Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

05.04.2016 позивач [PERSON] звернулася до Радомишльського районного суду Житомирської області з позовною заявою до відповідача [PERSON], в якій просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 1\~200,00 грн. щомісячно, починаючи від дня подачі позовної заяви до повноліття дитини. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначила, що відповідач являється батьком зазначеної дитини та повинен надавати матеріальну допомогу на її утримання. У судове засідання позивач не прибула, проте, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просить суд задовольнити позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з'явився, однак, надав до суду заяву, із тексту якої вбачається, що відповідач просить суд розгляд справи проводити без його участі, заявлені позовні вимоги визнає частково у сумі 700,00 грн. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд прийшов до наступного. На підставі ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В судовому засіданні було встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30.06.2009 (а.с. 5). Під час шлюбу у сторін народилась дитина донька [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Як зазначає позивач у позовній заяві та підтвердив відповідач у попередньому судовому засіданні, останній не має постійного місця роботи. Відповідач у поданій до суду заяві зазначив, що заявлені позовні вимоги визнає частково у сумі 700,00 грн, оскільки він не працевлаштований та не має доходів у значних розмірах. У відповідності до ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї. Відповідно обов'язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. У відповідності до положень ст.ст. 141, 157 СК України, батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу та окреме від дитини проживання не впливає на обсяг їх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, а той з батьків, з ким проживає дитина не має права перешкоджати тому із батьків, хто живе окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь в її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів враховує такі обставини, як стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи рівність прав та обов'язків батьків щодо дитини, беручи до уваги, що обов'язок утримувати дитину не залежить від бажання чи можливостей батьків, з метою забезпечення нормального догляду за дитиною, враховуючи, що відповідач не працевлаштований, має нерегулярний, мінливий дохід, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти на дитини у твердій грошовій сумі, а саме 700,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача судові витрати. Згідно ч. 1\~ст. 367 ЦПК України\~рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: partial