Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

05.07.2018 р. до Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування вимог [PERSON] посилається на те, що 03.06.2017 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб у Центральному районному у місті Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про що 03.06.2017 р. в книзі реєстрації зроблено актовий запис №388. Сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 11.07.2017 року. Дитина мешкає з позивачем та перебуває на її утриманні. На теперішній час сторони припинили шлюбні стосунки з причини відсутність взаєморозуміння та різні погляди на життя. Наразі сторони мешкають окремо. Позивач вважає, що спільне життя з відповідачем та збереження родини є неможливим, тому просила розірвати шлюб. 05.07.2018 р. Жовтневим районним судом міста Маріуполя Донецької області направлено запит щодо реєстрації місця проживання відповідача. 09.08.2018 р. на адресу суду надійшла відповідь Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради, відповідно до якої [PERSON],[INFO] у Центральному, Кальміуському, Приморському районах м. Маріуполя не зареєстрований. 10.09.2018 р. ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області позовна заява залишена без руху. 13.09.2018 р. ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. [PERSON] та представник позивача надали до суду заяву з клопотанням розглянути справу за їх відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягали. [PERSON] надав до суду заяву з клопотанням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Враховуючи те, що по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, а також заяви позивача та відповідача, в якій відповідач визнала позовні вимоги в повному обсязі, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України - без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги піддягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстрували шлюб у Центральному районному у місті Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого 03.06.2017 року. Під час шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилась дитина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданим Центральним районним у місті Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №949. Сторони припинили шлюбні стосунки з причини різності характерів та відсутності взаєморозуміння, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до п.1 ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача у разі задоволення позову. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved