задоволенні позову за необґрунтованістю, зазначивши, що його батько позивач по справі, починаючи з 1994 року, їздив на заробітки до Росії, а в 1998 році поїхав на постійне місце проживання до Росії, де мав іншу сім`ю і дітей, коли відповідач був неповнолітньою особою, і не надавав матеріальної допомоги на його утримання та постійно ухилявся від виконання своїх батьківських обов`язків. Всі ці роки саме мати відповідача [PERSON] займалася його вихованням та надавала матеріальну допомогу. На даний час та на протязі багатьох років позивач по справі зловживав алкогольними напоями, в наслідок чого має неврологічне захворювання і саме з цих причин [PERSON] має таке захворювання та отримав ІІ групу інвалідності. Також, просить суд взяти до уваги, що в Довідці до акту огляду медико-соціальної експертної комісії від 10.04.2019 року, яка додавалася до матеріалів позовної заяви не зазначено, що [PERSON] є тяжкохворою особою, яка потребує постійного стороннього догляду. Вважає, що це є лише думка позивача і кошти необхідні йому лише для купівлі алкоголю. Також просить суд взяти до уваги, що на його утриманні знаходиться неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] , та непрацездатна мати - [PERSON] , [INFO] , яка являється пенсіонеркою за віком. Відповідач офіційно не працює та не має постійних доходів, які витрачає на утримання неповнолітньої доньки та матері, а також на своє харчування. 10.10.2019 через канцелярію суду позивачем було надано заяву про зменшення позовних вимог, а саме просив стягнути з відповідача на його користь аліменти в розмірі 500 гривень щомісячно до 01.05.2019 року. У судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, позовні вимоги в частині стягнення аліментів в розмірі 500 гривень визнав. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності з частиною 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , є сином позивача [PERSON] , [INFO] . Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі. У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року надано роз`яснення, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК України) не є абсолютним. Якщо мати, батько були позбавлені батьківських прав і ці права не були поновлені, обов`язок утримувати матір, батька у дочки, сина, щодо яких вони були позбавлені батьківських прав, не виникає. Таким чином, право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК України. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин. Як з`ясовано судом та підтверджується наявними у справі доказами, позивач за рішенням Генічеської міжрайонної медико-соціальної експертної комісії» комунального закладу Херсонський обласний центр медико-соціальної експертизи» [PERSON]. є інвалідом ІІ групи за загальним захворюванням УАС ІІІ ступеню ДЕТ та за наслідками перенесеного інсульту, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК від 10.04.2019. серії ААА № 858498, де інвалідність встановлено строком до 01.05.2020. За індивідуальною програмою реабілітації інваліда № 240 позивач [PERSON] має обмеження в пересуванні, самообслуговуванні, трудовій діяльності І та П ступенів, потребує періодичного консультування лікарем-фтизіатром, лікарем-неврологом, стаціонарного та амбулаторного лікування в ЛПЗ, ХОКЛ, проведенні ерготерапії, кінетотерапії, лікувального масажу, лікувальної фізкультури, може пересуватися лише на ліктьових милицях є тяжкохворою особою, яка потребує постійного стороннього догляду. Рішенням Чаплинського районного суду Херсонської області від 30.10.2013. за позовом його дружини [PERSON] , [PERSON] визнано таким, що втратив право користування житловий приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Наразі позивач [PERSON] фактично проживає без реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідками Чаплинської селищної ради від 21.05.2019 року за №1818 та від 21.05.2019 за №248. Згідно довідки Чаплинської районної філії Херсонського обласного центру зайнятості від 22.05.2019 за №21/18/02/750/19, позивач станом на 22.05.2019 на обліку як безробітний не перебуває. Згідно довідки ГУ ПФУ в Херсонській області від 22.05.2019 за №545/02-24 [PERSON] отримує пенсію по інвалідності в розмірі 1497,00 грн.. Як зазначено у п.п. 16 п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року за № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного подружжя, дітей, батьків, інших осіб», утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за сумісництвом, в тому числі з доходів від підприємницької діяльності. Таким чином суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню. Позивач є пенсіонером та інвалідом, пенсія, яку він отримує, не забезпечує необхідного мінімального проживання. Він є непрацездатним, позбавленим можливості забезпечити себе побутовими предметами першої необхідності, в силу його інвалідності. На сьогоднішній день його син, не допомагає йому матеріально, не забезпечує всім необхідним для нормального проживання, тому суд дійшов висновку, що з відповідача, який є сином позивача, слід стягнути аліменти на його утримання. Відповідно до ст. 205 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Розглядаючи питання про розмір аліментів, суд, враховуючи положення ст. 202-206 Сімейного Кодексу України, визнання відповідачем позову з урахуванням змінених позовних вимог, дійшов висновку, що стягненню з відповідача підлягають аліменти на утримання позивача в розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до 01.05.2020 року. Відповідно до ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позовної заяви. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах стягнення платежу за один місяць. З ч.6 ст.141 ЦПК України вбачається, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли(держави). З п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір`вбачається, що від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.. Враховуючи наведене та

Outcome: approved