Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

05 жовтня 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання, та просить ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання у розмірі 1/6 від усіх видів його доходів щомісячно, але не менше прожиткового мінімуму починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення [PERSON] двадцятитрьохрічного віку. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що, вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який 14.04.2006 року був розірваний. Від даного шлюбу у сторін є спільні діти: [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні та одночасно звертається до суду із позовом про стягнення аліментів з відповідача, а також - [PERSON] , [INFO] , який після досягнення повноліття продовжує навчання у Львівському національному університеті ім. Івана Франка та на даний час є студентом денної форми навчання факультету культури та мистецтв за спеціальністю «Акторське мистецтво драматичного театру». Навчання триватиме до 30 червня 2021 року, тому повнолітній син не може працювати та знаходиться на утриманні позивача. Зазначає, що її матеріальне становище є скрутне, вона не працює, здійснює догляд за своєю матір`ю - [PERSON] , 1944 р.н., яка є інвалідом І групи та потребує стороннього догляду. Син наразі стипендії не отримує. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання не надає. Зазначає, що відповідач є постійним працівником приватної стоматологічної клініки в м. Санкт-Петербурзі, Російська Федерація. У зв`язку з вищенаведеним, а також те, що син навчається у навчальному закладі, він немає можливості працювати і потребує матеріальної допомоги на навчання, їй складно самій в повному обсязі забезпечити утримання і оплату за навчання сина, тому змушена звернутися до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, покликаючись на вказані у позовній заяві обставини, просить позов задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача Попельнюх А.О . проти позову заперечив, просив у такому відмовити, а також у відзиві на позовну заяву відповідач [PERSON] пояснив, що він після розлучення з позивачем придбав у спільну часткову власність для своїх дітей - [PERSON] та [PERSON] однокімнатну квартиру у м. Санкт-Петербурзі, які є власниками вищезазначеної квартири. Дана квартира здається в оренду та кошти з такої мали би використовуватися на утримання дітей, як вони з позивачем в усній формі домовилися. Також зазначає, що у міру своїх можливостей надсилав грошові кошти сину та дочці, здійснюючи грошові перекази позивачеві, яка також продовжує отримувати дохід від оренди квартири, яку він придбав. Також ним, коли син став старшим, особисто йому переказував гроші на його банківський рахунок, таким чином забезпечуючи його мінімальними потребами, що не дуже подобається позивачеві, яка як раніше могла розпоряджатися коштами на свій розсуд. Зазначає, що також на утриманні має трьох малолітніх дітей та матір інваліда ІІ групи, а тому у даному позові просить відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який 14.04.2006 року був розірваний, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 06.06.2006 року серія [NUMBER] , виданого Відділом РАЦС Приморського району Управління РАЦС уряду Санкт - Петербурга. Від даного шлюбу у сторін є спільні діти: [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження від 09.06.2000 року серія [NUMBER] , виданого Палацом «Малютка» Санкт-Петербурга, а також [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження від 26.12.2002 серія [NUMBER] , виданого Відділом РАЦС Приморського району Санкт - Петербурга, яка проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Факт проживання позивача із дітьми стверджується довідкою №65 з місця проживання про склад сім`ї та прописки від 18.06.2019, виданої ТзОВ «ЛДБК «Житлоексплуатація» за адресою: м. Львів , вул. Хмельницького, 275/76. Станом на 25 вересня 2018 року [PERSON] навчається на другому курсі у Львівському національному університеті ім. Івана Франка денної форми навчання, за спеціальністю «Акторське мистецтво драматичного театру», що стверджується довідкою №581.Дата закінчення навчання 30 червня 2021 року. Оскільки [PERSON] навчається у навчальному закладі, він немає можливості працювати, тому суд вважає, що він потребує матеріальної допомоги на навчання. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення віку 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Нормою ч.2 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Частиною 1 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до абзацу 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006р. обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З наведених норм чинного законодавства вбачається, що підставою для сплати аліментів на навчання є досягнення дитиною повноліття, факт продовження навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, а також те, що відповідачем не наведено доказів, що позивач отримувала кошти за оренду помешкання у м. Санкт-Петербург, Російська Федерація і дані кошти в силу усної домовленості повинна була витратити на утримання сина [PERSON] . Також не наведено відповідачем доказів про систематичне надання коштів сину [PERSON] на його утримання, а вказано лише і підтверджено у судовому засіданні представником відповідача [PERSON] про епізодичні грошові перекази, пов`язані з певними подіями (досягнення повноліття), суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки з позовом позивач звернулася 05.10.2018 року, аліменти на утримання дитини підлягають стягненню з цієї дати. Відповідно до ст. 367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць. З відповідача підлягають стягненню судові витрати по справі у розмірі 768,40 грн. в дохід держави.

Outcome: approved