Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

06 вересня 2018 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до публічного акціонерного товариства комерційний банк (далі - ПАТ КБ) «ПРИВАТБАНК», в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис про стягнення з нього боргу за кредитним договором б/н від 17 листопада 2008 року, вчинений 01 листопада 2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А., зареєстрований в реєстрі за № 10854, посилаючись на те, що його вчинено з порушенням вимог чинного законодавства України, а саме: подані стягувачем документи не підтверджували безспірності заборгованості боржника перед стягувачем, також посилається, що згідно довідки від 03 вересня 2018 року виданої ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в нього відсутня будь яка заборгованість перед банком. Крім того, просив скасувати постанову головного державного виконавця Очаківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколавській області від 14 травня 2018 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в межах виконавчого провадження № 56376071. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Крім цього зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Щодо позовних вимог про скасування постанови головного державного виконавця від 14 травня 2018 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в межах виконавчого провадження №56376071 представник позивача в судовому засіданні відмовився. Представник відповідача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву до суду не надав. Третя особа - приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А. в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності. Відзив на позовну заяву до суду не надав. Суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду представника позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. В судовому засіданні встановлено, що 17 листопада 2008 року між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг укладено кредитний договір б/н у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 500 грн. з умовою сплати 3 % на місяць на суму залишку заборгованості по кредитному договору. 01 листопада 2017 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва А.А. з заявою від 08 вересня 2017 року щодо вчинення виконавчого напису про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором б/н від 17 листопада 2008 року станом на 31 серпня 2018 року у розмірі 146851 грн. 66 коп., яка складається: з залишку заборгованості за кредитом в сумі 13851 грн. 72 коп., заборгованості за відсотками в сумі 125368 грн. 91 коп., пені в сумі 400 грн. 00 коп., 250 грн. 00 коп. штрафу (фіксована частина), штрафу (відсоток від суми заборгованості) 6981 грн. 03 коп. та крім того, про стягнення 1800 грн. витрат пов'язаних із вчиненням виконавчого напису. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування, насамперед, встановлюються Законом «Про нотаріат» (далі - Закон), Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом МЮУ від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) та іншими нормативними актами. Відповідно до статті 87 Закону виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість вчиняються нотаріусами для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Статтею 88 Закону та пунктами 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку визначено умови вчинення виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо: - подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (підпункт 3.1). Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (підпункт 3.3). Вимоги до форми та змісту письмової заяви стягувача на вчинення виконавчого напису передбачають підпункти 2.1, 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку. Відповідно до підпунктів 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку безспірність заборгованості підтверджується документами, чітко визначеними Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). Пунктом 2 Переліку документів передбачено, що для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, необхідно надати: - оригінал кредитного договору; - засвідчену стягувачем виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Отже, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов'язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. З наданих нотаріусом на запит суду документів вбачається, що 01 листопада 2017 року, на підставі вказаної вище заяви ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» від 08 вересня 2017 року, до якої стягувачем було додано кредитний договір та розрахунок заборгованості, який стягувачем не був засвідчений та крім того в ньому не зазначена сума заборгованості, строки її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за № 10854. Таким чином, боргові зобов'язання, зазначені у виконавчому написі, не є безспірними. Враховуючи викладене, суд дійшов переконання, що наявність таких обставин не свідчить про безспірний характер заборгованості, а тому при вчиненні виконавчого напису від 01 листопада 2017 року у приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва А.А. були відсутні підстави вважати безспірною заборгованість [PERSON] за кредитним договором б/н від 17 листопада 2008 року, і відтак вказану нотаріальну дію приватним нотаріусом вчинено без дотримання вимог ст. 88 Закону та п.п. 3.1 п. 3 Порядку. Відповідно до вимог ст. 50 Закону нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Спір про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса розглядається судом за позовом боржника до стягувача. Отже, нормами чинного законодавства України передбачено такий спосіб захисту порушеного права як визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. З огляду на викладене, враховуючи те, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом не були враховані обставини, які спростовують безспірність заборгованості між сторонами, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Також, у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь держави 704 грн. 80 коп. судового збору, від сплати яких при зверненні до суду позивач був звільнений.

Outcome: approved