Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-23 00:00:00

07.05.2019 року [PERSON] від імені та в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди до ТзДВ «СК «Гардіан», [PERSON] 13.05.2019 року суддею Голосіївського районного суду м. Києва Шкірай М.І. постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. 22.10.2019 року Голосіївським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду по суті. 30.06.2020 року на підставі розпорядження керівника апарату суду Щербака А.В. № 430 «Про призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ», здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи № 752/9151/19. За даними протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.07.2020 року, справу № 752/9151/19 передано до провадження судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. 11.01.2021 року суддею Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. постановлено ухвалу про прийняття справи до свого провадження, визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено справу до судового розгляду по суті. В обґрунтування заявлених вимог представником позивачки, зазначено, що 19.10.2018 року на 16 км автодороги Одеса-Чорноморськ мала місце дорожньо-транспортна пригода в якій було пошкоджено належний [PERSON] на праві власності автомобіль «Mitsubishi Colt» д.н.з. [NUMBER] . Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася з вини [PERSON] , водія автомобіля «Mazda 323» н.з. [NUMBER] , що підтверджено постановою судді Іллічівського міського суду Одеської області від 19.11.2018 року, яка набрала законної сили 30.11.2018 року. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля «Mazda 323» н.з. [NUMBER] була застрахована ТзДВ «СК «Гардіан» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АК/7259096. Відповідно до Звіту № 190114 про оцінку автомобіля «Mitsubishi Colt» д.н.з. [NUMBER] складеного 18.01.2019 року, ринкова вартість автомобіля «Mitsubishi Colt» д.н.з. [NUMBER] без врахування пошкоджень від дорожньо-транспортної пригоди складає 129 900, 00 грн., вартість відновлювального ремонту автомобіля «Mitsubishi Colt» д.н.з. [NUMBER] складає 185 482, 67 грн., вартість автомобіля «Mitsubishi Colt» д.н.з. [NUMBER] після дорожньо-транспортної пригоди складає 23 023, 00 грн. Оскільки вартість відновлювального ремонту автомобіля «Mitsubishi Colt» д.н.з. [NUMBER] перевищує його ринкову вартість, [PERSON] має бути відшкодовано різницю між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди. Просили стягнути солідарно з ТзДВ «СК «Гардіан» та [PERSON] на користь [PERSON] 100 000, 00 грн. на відшкодування шкоди; з [PERSON] 6 877, 00 грн. на відшкодування шкоди, а також з обох відповідачів судові витрати. 03.06.2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача ТзДВ «СК «Гардіан», відповідно до змісту якого останні заперечували проти позову в частині заявлених до них вимог, з наступних підстав. Так, [PERSON] , керуючи автомобілем «Mazda 323» н.з. [NUMBER] не був його законним володільцем, зважаючи на те, що автомобіль «Mazda 323» н.з. [NUMBER] було ввезено на митну територію України у митному режимі «Тимчасове ввезення» громадянином Sultan Artiom, а тому, виключно, зазначена особа, відповідно до правил ст. 380 МК України, могла керувати зазначеним транспортним засобом. Таким чином, в момент дорожньо-транспортної пригоди за кермом автомобіля «Mazda 323» н.з. [NUMBER] перебував [PERSON] , який не є його законним володільцем та не може вважатися особою, чия обов`язкова цивільно-правова відповідальність була застрахована ТзДВ «СК «Гардіан». Просили відмовити у задоволенні заявлених до ТзДВ «СК «Гардіан» позовних вимог у повному обсязі. 21.10.2019 року до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до змісту якої, представник позивачки зазначив, що обставини про які йдеться у відзиві не відповідають положенням законодавства щодо мети інституту страхування, а тому не є такими, що мають бути враховані судом, як підстава для відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог. Просив задовольнити позов у повному обсязі. У судовому засіданні 24.04.2021 року сторони відсутні. Представник позивачки подав до суду заяву про завершення розгляду справи за його та позивачки відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач ТзДВ «СК «Гардіан», будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, явку свого представника у судове засідання не забезпечили, просили суд розглянути справу за відсутності останнього. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні відсутній, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, з будь-якими клопотаннями до суду не звертався. Врахувавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення заявлених позовних вимог. Судом встановлено, що 19.10.2018 року на 16 км автодороги Одеса-Чорноморськ мала місце дорожньо-транспортна пригода в якій було пошкоджено належний [PERSON] на праві власності автомобіль «Mitsubishi Colt» д.н.з. [NUMBER] . Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася з вини [PERSON] , водія автомобіля «Mazda 323» н.з. [NUMBER] , що підтверджено постановою судді Іллічівського міського суду Одеської області від 19.11.2018 року, яка набрала законної сили 30.11.2018 року. (а.с. 8-9). Відповідно до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. За правилами ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля «Mazda 323» н.з. [NUMBER] була застрахована ТзДВ «СК «Гардіан» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АК/7259096 (а.с. 64). Відповідно до Звіту № 190114 про оцінку автомобіля «Mitsubishi Colt» д.н.з. [NUMBER] складеного 18.01.2019 року, ринкова вартість автомобіля «Mitsubishi Colt» д.н.з. [NUMBER] без врахування пошкоджень від дорожньо-транспортної пригоди складає 129 900, 00 грн., вартість відновлювального ремонту автомобіля «Mitsubishi Colt» д.н.з. [NUMBER] складає 185 482, 67 грн., вартість автомобіля «Mitsubishi Colt» д.н.з. [NUMBER] після дорожньо-транспортної пригоди складає 23 023, 00 грн. Оскільки вартість відновлювального ремонту автомобіля «Mitsubishi Colt» д.н.з. [NUMBER] перевищує його ринкову вартість, [PERSON] має бути відшкодовано різницю між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди. Звертаючись в суд з позовом, представник позивача просить стягнути солідарно з ТзДВ «СК «Гардіан» та [PERSON] на користь [PERSON] 100 000, 00 грн. на відшкодування шкоди; з [PERSON] 6 877, 00 грн. на відшкодування шкоди, а також з обох відповідачів судові витрати. Листом № 13/12/18/6 від 13.12.2018 року [PERSON] відмовлено ТзДВ «СК «Гардіан» у виплаті страхового відшкодування, з посиланням на те, що в момент дорожньо-транспортної пригоди за кермом автомобіля «Mazda 323» н.з. [NUMBER] перебував [PERSON] , який не є його законним володільцем та не може вважатися особою, чия обов`язкова цивільно-правова відповідальність була застрахована ТзДВ «СК «Гардіан» (а.с. 67). За правилами ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак, та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України»). Згідно зі ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок . Так, відповідно до ст. 999 ЦК України, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення ЦК України, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, ст. 3 зазначеного вище Закону визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5). Сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу. Страхове відшкодування шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу, - це виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми, з урахуванням зносу транспортного засобу та в разі якщо подія, внаслідок якої завдано шкоди, буде кваліфікована як страховий випадок. Відповідно до п. 1.4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів», особами, відповідальність яких застрахована, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду. Згідно з ч. 3 ст. 397 ЦК України, фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. Відповідач, посилаючись на те, що транспортний засіб «Mazda 323» н.з. [NUMBER] ввезений на митну територію України у митному режимі «Тимчасове ввезення» на строк до одного року з метою особистого користування іноземцем, а отже, відповідно до ч. 4 ст. 380 МК України, водій [PERSON] на час дорожньо-транспортної пригоди не був законним володільцем та правомірним користувачем вказаного транспортного засобу, у зв`язку з чим не є особою, відповідальність якої застрахована. Так, відповідно до ч. 4 ст. 380 МК України, тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб. Транспортні засоби особистого користування, що класифікуються за товарною позицією 8903 згідно з УКТ ЗЕД можуть використовуватися громадянами, які ввезли їх в Україну, а також громадянами-резидентами та громадянами-нерезидентами, які мають належний дозвіл користувача права на тимчасове ввезення, за умови використання транспортного засобу від імені і згідно з інструкціями користувача права на тимчасове ввезення. Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам. Судом встановлено, що страхувальником за полісом серії АК/7259096 є [PERSON] . Укладаючи з зазначеною особою договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів та приймаючи від [PERSON] страховий платіж, відповідач був обізнаний, що страхувальником є інша особа, ніж та, яка ввезла автомобіль засіб «Mazda 323» н.з. [NUMBER] на митну територію України з метою використання в особистих цілях. За таких обставин, відповідач повинен був усвідомлювати ризик тих наслідків, які можуть випливати з договору в контексті дотримання принципів цивільного законодавства щодо обов`язковості виконання зобов`язання сторонами. За таких обставин, суд вважає, що відповідач не мав законних підстав посилатись на обставини відмінності особи, яка ввезла автомобіль на митну територію України, та особи, яка перебувала за кермом на момент дорожньо-транспортної пригоди, як підставу для відмови у виплаті страхового відшкодування, оскільки [PERSON] , на думку відповідача, не був особою, відповідальність якої застрахована за полісом серії АК/7259096. Крім того, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України). Суду не надано доказів визнання договору обов`язкового страхування цивільного-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АК/7259096 недійсним. За правилами ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтями 610, 629 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання договору з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); договір є обов`язковим для виконання сторонами. Пунктами 22.1., 36.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» передбачено: при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи; право страховика за договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності власника транспортного засобу в разі настання страхового випадку здійснювати виплату страхового відшкодування безпосередньо потерпілим або погодженим з ним підприємствам, установам та організаціям, що надають послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків. Відповідно до змісту полісу серії АК/7259096, розмір страхового відшкодування за шкоду, завдану майну становить 100 000, 00 грн., розмір франшизи - 0, 00 грн. Так, відповідач ТзДВ «СК «Гардіан» має виплатити на користь позивачки 100 000, 00 грн. страхового відшкодування. Що ж стосується позовних вимог до відповідача [PERSON] слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Судом встановлено, що позивачка [PERSON] має право на отримання страхового відшкодування від ТзДВ «СК «Гардіан» у загальному розмірі 100 000, 00 грн. Однак зазначеної суми страхового відшкодування не достатньо для повного відшкодування шкоди, завданої у результаті дорожньо-транспортної пригоди, а тому відповідач [PERSON] , за правилами ст. 1194 ЦК України, зобов`язаний відшкодувати позивачці різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, яка становить: 6 877, 00 грн. У той же час, відповідачі ТзДВ «СК «Гардіан» та [PERSON] мають обов`язок відшкодувати позивачці понесені витрати по сплаті судового збору відповідно до правил ст. 141 ЦПК України, а саме ТзДВ «СК «Гардіан» - 534, 39 грн., [PERSON] 534, 39 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial