Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-10 00:00:00

06.04.2018 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], в якому просить виділити йому в натурі 7/18 частки жилого будинку та надвірних будівель, що знаходиться за адресою: Харківська область, Красноградський район, с.Попівка, вул.Будівельників б.85-а. На обґрунтування позову позивач зазначив, що 19.04.1998 року помер його батько [PERSON]. За життя, 04.10.1988 року, батько склав заповіт, яким заповідав йому 7/9 частин зазначеного в заповіті майна. Після смерті батька він отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 7/18 частин жилого будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: Харківська область, Красноградський район, с. Попівка, вул. Будівельників б.85-а. Іншим співвласником будинку є відповідачка [PERSON], яка розпоряджається вказаним будинком в цілому, відмовляє йому в користуванні та доступі до належної йому частини будинку, ухиляється від укладання договору про встановлення порядку володіння та користування спільним майном або договору поділу будинку. У звFязку з неможливістю вирішити спір у позасудовому порядку, він змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. Ухвалою судді від 10.04.2018 року відкрито провадження по даній справі за правилами загального позовного провадження. 08.05.2018 року представник відповідача надав відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позову та покласти на позивача усі понесені відповідачкою витрати. Підставою для відмови в позові представник відповідача зазначив те, що позивач постійно проживає за іншою адресою, з 1998 року від нього не надходило будь-яких пропозицій щодо утримання спільного майна, сплати комунальних послуг, виділу частки в натурі. Він не заперечує право власності позивача на 7/18 частки у житловому будинку за адресою: вул. Будівельників 85-а, с. Попівка, Красноградського району Харківської області, але вважає, що позивачем не надано докази, що обґрунтовують можливість виділу йому в натурі цієї частки будинку з надвірними будівлями у вигляді окремого, самостійного обFєккту нерухомого майна з самостійним виходом, що виключає можливість залишення у спільному користуванні співвласників будь-яких приміщень будинку на підставі технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному обFєкту поштової адреси, з окремою системою життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення, тощо), розподілу земельної ділянки. Крім того, позивач не встановив інших співвласників, яким належить 4/162 частини у спільній частковій власності. Позивач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] підтримали свій позов, пославшись на факти викладені в ньому та після проведення судової будівельно-технічної експертизи від 20.12.2018 року просили виділити позивачу запропонований експертом перший варіант розподілу будинку. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON], заперечували проти задоволення позову, зважаючи на відзив, висновок експерта та відсутність третього співвласника нерухомого майна. Третя особа Попівська сільська рада Красноградського району Харківської області (Наталинська ОТГ) до суду не зFявились, відповідно до поданої заяви судові засідання вони просять проводити без їх участі, рішення прийняти на розсуд суду. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07.06.2017 року [PERSON] є власником 7/18 часток жилого будинку з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: Харківська область, Красноградський район, с. Попівка, вул. Будівельників б.85-а, яку він отримав у спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON], який помер 19.04.1998 року (а.с.6). Право власності позивача зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 07.06.2017 року (а.с.7). Згідно з договором дарування від 19.08.1998 року [PERSON] подарувала [PERSON] 1/2 частину жилого будинку з надвірними будівлями, що розташований в с.Попівка Красноградського району Харківської області (а.с.17). Відповідно до договору дарування від 14.10.2003 року [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняла у дар 7/81 частин жилого будинку з надвірними будівлями, що розташований в с.Попівка Красноградського району Харківської області, вул.Будівельників (а.с.18). Таким чином, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 04.05.2018 року [PERSON] належить 95/162 частки житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: Харківська область, Красноградський район, с.Попівка, вул.Будівельників б.85-а (а.с.34-35). Відповідно до Технічного паспорту на будинок КПТІ «Інвентаризатор» від 01.02.2018 року та Інвентаризаційної справи F558 Красноградського КПТІ «Інвентаризатор» домоволодіння за адресою: Харківська область, Красноградський район, с. Попівка, вул. Будівельників б.85-а складається з: житлового будинку під літ. «А-1» 1970 року побудови; прибудови під літ. «а» 1970 року побудови; прибудови під літ. «а1» 1986 року побудови; літньої кухні під літ. «Б» 1977 року побудови; сараю під літ. «б» 1977 року побудови; сараю під літ. «В» 1965 року побудови, туалету під літ. «Г» 1986 року побудови; погрібу під літ. «Д» 1965 року побудови; колодязя під літ. «К» 1967 року побудови; зливної ями під літ.»Я», огорожі під літ.»Н»; воріт під літ.»Н1». Житловий будинок А1 складається з таких приміщень: коридору під F1-1 площею 7,5 кв.м., кухні під F1-2 площею 12,5 кв.м., ванної кімнати під F1-3 площею 2,7 кв.м., житлової кімнати під F 1-4 площею 35,6 кв.м., житлової кімнати під F1-5 площею 8,3 кв.м., кладової під F1-6 площею 4,3 кв.м., житлової кімнати під F1-7 площею 19,2 кв.м. (а.с.10-12, 93-100). 15.05.2018 року ухвалою суду по справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу. Згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи F18954 від 20.12.2018 року з технічної точки зору провести розподіл домоволодіння F85-а по вул.Будівельників в с.Попівка Красноградського району Харківської області у відповідності до часток співвласників не надається можливим. На розгляд суду запропоновано два варіанти розподілу домоволодіння з відступом від часток співвласників та з максимальною ізоляцією сторін (а.с.78-91). Згідно ст.41 Конституції України та ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. У ст.317 ЦК України вказано, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 2 цієї статті власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч.2 ст.183 ЦК), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки. Так, відповідно до частини другої статті 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Враховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об'єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України та пункту 10 Порядку присвоєння об'єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 грудня 2010 року F 1117 «Про ідентифікацію об'єктів нерухомого майна для реєстрації прав на них». Виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Якщо в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина нерухомого майна, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на це майно. Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду України від 30 березня 2016 року в справі F 6-2811цс15, від 16 листопада 2016 року в справі F 1443цс16. Як роз'яснено в п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України F 7 від 4 жовтня 1991 року «Про практику застосування законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Виходячи з вищевикладеного, вищевказаний житловий будинок з надвірними будівлями необхідно поділити таким чином, щоб позивачу та відповідачу було виділено у власність відокремлену частину будинку, яка б відповідала розміру їх 7/18 та 95/162 частки у праві спільної часткової власності. В тому випадку, якщо відповідно до ідеальної частки кожного із співвласника поділити у натурі є не можливим, але при цьому виділ технічно допустимий з відхиленням від розміру часток кожного співвласника, поділ може бути здійснений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. Згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи F18954 від 20.12.2018 року з технічної точки зору провести розподіл домоволодіння F85-а по вул.Будівельників в с.Попівка Красноградського району Харківської області у відповідності до часток співвласників не надається можливим. Визначено два можливі варіанти поділу домоволодіння, надвірних будівель і споруд з відхиленням від ідеальних часток співвласників, які виконані із зазначенням: розмірів фактичних часток по площі та вартості, що становлять приміщення та належні до них господарські будівлі споруди, які виділяються кожному із співвласників; розміру компенсації у зв'язку з відхиленням від ідеальних часток співвласників; переліку необхідних ремонтних робіт в будинку, які необхідно виконати для забезпечення ізольованого користування приміщеннями, що пропонується виділити кожному із сторін співвласників. По першому запропонованому варіанту розподілу співвласнику 1 (7/18 частин) виділяється по житловим будівлям А1: ж/кімната 1-5 площею 8,3 кв.м, комора 1-6 площею 4,3 кв.м., ж/кімната 1-7 площею 19,2 кв.м, а разом 31,8 кв.м. вартістю 70531 грн., і надвірні будівлі: Ѕ Б -літня кухня, б-сарай, Г-вбиральня, вартістю 36080,5 грн., тобто 34/100, загальною вартістю 106611,5 грн. (менше на 10785,5 грн.) Співвласнику 2 (95/162 частини) виділяється по житловим будівлям А1: ж/кімната 1-4 площею 35,6 кв.м, прибудова -а площею 7,5 кв.м., прибудова а-1 площею 15,2 кв.м, а разом 58,3 кв.м. вартістю 133992,0 грн., і надвірні будівлі: Ѕ Б -літня кухня, В-сарай, Д-льох, К-колодязь, вартістю 61275,5 грн., особисто побудовані Я-зливна яма, Н-огорожа, Н1-ворота, вартістю 9239,0 грн., тобто 66/100, загальною вартістю 204506,5 грн. (більше на 18239,5 грн.) По другому запропонованому варіанту розподілу співвласнику 1 (7/18 частин) виділяється по житловим будівлям А1: частина ж/кімнати 1-4 площею 15,0 кв.м, ж/кімната 1-5 площею 8,3 кв.м., комора 1-6 площею 4,3 кв.м., частина ж/кімната 1-7 площею 5,3 кв.м, а разом 32,9 кв.м. вартістю 72970 грн., і надвірні будівлі: Ѕ Б -літня кухня, б-сарай, Г-вбиральня, вартістю 36080,5 грн., тобто 35/100, загальною вартістю 109050,5 грн. (менше на 8346,5 грн.) Співвласнику 2 (95/162 частини) виділяється по житловим будівлям А1: частина ж/кімнати 1-4 площею 20,6 кв.м, частина ж/кімнати площею 13,9 кв.м., прибудова -а площею 7,5 кв.м., прибудова а-1 площею 15,2 кв.м, а разом 57,2 кв.м. вартістю 131553,0 грн., і надвірні будівлі: Ѕ Б -літня кухня, В-сарай, Д-льох, К-колодязь, вартістю 61275,5 грн., особисто побудовані Я-зливна яма, Н-огорожа, Н1-ворота, вартістю 9239,0 грн., тобто 65/100, загальною вартістю 202067,5 грн. (більше на 15800,5 грн.) Позивач погодився на перший варіант розподілу, незважаючи на те, що його ідеальна частка у вказаному майні є більшою ніж запропоновано при розподілі експертом, компенсацію, у звFязку із зменшенням своєї частки він не просить. Суд вважає такий варіант розподілу можливим, він найбільш відповідає інтересам сторін, враховуючи, що для здійснення запропонованого варіанту розподілу переобладнання буде не капітальним, буде відповідати вимогам ДБН і менш затратним по здійсненню переобладнання ніж у другому варіанті, а також забезпечувати вільне користування кожним зі співвласників належним йому майном. Допитаний в судовому засіданні експерт, яка проводила експертизу [PERSON], розFяснюючи в судовому засіданні свій висновок експертизи повністю його підтримала та пояснила, що до такого висновку вона прийшла дослідивши та проаналізувавши всі наявні документи та матеріали справи. При цьому дійсно з технічної точки зору провести розподіл домоволодіння F85-а по вул.Будівельників в с.Попівка Красноградського району Харківської області у відповідності до часток співвласників, тобто виділити позивачу 7/18 частини жилого будинку та надвірних будівель без переобладнання, з технічної точки зору не надається можливим. Однак нею визначено два можливі варіанти поділу домоволодіння, надвірних будівель і споруд з відхиленням від ідеальних часток співвласників, які виконані із зазначенням: розмірів фактичних часток по площі та вартості, що становлять приміщення та належні до них господарські будівлі споруди, які виділяються кожному із співвласників; розміру компенсації у зв'язку з відхиленням від ідеальних часток співвласників; переліку необхідних ремонтних робіт в будинку, які необхідно виконати для забезпечення ізольованого користування приміщеннями, що пропонується виділити кожному із сторін співвласників. Як в першому, так і в другому запропонованому варіанті будь-які права відповідача не порушуються, а утискаються тільки права в частці тільки самого позивача, а саме: відповідно до технічної характеристику будинку 7/18 частин, які належать позивачу становить 35 метрів квадратних. При цьому згідно з першим варіантом розподілу позивачу виділяються 31,8 кв.м. будинку, а по другому варіанту F 32,9 кв.м., однак перший варіант з технічної точки зору є менш затратним по обFєму робіт та витрат на переобладнання. В судовому засіданні після дослідження висновку експертизи та допиту самого експерта, позивач [PERSON] погодився на перший варіант виділу йому частки будинку, запропонований експертом, тобто добровільно погодився на те що йому буде виділено меншу частку з ідеальної долі, тобто 31,8 кв.м., замість належних 35кв.м. Таким чином вказаний розподіл ніяким чином не порушує права відповідача оскільки їй залишається більша частка. При цьому посилання представника відповідача на невизначеність 4/162 частини спірного майна і у звFязку з цим неможливість виділення часток співвласників суд вважає необґрунтованими, так як належність цієї частки будь-якій особі не підтверджена належними документами. Натомість наданими документами підтверджується, що спірне домоволодіння належало в рівних долях батькам сторін [PERSON] та [PERSON], і набуття права власності на частки у домоволодінні за адресою Харківська область, Красноградський район, с.Попівка, вул.Будівельників 85-а відбувалося тільки їх дітьми, і остаточно позивачем і відповідачем. Враховуючи вище викладене, оскільки технічно можливо поділити житловий будинок і надвірні будівлі на два окремі обFєкти, то позов слід задовольнити та виділити належні сторонам частки в натурі з відхиленням від ідеальних часток співвласників відповідно до Варіанту F 1 судової будівельно-технічної експертизи F 18954 від 20.12.2018 року, графічно відображеному в додатках F 1 і F3 до експертизи. Стосовно відшкодування сторонам судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 п.2 ч.2 ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову F на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст.141 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1209,89 грн. Крім того, відповідно до ч.1, 3 ст.133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; повFязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи, повFязані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів, пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. У відповідності до ч.1 ст.138 ЦПК України витрати, повFязані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони. Позивач просить про відшкодування йому витрат, повFязаних з переїздом з м.Харкова до м.Краснограда, на підтвердження чого надав копії білетів, а також витрат, повFязаних з виготовленням технічного паспорту і проведення експертизи. Але суд вважає, що витрати на переїзд з іншого населеного пункту і виготовлення документів позивачем не підлягають задоволенню, оскільки не підтверджені належним чином, так як відсутні оригінали проїзних документів, також із наданих білетів не вбачається, що вони були придбані саме позивачем, а не будь-якою іншою особою(відсутні ідентифікуючі ознаки, такі як прозвище, імFя, по батькові особи, яка їх придбала) і вони повFязані для прибуття ним саме в судові засідання, тобто позивачем належним чином не обґрунтовані вказані витрати. Що стосується відшкодування витрат на виготовлення документів(технічного паспорту на будинок) взагалі не передбачено законодавством. В той час витрати за проведення будівельно-технічної експертизи F18954 від 20.12.2018 року, суд вважає такими, що підлягають задоволенню, оскільки експертиза проведена і позивачем було сплачено за її проведення 5720,00 грн. (а.с.137). Таким чином з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати за сплату судового збору в розмірі 1209,89 грн. і за проведення експертизи у розмірі 5720,00 грн., а разом 6929,89 грн.

Outcome: partial