Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-28 00:00:00

05 жовтня 2020 року до Деснянського районного суду м. Чернігова надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , в якій позивач просить: -визнати автомобіль марки «MERCEDES-BENZ Е 280 CDI», 2004 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , № кузова (ідентифікатор ТЗ) [NUMBER] , об`єктом права спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] ; -визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку автомобіля марки «MERCEDES-BENZ Е 280 CDI», 2004 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , № кузова (ідентифікатор ТЗ) [NUMBER] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що у період з 11.12.2007 по 15.10.2019, перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . У період шлюбу за спільні кошти подружжя придбало майно, а саме автомобіль марки «MERCEDES-BENZ Е 280 CDI», 2004 року випуску, об`єм двигуна 3222, реєстраційний номер [NUMBER] , № кузова (ідентифікатор ТЗ) [NUMBER] , який зареєстрований за відповідачем. Вказуючи на те, що згода про добровільний поділ майна між сторонами не досягнута, позивач звернулась до суду із зазначеним позовом. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 27.10.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 16.11.2020. 16.11.2020 розгляд справи відкладено на 10.12.2020, у зв`язку з неявкою відповідача. 19.11.2020 представник відповідача [PERSON] адвокат Штинда Олег Васильович надіслав відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що спірний автомобіль був придбаний за його особисті кошти. 10.12.2020 розгляд справи відкладено на 29.12.2020, у зв`язку з неявкою сторін. 29.12.2020 учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи оповіщені; представник позивача у письмовій заяві просив справу розглядати без його участі та участі позивача; відповідач про причини неявки суду не повідомив. За правилом частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 11.12.2007 перебували в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 жовтня 2019 року у справі № 750/7477/19, яке набрало законної сили 17 грудня 2019 року, шлюб між [PERSON] і [PERSON] , зареєстрований 11.12.2007 Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, Україна, актовий запис № 536, - розірвано (а.с. 8). З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] вбачається, що автомобіль марки «MERCEDES-BENZ Е 280 CDI», 2004 року випуску, об`єм двигуна 3222, реєстраційний номер [NUMBER] , № кузова (ідентифікатор [NUMBER] , зареєстрований за [PERSON] . Позивач зазначає, що між нею та відповідачем у добровільному порядку не досягнуто згоди про добровільний поділ спірного автомобіля. Згідно з\~частиною першою\~статті 57\~Сімейного кодексу\~України (далі\~за текстом\~ СК\~України)\~особистою приватною\~власністю дружини,\~чоловіка є: 1)\~майно,\~набуте нею,\~ним до\~шлюбу; 2)\~майно,\~набуте нею,\~ним за\~час шлюбу,\~але на\~підставі договору\~дарування або\~в порядку\~спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Відповідно до частини першої статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). За приписом частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Оскільки відповідач не надав суду будь-яких доказів на спростування презумпції спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі, спірний автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] . Статтею 63 СК України визначено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно з частиною першою статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. За загальним правилом застосування презумпції спільності майна подружжя, згідно зі статтею 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, і позивач не зобов`язаний доводити належність набутого за час шлюбу майна до майна подружжя. Той із подружжя, який порушує питання про спростування зазначеної презумпції, зобов`язаний довести обставини, що її спростовують. Зазначена правова позиція також висловлена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17. Відповідно до\~статті 71\~СК України майно,\~що є\~об`єктом\~права спільної\~сумісної власності\~подружжя,\~ділиться між\~ними в\~натурі. Якщо\~дружина та\~чоловік не\~домовилися про\~порядок поділу\~майна,\~спір може\~бути вирішений\~судом.\~При цьому\~суд бере\~до уваги\~інтереси дружини,\~чоловіка,\~дітей та\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення. Неподільні\~речі присуджуються\~одному з\~подружжя,\~якщо інше\~не визначено\~домовленістю між\~ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених\~Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК (2947-14) та ст. 372 ЦК ( 435-15 ). Пунктом 25 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України роз`яснено, що вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК (2947-14) щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК (435-15), за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Враховуючи вищевикладене,\~суд вважає\~за можливе\~визнати спірний\~автомобіль об`єктом права спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] , визнавши їх ідеальні частки у спільному майні по 1/2 частині за кожним. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Правничу допомогу позивачеві надавав адвокат Захаров Є.М. на підставі договору про надання правової допомоги від 24.04.2020. З квитанції до прибуткового касового ордера від 25.09.2020 вбачається, що [PERSON] сплатила адвокату 3 000,00 грн за правничу допомогу, проте суд вважає адекватним розміром оплати наданих представником позивача послуг 2\~000 грн, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у зв`язку із задоволенням позовних вимог. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір. Враховуючи викладене,

Outcome: approved