overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

05.02.2021 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що знаходиться з ним в шлюбі, який був зареєстрований 02 жовтня 1999 року виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради Скадовського району Херсонської області, актовий запис № 9. Від шлюбу мають дітей: доньку - [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося з причини різних поглядів на життя та несумісності характерів. Спільного господарства не ведуть з жовтня 2020 року. Просить суд розірвати шлюб зареєстрований 02 жовтня 1999 року виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради Скадовського району Херсонської області, актовий запис № 9, стягнути з відповідача судові витрати. В судове засідання позивачка не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] знаходяться в шлюбі, який був зареєстрований 02.10.1999 року виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради Скадовського району Херсонської області, актовий запис № 9, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу мають дітей: доньку - [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження [NUMBER] та [NUMBER] . Сімейне життя у подружжя не склалося, шлюбні стосунки припинені, втрачено почуття поваги один до одного, взаємопорозуміння, любові, отже сім`ї фактично не існує. Відповідно до ст. 110 СК України, позов до суду про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхньої дитини. Оскільки шлюбні відносини припинені і поновляти їх сторони не мають наміру, це свідчить про те, що сім`я розпалась остаточно. На підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

05.02.2021 року, позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 15.05.1989 року, Врубловецькою сільською радою народних депутатів Кам`янець-Подільського району, актовий запис № 4. Ухвалою суду від 08.02.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання. Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного провадження. В обґрунтування вимог позивачка вказує, що в травні 1989 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу, є неналежне ставлення чоловіка до своїх обов`язків, як чоловіка та господаря. Із-за чого припинили подружні відносини і ведення спільного господарства. Жити разом не можуть. Сімейні відносини себе вичерпали. Позов просить задовольнити, справу розглянути у її відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечує, про що подала суду заяву. В судове засідання відповідач не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно, належним чином. Суд вважає за можливе, справу розглядати у відсутності сторін. Суд розглядає справу у відсутності сторін. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони 15.05.1989 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З позовної заяви вбачається, що відповідач проблемами сім`ї не цікавиться, не приділяє належної уваги дружині, із-за чого майже два роки тому припинили подружні відносини і ведення спільного господарства. Проживають окремо. За час окремого проживання впевнилися. Що жити разом не зможуть. Дані обставини підтверджуються матеріалами справи. Тому суд вважає, що збереження шлюбу між подружжям [PERSON] є недоцільним. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Позивачка на відшкодуванні витрат по оплаті судового збору не наполягає. На підставі ст.110 Сімейного Кодексу України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

05.02.2021 року суду заявлено вимоги, в яких позивач просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] , посилаючись на те, що після смерті [PERSON] [INFO] року він є єдиним спадкоємцем за заповітом спадщини, до складу якої входять земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 7,5 га, які розташовані на території Краснопільської сільської ради Гайсинського району, однак через те, що йому не було відомо про наявність заповіту, який залишила [PERSON] на його ім`я, ним був пропущений шестимісячний строк звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою, причину пропуску вважає поважною. Представник позивача - адвокат Гуравська В.Ю. в судове засідання не з`явилася, письмово вимоги позову підтримала повністю, просила справу розглянути у її відсутність та у відсутність позивача. Представник відповідача Краснопільської сільської ради Вінницької області в судове засідання не з`явився, письмово вимоги позову визнав повністю, просив справу розглянути у його відсутність. З урахуванням позиції сторін та досліджених доказів суд визнає позовні вимоги повністю обґрунтованими з таких міркувань. Доведено, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом спадкового майна після смерті [INFO] [PERSON] , однак через те, що йому не було відомо про наявність заповіту, який залишила [PERSON] , ним був пропущений шестимісячний строк звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою, зазначену причину пропуску суд визнає поважною. Вказані правовідносини регламентуються: - ч.1 ст. 1270, ч.3 ст. 1272 ЦК України, відповідно до яких для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки [PERSON] пропущено встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] з поважних причин, то задля захисту спадкових інтересів, додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю три місяці йому необхідно визначити рішенням суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

05.03.1993 року позивачка уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 277. Від шлюбу мають неповнолітнью дитину [PERSON], [INFO], який у даний час проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання доньки, вказавши в заяві, що в даний час відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання сина, він перебуває на утриманні позивачки. Просить суд стягнути на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про день та час судового засідання повідомлений, заперечень на позов не представив, у звязку із чим проведено заочний розгляд справи зі згоди позивачки. Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до повноліття. Утримання може бути як у грошовій, так і в натуральній формі. Однак з матеріалів справи вбачається, що в даний час відповідач у добровільному порядку не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання дочки. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.183 Сімейного кодексу України аліменти з батьків на утримання дітей визначаються судом у частці від їхнього заробітку (доходу). У відповідності зі ст.182 Сімейного Кодексу України, враховував їхнє матеріальне становище, стан здоров'я, а також матеріальне становище платника, що працездатний, його стан здоров'я, він має можливість надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання дитини у розмірі 1/4 частині заробітку щомісячно, тому що при цьому розмір стягуваних з його аліментів буде не менш 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1 ст. 367 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 грн., оскільки позивачку звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного і ст.ст.10, 60, 88, 212, 213, 367 ЦПК України, ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

05.03.2010р. сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Летичівського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 10, від якого мають сина Дмитра, 08.11.2010року народження. Посилаючись на окреме проживання протягом останіх пяти років, небажання відповідача визнавати сина, [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу. В судове засідання сторони заявили про розгляд справи за їх відсутності, наполягають на розірванні шлюбу. Справу розглянуто за відсутності сторін на підставі наявних доказів і в порядку ст. 197 ЦПК України - без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу Дослідивши обставини справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. ст. 105, 110-112 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, при цьому суд вживає заходів щодо примирення подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу є те, що відповідач не розумів позивачку з часу, коли вона була на третьому місяці вагітності і він не визнає дитину своїм сином, з того часу вони проживають окремо. 12.03.2015року суд надав сторонам строк для примирення і після його закінчення вони не бажають зберегти сімю та наполягають на розірванні шлюбу. Спору щодо місця проживання дитини немає. Із встановалених обставин справи, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження їх шлюбу суперечить інтересам кожного з них, дитині, і тому, його необхідно розірвати, після розірвання шлюбу позивачці присвоїти дошлюбне прізвище «Надобко». На підставі наведеного, ст. ст. 105, 110 - 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

05.03.2014 [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить суд надати їй право на укладення шлюбу з [PERSON] Зазначила, що вона не досягла шлюбного віку, проте вже певний час перебуває у фактичних шлюбних стосунках з ним. На даний час є вагітною. Заявниця свої вимоги підтримала, просила справу розглядати за її відсутності. Заінтересовані особи: Орган опіки, та батьки заявниці [PERSON] та [PERSON] звернулися з аналогічними клопотаннями. З встановлених судом обставин випливають сімейні правовідносини. [PERSON] народилася [INFO], тобто на даний час не досягла шлюбного віку, передбаченого ст.22 СК України (а.с.6). З медичної довідки від 13.01.2014 вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку в Житомирській ЦРЛ з приводу вагітності (термін 12-13 тижнів) (а.с. 5). Відповідно до ч.2 ст.23 СК України на заяву особи, яка досягла чотирнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Зважаючи на обставини справи, згоду батьків, Органу опіки, суд дійшов висновку, що шлюб [PERSON] з [PERSON] відповідатиме інтересам заявниці та народженої у майбутньому дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

05.03.2014 р. [PERSON] звернулася до суду з заявою (а.с.2-3), в якій просить визнати недієздатною [PERSON], яка страждає на психічне захворювання, не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує встановлення над нею опіки. Заявник не з'явилася в судове засідання, надала заяву (а.с. 34), в якій підтримала вимоги та просила розглянути справу у її відсутності. Представник зацікавленої особи не з'явився в судове засідання, надана заява, в якій визнані вимоги заявника та заявлено клопотання про розгляд справи у їх відсутності (а.с. 19). Судом винесено ухвалу про розгляд справи у відсутності нез'явившихся учасників судового розгляду. З'ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Встановлення опіки урегульовано ст. ст. 60, 63 ЦК України. Із виписки з медицинської карти амбулаторного хворого (а.с. 5), акту комісійної судово-психіатричної експертизи (а.с. 29-31) вбачається, що [PERSON] має ознаки хронічного психічного захворювання, за своїм психічним станом не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, потребує опіки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

05.03.2014 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яким просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач будучи батьком дитини добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, тому вона змушена звернутися до суду. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про підтримання позову та розгляд справи в її відсутність, просить суд стягувати аліменти з 01.04.2014 р., в зв'язку з добровільною проплатою відповідачем аліментів за березень 2014 р. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про визнання позову та розгляд справи в його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити. Відповідно до ст.ст.180-182, 184 Сімейного Кодексу України - батьки повинні утримувати своїх малолітніх дітей. При встановленні розміру аліментів в частці до заробітку або в твердій грошовій сумі, суд враховує матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього утриманців, стан здоров'я та інші суттєві обставини. Розмір аліментів за жодних обставин не може бути менший від 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що 08.10.2000 р. позивач з відповідачем зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження - а.с. 3, згідно свідоцтва про народження відповідач являється батьком дитини - [PERSON], [INFO] - а.с.4, згідно квитанції від 07.03.2014 р. здійснив переказ грошових коштів [PERSON] в розмір 614 грн. - а.с.14, як слідує з матеріалів справи іншої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

05.03.2014 р. до суду подано позовну заяву, в якій позивач вказав, що після смерті його батька [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з майнового паю згідно сертифікату серії ВІ ІV № 007015 від 15.10.2002 р. на суму 10200 грн. та земельної ділянки згідно державного акта серії АБ № 2955795, розміром 1,3220 га, спадкоємцями за законом є позивач - [PERSON], та дружина померлого [PERSON], яка від прийняття спадщини відмовилась на користь позивача. У шестимісячний строк позивач не звернувся до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого у зв'язку з роз'їздним характером роботи. Таким чином [PERSON], причину пропуску вважає поважною та просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач в судове засідання не з'явився, письмово вимоги позову підтримав повністю, просив справу розглядати без нього (а.с.18); Відповідачка в судове засідання не з`явилася, письмово вимоги позову визнала повністю, просила справу розглянути без неї (а.с.19); З урахуванням позицій учасників розгляду справи та досліджених доказів, суд визнає позовні вимоги повністю обґрунтованими з таких міркувань. Доведено, що після смерті [INFO] [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з майнового паю згідно сертифікату серії № 007015 від 15.10.2002 р. на суму 10200 грн. та земельної ділянки згідно державного акта серії АБ № 2955795, розміром 1,3220 га, спадкоємцями за законом є позивач - [PERSON], та дружина померлого [PERSON], яка від прийняття спадщини відмовилась на користь позивача, але у шестимісячний строк [PERSON] не звернувся до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого у зв'язку з роз'їздним характером роботи. Вказані правовідносини регламентуються ч.1 ст. 1270, ч.3 ст. 1272 ЦК України, відповідно до яких для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки [PERSON] пропустив встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] у зв'язку з роз'їздним характером роботи, то задля захисту спадкових інтересів додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю шість місяців йому необхідно визначити рішенням суду. Висновки суду підтверджуються такими доказами: - копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.10.2003 р., відповідно до якого батьками [PERSON] [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.7); - копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 17.10.2013р., за яким [INFO] в с. Бондурі Гайсинського району у віці 77 років помер [PERSON] (а.с.10); - копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 955795 від 16.05.2007р. на ім'я [PERSON] (а.с.14); - копією свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ВІ ІV № 007015 від 15.10.2002 р. на суму 10200 грн., виданого [PERSON] (а.с. 15).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

05.03.2014 р. заявник, [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу . Просить суд встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме договору купівлі-продажу квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS], від 13.08.2004 року. На підставі договору купівлі-продажу від 13.08.2004 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Макіївської нотаріальної контори, матері заявника, [PERSON] належить двохкімнатна квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] [INFO], відкрилась спадщина у вигляді вищезазначеної квартири, проте оформити свої спадкові права заявник не може, оскільки при оформленні договору купівлі - продажу від 13.08.2004 року, [PERSON] нотаріусу був пред'явлений паспорт, в якому помилково її прізвище вказано українською мовою «[PERSON]» замість «[PERSON]». У зв'язку з чим він вимушений звернутися до суду з вищезазначеною заявою. Заявник [PERSON], та його представник [PERSON] в судове засідання не з'явились, надали заяви, просять розглядати справу за їх відсутністю на задоволенні заяви наполягають. Зацікавлена особа - Макіївська міська рада в судове засідання не з'явився, хоча про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, надав суду письмову заяву в якій просить суд розглядати справу за його відсутності, проти задоволення заяви [PERSON] не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. · згідно копії Договору купівлі-продажу від 13.08.2004 року, посвідченого нотаріусом Другої Макіївської державної нотаріальної контори, та витягу про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів, вбачається що [PERSON], набула право власності на квартиру [ADDRESS]. (а.с. 8-9) · згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 02.01.2014 року Совєтським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій, прізвище померлої [PERSON] зазначено українською мовою як «[PERSON]» (а.с. 7) Аналізуючи добиті по справі докази в їх сукупності, піддавши їх оцінці, суд вважає, що заява підлягає задоволенню в силу ч.1 п.6 ст. 256 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

05.03.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. На доведеність позовних вимог позивач зазначив, що 29.04.1995 року зареєстрував шлюб з відповідачкою. Сумісне життя не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні відносини припинені з 2012 року, сумісне господарство не ведеться. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновити її не можна. Позивач позов підтримав в повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідач не заперечувала проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд в судовому засіданні встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 29.04.1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану м.Дзержинська, актовий запис № 91 (а.с.4). Наміру поновлювати шлюбні відносини сторони не мають, що підтверджується їх поясненнями у судовому засіданні. Спору про поділ сумісного майна не виникає. Крім того, як позивач так і відповідач зазначали, що збереження даного шлюбу буде суперечити інтересам обох сторін. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сім'ї стало неможливим. За ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved