Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

05.06.2020 [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 6 000,00 грн., щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення сином повноліття, а також аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьох років в розмірі 3000 грн. В обґрунтування позову зазначила, що 18.09.2015 між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, про що було зроблено запис в книзі реєстрації актів про одруження № [NUMBER] . Від шлюбу, [INFO] у них народився син [PERSON] . Фактичні шлюбні відносини між сторонами припиненні, та з того часу позивачка самостійно утримує дитину, яка проживає разом з нею. Відповідач, [PERSON] працює сам на себе, та не дивлячись на це сина не утримує, не дивлячись на те, що їх син постійно потребує медичної допомоги, оскільки він має діагноз затримка розвитку. Сама позивач перебуває у декретній відпустці, тому їй важко самостійно утримувати їхнього сина, тому вона звертається до суду з дійсним позовом. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, а також просила долучити до матеріалів справи виписку стосовно стану здоров`я сина та виписку та чеки про сплату за заняття. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, через канцелярію суду надав заяву в якій просив справу розглянути за його відсутністю та зазначив про те, що позов визнає частково, лише щодо сплати на користь позивачки аліментів на утримання їхнього сина в розмірі 1500 грн., в іншій частині позовних вимог просив відмовити. Також просив долучити до матеріалів справи виписку по картці від 25.08.2020 по кредитній картці, копії дублікатів квитанцій про те, що він у період з 04.20 по 07.2020 надав відповідачці матеріальну допомогу у добровільному поряду, та копію цитологічного дослідження від 09.06.20. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов частково, виходячи з наступного. Згідно\~ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що сторони з вересня 2015 перебувають у шлюбі. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 7). Дитина мешкає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Крім того встановлено, що [PERSON] , взятий на облік лікаря невролога дитячого з діагнозом: функціональний розлад біліарного тракту. Також дитина була обстежена в комунальному некомерційному підприємстві «Міська дитяча лікарня №5» Харківської міської ради та встановлено діагноз : наслідки перинатального ураження ЦНС, синдром нервової збудливості, зазначене підтверджується довідкою комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча поліклініка №7» Харківської міської ради № 564 від 19.06.2020. (а.с. 18) Згідно із ч. 1\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1\~ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього\~кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі. Відповідно до\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В ч. 2\~ст. 51 Конституції України\~закріплено обов`язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до\~ст.180 СК України\~передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При встановленні розміру аліментів, суд керується вимогами\~ст. 182 СК України\~та роз`ясненнями, які містяться в п. 17\~Постанови пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та вирішуючи питання щодо розміру аліментів враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі\~ст. 183 Сімейного Кодексу України\~частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Пленум Верховного Суду України в п. 17 своєї Постанови від 15.05.2006 № 3 роз`яснив судам, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2\~ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Частиною 2\~ст. 18 СК України\~передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Згідно з п. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, схваленої резолюцією 44-ї сесії Генеральної Асамблеї ООН 44/25 від 20.11.1989 р., ратифікованою\~Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789 - ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Стаття 27 Конвенції ООН про права дитини, дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін, стан здоров`я дитини, відсутність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім`ї, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). Згідно зі\~ст. 184 Сімейного Кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2\~ст. 184 СК України\~\~розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч. 1\~ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»\~індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі і оплата праці (грошове забезпечення), з якої відраховують аліменти. Обов`язок проведення індексації розміру аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, прямо передбачений законом, а саме, положеннями\~ст. 184 СК України, що зобов`язує державного виконавця проводити таку індексацію без додаткового судового рішення,

Outcome: partial