overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

06.03.2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON] [INFO] в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання, чи до досягнення ним 23 річного віку - дивлячись яка з цих обставин настане першою. Позивач позовні вимоги підтримала, на адресу суду надіслала клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Третя особа [PERSON] позов просив задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони розірвали шлюб у відповідності до свідоцтва про розірвання шлюбу Серії [NUMBER], актовий запис №178 18 лютого 2002 року, від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] У відповідності до свідоцтва про зміну імені Серії [NUMBER] [PERSON] 04.10.2013 року змінив прізвище на [PERSON]. [PERSON], [INFO], проживає з позивачем за адресою [ADDRESS], що підтверджується довідкою №398 від 06.03.2015 року виданої головою вуличного комітету №27 та навчається в Чернігівському національному технологічному університеті на першому курсі факультету електронних та інформаційних технологій, термін навчання з 01.09.2014 року по 30.06.2018 року. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що батьки повинні утримувати повнолітніх дітей, які навчаються, за умови, що вони можуть надавати таку допомогу, відповідач позов визнав, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на утримання повнолітнього сина аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. на місяць, на період навчання повнолітнього сина в Чернігівському національному технологічному університеті, але не більше як до досягнення ним 23 років. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

06.03.2015 року позивач звернулася до Голосіївського районного суду м.Києва до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи вимоги тим, що 11.10.2013 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Тривалий час вона та відповідач проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Припинення шлюбних відносин із відповідачем вважає необхідним через відсутність між ними близьких відносин, проживання окремо один від одного, втрати почуття поваги та любові, шлюб носить формальний характер. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без її участі, на позові наполягала на підставі викладених у ньому обставин, просила його задовольнити та не заперечувала проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про час і місце судового розгляду. Жодних клопотань про відкладення розгляду справи до суду завчасно не надходило. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що 11.10.2013 року зареєстровано шлюб між сторонами у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві за актовим записом №877. Згідно ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст. 111, 112 Сімейного кодексу України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд не вбачає підстав для надання додаткового строку для примирення сторін. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ст.114 ч.2 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

06.03.2015 року позивач звернулася до суду з даним позовом, зазначаючи, що їй на праві власності належить житловий будинок з належними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] Після оформлення договору купівлі-продажу вона дізналася , що в будинку який належить їй на праві власності, значиться зареєстрованим [PERSON], але не проживає більше 10 років . Відповідач з реєстраційного обліку не знявся,що перешкоджає їй оформити субсидію на комунальні послуги. Тому позивач просить суд усунути перешкоди в користуванні зазначеним житлом і зняти відповідача з реєстраційного обліку. Позивач надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила справу розглянути без її участі. Відповідач в судові засідання 27.05.2015 року та 15.06.2015 року не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення. Тому зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню із таких підстав. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що позивачу належить житловий будинок з належними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] що підтверджується договором купівлі-продажу від 30.04.2014 року , посвідченого приватним нотаріусом Марківського районного нотаріального округу Луганської області , зареєстрованого в реєстрі за №225, та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідач, [PERSON] , не проживає за вищезазначеною адресою більше 10 років , що підтверджується довідкою №209 від 05 березня 2015 року, виданою Ліснополянською сільською радою Марківського району . Оскільки ст.16 ЦК України не встановлює вичерпного переліку способів захисту цивільного права, суд може захистити цивільне право чи інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно зі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідач, на якого законом покладено обовязок по доказуванню правомірності своєї поведінки, в судове засідання не зявився і заперечень не надав, що дає підстави для повного задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

06.03.2015 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те , що з відповідачем перебувають у шлюбі, який зареєстрований 27 вересня 2008 року відділом актів цивільного стану Марківського районного управління юстиції Луганської області , актовий запис №32. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею . Подружнє життя не склалося, вони не можуть знайти спільної мови з питань подружнього життя, що привело до постійних сварок, розладу і фактичного припинення шлюбних відносин. З листопада 2013 року шлюбні відносини фактично припинені і до цього часу не відновлювались. Вважає, що сім'я розпалась і її збереження неможливе. Просить суд розірвати шлюб. Позивач надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила справу розглянути без її участі. Відповідач надав заяву, в якій визнав позовні вимоги в повному обсязі та просив розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Згідно зі ст. ст. 104,112 СК України шлюб розривається шляхом розводу за заявою одного з подружжя або обох. Шлюб розривається тоді, коли буде встановлено, що спільне життя подружжя та збереження сім'ї стало неможливе. Судом встановлено , що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 27 вересня 2008 року відділом актів цивільного стану Марківського районного управління юстиції Луганської області , актовий запис №32, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER]. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з матір'ю . Шлюбні відносини сторін припинені з листопада 2013 року і не відновлювались. Сторони проживають окремо.Спору про находження дитини немає. Суд вважає, що сім'я розпалася остаточно і її збереження неможливе. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідач позов визнав повністю і це не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

06.03.2015 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 18.07.2007 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя не склалося, сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство не ведеться. Позивач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явилася. Про час та місце розгляду справи сповіщена завчасно та належним чином, через канцелярію суду надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 18.07.2007 року, актовий запис № 1079. Подружні відносини подружжя припинило, спільне життя не склалося сторони припинили шлюбні стосунки. Відповідно до ч. 3-4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

06.03.2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послався на фактичне припинення шлюбних відносин та неможливість спільного проживання з відповідачем однією сім'єю. Сторони в судове засідання не з'явилися, при цьому надіслали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Згідно положень частини другої статті 197 ЦПК України справу розглянуто без фіксації судового засідання технічним засобом. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 23.11.1995 року, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сім'ї. Як убачається з позовної заяви, хоча сторони й проживають разом, проте вони припинили шлюбні відносини і не ведуть спільне господарство. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Оскільки позивач не бажає подальшого збереження шлюбу та спільного проживання однією сім'єю з відповідачем, заявлений позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

06.03.2015 року позивачі подали в суд позов, в якому просили припинити право спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] тавизнати за [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] право спільної часткової власності, по ? частині за кожною, на квартиру [ADDRESS] В обґрунтування вимог позивачі посилались на те, що відповідач в добровільному порядку відмовляється від визначення часток у праві спільної сумісної власності. В судовому засіданні позивачі позов підтримали. Відповідач позов визнала в повному обсязі. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № 7-02-211254, яке видане 13.12.2002 року відділом приватизації житлового фонду управління комунального майна та приватизації Харківської міської Ради, згідно з розпорядженням від 13 грудня 2002 року № 7819. [PERSON] є опікуном [PERSON] Згідно з вимогами ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними та законом. Враховуючи добровільне визнання відповідачем позовних вимог, а також те, що внаслідок такого визнання судом не вбачається порушень прав жодної з сторін, в тому числі і недієздатної особи, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

06.03.2015 р. позивачка звернулася до суду з цим позовом. В позові зазначила, що 18.09.1999 р. вони уклали шлюб, від спільного проживання в шлюбі в них народився син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалося, не знаходять взаємопорозуміння, що призвело до того, що втратили взаємні почуття і подальше збереження сім'ї та спільне проживання стало неможливим і це суперечить як її інтересами так і інтересам відповідача. На даний час спільно не проживають вже біля 6 місяців, тому просить розірвати шлюб з відповідачем. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримує повністю, просить шлюб розірвати між сторонами та не надавити строку на примирення. Відповідач [PERSON] на розгляд справи не з'явився, хоча був належним чином повідомленим про розгляд справи, через опублікування оголошення в газету. Дослідивши матеріали в справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Як убачається із встановлених судом належними доказами обставин справи, що сторони уклали між собою шлюб 18.09.2000 р., сторони як одна сім'я спільно не проживають більше шести місяців, не підтримують жодних стосунків, відповідач заперечення проти позову не подав. За таких обставин суд констатує, що шлюб між сторонами фактично розпався, а тому є законні підстави для задоволення позову [PERSON]. Судових витрат по справі не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

06.03.2016 року в суд надійшла позовна заява ПАТ КБ «Приватбанк» (далі-Банк) до [PERSON] про стягнення коштів в сумі 31 556,35 грн., з яких: - 7 993,58 грн. - заборгованість по кредиту; -20 283,90 грн. - проценти за користування кредитом в період з 26.09.2012 року по 31.12.2015 року; - 1300,00 грн. - комісійні нарахування та пеня за несвоєчасне повернення кредиту та процентів за користування коштами, в період з 01.03.2013 року по 31.12.2015 року; - 500,00 грн. - фіксована сума штрафу; - 1 478,87 грн. - штраф у вигляді 5% від суми позову. Свої вимоги мотивує тим, що згідно із заявою відповідача від 04.09.2012 року, Умов і правил надання банківських послуг та розрахунку заборгованості, Банк надав відповідачу кредит, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, заборгованість по якому, станом на 31.12.2015 року, становить в сумі 31 556,35 грн. та передбачено щомісячну сплату частини кредиту та процентів за користування коштами, комісійні нарахування, фіксована сума штрафу, штраф в розмірі 5% від суми позову та пеня за неналежне виконання умов Договору. Умови Договору відповідач належним чином не виконує, у зв»язку з чим утворилася заборгованість, яку він не сплачує, а тому Банк вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. В судове засідання сторони не з»явилися. Від представника позивача - Сафір Ф.О. надійшла заява про розгляд справи без його участі, при цьому позов він підтримав, проти постановлення заочного рішення не заперечує.(а.с.1-2) Відповідач також не з»явився в судове засідання, призначене на 28.04.2016 року, причин неявки не повідомив. Ознайомившись із заявою суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

06.03.2017 [PERSON] звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись у позовній заяві на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 20.08.1977 року, зареєстрованим в Самарському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №167. Від спільного життя неповнолітніх дітей немає. Через різні погляди на життя з 2014 року між ними були припинені шлюбні відносини, спільне господарство не ведеться, подружні стосунки не підтримуються, зберігати шлюб з відповідачем він не бажає. Позивач зазначає, що тривалий час проживає однією сім`єю із іншою жінкою, з якою має намір зареєструвати шлюб. Просить суд задовольнити позовні вимоги та ухвалити рішення яким розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримував позовні вимоги та просив їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилася, повідомлена належним чином, у зв'язку з чим суд вважає можливим застосувати положення ст.ст. 169, 224-225 ЦПК України та розглянути справу заочно. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 20.08.11.1977 року, шлюб зареєстровано Самарським районним у м. Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №167 (а.с.3). Також судом встановлено, що з серпня 2014 року між сторонами справі були фактично припинені подружні стосунки, ведення спільного господарства та спільне проживання через різні погляди на життя, зберігати сім`ю позивач не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. Згідно ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені з серпня 2014 року, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

06.03.2017 позивач звернулась до суду із позовом і просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно до їх повноліття. В суді позивач свій позов підтримала і просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав: аліменти погоджується сплачувати у розмірі 1/4 частини від заробітку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дітьми повноліття. Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, зясував наступне. Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Кпиївської області від 12.12.2016 розіврано шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 24.05.2008, відділом реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис №96. В даному шлюбі мають неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], народжену 01.03.2009 (свідоцтво про народження серії 1-ОК №118627, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області 12.03.2009), дочку [PERSON], народжену 30.07.2011 (свідоцтво про народження серії І-ОК №189646, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області 04.08.2011). Згідно з наданих копій свідоцтв про народження дітей вбачається, що батьком дітей є відповідач [PERSON]. Неповнолітні діти проживають разом із позивачем і перебувають на її утриманні. Відповідач працює офіційно у ТОВ Переяслав-Молпродукт на посаді оператора котельні. Відповідно до довідки ТОВ Переяслав-Молпродукт від 30.03.2017 № 15 про отримання доходів, отримав за період з 01.09.2016 по 01.02.2017 доход в розмірі 15154,82 грн. Дані про наявність у відповідача інших дітей чи утриманців відсутні. Відповідно до ч.9 ст.7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Частиною 1 ст.180 СК України закріплено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить 1355 гривень, для дітей віком від 6 до 18 років становить 1689 гривень. Зважаючи на вищевикладене, позицію сторін, беручи до уваги їх матеріальне становище та стан здоровя, а також інші обставини, що мають істотне значення по справі, у тому числі вік сторін, їх працездатність, можливість заробляти,

Outcome: partial