Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

05 листопада 2015 року [PERSON] в порядку окремого провадження звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт прийняття нею спадщини, яка відкрилася після смерті її сина [PERSON], померлого [INFO] у с. Макишин Городнянського району Чернігівської області. В обґрунтування своєї заяви вказує, що [INFO] помер син заявниці [PERSON], який на день своєї смерті постійно проживав у м. Чернігові. Після його смерті відкрилася спадщина за законом на все належне йому майно, в т.ч. на 1/4 частину житлового будинку з побутовими та господарськими спорудами по [ADDRESS]. Заявниця, як спадкоємець першої черги прийняла спадщину свого чина шляхом вступу в володіння ( управління ) зазначеним спадковим майном. Але до нотаріальних органів за видачею їй свідоцтва про право на спадщину не зверталась. В жовтні поточного року заявниця звернулась до нотаріальної контори за оформленням спадщини. В нотаріальній конторі заявниці відмовили у видачі свідоцтва про право на спадщину, мотивуючи тим, що вона надала недостатньо документів, які необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. У зв'язку з цим, заявниця була вимушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту прийняття спадщини з метою оформлення права на спадщину, відповідно до вимог законодавства України, та одержання свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. В судовому засіданні 12.11.2015 року заявник [PERSON] просила встановити факт прийняття нею спадщини після смерті сина [PERSON]. Після оголошеної перерви в судове засідання 30.11.2015 року заявниця не з'явилась, просила своєю заявою розглянути справу в її відсутність, заявлені вимоги підтримала. Представник заінтересованої особи - Макишинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області в судове засідання не з'явився, до суду 09.11.2015 року надійшла заява Макишинського сільського голови [PERSON] про розгляд справи за відсутності їх представника (а.с.21 ). Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили той факт, що заявниця [PERSON] вже багато років користується житловим будинком з побутовими та господарськими спорудами по [ADDRESS], 1/4 частина за життя належала її сину [PERSON] Заслухавши заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення. Згідно з пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила Книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до роз'яснень, даних в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. З огляду на вищезазначені нормативні положення, норми ЦК України застосовуються до спадщини, яка відкрилась, але була прийнята спадкоємцями після 1 січня 2004 року, а якщо спадщина була прийнята до 1 січня 2004 року - застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року. П.2 цієї Постанови Пленуму Верховного Суду справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до ст.524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкування здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (ч.1 ст.529 ЦК УРСР в редакції 1963 року). Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким згідно ст. 525 цього Кодексу є день смерті спадкодавця. За змістом частин першої та другої статті 549 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, як у разі подання ним у шестимісячний строк відповідної заяви до державної нотаріальної контори, так і в разі фактичного його вступу в управління або володіння спадковим майном, що означає можливість спадкоємця мати майно у своєму віданні, вчинення ним відповідних дій стосовно зазначеного майна до закінчення шестимісячного строку з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], який був сином заявниці - [PERSON] (а.с. 7-8). За повідомленням Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області та Чернігівського обласного нотаріального архіву спадкова справа до майна померлого 20.10.1997 року [PERSON] не заводилась (а.с. 33-35). Згідно довідки виконкому Макишинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 08.10.2015 року за № 795 встановлено, що згідно запису в погосподарській книзі № 4 за 1986-1990 роки, особовий рахунок № 287, в будинку [ADDRESS], станом на 01.07.1990 року, постійно були зареєстровані та постійно проживали : [PERSON] - чоловік, якому належала 1/4 частина цього будинку з побутовими та господарськими спорудами; [PERSON], якій належала 1/4 частина цього будинку з побутовими та господарськими спорудами; [PERSON] - син, якому належала 1/4 частина цього будинку з побутовими та господарськими спорудами; [PERSON] - дочка, якій належала 1/4 частина цього будинку з побутовими та господарськими спорудами. Вищезазначене домоволодіння мало статус колгоспного двору. Станом на 15.04.1991 року члени колгоспного двору [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не втратли права на частку в його майні. Земельно-кадастрова книга в сільській раді відсутня ( а.с. 9 ). Відповідно довідки виконкому Макишинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 02.11.2015 року за № 858 встановлено, що [PERSON] з 15.01.1972 року по теперішній час постійно проживає в [ADDRESS] ( а.с. 10 ). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що після смерті [PERSON] його мати [PERSON] всі роки користувалась житловим будинком з побутовими та господарськими спорудами по [ADDRESS]. З огляду на викладене, суд вважає доведеним факт прийняття [PERSON] спадщини після смерті сина [PERSON] шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном - будинком [ADDRESS]

Outcome: approved