Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

06 листопада 2018 року представник [PERSON] за довіреністю [PERSON] звернувся до суду із вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. В даній квартирі зареєстрована та проживає дружина померлого батька [PERSON] - [PERSON] Відповідач доступу до квартири не надає, комунальні послуги не сплачує. З січня 2017 року [PERSON] стала проживати за іншою адресою. На прохання позивача виселитися у добровільному порядку відповідач відмовляється. Посилаючись на те, що не передбачено перехід прав та обов'язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сім'ї колишнього власника, просить усунути перешкоди в користуванні спірною квартирою, шляхом виселення з неї [PERSON], та стягнути судові витрати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, в письмовій заяві просить справу розглядати без її участі та участі її представника на підставі наявних в справі матеріалів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена, шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації та місцем фактичного проживання, що підтверджується поштовими повідомленнями в матеріалах справи. В зв'язку з чим справа розглядається відповідно до ст.ст. 223, 247 Цивільного процесуального кодексу України за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України. Суд проаналізувавши матеріали справи, дійшов висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] га праві приватної власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом посвідченим 02.11.2018 приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу Багацькою О.М., зареєстровано в реєстрі за № 922, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 4, 5, 6). За відомостями відділу з питань державної реєстрації Охтирської міської ради від 08.01.2019 [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] Реєстрація відповідача у зазначеній квартирі не дозволяє позивачу в повній мірі розпоряджатися нею на власний розсуд та значно обмежує її законні права. Згідно ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до статті 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до частини першої статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з частиною першою статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За положеннями статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що на даний час [PERSON] є власником спірної квартири, її батько [PERSON], який за життя був власником даної квартири, перебував у шлюбі з [PERSON], у зв'язку із чим остання. була вселена до неї. [PERSON] спільно із [PERSON], яка є власником спірної квартири, ніколи не проживала, спільним побутом не була пов'язана. Відповідно до частини п'ятої статті 403 Цивільного кодексу України сервітут не позбавляє власника майна, щодо якого він встановлений, права володіння, користування та розпоряджання цим майном. Згідно приписів пункту 4 частини першої статті 406 Цивільного кодексу України сервітут припиняється у разі припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту. Частиною другою статті 406 Цивільного кодексу України визначено, що сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Встановивши, що [PERSON] користувалась спірною квартирою із згоди [PERSON] під час дії сервітуту, на час розгляду справи обставини, які були підставою для встановлення сервітуту, припинились, суд приходить до висновку, що право користування [PERSON] чужою квартирою також припинилось і вона має її звільнити. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 243/7004/17-ц, яку у відповідності до частини четвертої статті 263 Цивільного процесуального кодексу України суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати в сумі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved