Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-24 00:00:00

07.04.2020 року позивач звернувся до Олександрівського районного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. 09.04.2020 року судом отримана інформація про місце проживання відповідача. 13.04.2020 року відкрито провадження по справі. В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що відповідач відповідно до договору № б/н від 16.11.2010 року отримав кредит на загальну суму 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складає між ним і Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме - надав відповідачу кредит у розмірі встановленому договором. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором, відповідач станом на 12.03.2020 року має заборгованість - 12265,95 грн., яка складається з наступного: 979,15 грн. - заборгованість за тілом кредита; 379,76 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, 9846,76 грн. - заборгованість за пенею; а також штрафи - 500,00 грн. (фіксована частина); 560,28 грн. (процента складова). Представник позивача, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи до суду не з`явився, надавши суду клопотання про розгляд справи за його відсутністю (а.с. 3). Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України до суду повторно не з`явився, та не повідомив суд про поважні причини неявки, відзив на позовну заяву не подав. У зв`язку з повторною неявкою відповідача, належним чином повідомленого про час і місце судового засідання, від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутністю, який не подав відзив на позовну заяву, суд відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи (а.с. 3). Суд, дослідивши та оцінивши надані позивачем докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 16.11.2010 року відповідач уклав з АТ комерційний банк «Приватбанк» кредитний договір, що складається з Заяви позичальника та Умов і правил надання банківських послуг (а.с.20-44). Базова ставка процентів на місяць згідно довідки про умови кредитування, становить 3,0%. Відповідно до п. 5.5 Правил користування платіжною карткою за користування кредитом банк нараховує проценти в розмірі, встановленими тарифами банку, з розрахунку 360 календарних діб на рік. Пунктом 4.8 Умов та правил надання банківських послуг, передбачений обов`язок банку продовжити строк дії Карти з новою датою закінчення строку дії, за наявності коштів в межах платіжного ліміту на відповідному Картрахунку для оплати послуг по виконанню розрахункових операцій по Картрахунку. Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором. За вимогами п. 6.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі не виконання зобов`язань за договором позичальник на вимогу банку повинен виконати зобов`язання з повернення кредиту, оплати винагороди банку. Пункт 8.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачає, що при порушені клієнтом строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених договором більш ніж на 120 днів, клієнт зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості від суми позову. Відповідно до вимог пункту 9.1 Умов та правил надання банківських послуг, утримувач доручає банку в будь-який час та без укладення будь-яких додаткових угод: - призупинити чи припинити дію Карти, чи - відмовити в її продовжені, заміні чи видачі нової Карти, чи - надати доручення будь-якому учаснику Міжнародних платіжних систем вилучити Карту, - якщо Утримувач більше одного разу допустив прострочення погашення Мінімального обов`язкового платежу. Пунктом 9.4 Умов та правил надання банківських послуг, передбачено, що в випадку наявності перевитрат Платіжного ліміту по карті та непогашення його Клієнтом протягом 6 місяців, карта закривається, наступне відновлення карти можливе тільки після повного погашення заборгованості. За вимогами п. 9.6 Умов та правил надання банківських послуг, при відсутності на Картрахунку Карти грошових коштів в розмірі, достатньому для оплати послуг банка для продовження дії Карти та при ненадходжені грошових коштів протягом 3 місяців з моменту закінчення дії Карти, Банк стягує комісію за обслуговування рахунку відповідно діючим тарифам. Зазначена комісія стягується Банком по закінченню зазначеного в цьому пункті строку, щомісячно. В випадку якщо залишок на Картрахунку менше розміру комісії, встановленої Тарифами банку, то розмір комісії за обслуговування Картрахунку встановлюється в розмірі залишку коштів на Картрахунку Утримувача. При нульовому залишку коштів на неактивному Картрахунку карти останній закривається. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна з сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгірується на такий же строк. Відповідно до розрахунку заборгованності за договором № б/н від 16.11.2010 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом - [PERSON] станом на 12.03.2020 рік: заборгованість за кредитом становить - 979,15 грн.; заборгованість за відсотками - 379,76 грн.; заборгованість з пені - 9846,76 грн.; заборгованість по судовим штрафам - 1060,28 грн. Разом - 12265,95 грн. (а.с. 5-12). Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд на підставі ст. 13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши письмові докази по справі, за своїм внутрішнім переконанням оцінює їх, як належні, допустимі та достовірні, що не оспорені відповідачем в судовому засіданні та шляхом подання відзиву. Дослідженні докази, їх взаємозв`язок у сукупності, є достатнім для вирішення справи по суті. Зобов`язання боржника за договором повернути кредитору, отриману грошову суму та винагороду за користування грошима, на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Отже, правовідносини, які склалися між сторонами є грошовим зобов`язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманого кредиту та винагороди за користування грошима, а кредитор має право, - вимагати повернення наданого кредиту та сплати процентів. До встановлених судом правовідносин, які склалися між сторонами, підлягають застосуванню наступні норми права. Відповідно до ст. 1054 ЦК України: за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України: якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За статтею 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (далі Закон № 1669) встановлено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 12265,95 грн. за кредитним договором № б/н від 16.11.2010 року, підлягають задоволенню частково. Позов містить вимоги про стягнення загальної грошової суми, що є предметом позовних вимог і яка складається з 979,15 грн. - заборгованість за тілом кредита; 379,76 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, 9846,76 грн. - заборгованість за пенею; а також штрафи - 500,00 грн. (фіксована частина); 560,28 грн. (процента складова). Суд розглянувши вимоги позивача про стягнення 979,15 грн. - заборгованості за кредитом; 379,76 грн. - заборгованості по відсоткам за користування кредитом, вважає що ці позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки зазначені суми підтверджені наданим позивачем розрахунком та не спростовані відповідачем у судовому засіданні та шляхом подання відзиву на позовну заяву. Розглянувши вимоги позивача про стягнення: 1060,28 грн. - штрафів, 9846,76 грн. - заборгованості за пенею, суд дійшов до висновку, що вони задоволенню не підлягають. Село Золоті Пруди Олександрівського району Донецької області, де зареєстрований відповідач (а.с. 62), внесене до Додатку до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1275-р «ПЕРЕЛІК населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». Позивач надав суду розрахунок без урахування вимог Закону України № 1669 та Додатку до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1275-р, тому суд вважає за необхідне відмовити позивачу у стягненні штрафів. Пеня до 14.04.2014 року не нараховувалась. Цього висновку суд дійшов з урахуванням правової позиції Верховного Суду України у цивільній справі за № 6-2879цс16 від 13 березня 2017 року. Судові витрати позивача по оплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, в розмірі 232,87 грн.. На підставі зазначеного, ст. 526, 530, 610-612, 616, 1054 ЦК України, Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції»,Розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1275-р «ПЕРЕЛІК населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція», та

Outcome: partial