Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-03 00:00:00

05 жовтня 2017 року до суду надійшов вищевказаний цивільний позов, у якому позивач, просить розірвати шлюб між нею і [PERSON], 14.11.1990р.н., [NUMBER] виданий Красногвардійським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, зареєстрований 09.11.2013р. Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №1633, стягнути з [PERSON], 14.11.1990р.н., [NUMBER], виданий Красногвардійським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, аліменти на користь позивача, на утримання малолітнього сина [PERSON], 05.01.2014р.н., у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до досягнення сином повноліття. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що між позивачем та відповідачем 09.11.2013р. було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис №1633. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], 05.01.2014р.н. Через певний час після реєстрації шлюбу сімейне життя між сторонами не склалося. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені та спільне господарство не ведеться. За таких обставин сторони вважають, що нормальні шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені. Між сторонами досягнуто згоди стосовно участі у вихованні та утриманні спільної дитини [PERSON] Дитина залишається проживати з позивачем. Будь-які спори стосовно майна або інших питань між сторонами відсутні. Позивач просить не надавати строку для примирення. Позивач зазначає, що батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобовязані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Також, відповідно до сімейного законодавства, батьки рівні у своїх обовязках щодо утримання дітей. Таким чином, при сплаті відповідачем аліментів у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця забезпечується їх рівність при несенні обовязку утримання дитини. Відповідач працює в товаристві з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Вортекс» (ЄДРПОУ 32350299), на посаді комплектувальник товарів. Позивач у судове засідання не зявилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Від неї надійшла заява, у якій просить розглядати справу за своєї відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від нього надійшла заява, у якій просить розглядати справу за своєї відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. У звязку із неявкою осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. 09.11.2009р. Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, актовий запис №1633, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.10). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], 05.01.2014р.н., що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.9). Подружнє життя між сторонам не склалося, фактично шлюбні відносини припинені з 10 березня 2017 року, що підтверджується позовною заявою. Підстав для надання строку для примирення судом не встановлено. Положеннями ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин, суд доходить висновку, що оскільки подружнє життя між сторонами не склалося, сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, це свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків, внаслідок чого подальше спільне проживання та збереження сім'ї є неможливим, так як це суперечить інтересам сторін, цивільний позов в цій частині підлягає задоволенню. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків. Згідно із ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно із ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року 1492 гривень, з 1 липня 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та сторін, той факт, що дитина мешкає разом із позивачем та потребує утримання, та те, що відповідач є працездатним та має постійний заробіток, не надав суду доказів про наявність у нього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей та про проведення з нього стягнень на утримання зазначених осіб. Оскільки відповідач є батьком малолітньої дитини, яка проживає разом із позивачем, домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дитини між сторонами у справі досягнуто не було, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини також підлягають задоволенню. Згідно з п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд виходить із положень ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved