Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

05.10.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій, уточнивши вимоги, просить розірвати Договір оренди землі №193 від 30.01.2006 року, укладений між нею та СТОВ «Агроном». В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 30.01.2006 року між сторонами укладено Договір оренди землі №193, на підставі якого позивач передала в оренду земельну ділянку площею 4,3488 га, кадастровий № 6321282000:02:000:0087. Після підписання, працівники контори другий екземпляр договору їй не віддали, посилаючись на необхідність його реєстрації. В подальшому договір був зареєстрований у Валківському районному відділі реєстрації ХРУДП Центр ДЗК та його екземпляр переданий позивачу на неодноразові усні прохання наприкінці 2013 року. Як вказує позивач, після отримання Договору оренди землі звернула увагу, що їй не додано [PERSON] приймання-передачі обєкту оренди, що є невідємною частиною договору. Оскільки такого документу не підписувала, в грудні 2014 року звернулася до відповідача із заявою про розірвання даного договору та звільнення належних їй земельних ділянок, але ніякої відповіді не отримала впродовж до 31.01.2015 року, що свідчить про те, що відповідач явно ігнорує звернення та продовжує утримувати земельні ділянки. Вважає, що [PERSON] прийому-передачі земельної ділянки підписаний не нею особисто, а іншою особою, що підтверджується висновком судово-почеркознавчої експертизи №9435 від 16.12.2015 року. Інших доказів щодо передачі земельної ділянки в користування не існує. Земельну дялянуку не передавала орендарю, оскільки підписавши договір на кабальних умовах, запропонованих орендарем, зрештою зрозуміла, що останній не буде постійно піклуватися про своїх пайщиків та з часом не буде переглядати розмір орендної плати в сторону її збільшення. Свій обовязок щодо завчасного попередження орендаря про розірвання договору виконала, тому вважає, що позов повинен бути задоволений в повному обсязі через невиконання умов договору. Позивач в судовому засіданні уточнений позов підтримала, просила його задовольнити. Вказала, що дійсно отримує орендну плату, але відповідачем не наведено належних допустимих доказів щодо отримання орендної плати згідно договору № 193 від 30.01.2006 року. Крім того, вважає, що орендна плата сплачується не в повній мірі, хоча із заявою про її збільшення до відповідача не зверталася. На думку позивача, законність договору оренди земельної ділянки не може бути підтверджено висновком Валківського відділу земельних ресурсів від 29.12.2006 року, оскільки наведена в ньому згода на державну реєстрацію не може свідчити про те, що в майбутньому 100% буде укладено [PERSON] приймання-передачі земельної ділянки та Договір буде відповідати усім нормам чинного на той час законодавства. При укладенні договору оренди не було (і не могло бути) досягнуто згоди з усіх істотних умов, а саме щодо розміру орендної плати, що в подальшому і стало головною причиною не укладення [PERSON] приймання-передачі земельної ділянки. Представник відповідача [PERSON], що діє на підставі довіреності, заперечила проти задоволення позовних вимог, посилаючись на відсутність передбачених законом підстав для розірвання договору через порушення його істотних умов на вимогу однієї із сторін. Звернула увагу суду, що частина доводів позивача вже була предметом дослідження в іншій справі. Факт передачі земельної ділянки підтверджується отриманням позивачем за її користування щорічної орендної плати. Посилання останньої на відсутність [PERSON] приймання-передачі земельної ділянки, як вимогу розірвання договору, вперше були висловлені в 2014 році. На думку представника відповідача причиною наведеного слугував намір передати земельну ділянку іншому орендарю. Позивачці було роз'яснено, що при укладенні угоди було досягнуто домовленості усіх її істотних умов, що орендар добросовісно сплачує обумовлену сторонами оренду плату, в тому числі і за користування земельною ділянкою протягом 2016 аграрного року. Земельна ділянка була задіяна в сільськогосподарських роботах в масиві декількох земельних ділянок, тому розірвання договору є економічно неможливими для орендаря. Не дивлячись на це, позивач подала до суду позов про визнання Договору неукладеним, де вперше було вказано на відсутність її підпису в [PERSON] приймання-передачі земельної ділянки. При цьому позивач ніколи не вимагала привести у відповідність Договір або акт приймання-передачі, з приводу належного оформлення, претензії нею не заявлялися, тому вважає, що відповідачем жодні зобовязання порушені не були. Представник відповідача вказав, що до обовязку орендаря не віднесено перевірку належності підпису орендаря в акті приймання - передачі земельної ділянки, проте факт передачі земельної ділянки орендодавцем підтверджується мовчазною згодою позивача, оскільки земельною ділянкою відповідач користується вже десять років, а позивач при цьому отримує за це оренду плату. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.01.2006 року між [PERSON] та СТОВ «Агроном» укладено Договір оренди землі № 193 про надання позивачем в оренду земельної ділянки, площею 4,3488 га, яка знаходиться на території Гонтовоярської сільської ради Валківського району Харківської області, кадастровий № 6321282000:02:000:0087. Згідно п.31 Договору орендар зобовязаний приступити до використання земельної ділянки після державної реєстрації договору оренди та передачі орендарю за [PERSON] приймання-передачі, використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням, дотримуватись екологічного режиму землекористування, сплачувати податки. З [PERSON] прийому-передачі земельної ділянки вбачається, що згідно договору оренди земельної ділянки № 193 від 30.01.2006 року [PERSON] передала земельну ділянку в оренду СТОВ «Агроном» 20.03.2007 року. Відповідно до висновку Валківського районного відділу земельних ресурсів про державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки № 5890 від 29.12.2006 року матеріали по договору оренди земельної ділянки між [PERSON], що є власником земельної ділянки на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ХР № 101831, розташованої на території Гонтовоярської сільської ради Валківського району Харківької області загальною площею 4,3488 га в т.ч. ріллі 4,3488 га та СТОВ «Агроном», складені у відповідності до чинного законодавства України та підлягають державній реєстрації. Згідно відомостей на виплату грошей [PERSON] отримала орендну плату за землю в липні 2007 р., 2008 р., 2009 р., серпні , листопаді 2010 р., липні 2011 р., липні, вересні 2012 р., липні, жовтні 2013 р., серпні 2014 р., вересні 2015 р., серпні, вересні 2016 р. Рішенням Валківського районного суду Харківської області від 15.04.2015 року у справі № 615/248/15-ц у задоволенні позову [PERSON] до СТОВ «Агроном», третя особа Відділ Держземагенства у Валківському районі Харківської області про визнання договорів оренди №,№ 193, 194 від 30.01.2006 року між [PERSON] та СТОВ «Агроном» недійсними та скасування їх державної реєстрації - відмовлено. При цьому судом встановлено, що державна реєстрація договору оренди земельної ділянки проведена компетентним органом, який перевіряв дотримання вимог ст..ст.15,16 ЗУ «Про оренду землі», що свідчить про додержання сторонами всіх істотних умов при укладенні договорів оренди. [PERSON] мала можливість не укладати договори оренди земельних ділянок, якщо вони б суперечили її інтересам, достатніх підстав вважати, що вони укладені з порушенням норм законодавства, діючи на момент їх підписання, суду не надано. Рішенням Валківського районного суду Харківської області від 14.04.2016 року у справі № 615/892/15-ц у задоволенні позову [PERSON] до СТОВ «Агроном» про визнання договору оренди земельної ділянки № 193 від 30.01.2006 року неукладеним, відновлення права власності та зобовязання повернути земельну ділянку позивачу - відмовлено. Суд прийшов до такого висновку, оскільки з моменту укладення договору позивач, як орендодавець не порушувала питання повноти виконання договору, що свідчить про те, що не дивлячись на відсутність належного оформлення [PERSON] приймання-передачі земельної ділянки, договір про її оренду вважається укладеним та має виконуватись. Висновок судово-почеркознавчої експертизи № 9435 від 16.12.2015 року, на який посилається в позовних вимогах позивач, не є підставою для повернення земельної ділянки їй у користування, оскільки діючий договір оренди землі № 193 від 30.01.2006 року виконується як орендарем, так і орендодавцем на протязі тривалого часу. Зазначені рішення суду набрали законної сили. Відповідно до ч.1ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ч.1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв цивільного обороту, вимог розумності та справедливості. Ст.13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст.93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відповідно до ч.2 ст.15 Закону України «Про оренду землі», відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог ст. ст. 4 6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. Згідно ч. 1 ст. 20 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі підлягає державній реєстрації та на підставі ч. 1 ст. 210, ч. 3 ст. 640 ЦК України, ч. 2 ст. 125 ЗК України є укладеним з моменту його державної реєстрації. Ч.1 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» - орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. За правилами ст. 651 ЦК України, ст. ст. 31,32 Закону України «Про оренду землі» зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом, або за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. З огляду на викладене, враховуючи, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін у разі істотного порушення умов договору другою стороною, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки позивачем не доведено обставини щодо істотного порушення відповідачем умов договору про оренду земельної ділянки.

Outcome: dismissed