Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

06.09.2017 року [PERSON] звернулася до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовною заявою яку, з урахуванням останньої поданої уточненої позовної заяви від 28.11.2017 року, пред'явила до Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції в Харківській області, Харківського міського Управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області в особі ліквідаційної комісії, Прокуратури Харківської області та в якій просила : - Визнати незаконними дії інспектора Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВС України [PERSON] при складані адміністративного протоколу; - Визнати незаконними дії та тривалою протиправною бездіяльність слідчих Слобідського ВП ГУНП в Харківській області -[PERSON] та [PERSON], а також прокурорів Харківської місцевої прокуратури № 5 - [PERSON] та [PERSON], у зв'язку з не належним виконанням своїх обов'язків та протиправною повіденкою відносно позивача, щодо порушення її прав та невиконанням ухвал суду. - Стягнути з Державного бюджета України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь позивача моральну шкоду завдану посадовою особою Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВС України [PERSON], в розмірі 57 600 грн. 00 коп. - Стягнути з Державного бюджета України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь позивача моральну шкоду завдану посадовими особами поліції та прокуратури, в розмірі 172 800грн. 00 коп. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що в липні 2013 року за своєю адресою , у своїй поштовій скринці вона виявила судову повістку про виклик до Комінтернівського районного суду м. Харкова у справі про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП. Однак, як вказує позивач по справі, протокол було складено за відсутністю факту такого правопорушення, за її відсутністю та взагалі на прізвище, яке було нею змінено два роки тому. У зв'язку з вказаними обставинами, позивачем було пережито емоційний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, приниження гідності, тривоги , страху та відчаю. Позивач з вказаного приводу звернулась до МВС України в Харківській області та зібрані матеріали за її заявою були надіслані до прокуратури Комінтернівського району м. Харкова для проведення перевірки. Листом від 30.08.2013 року заступник прокурора Комінтернівського району м. Харкова повідомив позивача, що в ході перевірки за її заявою було встановлено, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно позивача, працівником РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області були допущені порушення вимог чинного законодавства та в подальшому дільничного інспектора, яким було складено адміністративний протокол, було притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Крім того, з відповіді Харківської місцевої прокуратури № 5 від 11.01.2017 року, позивачу стало відомо, що 08.08.2013 року судом був повернутий адміністративний протокол, складений відносно позивача до Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області. Вказану постанову суду позивач отримала тільки 16.08.2017 року. Крім цього, позивач вказує , що їй була завдана моральна шкода яка полягає у бездіяльності посадових осіб органів досудового слідства та прокуратури, а також у прийнятті незаконних рішень та посилалась на те, що в грудні 2015 року вона звернулась до поліції із заявою про скоєння відносно неї кримінального правопорушення щодо нанесення [PERSON] тілесних ушкоджень. Тривалий час її заява не була внесена до ЄРДР, у зв'язку з чим позивач неодноразово зверталась із запитами про надання відомостей щодо розгляду її заяви. Однак 16.05.2016 року позивач отримала відповідь Комінтернівського ВП ГУНП в Харківській області , згідно якої позивача було повідомлено, що вона начебто сама побила [PERSON] При цьому , за весь вказаний період позивача жодного разу не викликали до відділу поліції та не опитували. Позивач неодноразово зверталась із відповідними заявами до віддлу поліції та тільки 12.05.2016 року її заява щодо нанесення їй тілесних ушкоджень була внесена в ЄРДР. На той час слідчим у вказаному кримінальному провадженні була призначена [PERSON] , яка справу не розслідувала та в подальшому, за скаргою позивача , була визнана такою, що не відповідає займаній посаді. Отже, від вказаного слідчого, керівництву за місцем роботи позивача , стало відомо про існуючи по вищевказаному факту кримінальні провадження, у зв'язку з чим під тиском свого керівництва позивач була вимушена звільнитися . В період з травня 2016 року та по вересень 2017 року , позивач була обмежена у здійсненні своїх процесуальних прав та обов'язків , оскільки її не визнавали потерпілою, крім того кримінальне провадження неодноразово закривалось. Такі дії слідчих та прокурора, зокрема і їх бездіяльність позивачем неодноразово оскаржувались та її скарги Комінтернівським районним судом м. Харкова були задоволені. Позивач вважає, що протиправними діями та бездіяльністю органів досудового наслідування були порушені її права, нанесено моральну шкоду, оскільки остання за весь цей час пережила моральні страждання, приниження гідності, відчуття тривоги у зв'язку з чим просить визнати такі дії незаконними та стягнути моральну шкоду. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08.09.2017 року відповідно до ст.121 ЦПК України ( в редакції дії закону 2004 р.) провадження по даній справі було відкрито . Ухвалою суду від 21.12.2017 року розгляд вказаної справи продовжено в порядку загального позовного провадження зі стадії підготовчого засідання. Відповідно до ухвали суду від 29.01.2018 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог [PERSON] до Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції в Харківській області, Харківського міського Управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області в особі ліквідаційної комісії, прокуратура Харківської області про визнання незаконними дій інспектора Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВС України [PERSON] щодо складення адміністративного протоколу про вчинення адміністративного правопорушення. Згідно ухвали суду від 29.01.2018 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог [PERSON] до Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції в Харківській області, Харківського міського Управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області в особі ліквідаційної комісії, прокуратура Харківської області про визнання незаконними дій та тривалої бездіяльності слідчих Слобідського ВП ГУНП та прокурорів Харківської місцевої прокуратури № 5. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02.02.2018 року провадження у справі зупинено до розгляду апеляційної скарги [PERSON] поданої на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова на ухвали суду від 29.01.2018 року щодо закриття провадження у справі в частині її позовних вимог. 26 березня 2018 року постановою апеляційного суду Харківської області апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення та ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.01.2018 року - без змін. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.04.2018 року провадження у справі поновлено. Позивач в судовому засіданні підтримала доводи позовної заяви та просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідачів - ГУ НП в Харківській області та Харківського міського Управління ГУ МВС України в Харківській області в особі ліквідаційної комісії в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, обґрунтовуючи це тим, що у правовідносинах, що склалися між позивачем та органами прокуратури, відсутня моральна шкода, а всі доводи позивача зводяться до незгоди з процесуальними рішеннями, які приймаються у кримінальному провадженні. Процесуальна діяльність слідчих та прокура прокуратури, який здійснює відповідно до вимог КПК України процесуальне керівництво у досудовому розслідуванні за заявою [PERSON], не може вважатися незаконними діями, оскільки ці дії проводяться саме по ініціативі позивача та на підставі її заяви. Посадовими особами органів досудового слідства будь-яких протиправних дій стосовно позивача не вчинено, доказів протиправності їх дій під час досудового розслідування у існуючому кримінальном провадженні позивачем не надано. Ухвали слідчих суддів , якими скасовувались постанови слідчого про закриття кримінального провадження не свідчать саме про незаконність дій слідчих, а також наявність моральної шкоди та причинного зв»язку між ними. Представник відповідача -Державної казначейської служби України в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, обґрунтовуючи це тим, що позивач не надала доказів незаконності дій або бездіяльності посадових осіб органів досудового слідства та встановлення їх вини. Крім того, на думку представника, позивачем не доведено спричинення їй моральної шкоди. Представник відповідача - Прокуратури Харківської області в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог, посилаючись на необґрунтованість позовних вимог. Суд, заслухавши доводи учасників справи та дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про часткове задоволення позову виходячи з наступного . Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтями 77, 78 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч.4 ст. 77 ЦПК України суд не бере до розгляду докази, що не стосується предмета доказування. Судом встановлено, що 10.06.2013 року дільничним інспектором Комінтернівського РВ ГУ УМВС України в Харківській області -[PERSON] було складено адміністративний протокол ХА № 001793 відносно [PERSON], 1973 р.н. про адміністративне правопорушення , передбаченого ст.173 КУпАП. ( том 1 а.с.12) Свідками вказаного правопорушення вказано - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] ( том 1 а.с.11) Згідно свідоцтва про зміну імені від 05.03.2011 року вбачається , що [PERSON], [INFO], було змінено прізвище на «[PERSON]». ( том 1 а.с.20). В судовому засіданні учасники справи у відповідності до ч. 1ст. 82 ЦПК України визнали факт того, що адміністративний протокол ХА № 001793 складений відносно [PERSON], 1973 р.н. фактично був складений на позивача. Згідно копії повістки про виклик до суду вбачається, що в серпні 2013 року позивач викликалася до Комінтернівського районного суду м. Харкова, в якості правопорушника за адміністративним матеріалом про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП. ( том 1 а.с.13 зворот) Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08.08.2013 року протокол відносно [PERSON] про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП повернуто до Комінтернівського РВ ГУМВСУ в Харківській області для дооформлення.( а.с.15) Листом прокуратури Комінтернівського районну м. Харкова від 30.08.2013 року, [PERSON] повідомлено, що в ході проведення перевірки за її зверненням, було встановлено, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення стосовно останньої від 10.06.2013 року за № 001793 працівником Комінтернівського РВ допущені порушені вимог чинного законодавства та у зв'язку з виявленими порушеннями, прокуратурою району до Комінтернівського РВ внесено подання про усунення порушень чинного законодавства . ( том 1 а.с.10) Листом Харківської місцевої прокуратури № 5 від 21.01.2017 року, [PERSON] повідомлено, що за неправомірне складання протоколу № 001793 від 10.06.2013 року, що був складений дільничним інспектором Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області [PERSON], прокуратурою було внесено подання про усунення порушень чинного законодавства та за результатами якого було прийнято рішення про притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності - зауваження. Також вказаним листом позивача також було повідомлено, що заходи реагування стосовно свідків правопорушення - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не вживалися у зв'язку з відсутністю об»активних даних про надання ними неправдивих показів. ( том 1 а.с.9) Отже , як встановлено вище, дільничним інспектором Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області [PERSON] неправомірно було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно позивача. Крім того, згідно висновками Комінтернівського РВ ГУ НП в Харківській області від 03.01.2016 року, 05.01.2016 року, від 06.01.2016 року та від 15.01.2016 року встановлено, що в період з 27.12.2015 року по 06.01.2016 року позивач зверталася до Комінтернівського відділу ГУ НП в Харківській області із заявами щодо здійснення неправомірних дій відносно неї та вжиття заходів до її сусідки [PERSON] За вказаними заявами була здійснена перевірка та відкрито кримінальне провадження за ч.1 ст.125 КК України за ЄРДР № 12015220540002868 від 12.12.2015 року ( том 1 а.с.21,27, 28, 29) Ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01.08.2017 року встановлено, що 18.04.2017 року та 05.07.2017 року [PERSON] звернулася до слідчого СВ Слобідського ВП з клопотанням про визнання потерпілою у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 42017221070000032 від 06.04.2017 року, однак слідчий належним чином дані клопотання не розглянув, що послугувало звернення позивача зі скаргою на бездіяльність слідчого. Вищевказаною ухвалою слідчого судді, слідчого СВ Слобідського ВП ГУНП в Харківській області [PERSON] зобов'язано розглянути в порядку передбаченому ст..220 КПК України клопотання [PERSON] від 18.04.2017 року та 05.07.2017 року . ( том 1 а.с.24) На звернення позивача, листом Харківської місцевої прокуратури № 5 [PERSON] було повідомлено, що 11.07.2017 року до місцевої прокуратури надійшла постанова слідчого СВ Слобідського ВП ГУ НП в Харківській області про закриття кримінального провадження № 42017221070000032 від 06.04.2017 року, однак місцевою прокуратурою скасовано постанову про закриття кримінального провадження та в порядку ст..26 КПК України надані письмові вказівки щодо проведення ряду слідчих дій за матеріалами вказаного кримінального провадження. ( том 1 а.с.23) Листами Харківської місцевої прокуратури № 5 від 04.08.2017 року та від 10.08.2017 року , на звернення позивача , останню було повідомлено про відсутність повноважень прокуратури про притягнення слідчих ГУ НП в Харківській області до дисциплінарної відповідальності. Зазначено про відсутність підстав для відводу слідчого Акопян К.Г. та роз'яснено право звернення зі скаргами на рішення, дії чи бездіяльність слідчого та прокурора до суду ( том 1 а.с.25,26 ) Згідно ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15.11.2016 року скаргу [PERSON] про відвід прокурора Слобідського відділу Харківської місцевої прокуратури № 5 [PERSON] у кримінальних провадженнях, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12016220540000997 від 12.05.2016 року за ч.1 ст. 125 КК України , № 12016220540000929 від 03.05.2016 року за ст. 384 КК УКраїни задоволено та відведено прокурора Харківської місцевої прокуратури № 5 [PERSON] від участі в розслідуванні кримінальних проваджень № 12016220540000997 від 12.05.2016 року за ч.1 ст. 125 КК України, № 12016220540000929 від 03.05.2016 року за ст. 384 КК УКраїни . Доручено керівнику Харківської місцевої прокуратури № 5 призначати іншого прокурора у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12016220540000997 від 12.05.2016 року за ч.1 ст. 125 КК України , № 12016220540000929 від 03.05.2016 року за ст. 384 КК Укаїни .( том 1 а.с.67) Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.11.2016 року скаргу [PERSON] на постанову слідчого Слобідського ВП ГУ НП в Харківській області Дерев»яшкіна В.В. про закриття кримінального провадження від 14.11.2016 задоволено та скасовано постанову слідчого Слобідського ВП ГУ НП в Харківській області Дерев»яшкіна В.В. від 14.11.2016 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЕРДР за № 12016220540000997 за ознаками ч.1 ст. 125 КК України та матеріали кримінального провадження направлено для проведення досудового розслідування. ( том 1 а.с.68) Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21.12.2016 року відмовлено в задоволені скарги [PERSON] на бездіяльність прокурора Харківської місцевої прокуратури №5, зобов'язання внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості щодо вчинення кримінального правопорушення за її заявою від 13.12.2016 року щодо вчинення кримінального правопорушення з боку [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], за показання із штучним створенням доказів обвинувачення в матеріалах кримінальних проваджень за №12015220540002868 від 12.12.2015 року за ч. 1 ст. 125 КК України, № 12016220540000929 від 03.05.2016 року за ст. 384 КК України, № 42016221070000166 від 17.10.2016 року за ст. 126 КК України, № 12016220540000997 від 12.05.2016 року за ч. 1 ст.125 КК України . ( том1 а.с.69) Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01.02.2017 року скаргу [PERSON] на постанову слідчого Слобідського ВП ГУ НП в Харківській області [PERSON] про закриття про закриття кримінального провадження від 20.01.2017 задоволено та скасовано постанову слідчого Слобідського ВП ГУ НП в Харківській області [PERSON] від 20.01.2017 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЕРДР за № 12016220540000929 за ознаками ч.1 ст. 384 КК України. ( том 1 а.с.70) Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 04.04.2017 року скаргу [PERSON] задоволено та зобов'язано прокурора Харківської місцевої прокуратури № 5, відповідно до ст. 214 КПК України, прийняти та невідкладно зареєструвати до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення викладені у заявах [PERSON] від 09 березня 2017 року та від 10 березня 2017 року щодо юриста ПАТ «Полтава банк» [PERSON] та розпочати досудове розслідування. ( том 1 а.с.72) Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18.08.2017 року скаргу [PERSON] на постанову слідчого СВ Слобідського відділу поліції ГУ НП в Харківській області [PERSON] від 07.07.2017 року про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілою, надання можливості ознайомитися з матеріалами кримінального провадження та відвід слідчого від кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 42017221070000032 від 06.04.2017 року - задоволено частково та скасовано постанову слідчого СВ Слобідського відділу поліції ГУ НП в Харківській області [PERSON] від 07.07.2017 року про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №42017221070000032 від 06.04.2017 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України.. ( том 1 а.с.73) Правовідносини, які виникли між сторонами у даному випадку регулюються частиною 6 статті 1176 Цивільного кодексу України. У відповідності до частини 6 статті 1176 Цивільного кодексу України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі, внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду, передбачені нормами статей 1166, 1167 Цивільного кодексу України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Відповідальність за шкоду, завдану фізичній або юридичній особі рішеннями, дією або бездіяльністю працівника під час виконання ним своїх трудовим (службових) обовязків відповідно до статті 1172 Цивільного кодексу України покладається на юридичну особу, з якою цей працівник перебуває у трудових правовідносинах. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав (частина 1 статті 23 Цивільного кодексу України). Згідно частини 2 статті 23 Цивільного кодексу України, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. За положенням статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Як розяснено у пункті 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31.03.1995 року №4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв'язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижучи підрив довіри до її діяльності. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Отже, суд визнає факт заподіяння моральної шкоди бездіяльністю та незаконними діями та рішеннями відповідачів - Слобідського відділу поліції ГУ НП в Харківській області та Харківської місцевої прокуратури № 5, а саме винесенням незаконних рішень, тривалої бездіяльності посадових осіб повязаних з невнесенням відомостей до ЄРДР, а в подальшому незаконне закриття кримінального провадження. Проте враховуючи характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, вважає позовні вимоги позивача щодо стягнення моральної шкоди є завищеними, їх розмір не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні. Так, позивачеві були спричинені моральні страждання, що безумовно змінило його нормальний життєвий ритм, проте інших доказів на підтвердження немайнових втрат(їх тривалості, можливості відновлення, істотності змін в житті, тощо) до суду не надано, а тому

Outcome: partial