Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

06 грудня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON], треті особи: Управління служби у справах дітей Самарської районної ради у м. Дніпропетровську ради, Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у м. Дніпропетровську ради про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з 16 грудня 2006 року перебувала з відповідачем у шлюбі, на підставі рішення суду від 15 червня 2012 року шлюб було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом із позивачкою, відповідач не надає грошові кошти на утримання їхнього неповнолітнього сина, відповідач є працездатною особою і може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, від першого шлюбу відповідач має повнолітнього сина [PERSON], [INFO], але аліменти на нього він не сплачує. На підставі викладеного позивач просить стягнути із [PERSON] аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі ? частки з усіх його видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття (а.с.1-2). Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Пояснила, що вона і відповідач є переселенцями з Донецької області, 23 листопада 2016 року відповідач її вигнав з квартири а 24 листопада 2016 року він привіз дитину до її роботи, висадив і сказав сину іти до матері, відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає а навпаки отримує допомогу у вигляді у вигляді коштів на житло та соціальну допомогу на утримання дитини. Відповідач в судове засідання на слухання по справі не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома. Представник третьої особи Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у м. Дніпропетровську ради Булік Ю.В. проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Представник третьої особи Управління служби у справах дітей Самарської районної ради у м. Дніпропетровську ради в судове засідання не зявився надав до суду заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності, проти позову не заперечує та просить прийняти рішення в інтересах дитини. Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України за правилами глави 8 розділу ІІ ЦПК України та винести по справі заочне рішення. Вислухавши доводи та пояснення позивача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] з 16 грудня 2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Харцизького міського суду Донецької області від 15 червня 2012 року шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрований 16 грудня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Харцизького міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №404 - розірвано (а.с.3). Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 24 квітня 2007 року, актовий запис 220 (а.с.4). З довідки від 05.12.2016 року виданої [PERSON] вбачається, що остання фактично зареєстрована за адресою [ADDRESS] (а.с.6) Відповідно акту Управління служби у справах дітей Самарської районної ради у м. Дніпропетровську ради вбачається, що за адресою [ADDRESS] проживає [PERSON] та її син [PERSON]. (а.с. 16) З наданої довідки наданої від 27.01.2017 року Управлінням праці та соціального захисту населення Самарської районної у м. Дніпропетровську ради, вбачається, що гр. [PERSON], що проживає за адресою [ADDRESS] отримує допомогу переміщеним особам на проживання. (а.с. 26) Відповідно до ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 181 СК України - способи виконання батьками обов'язку утримування дітей визначаються за домовленістю ними, а в разі відсутності такої домовленості кошти (аліменти) на утримання дітей стягуються за рішенням суду, вони присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі. Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В силу ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи те, що нормами чинного законодавства, зокрема ст. 180 СК України, визначений чіткий імперативний припис щодо обов'язку батьків утримувати їх дітей до досягнення ними повноліття, приймаючи до увагу ту обставину, що відповідач в дійсності є батьком неповнолітнього [PERSON] вимоги позивача про стягнення із відповідача аліментів є повністю обґрунтованими. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд приймає до уваги дійсні обставини справи, зокрема матеріальне становище сторін, а також обов'язок відповідача по належному утримуванню малолітнього сина і вважає, що заявлена позивачем сума аліментів повністю відповідатиме інтересам дитини та співмірна із матеріальним становищем сторін. У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року, із відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved