Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

05 листопада 2020 року до Золочівського районного суду Харківської області надійшла позовна заява [PERSON] , в якій позивач просить: збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на підставі судового наказу Золочівського районного суду Харківської області від 06 лютого 2019 року, у справі № 622/91/19, на утримання неповнолітніх синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 9000 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. У обґрунтування свого позову посилалася на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають двох дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Золочівського районного суду від 06.02.2019 стягнуто з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28.01.2019 та до досягнення дітьми повноліття. З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання синів значно зросли у зв`язку з тим, що обидва сини перейшли на навчання до коледжів та наразі мешкають у гуртожитку та потребують додаткових індивідуальних занять. Також їй відомо, що відповідач працює у компанії, що діє під комерційним позначенням «ON TAXI» на «брендовому» автомобілі та має середній дохід близько 50000 грн. Таким чином відповідач ухиляється від виконання судового наказу, сплачуючи мінімальну суму в розмірі 50 відсотків від прожиткового мінімуму. Представник позивача адвокат Бражніков Г.Г. просив позов задовольнити із наведених мотивів, зокрема, зазначив, що у [PERSON] є доходи, які він отримує від роботи у компанії «ON TAXI», а відповідно, є змога сплачувати більший розмір аліментів. Представник відповідача адвокат Коваль А.М. позов не визнав, посилаючись на те, що діти не знаходяться на її утриманні, позивачка тривалий час впродовж шлюбу не займалася ні будинком, ні вихованням дітей, залишивши на нього дітей поїхала до Чехії в 2016. Він сам виховував та утримував дітей, саме це стало причиною розлучення. Після повернення в Україну позивачка й надалі не займалася дітьми, проживала окремо. В лютому 2017 невідомі особи зруйнували їхній будинок, тому він проживав у найманій квартирі та ремонтував будинок. Внаслідок хвороби та скрутного матеріального стану весь цей час син [PERSON] мешкав у бабусі-матері позивачки, а син [PERSON] проживав рік у брата позивача [PERSON] до того моменту, поки не переїхав в гуртожиток Харківського національного автотранспортного коледжу, в який він вступив в 2019 році. Пояснення позивачки щодо фінансового стану ґрунтуються на припущеннях. На цей час він вже не працює з компанією «ON TAXI». З 26.11.2020 його прийнято на роботу на посаду слюсаря з ремонту автомобілів з заробітною платою в розмірі 5100 грн. Крім цього, позивач одружений вдруге і в цьому шлюбі у нього народилася дитина. Тому на його утриманні знаходиться дружина, їхня спільна дитина [PERSON] та дитина дружини від першого шлюбу [PERSON] . Допитаний в суді як свідок [PERSON] пояснив, що він знає як позивача [PERSON] , так і відповідача [PERSON] із 2016 року. Із сестрою останнього він співмешкає. Він знав цю сім`ю як добру та привітну. Діти виховувалися обома батьками. Він не раз допомагав [PERSON] на будівництві будинку в селищі Золочів. [PERSON] займався підприємницькою діяльністю, а потім перейшов працювати у «ON TAXI». Йому відомо, що [PERSON] працював в цій фірмі, оскільки він кілька разів підміняв його в період минулорічного карантину і в ці дні він міг заробляти десь до 2000 грн. Наскільки йому відомо, то у зв`язку із тим, що у сім`ї [PERSON] виникли проблема із грошима [PERSON] довелося їхати працювати в Чехію . В цей час їхній син [PERSON] проживав із [PERSON] , а [PERSON] із бабусею. Зараз він періодично бачить [PERSON] , яка працює у супермаркеті. Вона йому скаржилася на те, що не вистачає коштів на утримання дітей. Із дітьми [PERSON] він бачиться досить рідко. Допитаний як свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] є його рідним братом, який зараз працює слюсарем на його СТО. [PERSON] - це колишня дружина його брата. У [PERSON] та [PERSON] є двоє спільних дітей, які зараз проживають у гуртожитках, оскільки навчаються в коледжах. Із меншим племінником [PERSON] він бачиться і спілкується частіше. Нещодавно його племінник [PERSON] проживав у нього із листопада 2020 року по січень 2021 року, оскільки йому зробили операцію на носі і необхідно було його доглядати. В цей період [PERSON] перераховувала [PERSON] частину грошей, які отримує як аліменти від [PERSON] .. Також в період з 2017 по 2018 р.р. [PERSON] проживав у нього, оскільки його матір [PERSON] поїхала закордон працювати. В цей же період його старший племінник [PERSON] проживав із [PERSON] у орендованому будинку. [PERSON] в цей час не допомагала матеріально своїм дітям. В компанії «ON TAXI» брат зараз не працює. У нього наразі є нова дружина - [PERSON] , з якою вони мають спільну доньку, а також виховують сина [PERSON] від колишнього шлюбу. Зараз племінники проживають не з їхньою матір`ю, а в гуртожитках. Старший племінник [PERSON] часом проживає також у своїх друзів та бабусі. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] в родині [PERSON] та [PERSON] народився син - [PERSON] , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Золочівського районного управління юстиції у Харківській області 17.12.2003 зроблено актовий запис № 89 та 04.09.2018 повторно видано відповідне свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с. 5). [INFO] в родині [PERSON] та [PERSON] народився син - [PERSON] , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Золочівського районного управління юстиції Харківської області 30.03.2005 зроблено актовий запис № 23 та цього ж дня видано відповідне свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с. 6). Згідно із судовим наказом від 06.02.2019, виданим Золочівським районним судом Харкіської області, з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання двох синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини від усіх доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28.01.2019 та до досягнення дітьми повноліття (а.с. 4). 28 вересня 2018 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований Холодногірським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 510, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу подружжя обрало спільне прізвище - [PERSON] (а.с. 26). [INFO] у родині [PERSON] та [PERSON] народився син - [PERSON] , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Золочівського районного управління юстиції у Харківській області 07.08.2014 було зроблено актовий запис №80 та цього ж дня видано відповідн6е свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с. 27). [INFO] у родині [PERSON] та [PERSON] народилася донька - [PERSON] , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області зроблено актовий запис № 20 та 07.05.2019 видано відповідне свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с. 28). Відповідно до розпорядження № 1 від 26.11.2020 про прийом на роботу [PERSON] прийнято на роботу на посаду слюсаря з ремонту автомобілів з окладом в розмірі 5100 грн (а.с. 29). Встановивши обставини, якими обгруновувалися позовні вимоги та заперечення, надаючи оцінку дослідженим доказам та застосовуючи правові норми до цих правовідносин, суд виходить із такого. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Ураховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, з аналізу зазначеної норми права, суд приходить переконання, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Повертаючись до ст. 192 цього Кодексу, остання вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд критично оцінює доводи позивача щодо перебування дітей на повному її утриманні, адже такі доводи спростовуються дослідженими у судовому засіданні доказами. Також суд відхиляє аргументи позивачки щодо отримання відповідачем доходів у більшому розмірі, адже така обставина не підтверджена належними доказами відповідно до ст. ст. 79-81 ЦПК України. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Ураховуючи наведене, а також те, що позивачкою не зазначено обставин, що можуть бути підставою для збільшення розміру аліментів та не подано належних доказів на підтвердження вказаних обставин, а матеріальне становище платника аліментів значно не покращилося, так як його сімейне становище змінилося, оскільки він має на утриманні малолітню дитину, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Outcome: dismissed