overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

06.11.2014 р. позивачка звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно на утримання малолітньої спільної дочки [PERSON] Позов мотивує тим, що дитина повністю на її утриманні, відповідач допомоги не надає, вона не працює доходів не має, просить вирішити питання про стягнення аліментів в судовому порядку. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що не працює, несе великі витрати на оплату комунальних послуг, грошей на утримання дитини не хватає. Додала, що відповідач має доходи і можливість сплачувати аліменти. Відповідач, позов визнав частково, суду пояснив, що натепер не працює, доходів немає, допомагає старшій дочці, тому погодився на сплату аліментів в розмірі 500 грн. щомісячно. Дослідивши докази у справі судом установлено. [INFO] р. народилася [PERSON] батьками якої є [PERSON] та [PERSON] (а.с.2). Згідно довідки (а.с.4) дитина проживає з позивачкою. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника аліментів або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст.184 СК України). З огляду на те, що ненадання відповідачем матеріальної допомоги на утримання дочки ставить позивачку в скрутне матеріальне становище. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач не працює, позивачка не надала суду доказ про витрати на комунальні послуги, та те, що батьки обоє зобов'язані утримувати дітей. Враховуючи наведені обставини дають підстави для часткового задоволення позову, а саме про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 550 грн. щомісячно на користь позивачки для утримання малолітньої дочки [PERSON] до досягнення нею повноліття. Судовий збір відповідно до ст.88 ЦПК України суд покладає на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

06.11.2015 Орган опіки та піклування виконавчого комітету Бориспільської міської ради звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даною заявою про звільнення [PERSON] від повноважень опікуна над недієздатною [PERSON]. Свою заяву заявник обґрунтовує наступним. Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02.12.2009 у справі №2-о/1982/09 за заявою ТкачукЮлії Анатоліївни встановлено опіку над [PERSON] та призначено [PERSON] її опікуном. Заявник стверджує, що 02 вересня 2015 року Бориспільському міському голові [PERSON] Бориспільською центральною лікарнею надісланий лист, в якому ЦРЛ просить розглянути питання про подальше виконання повноважень опікуна [PERSON] над психічнохворою недієздатною матірю [PERSON] в звязку з хворобою опікуна. Заявник зазначає, що відповідно дост.63 п.2 ЦКУ опікуном, або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю, та що актом судово-психіатричного експерта №664 від 12.08.2014 року, який надала Бориспільська ЦРЛ. [PERSON] постановлений діагноз : шизотиповий розлад., в звязку з яким [PERSON] не може виконувати обовязок опікуна. Заявник також зазначає, що відповідно до п.3.2 Правил опіки та піклування, опікунами не можуть бути особи, які перебувають на обліку, або лікуються в психоневрологічних та наркологічних закладах;

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

06.11.2015 р. [PERSON] звернувся до Іллічівського міського суду Одеської області з позовом до Іллічівської міської ради Одеської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (а.с.4-4 об.). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 07.07.2014 р. померла його мати [PERSON] Після її смерті залишилася спадщина на належне їй на праві власності майно. У видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовлено в зв`язку з тим, що він пропустив строк для прийняття спадщини, тому вимушений звернутися до суду з відповідним позовом, просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини в два місяці, посилаючись на те, що він знаходився у відрядженні у м. Києві з 26.12.2014 р. по 30.06.2014 р. В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу у його відсутність (а.с.19). Представник відповідача, будучи повідомленим про день та час розгляду справи в встановленому законом порядку, в судове засідання не зявився та надав суду заяву про те, що не заперечує проти позову та просить суд розглядати справу у відсутності представника відповідача (а.с. 16). Судом винесена ухвала про розгляд справи у відсутність нез`явившихся учасників судового розгляду. З`ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі за наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 07.07.2014 р. померла [PERSON] (а.с. 5), після смерті якої залишилась спадщина на належне їй на праві власності майно. Позивач, який є сином померлої (а.с. 8), пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, що підтверджується доказами на а.с. 9, 11-12. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав задовольнити позов про продовження строку для прийняття спадщини. Крім того, суд приймає до уваги визнання позову представником відповідача (а.с. 16). На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

06.11.2015 р. [PERSON] звернулась до суду з заявою до про визнання особи недієздатною та призначення їй опікуна, мотивуючи свої вимоги тим, що її донька [PERSON], 09.01.1981року народження до травня 2007р. почувала себе добре, на стан здоров*я не скаржилась, на початку травня 2007р. вона перенесла сильний емоційний струс, після чого стан її здоров*я різко погіршився у зв*язку з чим вона періодично проходила лікування в ХОПЛ № 3, знаходилась під наглядом фахівців інституту неврозів, перебуває на обліку в ПНД № 3 м. Харкова. Періодично донька не контролює свої дії, потребує стороннього догляду, веде себе неадекватно, на поради лікарів щодо оформлення інвалідності категорично заперечує проти цього та не розуміє, що стан її здоров*я погіршився. На підставі вищенаведеного, заявник просить суд визнати її доньку недієздатною та призначити її опікуном. В судовому засіданні заявник підтримала свої вимоги та просила суд визнати її доньку [PERSON], 09.01.1981року народження недієздатною, та призначити її опікуном доньки. Представник зацікавленої особи в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви заявника та надав суду висновок про доцільність призначення заявника [PERSON] опікуном її дньги [PERSON] Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення заявника та представника зацікавленої особи, вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON], [INFO] є матір*ю [PERSON], 09.01.1981року народження, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. Відповідно до висновку проведеної судом амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 22 від 15.01.2016р. на теперішній час [PERSON] виявляє ознаки стійкого хронічного психічного розладу в формі шизофренії, параноїчної форми, за своїм психічним станом [PERSON] не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно ч.1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно ч.1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Як вбачається із подання опікунська рада вважає доцільним призначити [PERSON], [INFO] опікуном її доньки [PERSON], 09.01.1981року народження. Таким чином, суд вважає доказаним факт того, що [PERSON], 09.01.1981року народження року є недієздатною та призначає її опікуном [PERSON], [INFO]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

06.11.2015 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просила розірвати шлюб, який був зареєстрований 22 січня 2010 року у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, актовий запис № 20. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що 22 січня 2010 р. зареєструвала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу мають двох малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства, виховання дітей, алкогольної залежності відповідача. Відповідач у стані алкогольного сп'яніння влаштовує сварки, бив її у присутності дітей. Спільне господарство не ведуть з серпня 2015 року. Фактично шлюбні відносини припинили з червня 2014 року. Збереження сім'ї з відповідачем неможливо та суперечитиме її інтересам та дітей. Спору про місце проживання дітей та розділ майна немає. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, посилаючись на вищенаведене, та просила позов задовольнити. Також зазначила, що на цей час вона фактично створила сім'ю з іншим чоловіком. Малолітні діти залишаються проживати з нею. Прізвище просила змінити на дошлюбне - [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що він намагався помиритися з дружиною, але вона відмовляється поновити сімейні стосунки. Після закінчення оренди житла він живе у квартирі позивачки. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази, прийшов до наступного. Судовим розглядом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 22 січня 2010 року, про що є актовий запис за № 20 у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу залишаються проживати з позивачкою. Між сторонами відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного. Як встановлено судом та не заперечувалося сторонами шлюбно-сімейні стосунки припинені з серпня 2015 року. З цього часу сторони спільне господарство не ведуть, разом не проживають. Наданий судом час для примирення результатів не дав, позивачка наполягала на розірванні шлюбу. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки та вважає можливим позов [PERSON] задовольнити, шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 22 січня 2010 року у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, актовий запис № 20 - розірвати. Після розірвання шлюбу присвоїти позивачці прізвище - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

06.11.2015 р. до суду заявлено позов, у якому позивач просить розірвати їх з відповідачкою шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, спільних життєвих інтересів, протягом останніх шести місяців з відповідачкою подружніх стосунків не підтримує, миритися не бажає; неповнолітня дитина проживатиме з відповідачкою; спірного майна не мають. Позивач в судове засідання не з'явився, письмово просив справу розглянути без нього, позов задовільнити (а.с. 15). Відповідачка в судове засідання не зявилася, письмово просила справу розглянути без неї, позовні вимоги визнала повністю, після розірвання шлюбу вибрала прізвище «Васільцова» (а.с.16). З урахуванням позицій сторін та наявних в справі доказів, суд визнає за необхідне позов задовільнити з таких міркувань. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають спільно вони протягом останніх шести місяців, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси, не проживають спільно вони протягом останніх шести місяців, миритися не бажають, суд визнає, що сімя сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

06.11.2015 року [PERSON] (далі - заявник) звернувся до суду із заявою про встановлення факту реєстрації шлюбу його батьків: [PERSON] і [PERSON], який зареєстровано 17.07.1941 року Шаповалівською сільською радою Борзнянського району Чернігівської області. В обґрунтування заяви послався на втрату батьками свідоцтва про їхній шлюб та на неможливість поновлення актового запису про шлюб батьків у зв'язку з тим, що книги державної реєстрації актів про шлюб за 1938-1944 роки по с. Шаповалівка Борзнянського району Чернігівської області збереглися лише частково. Заявник також зазначає, що встановлення цього факту необхідно для отримання в нотаріальній конторі документів про право на спадщину батьків. У судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав і наполягав на їх задоволенні. Будучи допитаним в якості свідка підтвердив, що його батьки - [PERSON] і [PERSON], які померли, перебували в шлюбі з 1941 року, який було зареєстровано Шаповалівською сільською радою Борзнянського району Чернігівської області. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. Заслухавши пояснення заявника та дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що заявник народився [INFO] в с. Шаповалівка Борзнянського району Чернігівської області. Його батьками були: [PERSON], який помер [INFO], та [PERSON], яка померла [INFO] (а. с. 5-8, 11-13). В зв'язку із втратою свідоцтва про шлюб батьків, відсутності актового запису про реєстрацію їх шлюбу та неможливості поновлення цього актового запису органами реєстрації актів цивільного стану (а. с. 9, 10), заявник позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину своїх батьків. Втім, факт реєстрації шлюбу батьками заявника 17.07.1941 року Шаповалівською сільською радою Борзнянського району Чернігівської області підтверджується відміткою в паспорті [PERSON] (а. с. 15 зв.) та показаннями заявника, допитаного судом в якості свідка, а тому вважається доведеним. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу та усиновлення. Враховуючи неможливість відновлення актового запису про шлюб батьків заявника органами реєстрації актів цивільного стану та відсутність у нього свідоцтва про шлюб батьків, права заявника підлягають захистові шляхом встановлення факту реєстрації батьками заявника шлюбу, що має юридичне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

06.11.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу незакінченого будівництва житлового будинку №17-а із земельною ділянкою 874 кв.м. по вул.Кірова в [PERSON] в м.Миколаєві, дійсним. В позовній заяві позивач зазначив, що 10.03.1998 року на Товарній Біржі «Сангай» між ним та відповідачем [PERSON] було укладено договір № 75 купівлі-продажу незакінченого будівництва житлового будинку №17-а із земельною ділянкою 874 кв.м. по вул.Кірова в [PERSON] в м.Миколаєві, але договір не був нотаріально посвідчений, у звязку з чим позивач змушений звертатися до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідачі у судове засідання не зявилися, причину неявки суду не повідомили, про час та дату слухання справи були повідомлені належним чином. Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.03.1998 року на Товарній Біржі «Сангай», між [PERSON] та [PERSON], було укладено договір № 75 купівлі-продажу незакінченого будівництва житлового будинку №17-а із земельною ділянкою 874 кв.м. по вул.Кірова в [PERSON] в м.Миколаєві. Судом встановлено, що всі умови договору сторонами по угоді виконані в повному обсязі, однак у порушення ст.227 ЦК України, договір нотаріально не засвідчений. У відповідності зі ст. 47 ч.2 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.), якщо одна зі сторін цілком або частково виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

06.11.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося по причині несумісності характерів, різних поглядів на сімейні цінності, що призвело до втрати почуттів кохання і взаємоповаги, збереження сім'ї вважає неможливим. Зазначив, що шлюб з відповідачем існує формально, оскільки вони з листопада 2014 року проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Позивач в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, підтвердив фактичні обставини, що викладені у позовній заяві. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, підтвердив фактичні обставини, що викладені у позовній заяві. Відповідач до судового засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена своєчасно належним чином, причину неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності не направляла. Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 07 листопада 2003 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, за актовим записом №1586. Від даного шлюбу у сторін народилася дочка - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з відповідачкою. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 №11, проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Вище викладені вимоги законодавства регламентовані також ст.112 СК України. Судом встановлено, що спільне життя у сторін не склалося по причині несумісності характерів, різних поглядів на сімейні цінності, що призвело до втрати почуттів кохання та взаємоповаги. Встановлено, що з листопада 2014 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Таким чином, вище викладені обставини свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та таким, що суперечить інтересам сторін. Тому на підставі ст.112 Сімейного кодексу України суд вважає за необхідне постановити рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

06.11.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] за набувальною давністю. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 27.05.2004 року помер її дядько [PERSON]. Після його смерті, тобто з травня 2014 року, з дозволу відповідача [PERSON], яка є бабою позивача та була спадкоємицею [PERSON], позивач [PERSON] стала проживати у належній [PERSON], померлому 27.05.2004 року, квартирі, за власні кошти та власними силами зробила у ній ремонт та користуючись приміщеннями квартири проживає в ній до теперішнього часу. Сторони по справі домовилися, що згодом, після прийняття відповідачем спадщини, вона подарує позивачу вищевказану квартиру. З того часу крім позивача вказаною квартирою ніхто не користується, вона є єдиною, хто її утримує у сфері свого фактичного впливу. Згодом відповідач [PERSON] успадкувала 1/2 частку вказаної квартири, яку і подарувала позивачу, згідно договору дарування від 18.11.2014 року. Таким чином, позивач [PERSON] стала власником лише 1/2 частки квартири [ADDRESS], а титульним власником ще 1/2 частки даної квартири до теперішнього часу є [PERSON], померлий 27.05.2004 року. На підставі викладеного, позивач [PERSON] просить визнати за нею право власності за набувальною давністю на 1/2 частку квартири [ADDRESS], що належить [PERSON], померлому 27.05.2004 року. В судове засідання позивач не зявилась, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявилась, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутності. Оскільки відповідач позов визнала, тому відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказуванню відповідно до ст.61 ЦПК України, позов є законним та для його задоволення маються всі законні підстави. Правовідносини між сторонами регулюються наступними правовими нормами. Згідно ч.ч.1, 4 ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Таким чином, на підставі ч.ч.1, 4 ст.344 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved