Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

06 січня 2014 року головний лікар Лисичанської обласної психіатричної лікарні звернувся до суду із вказаною заявою, в якій просив продовжити надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку [PERSON] строком на 6 місяців, посилаючись на те, що на теперішній час за своїм психічним станом він потребує її продовження без його свідомої згоди, оскільки у разі її ненадання може вчинити дії, які завдадуть значної шкоди його здоров'ю. Представник заявника медсестра - Плужник А.М. у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, заяву підтримала та просила суд її задовольнити. Законний представник хворого, у судове засідання не з'явилася, до суду надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, просила заяву задовольнити. Хворий у судове засідання не з'явився. Прокурор у судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечувала, вважала, що є передбачені законом підстави для продовження примусової амбулаторної психіатричної допомоги хворому - [PERSON] Суд, дослідивши заяву та додані до неї письмові докази, заслухавши думку прокурора, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що хворий - [PERSON], [INFO], перебуває на диспансерному обліку у лікаря-психіатра з 2000 року з діагнозом: шизофренія, шубоподібна, параноїдний тип нападу, виражена редукція енергетичного потенціалу. У зв'язку із вказаним захворюванням хворий багаторазово лікувався стаціонарно в Лисичанській обласній психіатричній лікарні - 12 разів. Останній раз був примусово госпіталізований та перебував на стаціонарному лікуванні з 11 березня 2013 року по 21 червня 2013 року. Рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 20 серпня 2007 року хворого - [PERSON] було визнано недієздатним. Рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 30 листопада 2007 року його законним представником - опікуном було призначено його мати - [PERSON], яка у поданій до суду заяві дала згоду на продовження надання йому психіатричної допомоги в примусовому порядку. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів Лисичанської обласної психіатричної лікарні від 27 грудня 2013 року на теперішній час за своїм психічним станом хворий - [PERSON] потребує продовження надання йому амбулаторної психіатричної допомоги без його усвідомленої згоди, оскільки має тяжкий психічний розлад у формі шизофренії, внаслідок чого, у разі ненадання психіатричної допомоги, він може завдати значної шкоди своєму здоров'ю. Частиною 2 ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу» встановлено, що амбулаторна психіатрична допомога може надаватись без усвідомленої згоди особи або без згоди її законного представника у разі встановлення у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона може завдати значної шкоди своєму здоров'ю у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Амбулаторна психіатрична допомога надається лікарем-психіатром в примусовому порядку за рішенням суду. Відповідно до ч. 4 вищезазначеної статті особа, якій надається амбулаторна психіатрична допомога в примусовому порядку, повинна оглядатись лікарем-психіатром не рідше одного разу на місяць, а комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на шість місяців, для вирішення питання про продовження чи припинення надання їй такої допомоги. У разі необхідності продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку понад 6 місяців лікар-психіатр повинен надіслати до суду за місцем проживання особи заяву про продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги. Враховуючи вище вказане та зібрані у справі докази, суд вбачає підстави для задоволення заяви Лисичанської обласної психіатричної лікарні. На підставі ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу»,

Outcome: approved