Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

06.06.2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовними вимогами та просить встановити факт відповідності адресного номеру житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS], до рішення виконкому Ізмаїльської міської ради № 773/10 від 29.10.1956 року, договору забудови, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори 15.02.1957 року, реєстровий № 2-909, виданого на ім'я [PERSON], померлого [INFO] та визнати її правонаступником прав та обов'язків забудовника [PERSON] на 13/15 часток житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS], мотивуючи тим, що [PERSON] була відведена земельна ділянка для будівництва житлового будинку, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Згодом відбулась перенумерація та житловий будинок, який був побудований на даний час знаходиться за адресою: [ADDRESS]. [INFO] помер [PERSON], після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з 13/15 часток житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Спадкоємці за законом першої черги спадкове майно не прийняли. Позивач прийняв спадщину, оскільки на час відкриття спадщини мешкала разом із спадкодавцем. При зверненні до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, позивачу було відмовлено, у зв'язку із тим, що правовстановлюючий документ після реконструкції на 13/15 частки житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] на ім'я [PERSON], який помер [INFO], який був би зареєстрований у встановленому законом порядку відсутній, у зв'язку з чим набуття прав на спадкове майно може бути виключно у судовому засіданні. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити позов. Представник відповідача Ізмаїльської міської ради Одеської області позовні вимоги визнала та не заперечує проти їх задоволення. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради депутатів трудящих від 29.10.1956 року за № 773/10, було вирішення відвести [PERSON] земельну ділянку площею 600 кв.м. по [ADDRESS]. [PERSON] була відведена земельна ділянка площею 600 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку від 13.02.1957 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 2-909. Згідно архівної довідки № 8-Г від 22.03.2016 року, наданої КУ «Ізмаїльський архів», є рішення Ізмаїльської міської ради Одеської області № 381 від 08.07.1977 року про перейменування вулиці Пароходна на вулицю Білгород - Дністровська, є рішення Ізмаїльської міської ради одеської області про перенумерацію будинку по вулиці Пароходна з № 156 на № 212. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер [INFO]. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 44004541 від 28.05.2016 року, наданої приватним нотаріусом Гіренко М.М., інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON], померлого [INFO] - відсутня. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно до ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України - спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкоємці за законом першої черги [PERSON] та [PERSON] у встановлений законом строк з заявами про прийняття спадщини не звертались та разом із спадкодавцем не мешкали, крім цього в судовому засіданні вони не заперечували проти задоволення позовних вимог. Спадкоємців другої, третьої черги відповідно до ст. 1261 - 1263 ЦК України після смерті [PERSON], немає. Згідно ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Судом було встановлено, що [PERSON] є онукою [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 27.01.1994 року відділом (бюро) запису актів громадянського стану по м. Ізмаїл, де батьками зазначені [PERSON] та [PERSON], та свідоцтвом про народження [PERSON], яка після укладення шлюбу змінила прізвище на «[PERSON]», де батьками вказані [PERSON] та [PERSON]. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] був зареєстрований та мешкав за адресою: [ADDRESS] З 02.02.2006 року за вищевказаною адресою зареєстрована та мешкає онука [PERSON] - [PERSON]. В період спільного проживання вони вели спільне господарство, були пов'язані взаємними правами та обов'язками, отже [PERSON] має право на спадкування за законом як спадкоємиця четвертої черги після смерті [PERSON], померлого [INFO], відповідно до вимог ст. 1264 ЦК України. Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом було встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини мешкала разом із спадкодавцем [PERSON] за адресою: [ADDRESS], кв. 1, що підтверджено довідкою № 2249 від 13.04.2016 року, наданою управлінням житлово - комунального господарства Ізмаїльської міської ради Одеської області, тобто вважається такою, яка фактично прийняла спадщину. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гіренко М.М. від 31.08.2016 року за № 413/02-14 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ після реконструкції на 13/15 частки житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] на ім'я [PERSON], який помер [INFO], який був би зареєстрований у встановленому законом порядку відсутній, у зв'язку з чим набуття прав на спадкове майно може бути виключно у судовому засіданні. Проаналізувавши докази, що є в матеріалах справи, суд дійшов до висновку, що [PERSON] та [PERSON] були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, отже [PERSON] є спадкоємцем за законом четвертої черги після смерті [PERSON], померлого [INFO], тому позов [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved