Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-03 00:00:00

06 травня 2019 року до суду надійшла заява, в якій заявник просить встановити факт того, що [PERSON] , [INFO] , проживав разом із спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] у м. Славутичі Київської області Україна, з 05 березня 1991 року по [INFO] року, не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Заява обґрунтована тим, що заявник [PERSON] народився [INFO] в с. Ново-Павлівка Іванківського району Ворошиловградської області, його батьками в свідоцтві про народження серії [NUMBER] записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . В 1953 році, коли він з батьками проживав в с. Ново-Павлівка, померла мати заявника [PERSON] .. Після смерті матері заявника, його батько [PERSON] та двоюрідна сестра заявника [PERSON] зареєстрували 04 грудня 1954 року шлюб, та після укладення шлюбу [PERSON] змінила своє дівоче прізвище на [PERSON] .. З того періоду часу, вона разом з його батьком виховувала та піклувалася про нього як мати. В подальшому їх сім`я переїхали на постійне місце проживання до с. Миколаївка Донецької області, де заявник мешкав з батьком та мачухою до 1980 року. 04 серпня 1973 року у Миколаївській селищній раді м. Слов`янська Донецької області між заявником [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що вчинено актовий запис № 112. Під час їх шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . З 1980 року заявник зі своєю дружиною мешкали у м. Прип`ять Київської області до моменту евакуації у зв`язку з аварією на Чорнобильській АЕС. В 1988 році вони переїхали на постійне місце проживання до м. Славутича Київської області. Батьки заявника [PERSON] та [PERSON] , яку він вважає своєю матір`ю, залишилися жити у с. Миколаївка м. Слов`янська Донецької області. [INFO] у с. Миколаївка м. Слов`янська Донецької області помер батько заявника [PERSON] .. В 1991 році заявник забрав свою мачуху [PERSON] проживати до м. Славутича Київської області, де вона була зареєстрована за їх спільним місцем проживання до моменту її смерті за адресою: [ADDRESS] . За життя мачухи заявника [PERSON] на підставі розпорядження генерального директора ВО «Чорнобильська АЕС» за № 230 від 10.06.1996 року на весь склад сім`ї: заявник [PERSON] , дружина заявника [PERSON] , мачуха заявника [PERSON] , та діти заявника- [PERSON] , [PERSON] , було передано у спільну сумісну власність житлове приміщення - квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Право спільної сумісної власності на даний об`єкт нерухомого майна 05 серпня 1996 року було зареєстровано Славутицьким міським бюро технічної інвентаризації, про що було внесено запис у реєстрову книгу за № 133/2. [INFO] року мачуха заявника [PERSON] померла у м. Славутичі Київської області. 10 квітня 2019 року за заявою заявника державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області, після смерті [PERSON] , була відкрита спадкова справа № 64035001 (номер у нотаріуса 30/2019). Однак, звернувшись до нотаріуса з метою документального оформлення спадщини, яка залишилася після смерті його мачухи [PERSON] у вигляді належній їй частки у праві на спільну сумісну власність - квартиру [ADDRESS] , він отримав постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю у нього, як спадкоємця, документів, що підтверджують родинні відносини з спадкодавцем. Тому, з метою отримання права на спадщину [PERSON] та його посвідчення у встановленому законом порядку заявник змушений звернутися до суду з даною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме проживання однією сім`єю із спадкодавцем не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, що передбачено ст. 1264 ЦК України, відповідно до п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. В судовому засіданні заявник підтримав заявлені вимоги та просив задовольнити. В судовому засіданні пояснив, що він народився [INFO] . Його батьками в свідоцтві про народження записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . В 1953 році померла його мати. Після смерті матері його батько [PERSON] та двоюрідна сестра [PERSON] зареєстрували шлюб у 1954 році. З того періоду часу, вона разом з його батьком виховувала та піклувалася про нього як мати. У серпні 1973 року він одружився з [PERSON] .. З 1980 року він зі своєю дружиною мешкав у м . Прип`ять Київської області до моменту евакуації у зв`язку з аварією на Чорнобильській АЕС. В 1988 році вони переїхали на постійне місце проживання до м. Славутича Київської області. [INFO] у с. Миколаївка м. Слов`янська Донецької області помер його батько. В 1991 році він забрав свою мачуху [PERSON] проживати до м. Славутича Київської області, де вона була зареєстрована за їх спільним місцем проживання до моменту її смерті. Починаючи з 1991 року і до смерті [PERSON] проживали однією сім`єю, були пов`язані спільним побутом, в них був спільний бюджет, взаємні права та обов`язки. За час спільного проживання було приватизоване жиле приміщення, в якому вони проживали, і [PERSON] стала співвласницею квартири в м.Славутичі . спірного жилого приміщення. Після її смерті вони проживали в цьому жилому приміщенні. 10 квітня 2019 року він звернуся із заявою до державного нотаріуса про відкриття спадщини. На підставі цієї заяви була відкрита спадкова справа, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю у нього, як спадкоємця, документів, що підтверджують родинні відносини з спадкодавцем, було відмовлено. Тому, з метою отримання права на спадщину [PERSON] та його посвідчення у встановленому законом порядку він змушений звернутися до суду з даною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме проживання однією сім`єю із спадкодавцем не менше п`яти років до часу відкриття спадщини. Дітей у [PERSON] та інших спадкоємців не має. Заінтересована особа [PERSON] підтримала заявлені вимоги та просила задовольнити. Суду пояснила, що вона є дружиною заявника. Шлюб її та заявника був зареєстрований у 1973 році. З 1980 року вони з чоловіком мешкали у м. Прип`ять. В зв`язку з аварією на Чорнобильській АЕС, вони переїхали на постійне місце проживання до м. Славутича, де їм надано було службове житло. Після смерті батька заявника вони забрали до себе його дружину [PERSON] , яка була для заявника як матір. І з березня 1991 року вони стали проживати однією сім`єю, в них був спільний бюджет, взаємні права та обов`язки. [PERSON] приймали участь у приватизації житла і жила з ними до смерті. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. До канцелярії суду подали заяви, в яких просили проводити судовий розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги визнали та просили задовольнити. Свідок [PERSON] суду показала, що вона є сусідкою заявника. З 1991 року і по день смерті у заявника проживала його мачуха [PERSON] .. Вона часто бувала у заявника і бачила, що вони проживали як одна сім`я, вели спільне господарство. Члени сім`ї заявника піклувалися про неї і допомагали їй у всьому. Свідок [PERSON] суду показала, що з 1991 року по час смерті із заявником проживала його мачуха [PERSON] , яку він вважав своєю матір`ю. Приблизно один раз на тиждень вона приходила в гості до заявника і бачила, що члени сім`ї заявника та [PERSON] проживали однією сім`єю, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Вислухавши пояснення учасників справи та показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним задовольнити заяву з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 13 липня 1950 року, [PERSON] , заявник у справі, народився [INFO] в с. Ново-Павлівка Іванівського району Ворошиловградської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 81 від 13 липня 1950 року. Батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з пояснень заявника, рідна мати заявника [PERSON] померла в 1953 році в с. Ново-Павлівка Іванівського району Ворошиловградської області. Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № [NUMBER] , виданого 04.04.2019 року Славутицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, 04 грудня 1954 року Міусинською міською радою міста Красний луч Луганської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис № 60. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку - [PERSON] , дружині - [PERSON] . Згідно запису № 7 «сімейний стан» у військовому квитку серії [NUMBER] , виданого 17.04.1964 року Слов`янським ОНВК Донецької області на ім`я [PERSON] , остання заміжня, чоловік - [PERSON] . Відповідно до копії пенсійного посвідчення № [NUMBER] , виданого 16 лютого 1987 року відділом соціального забезпечення виконкому Слов`янської ради Донецької області, [PERSON] , 1925 року народження, призначена пенсія за віком. Згідно довідки МСЕК серії МСЕ № 263394, [PERSON] , 1925 року народження, з 24 січня 1995 року встановлено другу групу інвалідності, безстроково. З копії паспорта серії [NUMBER] , виданого 15 серпня 1995 року Славутицьким МВ ГУ МВС України в Київській області на ім`я [PERSON] , останній зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 04 серпня 1973 року Миколаївською сільрадою м. Слов`янська Донецької області, 04 серпня 1973 року укладено шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 112. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку - [PERSON] , дружині - [PERSON] . З архівної копії автобіографії ДСП «Чорнобильська АЕС» від 05.08.1980 року вбачається, зокрема, що [PERSON] народився [INFO] в с. Ново-Павлівка Іванківського району Ворошиловградської області. В 1956 році з батьками переїхав в с. Миколаївка м. Слов`янська Донецької області. Батьки: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . З 1974 року одружений. Дружина - [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з копії паспорта серії [NUMBER] , виданого 17 вересня 1996 року Славутицьким МВ ГУ МВС України в Київській області на ім`я [PERSON] , остання зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Під час шлюбу в них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , батьком яких є заявник [PERSON] , мати - заінтересована особа [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження, копії яких долучені до матеріалів справи. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 08 грудня 1986 року Миколаївською сільрадою м. Слов`янська Донецької області, [PERSON] , батько заявника, помер [INFO] у віці 62 роки в с. Миколаївка м. Слов`янська Донецької області, про що зроблено відповідний актовий запис № 133. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого на підставі розпорядження генерального директора ВО «Чорнобильська АЕС» Парашина С.К. від 10.06.1996 року № 230-пр, заявнику [PERSON] на склад сім`ї: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , передано у спільну сумісну власність житлове приміщення - квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . 05 серпня 1996 року Славутицьким міським бюро технічної інвентаризації право спільної сумісної власності квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано в реєстровій книзі за № 133/2 . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого [INFO] року відділом реєстрації актів громадянського стану Славутицького міськвиконкому Київської області, [PERSON] померла [INFO] у віці 72 роки в м. Славутич Київської області. З довідки про реєстрацію місця проживання особи, виданої 06.04.2019 року Управлінням адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області, [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , в період з 05.03.1991 року по 04.03.1998 року. Згідно довідки форми № 3, виданої КП «ЖКЦ», за адресою: [ADDRESS] , були зареєстровані та проживали: [PERSON] - наймач; [PERSON] - дружина; [PERSON] - син; [PERSON] - син; [PERSON] - мати. Крім того, 24 липня 1996 року між Державним комітетом по використанню атомної енергії ЧАЕС та [PERSON] було укладено договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 55799942 від 10.04.2019 року, після смерті [PERSON] заведена спадкова справа № 30/2019. Із спадкової справи видно, що [PERSON] , яка померла [INFO] , заповіту не залишила. 10 квітня 2019 року [PERSON] звернувся до державного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті його мачухи [PERSON] .. Спадкове майно складається з 1/5 частки квартири [ADDRESS] , яка належить померлій на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого ВО «Чорнобильська АЕС» 10.06.1996 року. 10 квітня 2019 року державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області винесено постанову № 257/02-31 про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, в якій зазначено про відмову [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON] на 1/5 частку квартири [ADDRESS] , в зв`язку з відсутністю у спадкоємця документів, що посвідчують родинні відносини зі спадкодавцем. Як вбачається з заяви, перешкодою для оформлення спадщини, яка залишилась після смерті мачухи заявника, є відсутність у спадкоємця документів, що посвідчують родинні відносини зі спадкодавцем. Крім того, з заяви вбачається, що крім заявника, інших дітей у [PERSON] не було. Інших рідних осіб, які за законом віднесені до числа спадкоємців першої-третьої черги за законом не має. Спір щодо спадкового майна, яке залишилось після її смерті, відсутній. Вирішуючи заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, суд виходить з наступного. За змістом ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності або відсутності неоспорюваних прав (частина 1). Згідно з пунктом 5 частини 2 цієї статті суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст. 259 цього Кодексу у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт (частина 1). Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як зазначено у п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. У відповідності до п. 1 ст. 549 ЦК Української РСР № 1540-VI від 18.07.1963 року, визначається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Як зазначено у ч. 2 цієї статті, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 1 статті 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1258 ЦК України). Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Пунктом 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року визначено, що до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності ЦК (п. 21 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7). Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, показання свідків, в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про доведеність факту проживання [PERSON] , [INFO] , разом із спадкодавцем, його мачухою, [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] у м. Славутич Київської області, з 05 березня 1991 року по [INFO] року, не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, які були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Встановлення цього факту необхідне для нотаріального оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , що є підставою для задоволення заяви. За правилом частини ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішень у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved