Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

05 квітня 2019 року позивач звернувся з позовом до [PERSON] , Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Ухвалою суду від 12.06.2019 року провадження по справі в частині позовних вимог [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову. Відповідно до заявлених вимог позивач просить стягнути з [PERSON] стягнути з [PERSON] 28916,03 гривень відшкодування, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 20 грудня 2018 року у місті Одесі за участю водіїв [PERSON] та [PERSON] В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 20 грудня 2018 року о 11.00. [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Volkswagen», державний номер [NUMBER] , на перехресті вулиць Буніна та Рішельєвської у місті Одесі, в порушення п.п. 2.36, 8.46, 16.11 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, рухаючись по другорядній дорозі не виконав вимоги Дорожнього знаку 2.1 «Уступити дорогу» та не надав дорогу автомобілю марки «Нуundai Ассеnt», державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , що рухався по головній дорозі. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Цивільно-правова відповідальність водії [PERSON] застрахована ПрАТ «Європейський страховий альянс» (поліс серії АМ 3653993). ПрАТ «Європейський страховий альянс» своїм листом № 277/13 від 23 січня 2019 року повідомило, що вартість матеріального збитку оцінена у 25436 гривень 97 копійок (62641 гривня 96 копійок (вартість ремонту) - 5087 гривень 29 копійок (сума ПДВ) - 32117 гривень 70 копійок (фізичний знос) = 25436 гривень 97 копійок) і що саме вказана сум буде сплачена позивачу у якості страхового відшкодування. Позивач посилається на те, що фактичні витрати на ремонт автомобілю, відповідно до заказу-наряду № 397 від 24 грудня 2018 року, склали 54353 гривень (вартість запасних частин та матеріалів 22963 гривні, вартість робіт 31390 гривень). Станом на 12 червня 2019 року, ПрАТ «Європейський страховий альянс» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 25 436 гривень 97 копійок. Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована у ПрАТ «Європейський страховий альянс», позивач отримав страхове відшкодування в розмірі 25 436 гривень 97 копійок. Різниця між фактичними витратами та розміром страхового відшкодування становить 28916 (двадцять вісім тисяч дев`ятсот шістнадцять) гривень 03 копійки відшкодування, розмір якої позивач просить стягнути з відповідача , оскільки відповідач [PERSON] відмовився сплачувати позивачу різницю між фактичними витратами та розміром страхового відшкодування. Постановою судді Приморського районного суду міста Одеси від 26 лютого 2019 року (справа №522/835/19, провадження № 3/522/955/19) [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у розмірі 340 гривень. У зв`язку з викладеним, просить суд стягнути з відповідача 28 916 гривень 03 копійки відшкодування, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 20 грудня 2018 року у місті Одесі за участю водіїв [PERSON] та [PERSON] Позивач та його представник [PERSON] в ході судового розгляду підтримали позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі, просили його задовольнити, посилаючись на те, що внаслідок настання з вини відповідача дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень. Страховою компанією, де була застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача, сплачено страхове відшкодування в межах ліміту відповідальності Страховика, в зв`язку з чим відповідач повинен відшкодувати позивачу розмір завданих збитків, з врахуванням витрат з проведення оцінки розміру матеріальної шкоди та судових витрат у справі. Позивач підтвердив, що на час розгляду справи пошкоджений автомобіль вже відремонтований на суму зазначену у заказ-наряді, але фінансового документу на підтвердження саме сплати коштів не має. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вважає наданий позивачем документ (Замовлення-наряд №397 від 24.12.2018 року) є неналежним і недостовірним доказом фактичних витрат, оскільки в документі позивача не відображена інформація, що ремонт проводився у суб`єкта господарювання, його найменування та ідентифікаційні данні як виконавця ремонтних робіт відсутні, що дає право стверджувати, що замовлення-наряд є неналежно оформленим документом та не містить обов`язкових реквізитів первинного бухгалтерського документа і не може підтверджувати фактичні витрати позивача. Суд вислухавши позивача, відповідача та представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 грудня 2018 року о 11.00. [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Volkswagen», державний номер [NUMBER] , на перехресті вулиць Буніна та Рішельєвської у місті Одесі, в порушення п.п. 2.36, 8.46, 16.11 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, рухаючись по другорядній дорозі не виконав вимоги Дорожнього знаку 2.1 «Уступити дорогу» та не надав дорогу автомобілю марки «Нуundai Ассеnt», державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , що рухався по головній дорозі. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Постановою судді Приморського районного суду міста Одеси від 26 лютого 2019 року (справа №522/835/19, провадження № 3/522/955/19) [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у розмірі 340 гривень. 29.05.2018 року між ПрАТ «Європейський страховий альянс» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АМ №365393. Забезпеченим транспортним засобом згідно Полісу є автомобіль марки «Volkswagen», державний номер [NUMBER] . Згідно з полісом [NUMBER] ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну складає 100000 гривень. 20.12.2018 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого ТЗ, яким керував [PERSON] та автомобіля «Нуundai Ассеnt», державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . 24 грудня 2018 року був складений протокол огляду транспортного засобу «Нуundai Ассеnt», державний номер [NUMBER] у присутності позивача. ПрАТ «Європейський страховий альянс» своїм листом № 277/13 від 23 січня 2019 року повідомило, що вартість матеріального збитку оцінена у 25436 гривень 97 копійок (62641 гривня 96 копійок (вартість ремонту) - 5087 гривень 29 копійок (сума ПДВ) - 32117 гривень 70 копійок (фізичний знос) = 25436 гривень 97 копійок) і що саме вказана сум буде сплачена позивачу у якості страхового відшкодування. Позивач посилається на те, що фактичні витрати на ремонт автомобілю, відповідно до заказу-наряду № 397 від 24 грудня 2018 року, склали 54353 гривень (вартість запасних частин та матеріалів 22963 гривні, вартість робіт 31390 гривень). Таким чином судом встановлено, що ПрАТ «Європейський страховий альянс» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 25 436 гривень 97 копійок. Що стосується різниці між фактичними витратами та розміром страхового відшкодування, яка складає 28916 гривень 03 копійки та яку позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] , то суд вважає їх безпідставними та не підлягаючими задоволенню. До позовної заяви Позивачем додано лише заказ-наряд №397 від 24.12.2018, що містить підпис та відмітку печатки виконавця - Яременко М.М. Однак, суд вважає його неналежним доказом фактично здійсненного ремонту пошкодженого автомобіля позивача, а лише попереднім переліком необхідних ремонтних робіт та їх вартості. Цей документ не є належним фінансовим документом, що підтверджує сплату відповідної суми за проведений ремонт та запчастини. У зв`язку з тим, що позивачем не надано жодних доказів про здійснення фактичного ремонту автомобіля на СТО, що є платником ПДВ, та сплати відповідної суми. Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Одним із способів відшкодування шкоди є відшкодування збитків (ч.2 ст.16 ЦК). Відповідно до ч.2 ст.22 ЦК збитками є, зокрема, витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Статтею 1192 ЦК також передбачено право потерпілого на відшкодування збитків, розмір яких визначається вартістю виконаних робіт, необхідних для відновлення речі, в повному обсязі. Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно п.12.1 ст.12, п.22.1 ст. 22 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобовязаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 100 000,0 гривень на одного потерпілого. Між тим, ПрАТ «Європейський страховий альянс» сплачено [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 25436,97 гривень, хоча ліміт відповідальності страховика страхова сума - визначена у розмірі 100000 грн. Дії страхової компанії щодо визначення розміру страхового відшкодування та його виплати [PERSON] не оскаржені. З позовом до страхової компанії позивач звернувся, але надав заяву про відмову від позовних вимог, оскільки страхове відшкодування отримав, що свідчить про його згоду з оціненим розміром відшкодування. Законом передбачено обов`язок винної особи відшкодувати спричинену шкоду шляхом стягнення різниці між фактичним розміром понесених витрат та отриманим страховим відшкодуванням у випадку перевищення цих витрат над страховою сумою в межах ліміту відповідальності та сплатою страховиком її у повному обсязі. Між тим, страхове відшкодування, яке сплачене відповідачу 25436,97 гривень значно менше ліміту відповідальності 100000 грн. та знаходиться в її межах. Отже, відсутні підстави вважати, що позивачу спричинено матеріальної шкоди у більшому розмірі, ніж визначено та виплачено страховою компанією. За таких обставин підстав для притягнення відповідача [PERSON] до цивільно-правової відповідальності та стягнення матеріальної шкоди не вбачається. Таким чином позивач звернувся не до належного відповідача по справі. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі ст.141 ЦПК України не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати у справі в зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed