Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

06.03.2019 року [PERSON] звернувся із вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Позивач стверджував, що дитина постійно проживає із ним, знаходиться на його утриманні, тому він має право на стягнення аліментів за рішенням суду. Розмір аліментів позивач визначив як 1/4 частину доходу [PERSON] , але не менш 50 % прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку щомісячно. Окрім того, позивач стверджував, що він бере участь у додаткових витратах на сина, що викликані його навчанням в НУ «Одеська морська академія». Навчання здійснюється на платній основі. Вартість освітніх послуг за 4 роки навчання (з 2018 року по 2022 рік) складає 60 000 грн., половину з яких позивач просив стягнути з відповідача як матері [PERSON] . Позивач в процесі розгляду справи позов підтримав. Відповідач в судовому засіданні визнала, що син постійно проживає із батьком, вона бере участь у його утриманні постійно в розмірі по матеріальній можливості, в середньому отримує дохід в розмірі від 5 до 8 тис. гривень щомісячно, не заперечує проти задоволення позов про стягнення аліментів та додаткових витрат на навчання з урахуванням її майнового стану. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Вказані обставини підтверджується повторно виданим свідоцтвом про народження дитини серія [NUMBER] , актовий запис № 419. За ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України несуть батьки або особи, які їх замінюють. На час вирішення спору дитина постійно проживає із батьком, знаходиться на його утриманні. Зазначене визнано в процесі розгляду справи відповідачем, підтверджується поясненнями [PERSON] та довідкою №542 від 27.02.2019 року КП ЖКС «Вузівський». Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Зазначене узгоджується із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якими кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України несуть батьки або особи, які їх замінюють. В процесі розгляду справи судом встановлено, що сторони разом не проживають, відповідач бере участь у вихованні та утриманні сина в межах своїх матеріальних можливостей, працює, середній дохід складає від 5 до 8 тис. гривень щомісячно, дитина прихильна до матері. Вищевказане підтверджується поясненнями відповідача, [PERSON] , позивачем не спростовано, водночас, не позбавляє [PERSON] права на стягнення аліментів за рішенням суду. Угоди про сплату аліментів між сторонами, укладеної відповідно до ст. 189 СК України не існує. Договору про припинення права на аліменти дітей у зв`язку з передаванням права власності на нерухоме майно відповідно до ст. 190 СК України сторони не укладали. Самостійного доходу, який би повністю забезпечив потреби дитина не має. Вищевикладені обставини не надають відповідачу право на звільнення від аліментів, а останні можуть бути стягнуті в частці від доходу відповідача згідно заявлених позовних вимог в порядку статті 183 СК України. За Законом України №2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковим мінімумом відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» є вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. При визначенні розміру аліментів суд враховує також вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України та Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, зокрема, матеріальний, сімейний стан сторін, працездатний вік кожного із батьків, їх дохід, розмір середньої заробітної плати в м. Одесі на час ухвалення рішення. Визначаючи в межах позовних вимог розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд виходить з того, що батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, та нести відповідні витрати в рівних частках, забезпечуючи їм рівень життя виходячи із мінімального прожиткового мінімуму. Враховуючи викладене, суд вважає можливим стягнення з відповідача аліментів на утримання сина у розмірі 1/4 частини від заробітку [PERSON] , але не менш 50 % прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення Андрієм повноліття. В процесі розгляду справи судом встановлено також, що [PERSON] навчається в Національному університеті «Одеська морська академія». Навчання здійснюється на платній основі. Вартість освітніх послуг за 4 роки навчання (з 2018 року по 2022 рік) складає 60 000 грн. Вказане підтверджується договором про надання освітніх послуг за денною формою навчання від 14.08.2018 року, оформленим на позивача. Вартість одного курсу навчання -15 000 грн. Оплата за навчання погоджена між батьками. Відповідач визнала, що таке навчання є необхідним для розвитку сина. За два курси навчання сина за 2018 та 2019 роки сторони як батьки мають сплатити 30 000. На час вирішення спору позивачем за навчання сина сплачено 8 150 грн. + 7 500 грн. (квитанція № ПН 6792 від 16.08.2019 року, квитанція № НП 10652 від 27.08.2018 року) Відповідач [PERSON] за навчання сина сплатила 7 500 грн. (квитанція № НП 3414). Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодич\-но або постійно. Обставин, які б перешкоджали відповідачу брати участь у додаткових витратах на сина судом не встановлено. З урахуванням обставин справи, визначеного законом обов`язку батьків брати участь в утриманні дитини в рівних частках, майнового стану сторін, суд вважає можливим стягнення з відповідача разово Ѕ витрат, необхідних на навчання [PERSON] за два курси з урахуванням вже сплачених відповідачем, що становить 8 150 грн. Розрахунок : (30 000/ 2 = 15 000 грн. з кожного, [PERSON] сплачено 15 650 грн. з яких 650 грн. переплата, 15 000 - 7500 грн. = 7 500 грн. + переплата позивача 650 грн. з [PERSON] ,). Доказів доцільності сплати відповідачем наперед Ѕ вартості наступних двох курсів навчання дитини позивачем не надано. Згідно ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial