Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

06.11.2013 року позивач ТОВ «ММК-Україна» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором від 19.02.2013 року №56 в сумі 7446,00 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 229,40 грн., посилаючись на наступне. 19.02.2013 року між ТОВ «ММК-Україна» та [PERSON] був укладений кредитний договір №56, відповідно до умов якого, позивач надав відповідачу кредит в сумі 1200,00 грн. строком на 16 днів з 19.02.2013 року по 07.03.2013 року зі сплатою 2% за кожен день користування кредитом, а відповідач зобов'язався повернути кредит, сплатити відсотки та інші платежі в порядку на умовах та у строки, визначені договором. Свої зобов'язання перед відповідачем за зазначеним кредитним договором позивач виконав у повному обсязі та надав останньому кредитні кошти в розмірі 1200,00 грн. Відповідач порушив умови кредитного договору та належним чином свої зобов'язання щодо повернення кредиту, сплати відсотків та інших платежів за договором не виконав. У зв'язку з порушенням умов договору відповідач має перед позивачем прострочену заборгованість, загальний розмір якої станом на 30.10.2013 року складає 7446,00 грн. В судове засідання позивач свого представника не направив, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. 05.02.2014 року представник позивача подав суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився. Так як зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи відповідача невідоме, про місце час та місце розгляду справи останній повідомлявся через оголошення у пресі відповідно до вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України. Про причини своєї неявки суд до відома не поставив. У зв'язку з тим, що розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд, врахувавши позицію позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 19.02.2013 року між ТОВ «ММК-Україна» та [PERSON] був укладений кредитний договір №56 (а.с. 3-4), за яким позивач (кредитор) зобов'язався надати відповідачу (позичальнику) грошові кошти (кредит) в порядку та на умовах, визначених Договором, а позичальник зобов'язався прийняти кредит, повернути кредитору кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, в порядку, на умовах та у строки, що визначені договором. Відповідно до пунктів 3.1.1, 2.1, 1.2-1.4 кредитного договору, кредитор зобов'язаний надати позичальнику кредит після підписання договору, шляхом видачі готівки з каси кредитора в сумі 1200,00 грн., строком на 16 днів з 19.02.2013 року по 07.03.2013 року зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 2% за кожен день користування кредитом позичальником. Згідно п. 3.2.1., 1.3 кредитного договору, позичальник зобов'язаний не пізніше 07.03.2013 року повернути кредитору всю суму наданих кредитних коштів, сплатити проценти за користування кредитними коштами, а також фінансові санкції, у разі їх виненкнення. За змістом ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. У силу ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦКУ передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов'язання за кредитним договором від 19.02.2013 року №56 перед відповідачем виконав в повному обсязі, та надав останньому грошові кошти в розмірі обумовленому договором, що підтверджується видатковим касовим ордером від 19.02.2013 року (а.с. 5). Відповідач порушив умови кредитного договору щодо повернення кредиту у встановлені терміни, сплати процентів за користування кредитом та інші зобов'язання за договором і має прострочену заборгованість. Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пунктом 4.1 кредитного договору передбачено, що при порушенні строків повернення Кредиту більше, ніж на 16 календарних днів, позичальник сплачує кредитору штраф у розмірі 150,00 грн. Згідно п. 4.2 договору, у разі прострочення позичальником зобов'язань повернення кредиту та сплати відсотків за його користуванням більш ніж на 60 календарних днів, позивальник зобов'язаний сплатити на користь кредитора пеню за кожен день прострочення у розмірі 2% від суми непогашеного кредиту, починаючи з 61 дня прострочки. Відповідно до розрахунку, що міститься в позовній заяві станом на 30.10.2013 року заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем ТОВ «ММК-Україна» за кредитним договором від 19.02.2013 року №56 становить 7446,00 грн. та включає: основна сума боргу - 1200,00 грн., штраф - 150 грн., відсотки за користування кредитом - 1824,00 грн., пеня за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань - 4272,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Стаття 536 ЦК України встановлює, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, якщо інше не встановлено договором кредиту і не випливає із суті кредитного договору. Частиною першою ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Частиною першою ст. 1050 ЦК України визначено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином, враховуючи, що в ході розгляду справи встановлено порушення відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором від 19.02.2013 року №56 щодо повернення кредиту та сплати відсотків у строк визначений договором, а також те, що позивачем умови вказаного договору виконано, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та стягнення з [PERSON] на ТОВ «ММК-Україна» заборгованості в загальному розмірі 7446,00 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 229,40 грн. та витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в розмірі 844,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved