Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

06 травня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що у шлюбі між її донькою [PERSON] та [PERSON], який розірваний 07.09.2006 року, народилось двоє дітей: донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO] Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області №299/2586/15-ц від 27.10.2015 року [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно вищевказаних дітей, а позивачку призначено їх опікуном. Відповідач проживає окремо від дітей, матеріальної допомоги не надає, хоча має на це змогу, аліментів на інших дітей не сплачує, утриманців не має. У зв'язку з цим позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей в розмірі 1200 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подання позову. В судове засідання позивачка не з'явилась, однак надала письмову заяву в якій позовні вимоги підтримала, обставини справи підтвердила. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечувала. В судове засідання відповідач не з'явився про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки, про причини неявки не повідомив, а тому суд прийняв рішення про заочний розгляд відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України, оскільки позивач проти такого порядку не заперечував. Дослідивши наявні в справі матеріали, суд приходить до висновку про достатність підстав для задоволення позову [PERSON] Судом встановлено, що між позивачем та відповідачкою склалися сімейні правовідносини щодо утримання дитини, які врегульовані Сімейним кодексом України. У відповідності до ч.3-4 ст. 67 ЦК України опікун вчиняє правочини від імені та в інтересах підопічного, зобов'язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. Згідно з вимогами ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо утримання дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Відповідно ст. 180 СК України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейним кодексом України, а саме в ч. 1 ст. 182, також визначено, які обставини враховуються судом при визначенні розміру аліментів, серед яких: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Під час судового слідства встановлено, що дійсно 09.01.2001 року народилася [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим виконкомом Боржавської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області від 26.01.2001 року серія 1-ФМ №038383 (а.с.6), а 28.08.2003 року народився [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим виконкомом Боржавської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області від 12.09.2003 року серія 1-ФМ №155218 (а.с.7). Батьками дітей записані [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області №299/2586/15-ц від 27.10.2015 року (а.с.10-11) [PERSON] було позбавлено батьківських прав щодо доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] Цим же рішенням [PERSON] призначено опікуном над малолітніми [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Діти, на яких стягуються аліменти, проживають разом з позивачкою та перебувають на її повному утриманні, що підтверджується довідкою Ільницької сільської ради Іршавського району Закарпатської області №1544 від 22.04.2016 року (а.с.9). Враховуючи вказані обставини суд приходить до висновку про необхідність призначення аліментів на утримання малолітніх [PERSON] та [PERSON] відповідно до ст. 184 СК України з визначенням їх розміру у твердій грошовій сумі із заробітку батька. При визначенні розміру аліментів судом враховані положення ч. 2 ст. 182 СК України щодо мінімального розміру аліментів на одну дитину, згідно якого такий розмір не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розмір аліментів зазначений позивачем. Так, згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25.12.2015 року №928-VІІІ, з 1 травня 2016 року прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить 1531 грн., 30 відсотків від якого становить суму в розмірі 459 грн. 30 коп. Інших обставин, які мали б істотне значення для визначення розміру аліментів на утримання малолітніх дітей судом не встановлено. Про них не зазначили і сторони в справі. У зв'язку з наведеним вище суд вважає, що розмір аліментів на утримання малолітніх дітей а саме: доньки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], слід визначити в розмірі 1200 грн. на кожну дитину із доходів [PERSON] щомісячно, з моменту подання позовної заяви до досягнення дітьми повноліття. Приймаючи таке рішення суд виходив із встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину певного віку та того, що батьки в рівній мірі повинні забезпечувати необхідні умови для існування дитини. Судові витрати в справі, а саме суму судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп. які підлягають покладенню на відповідача, відповідно до ч.1, 3 ст.88 ЦПК України, - слід стягнути з [PERSON] на користь держави, оскільки позивач звільнений від їх оплати. При цьому розмір судового збору визначений судом на підставі Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI. Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд зобовязаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. При цьому судом враховано вимоги ч.1 ст.191 СК України, згідно якої аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved