Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-21 00:00:00

05.04.2021 р. Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк», позивач, банк) звернулось до суду з вищезазначеним позовом. В обгрунтування позову позивач вказав, що [PERSON] (далі - відповідач) звернувся до AT КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 22.01.2008 р. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідач при підписанні заяви-анкети підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», складає між нею та банком договір про надання банківських послуг (далі - договір), що підтверджується підписом у заяві. Таким чином, підписана заява між сторонами відповідно до ст. 634 ЦК України є договором про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку (ст. 1066 ЦК України) та кредитного договору (ст. 1054 ЦК України). Банком на підставі договору надання банківських послуг відповідачу відкрито кредитний рахунок та надано у користування кредитну картку, у подальшому із збільшенням кредитного ліміту до 25000,00 грн. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався здійснювати погашення кредиту та процентів внесенням грошових коштів на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу, а саме щомісяця повинен сплачувати протягом терміну дії картки. Виникнення простроченої заборгованості відбувається у разі несплати мінімального платежу до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 24.02.2021 р. має заборгованість у розмірі 30972,07 грн, яка складається з наступного: 24944,17 грн. - заборгованість за тілом кредита, в тому числі 0,00 грн - заборгованість за поточним тілом кредита, 24944,17 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 6027,90 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625; 0,00 грн - нарахована пеня; 0,00 грн - нараховано комісії. За таких обставин позивач вважає, що відповідач своїх зобов`язань по договору не виконав і просив суд стягнути вказані кошти з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був належно повідомлена про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, від нього не надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, відзив на позов не подавала. Справу вирішено за правилами заочного розгляду, передбаченими ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності відповідача [PERSON] , повідомленого у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, який не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву проти позову, та зі згоди позивача щодо такого порядку розгляду справи. Згідно з частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи на яких ґрунтуються заявлені вимоги, оцінивши докази, приходить до наступного. За таких обставин, суд розглядає справу на підставі наявних в ній доказів. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] звернувся до AT КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 22.01.2008 р. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідач при підписанні заяви-анкети підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», складає між нею та банком договір про надання банківських послуг (далі - договір), що підтверджується підписом у заяві. Таким чином, підписана заява між сторонами відповідно до ст. 634 ЦК України є договором про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку (ст. 1066 ЦК України) та кредитного договору (ст. 1054 ЦК України). Банком на підставі договору надання банківських послуг відповідачу відкрито кредитний рахунок та надано у користування кредитну картку, у подальшому із збільшенням кредитного ліміту до 25000,00 грн. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався здійснювати погашення кредиту та процентів внесенням грошових коштів на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу, а саме щомісяця повинен сплачувати протягом терміну дії картки. Виникнення простроченої заборгованості відбувається у разі несплати мінімального платежу до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 24.02.2021 р. має заборгованість у розмірі 30972,07 грн, яка складається з наступного: 24944,17 грн. - заборгованість за тілом кредита, в тому числі 0,00 грн - заборгованість за поточним тілом кредита, 24944,17 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 6027,90 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625; 0,00 грн - нарахована пеня; 0,00 грн - нараховано комісії. Вказані обставини відповідачем не спростовано. Банківська виписка з рахунку відповідача є належним та допустимим доказом у справі, що підтверджує рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщує записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 554/4300/16-ц. Сума боргу стверджується обґрунтованим розрахунком боргу і відповідачем не спростована. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору ЦК України, інших актів цивільного законодавства. У відповідності із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. В ст. 611 ЦК України вказується, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. У відповідності із ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За приписами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання . Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, оскільки в судовому засіданні доведено, що має місце порушення відповідачем умов Договору, враховуючи, що фактично отримані та використані нею кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав. Крім того, у відповідності із ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати (а.с.1) у вигляді судового збору в сумі 2270,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved