Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

06.12.2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 05.10.2001 року Зміївським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області, актовий запис № 90, посилаючись на те, що останні декілька років між сторонами виникають сварки, відповідач почав зловживати спиртними напоями, зневажає думку позивача щодо ведення сімейного господарства. Подружжя більше року мешкає окремо, примирення неможливе, втрачено почуття взаємоповаги, різняться погляди на життя, втрачені фізичні та духовні зв'язки. Сторони мають дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає та залишиться проживати разом із [PERSON] Спільне господарство не ведеться, спору про спільно нажите майно немає. Враховуючи, що примирення та подальше збереження сім'ї є неможливим, [PERSON] просила розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] У підготовче засідання позивач [PERSON] не з'явилася, свої інтереси довірила представляти адвокату [PERSON], який надав суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача, на задоволенні позовних вимог наполягав в повному обсязі, просив не здійснювати фіксування судового процесу технічними засобами. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про отримання судової кореспонденції, в телефонній розмові повідомив, що проти розірвання шлюбу не заперечує, справу просить розглядати за його відсутності. У зв'язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши та оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Як вбачається зі Свідоцтва про одруження, серії [NUMBER], 05.10.2001 року між [PERSON] та [PERSON] Зміївським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 90 (а.с. 4). Сторони мають дитину - [PERSON], [INFO] - копія Свідоцтва про народження, серії [NUMBER], актовий запис № 07, яка мешкає рзом із позивачем (а.с. 7, 10). Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). З матеріалів даної справи вбачається, що сторони продовжувати шлюбні відносини не бажають, позивач стверджує у заяві, що сторони фактично не проживають разом, сімейно-шлюбні відносини припинені понад один рік, сім'я існує формально, відповідач не заперечує проти задоволення позову, відповідно, відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що потягне за собою неприпустиме порушення права одного з подружжя або обох на вільний вибір. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, згідно чинного законодавства, незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу, тому, враховуючи вищевикладене, а також те, що спору між сторонами про місце проживання дитини, з представлених суду відомостей, не вбачається, а також не вбачається з матеріалів справи спору між сторонами щодо спільного майна, задоволення позовних вимог про розірвання цього шлюбу не суперечить вимогам законодавства України. Беручи до уваги фактичні взаємовідносини сторін, наполягання сторін на задоволенні позову, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Крім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 статті 115 СК України передбачено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved