Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

05.09.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], який змінила в судовому засіданні, просила стягнути на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі 1/2 частки з усіх видів його заробітку, але на кожну дитину не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 05.09.204 року і до повноліття дітей. В обґрунтування позовної заяви зазначила, що сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Діти проживають разом з нею та потребують матеріальної допомоги. Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Тому позивач змушена звернутися до суду за захистом. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги із внесеними змінами. Просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні поклався на розсуд суду. Стверджував, що стягнення з нього аліментів в розмірі ? часки доходу поставить його в скрутне матеріальне становище. Вислухавши пояснення позивачки та відповідача, дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони мають дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Цей факт підтверджено свідоцтвом про народження серія [NUMBER] видане 24.12.2009 року Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, свідоцтвом про народження серія [NUMBER], видане 12.12.2005 року Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області. Сторони визнали, що між ними не досягнуто згоди про сплату аліментів в добровільному порядку. Відповідач працює, інших утриманців не має. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей. Відповідно до ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Згідно ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню на утримання дитини, то суд враховує вимоги ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України, думку відповідача, та приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей в частковому відношенні до його заробітку, а саме щомісяця в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але на кожного не менше чим 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до повноліття дітей. Таким чином позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути на користь держави з відповідача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial