Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-15 00:00:00

04 листопада 2019 року позивач звернувся до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про визнання права власності на обов`язкову частку у спадщині. В позові зазначив, що[INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки розміром 4,4 га, що розташована в межах території Висунської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області. Після звернення до Березнегуватської державної нотаріальної контори з питання оформлення спадкових прав йому стало відомо, що за життя мати склала заповіт, яким вищезазначену земельну ділянку заповіла його сестрі [PERSON] . Крім нього та відповідачки, є ще одна сестра [PERSON] , яка своїх прав на спадкове майно не заявляє. На день смерті матері він був непрацездатною особою - пенсіонером за віком. У разі якби спадкування відбулося за законом, спадкоємцями першої черги були б [PERSON] , [PERSON] та він, і кожному з них належала б 1/3 частка вищевказаної земельної ділянки. Він як непрацездатний син спадкодавиці має право на обов`язкову частку у спадщині - 1/2 від 1/3 частини вищезазначеної земельної ділянки, тобто 1/6 частку. Відповідачка в добровільному порядку не надає йому копію заповіту та не виділяє належну йому частку земельної ділянки, що змушує його звернутися до суду. Ухвалою суду від 02 січня 2020 року до участі у справі в якості співвідповідача було залучено [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явився, до суду направив заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, направила заяву про розгляд справи у її відсутність та заперечення проти позовних вимог позивача, однак на підстави заперечення не зазначила та відзиву на позовну заяву не надала. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку, причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву до суду не направила. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. [INFO] померла матір позивача [PERSON] . Факт її смерті підтверджується копію свідоцтва про смерть, виданого Березнегуватським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 28 листопада 2018 року, актовий запис № 28, а факт родинних відносин з позивачем підтверджується копією його свідоцтва про народження позивача, виданого Висунським сільським ЗАГС Березнегуватського району Миколаївської області 04 липня 1956 року, актовий запис № 57 книги записів актів громадянського стану (а.с.6, 8). Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 4,4 гектари для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Висунської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, яка належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯГ № 604194, виданого Березнегуватською райдержадміністрацією Миколаївської області 22 квітня 2007 року (а.с.9). За оформленням спадкових прав позивач звернувся до нотаріальної контори, однак у вчиненні нотаріальних дій 29 серпня 2019 року завідувачем Березнегуватської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області йому було відмовлено через відсутність у нього оригіналу державного акту на земельну ділянку та рекомендовано звернутися до суду за визнанням права власності на спадкове майно (а.с.17). З копії спадкової справи № 223/2018, наданої Березнегуватською державною нотаріальною конторою вбачається, що за прийняттям спадщину на вищевказану земельну ділянку крім позивача, також звернулася і відповідач [PERSON] , яка є його сестрою та надала нотаріусу заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Висунської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області 07 жовтня 2010 року, яким померла [PERSON] вказану земельну ділянку заповідала їй (а.с.27-39). Також в матеріалах вказаної спадкової справи мається заява про прийняття спадщини від [PERSON] , яка є сестрою позивача і [PERSON] , та заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Висунської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області 16 серпня 2011 року, яким померла [PERSON] належний їй житловий будинок по [ADDRESS] та земельну ділянку, на якій він знаходиться, заповідала порівну їй та позивачу (а.с.30,36). Однак, з копії пенсійного посвідчення серії [NUMBER], виданого Пенсійним фондом України 15 червня 2016 року вбачається, що на час смерті [PERSON] , позивач був непрацездатною особою - пенсіонером за віком (а.с.7). Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 вказаного Кодексу спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.ст. 1233-1236 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. За приписами ч.2 ст.1220 та ч.5 ст.1268 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або оголошення її померлою та вона належить спадкоємцеві з часу відкриття, незалежно від часу прийняття. Частинами першими статей 1268, 1269 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець за законом, або заповітом має право прийняти спадщину шляхом подання заяви про прийняття спадщини, у строк встановлений ч.1 ст.1270 ЦК України, тобто протягом шести місяців із дня відкриття спадщини. Крім того, ч.1 ст.1241 Кодексу передбачено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкоємця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка б належала кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Пленум Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у п. 23 роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Вимогами ст.392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З огляду на викладене, враховуючи, що саме [PERSON] отримала у спадщину за заповітом спірну земельну ділянку після смерті матері, на час відкриття спадщини позивач, який є сином померлої, був непрацездатною особою - пенсіонером, крім них право на спадкування за законом мала б відповідач [PERSON] , а позивач не має можливості у встановленому законом порядку оформити свою частку у спадщині через відмову [PERSON] надати правовстановлюючий документ на землю та заповіт, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача до [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідача [PERSON] обов`язок по відшкодуванню позивачу витрат на оплату судового збору.

Outcome: approved