Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

06 червня 2014 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, яку 25 листопада 2014 року уточнив та остаточно просив усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження майном, шляхом виселення [PERSON] з квартири за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування вимог позивач зазначає, що 24 травня 2013 року його матір [PERSON], на підставі договору дарування, подарувала йому квартиру [ADDRESS]. Під час укладення даного договору йому передали ключі від зазначеної квартири, однак при спробі потрапити до свого майна було встановлено, що замки у квартирі змінено і єдиною особою, яка б могла вчинити такі дії є відповідач, який був зареєстрований уданій квартирі та продовжує там проживати до сьогодні. З моменту набуття права власності на майно, позивач не надавав відповідачу права на проживання у його квартирі. Однак, до тепер він позбавлений права користування своїм майном. До того ж, за час незаконного користування його майном, відповідач систематично не оплачував комунальні послуги, що призвело до накопичення заборгованості. Оскільки, права позивача порушуються, то він вимушений звернутися до суду з даним позовом. У судове засідання позивач не зявився, але від його представника надійшла заява, в якій він просив справу розглядати без його участі та задовольнити позов в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечувала. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причин неявки суду не повідомив. Раніше у судових засіданнях, проти задоволення позовних вимог заперечував та зазначив, що він є племінником позивача. До [ADDRESS] він вселився як член сімї [PERSON], тому його проживання там є законним та правомірним. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у власності будинок, користуються ним і мають право розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, здавати в оренду. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] у відповідності до умов договору дарування від 24 травня 2013 року, отримав у подарунок від своєї матері [PERSON], квартиру [ADDRESS] (а.с. 7). Як вбачається із матеріалів справи, у вищезазначеній квартирі зареєстрований [PERSON], що підтверджується довідкою від 03.06.2014 року (а.с. 11). 24 травня 2013 року [PERSON], згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, набув право власності на вищезазначену квартиру, тобто став власником квартири (а.с. 10). Відповідач навіть після укладання договору дарування та реєстрації права власності, за адресою: [ADDRESS], з реєстрації не знявся та на даний час постійно там проживає. Разом з переходом прав власності на квартиру до позивача перейшло й зобовязання по утриманню даної квартири та сплаті комунальних послуг. Однак, він не може належним чином розпоряджатися та користуватися належним йому на праві власності майном, оскільки прописка відповідача чинить йому перешкоди. До того ж, позивач вимушений за відповідача сплачувати кошти за комунальні послуги. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК, з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. У відповідності до ч. 4 ст. 156 ЖК України, до членів сімї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ст. 64 ЖК України. Аналіз змісту вказаних правових норм свідчить про те, що право члена сім'ї власника будинку користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Із зазначеного суд дійшов висновку, що виникнення права членів сім'ї власника будинку (квартири) на користування цим будинком та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника будинку права власності на цей будинок, а відтак - припинення права власності особи на будинок припиняє право членів її сім'ї на користування цим будинком. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні їм права користування і розпорядження своїм майном. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] необхідно зняти з реєстрації за адресою: [ADDRESS]. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений за подачу позову судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved