Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

06 січня 2017 року ухвалою судді Новоушицького районного суду було відкрито провадження по справі заявою [PERSON], в якій він просив про встановлення факту спільного проживання його разом із спадкодавцем [PERSON] 26 січня 2017 року заявник подав до суду заяву про уточнення заявлених вимог та просить суд встановити факт спільного проживання його разом із спадкодавцем [PERSON] в [ADDRESS], з 2005 року по день її смерті [INFO] року. В обгрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що [INFO] року померла його мати [PERSON]. За життя [PERSON] склала заповіт та призначила своїм спадкоємцем заявника. Після її смерті відкрилась спадщина на майно. Протягом останніх трьох років до дня смерті спадкодавця, через її хворобу та похилий вік, заявник перевіз її до свого будинку в [ADDRESS], та здійснював за нею догляд. Будучи спадкоємцем за заповітом [PERSON] вирішив реалізувати свої спадкові права та звернувся до нотаріуса з метою отримати свідоцтво про право на спадщину, проте йому було відмовлено по причині неможливості довести факт спільного проживання із спадкодавцем. Заявник та його представник у судовому засіданні 24 січня 2017 року заяву підтримали та просили її задовольнити. 31 січня 2017 року представником заявника подано до суду клопотання про розгляд заяви без участі заявника та його представника. Представник заінтересованої особи - Новоушицької селищної ради в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву в якій проти заявлених вимог не заперечує, просить з розглянути без його участі. Заслухавши заявника його представника, свідка, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов до такого висновку. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надає право на оформлення права на спадщину, як спадкоємцю за заповітом. Згідно з пп.4.10 Глави 10 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутись за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем. Законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов'язковість спільного проживання вказаних осіб. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 05 серпня 2008 року виданого Ставчанською сільською радою Новоушицького району, [PERSON] померла [INFO] року, актовий запис №34. Із виписки з погосподарської книги №4 по с.Стара Гута за 2006-2010 рр. вбачається, що [PERSON], яка померла [INFO] року, була зареєстрована одна за адресою [ADDRESS]. Згідно довідки Новоушицької селищної ради №129 від 25 січня2017 року [PERSON], яка померла [INFO] року, фактично проживала протягом трьох років незареєстрованою разом із сином [PERSON] в [ADDRESS] Згідно заповіту від 16 червня 1998 року посвідченого секретарем виконавчого комітету Ставчанської сільської ради Новоушицького району, зареєстрованого в реєстрі за №21, [PERSON] заповіла все своє майно заявнику. Із змісту постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1085/02-31 від 14 грудня 2016 року вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, у зв'язку з тим, що він не може довести факт спільного проживання із спадкодавцем [PERSON], яка померла [INFO] року. Згідно повідомлення цього ж нотаріуса №6/01-16 від 10 січня 2017 року спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, не заведена. Згідно листа Новоушицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області №208/02 від 11 січня 2017 року допомогу на поховання [PERSON] отримала дружина заявника [PERSON] Показаннями свідка [PERSON] підтверджується, що [PERSON] з 2005 року проживала разом із сином [PERSON] в [ADDRESS]. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п.23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, спадкоємець має право звернутися до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, суд вважає, що факт постійного проживання зі спадкодавцем в певний час і при певних обставинах підтверджений. На підставі викладеного та

Outcome: approved