Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-14 00:00:00

05 червня 2019 року [PERSON] та [PERSON] в інтересах її неповнолітнього сина [PERSON] звернулися до Володимир-Волинського міського суду Волинської області із позовом до [PERSON] та Зимнівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно. Свої позовні вимоги обґрунтували тим, що 06 листопада 2002 року їх прабабуся [PERSON] склала заповіт, який був посвідчений Бубнівською сільською радою Володимир-Волинського району Волинської області за №73, зробивши на випадок своєї смерті заповітне розпорядження про те, що належні їй по праву власності житловий будинок з усіма спорудами біля нього, земельний сертифікат на земельну частку (пай) серія [NUMBER] , виданий колективним сільськогосподарським підприємством «Колос» 27 лютого 1997 року, майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серія [NUMBER] , виданий 06 листопада 2002 року Бубнівською сільською радою, вона заповідає своєму онуку, а в той же час батькові [PERSON] та [PERSON] , - [PERSON] . [INFO] їхня прабабуся померла. Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом на належне їй майно, зокрема, земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Колос», що знаходиться у с. Бубнів Володимир-Волинського району Волинської області, розміром 3.11 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Після смерті прабабусі їх батько [PERSON] вступив у фактичне володіння та управління спадковим майном, яке належало покійній. Отже, відповідно до заповіту він прийняв спадщину, яка належала покійній, однак за життя не оформив своїх спадкових прав. 06 серпня 2008 року сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] було перереєстровано (замінено) на сертифікат на право на земельну частку (пай) [NUMBER] , виданий Володимир-Волинською районною державною адміністрацією у зв`язку із внесенням змін за розпорядженням від 22 квітня 2004 року, №138. [INFO] [PERSON] помер та після його смерті відкрилась спадщина на усе належне йому майно, в тому числі і земельну частку (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданого 06 серпня 2008 року Володимир-Волинською районною державною адміністрацією і зареєстрованого у книзі реєстрації за [NUMBER]. Після смерті батька позивачі залишились єдиними спадкоємцями майна свого батька за законом, оскільки за свого життя заповіту він не склав. На час відкриття спадщини обоє були неповнолітніми, а тому вправі зараз прийняти спадщину. [PERSON] , а також [PERSON] , діючи за згодою матері, подали заяви про прийняття спадщини батька нотаріусу. В даний час виникла необхідність оформити право власності на спадщину батька, однак нотаріусом позивачам було відмовлено в оформленні спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну частку (пай) у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на вказану земельну частку, а тому вони не можуть реалізувати свого права. Просять визнати за кожним право власності на 1/2 частини земельної частки (паю), по колишній КСП «Колос», розміром 3,11 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), в порядку спадкування за законом після смерті батька. Ухвалою суду від 07 червня 2019 року відкрито провадження у даній справі, постановлено проводити її розгляд за правилами загального позовного провадження. В судові засідання позивач [PERSON] , [PERSON] в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] , та їх представник [PERSON] не з`явилися, до суду надійшли заяви, згідно яких позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити та розгляд справи проводити у їх відсутності. Відповідач [PERSON] та представник відповідача Зимнівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області в судове засідання не з`явилися, подали до суду відзив (заяву), згідно яких позов визнають та просять розгляд справи проводити у їх відсутності. Частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням вищезазначеного суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків. Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтями 1268-1270 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Що стосується даного випадку, в судовому засіданні встановлені наступні факти. У відповідності до поданої позивачем копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданого 06 серпня 2008 року Володимир-Волинською районною державною адміністрацією [PERSON] належало право на земельну частку (пай) розміром 3,11 умовних кадастрових гектарів в землі, що перебуває в колективній власності КСП «Колос», що в селі Бубнів Володимир-Волинського району Волинської області. У відповідності до поданої копії заповіту від 06 листопада 2002 року, який був посвідчений Бубнівською сільською радою Володимир-Волинського району Волинської області за № 73, [PERSON] на випадок своєї смерті розпорядилась про те, що належні їй по праву власності житловий будинок з усіма спорудами біля нього, земельний сертифікат на земельну частку (пай) серія [NUMBER] , виданий колективним сільськогосподарським підприємством «Колос» 27 лютого 1997 року, майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серія [NUMBER] , виданий 06 листопада 2002 року Бубнівською сільською радою, вона заповідає своєму онуку, а в той же час батькові [PERSON] та [PERSON] , - [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про її смерть серії [NUMBER] . Як вбачається із фактичних даних, які містяться в матеріалах справи, правовідносини між сторонами виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України 01 січня 2004 року та продовжують існувати у даний момент. У відповідності до п.п. 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, він застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. За таких умов, при розгляді даного спору суд опирається на норми законодавства, які діяли як до 01 січня 2004 року, так і на даний час, залежно від часу виникнення та існування відповідних правовідносин. У разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство , зокрема, відповідні положення Цивільного кодексу Української РСР від 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини. Тобто, до зазначених спадкових правовідносин мають застосовуватися положення цивільного законодавства щодо встановлення факту прийняття спадщини відповідно до статті 549 ЦК УРСР від 1963 року, відповідно до норм якої спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Після смерті прабабусі батько позивачів [PERSON] вступив у фактичне володіння та управління спадковим майном, яке належало покійній. Отже, відповідно до заповіту їх батько прийняв спадщину, яка належала покійній, однак за життя не оформив своїх спадкових прав. Факт прийняття спадщини [PERSON] підтверджується також довідкою Зимнівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області № 706 від 25 вересня 2018 року. Згідно повідомлення відділу у Володимир-Волинському районі міськрайонного управління у Володимир-Волинському районі та м. Володимир-Волинському ГУ Держгеокадастру у Волинській області № 29-3-0.171-179/111-19 від 14 серпня 2019 року, згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) громадянці [PERSON] був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) по колишній КСП «Колос» серії [NUMBER] , зареєстрований 12 травня 1997 року за № [NUMBER]. Відповідно до розпорядження голови Володимир-Волинської районної державної адміністрації від 22 квітня 2004 року № 138 «Про погодження проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв)», вищезгаданий сертифікат був переписаний та виданий сертифікат серії [NUMBER] від 06 серпня 2008 року зі змінами розміру та вартості земельної частки (паю). Розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах складає 3,11. У відповідності до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] . Вказана обставина підтверджена тією ж довідкою Зимнівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області № 706 від 25 вересня 2018 року. За матеріалами спадкової справи (номер у спадковому реєстрі 64097897) щодо майна померлого [PERSON] , спадщину прийняли його сини [PERSON] після досягнення повноліття, а також [PERSON] (за згодою його матері [PERSON] ), які подали відповідні заяви про нотаріусу. Відтак суд прийшов до висновку про те, що позивачі є єдиними спадкоємцями за законом першої черги після смерті їх батька [PERSON] та прийняли його спадщину у встановленому законом порядку. У відповідності до постанови приватного нотаріуса Велимчаниці А.І. № 212/02-31 від 19 квітня 2019 року, позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), яке перебуває в колективній власності КСП «Колос» у селі Бубнів Володимир-Волинського району, у зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа, а також неспівпадінням реквізитів сертифікату іх вказаним у заповіті. У відповідності до змісту ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Успадкування права на земельну частку у разі смерті громадянина - співвласника колективної власності на землю, зокрема й тих, які не змогли з різних причин отримати сертифікат на право на земельну частку (пай), здійснюється згідно з нормами Цивільного кодексу України. За таких обставин суд прийшов до висновку про те, що позивачі, які є синами померлого [PERSON] та його спадкоємцем першої черги за законом, оскільки прийняли його спадщину, вправі успадкувати також належну померлому земельну частку (пай) згідно вказаного вище сертифікату. Згідноч.1 ст.1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів, згідно ст. 16 цього Кодексу, може бути, зокрема, визнання права. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч.2 ст.328 ЦК України). У відповідності до ст.346 ЦК України, смерть власника є однією з підстав припинення права власності. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Право позивачів, як спадкоємців на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки після смерті спадкодавця не залишилося оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно, що є перешкодою позивачам в нотаріальному оформленні спадщини. Таким чином вимоги позивачів про визнання права власності в порядку спадкування за законом ґрунтується на законі та підлягає до задоволення. Враховуючи викладене, на підставі,

Outcome: approved