Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

06 червня 2013 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. 06 вересня 2013 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська було ухвалено заочне рішення, яким було задоволено вимоги позивача. 05 грудня 2013 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява відповідача [PERSON] про скасування заочного рішення від 06 вересня 2013 року, за позовом Комунального закладу освіти «Навчально-реабілітаціного центру «Горлиця» Дніпропетровської обласної ради в інтересах неповнолітнього [PERSON] до [PERSON], третя особа: орган опіки та піклування в особі управління - служби у справах дітей Ленінської районної у м. Дніпропетровську Ради про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання дитини. 30 грудня 2013 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська було винесено ухвалу, якою заяву задоволено і зазначене заочне рішення було скасовано. Справу було призначено до розгляду в загальному порядку. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що малолітній [PERSON] народився [INFO] року, про що в книзі реєстрації народжень Ленінського відділу реєстрації актів цивільного стану було зроблено актовий запис № 10. Згідно свідоцтва про народження батьком дитини записаний відповідач - [PERSON], а матір'ю - [PERSON]. На сьогоднішній день [PERSON] проживає в КЗО «Навчально-реабілітаціний центр «Горлиця» Дніпропетровської обласної ради , у зв'язку з тим, що мати [PERSON] - [PERSON], померла [INFO] року, а батько відповідач по справі [PERSON] на даний момент відбуває покарання в Солонянській виправній колонії Дніпропетровської області (№ 21) за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.01.2002 року. Рішенням виконавчого комітету Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради від 20.11.2009 року № 730 вирішено влаштувати [PERSON], [INFO] до державного закладу для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Рішенням виконавчого комітету Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради від 16.07.2010 року № 383 вирішено надати [PERSON] статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Вказані обставини явилися причиною звернення до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав відносно сина, стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. (а.с. 1-4) Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала. Пояснила, що незважаючи на відбування покарання у вигляді позбавлення волі, відповідач міг би письмово цікавитися долею дитини, листуватися з ним, але не проявляє жодного інтересу. Оскільки відповідач юридично є батьком дитини, він зобов'язаний брати участь у його матеріальному забезпеченні, тому просять стягнути аліменти. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог з тих підстав, що понад рік до народження дитини він перебував під вартою, не мав побачень із [PERSON] і не може бути батьком дитини. Про існування дитини йому не було відомо, а що він записаний батьком дитини, дізнався лише з копії позовної заяви, одержаної у 2013 році під час перебування в установі виконання покарань. Представник третої особи управління - служби у справах дітей Ленінської районної у м. Дніпропетровську Ради, у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причина неявки суду невідома. У раніше проведених судових засіданнях підтримувала позовні вимоги. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого 07 серпня 2009 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції серії [NUMBER], актовий запис про народження №10 ( а.с. 10). Відповідно до актового запису про народження №10 (реєстрація з пропуском строку) від 07 серпня 2009 року Ленінського ВДРАЦС Дніпропетровського МУЮ [PERSON], [INFO], реєстрація народження здійснена за зверненням органу опіки, відомості про батька зазначено за актовим записом про шлюб № 355 від 16.05.1992 року Бабушкінського ВРАЦС Дніпропетровського МУЮ, графи щодо громадянства та адрес проживання батьків не зазначені в зв'язку з відсутністю документів (а.с. 40). Мати [PERSON] - [PERSON], померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого 20 листопада 2009 року відділом реєстрації смерті Дніпропетровського міського управління юстиції ( а.с. 11) Відповідно до рішення виконавчого комітету Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради від 20.11.2009 року № 730 вирішено влаштувати [PERSON] [INFO] до державного закладу дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Рішенням виконавчого комітету Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради від 16.07.2010 року № 383 вирішено надати [PERSON], який народився [INFO] року статус дитини, позбавленої батьківського піклування. В НРЦ «Горлиця» [PERSON] навчається та перебуває на повному держаному забезпеченні з 11.03.2011 року. Відповідно до вироку Ленінського районного суду м. Дніпропетровська відповідача - [PERSON] засуджено за ч.3 ст. 142 КК України в редакції 1960 року та ч. 2 ст. 121 КК України до 13 років розбавлення волі з конфіскацією майна (а.с. 12-16). Відповідно до довідки № 245-217 від 12.01.2012 року [PERSON] відбуває покарання в Солонянській виправній колонії Дніпропетровської області № 21, початок строку: 16.01.2002 року, кінець строку 16.02.2014 року (а.с. 17). Згідно педагогічної характеристики [PERSON], він прибув до навчально-реабілітаційного центру «Горлиця» 11.03.2011 року. Володіє такими рисами характеру як наполегливість, самостійність у навчанні, праці, почуття обов'язку та відповідальності, іноді спостерігаються порушення поведінки, пов'язані зі станом здоров'я (а.с. 18). Відповідно до висновку про стан здоров'я, фізичний та розумовий розвиток дитини [PERSON] поставлено діагноз : вірусний гепатит С, легка розумова відсталість (а.с. 19). Згідно висновку органу опіки та піклування Ленінської районної в м. Дніпропетровську ради, комісія вважає за доцільне в інтересах дитини позбавити батьківських прав [PERSON], відносно його малолітнього сина [PERSON] ( а.с. 25). За відповіддю Солонянської виправної колонії - 21 та картки обліку побачень засуджений [PERSON], [INFO] прибув до Солонянської ВК - 21 04.07.2002 року з Дніпропетровського СІЗО, та в період з 2002 року за весь час не мав тривалого чи короткострокового побачення з громадянкою [PERSON] (а.с. 49-51). Вказані вище спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до положень ст. 164 СК України мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва, засуджені за вчинення злочину щодо дитини. З диспозиції приведеної норми вбачається те, що вона не є імперативною, а дає судові лише можливість (не обов'язок) позбавити батьківських прав осіб, які не здійснюють відносно дитини певних дій (виховувати та утримувати). З матеріалів справи вбачаться та було встановлено в судовому засіданні, що рідна мати дитини померла, батько відповідно до вироку суду відбував покарання. Відповідач згідно вироку суду перебував під вартою з 16 лютого 2013 року, малолітній [PERSON] народився [INFO] року, тобто майже через півтора року з дня фактичної ізоляції від суспільства відповідача [PERSON] Згідно з п. 6 ст. 3 ЦК України одними з загальних засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. За ст.166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім'ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов'язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. 2. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст.180 СК України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України, частина заробітку, яка буде стягуватися як аліменти визначається судом. За вимогами ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не повинен бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аналізуючи положення наведених норм законодавства, співставляючи їх зі встановленими фактичними обставинами справи і дослідженими доказами, суд вважає, що у позбавленні батьківських прав відповідача [PERSON] слід відмовити, оскільки батьківство відповідача стосовно малолітного [PERSON] вкрай сумнівне. Крім того не надано жодних доказів про те, що відповідачу могло бути відомо щодо зазначення його батьком дитини, і доводи [PERSON] про те, що він дізнався лише у 2013 році з одержаного позову, нічим не спростовані. Відповідач не знав і не міг знати щодо складних життєвих обставин малолітнього, звільнений по відбуттю строку покарання у вигляді позбавлення волі лише 16 лютого 2014 року, і не мав об'єктивної можливості протягом незначного проміжку часу здійснити дії з виконання батьківських обов'язків навіть за умови наявності для цього підстав. Отже на час розгляду справи не доведено самого факту та наявності вини відповідача [PERSON] щодо ухилення від виконання батьківських обов'язків, наявності інших підстав для позбавлення батьківських прав і стягнення аліментів, визначених законом. З огляду на обставини справи, суд вважає позов заявленим передчасно, грунтуючись лише на формальних обставинах, і у задоволенні вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed