Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

04 серпня 2016 року до суду надійшла заява завідуючої відділенням №10 КЗ СОР «Перша обласна спецлікарня м.Ромни» Слуцького Андрія Володимировича, заінтересована особа: [PERSON] про продовження примусової госпіталізації без усвідомленої згоди [PERSON], [INFO]. Свою заяву обгрунтовує тим, що [PERSON] [INFO] був госпіталізований до КЗ СОР «Перша ОСЛ м. Ромни» згідно вимого ст.13 ЗУ «Про психіатричну допомогу» де знаходиться і на теперішній час на стаціонарному лікуванні. 03.08.2016 р. [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка прийняла рішення про необхідність продовження стаціонарного лікування. У зв'язку з Рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016 року подальше перебування на лікуванні пацієнта можливе лише за наявності рішення суду. [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у вигляді: «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу» F.20.00 (МКХ-10)дані психічні розлади потребують спеціалізованого медичного нагляду. По своєму стану є безпорадним, не в змозі забезпечити життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність, є небезпечним для себе, що дало підстави для звернення до суду. У судовому засіданні лікар-психіатр КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м.Ромни» Слуцький А.В. заяву підтримав, просив її задовольнити та продовжити [PERSON] госпіталізацію в психіатричному закладі у примусовому порядку. Зазначив, що [PERSON] страждає вродженою недоумковатістю, а рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 11.04.2014 року визнаний недієздатним та призначено опікуна [PERSON] Згідно довідки № 01-55/5612 від 03.08.2016 року характер псих захворювання пацієнта [PERSON]. перешкоджає знаходитись йому в судовому засіданні. Захисник та прокурор не заперечував проти задоволення даної заяви. Суд, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 11.04.2014 року [PERSON] визнано недієздатним та призначено опікуна [PERSON] З висновку комісії лікарів-психіатрів лікувального закладу від 03.08.2016 року вбачається, що [PERSON] страждає на: «Шизофренію, параноїдної форми, безперервний тип перебігу» дані психічні розлади є тяжкими та потребують спеціалізованого медичного нагляду. По своєму стану є безпорадним, не в змозі забезпечити життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність, є небезпечним для себе. Висновок лікарів будь-яких сумнівів у суду не викликає. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про психіатричну допомогу» перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. Особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу в примусовому порядку, повинна оглядатися комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на місяць з метою встановлення наявності підстав для продовження чи припинення такої госпіталізації. У разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричного закладу повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження такої госпіталізації. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обгрунтування про необхідність продовження такої госпіталізації. В подальшому продовження госпіталізації особи в психіатричному закладі проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців. Суд вважає, що [PERSON] необхідно продовжити примусову госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку без його згоди, згідно вимог ст.ст. 14, 17, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», так як він неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. На основі викладеного,

Outcome: approved