overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

05 серпня 2015 року [PERSON] звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, з якого вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Матеріальну допомогу в добровільному порядку на утримання дитини відповідач не надає, через що позивачка звернулась з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення нею повноліття, на свою користь. До судового засідання позивач не зявилась, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не зявився, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, в звязку з розглядом справи судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження, [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 2). Відповідач не є інвалідом, не втратив працездатність, працює в ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» (а.с. 5, 6) та має стабільний заробіток тому зобовязаний утримувати свою неповнолітню дитину, однак свої обовязки не виконує. Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи викладене та визнання відповідачем позовних вимог, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

05 серпня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в позові посилалася на те, що проживала з відповідачем у шлюбі з 24 листопада 2007 року, який був припинений внаслідок його розірвання на підставі рішення суду від 27 травня 2015 року. 02 травня 2008 року у них народилась спільна дитина син [PERSON], який знаходиться на утриманні позивачки, а відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає. Відповідач працездатний і в змозі надавати кошти на утримання сина, інших утриманців не має, тому позивачка просила стягувати з нього аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. В судове засідання позивачка не з'явилася, направила до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, розглянути справу у її відсутність (а.с. 13). Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до канцелярії суду заяву про визнання позову (а. с. 16). За змістом ст. 11 ч. 2 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 24 листопада 2007 року по 09 червня 2015 року (а.с. 2), від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.3), який проживає з матірю та перебуває на її утриманні (а.с.4). Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча зобовязаний її утримувати та має таку можливість, оскільки є працездатним. Відповідно до ст. 180, 182, 183 СК України, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше мінімальної суми, встановленої законодавством, до досягнення дитиною повноліття. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

05 серпня 2015 року до суду звернувся [PERSON] із позовом до Підгороднянської селищної ради Первомайського району про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю, мотивуючи свої вимоги тим, що в травні 2003 року почав проживати в житловому будинку №38 по вул.. Чапаєва в с.м.т. Підгородня Первомайського району Миколаївської області. Даний житловий будинок належав [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 16.04.1971 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Первомайської державної нотаріальної контори, реєстраційний номер 1337 та зареєстрованого в Первомайському МБТІ 30.08.1971 року. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ол №012507 [PERSON] померла 18.03.1994 року. Спадщину після її смерті прийняла [PERSON], однак нотаріально не оформила. [PERSON] продала за усною домовленістю даний житловий будинок позивачу. Після чого позивач вселився в будинок та почав там постійно проживати, здійснювати поточні ремонти, сплачувати комунальні послуги та земельний податок за користування земельною ділянкою для обслуговування будинку. З травня 2003 року позивач відкрито та добросовісно користується будинком та здійснює всі права та обовязки, що покладаються на власника. На даний час оформити договір купівлі-продажу будинку нотаріально неможливо, оскільки [PERSON] померла. В даний час він бажає узаконити свої права на житловий будинок, в звязку з чим звернувся до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача за дорученням [PERSON] повністю підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача до суду надав заяву, де просить справу слухати у їх відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Заслухавши пояснення представника позивача, а також дослідивши надані суду письмові докази суд приходить до наступного висновку. Згідно довідки Первомайського МБТІ №1085 від 21.08.2014 року станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок №38 по вул.. Чапаєва в с.м.т. Підгородна Первомайського району Миколаївської області зареєстровано за [PERSON] Андрієвною на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 2-ю Первомайською держнотконторою від 16.04.1971 року, реєстраційний № 1337. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ол №012507 [PERSON] померла 18.03.1994 року, спадщину після її смерті прийняла її донька [PERSON], яка також померла. Згідно довідок Підгороднянської селищної ради Первомайського району Миколаївської області [PERSON] з моменту проживання в [INFO] в с.м.т. Підгородня з 2003 року відповідав за зберігання будинку, покращував благоустрій оселі, обробляв земельну ділянку. Так згідно ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність). Зазначені обставини, відповідно до ст. 328 ЦК України є підставою для визнання права нерухоме майно - житловий будинок №38 в с.м.т. Підгородня Первомайського району Миколаївської області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

05 серпня 2015 року до суду звернулась [PERSON] з позовом, в обґрунтування якого вказала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір'ю. Посилаючись на фактичне припинення шлюбних відносин з відповідачем, через різні погляди на життя, позивач просила суд шлюб розірвати та стягнути судові витрати з відповідача. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, про день, місце та час розгляду справи повідомлялась належним чином. До початку судового засідання надала суду заяву, в якій позов підтримала та просила розглянути справу за її відсутності. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]» Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. Через канцелярію суду подав заяву, в якій позов визнав та просив розглянути справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 жовтня 2009 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Варвинського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 51 (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.7), яка після розірвання шлюбу, за згодою сторін, залишається проживати з матір'ю. Фактично шлюбні стосунки між подружжям припинені. На примирення сторони не згодні, оскільки стосунки між ними як для подружжя є неприйнятними, а тому збереження шлюбу шкодить їх інтересам. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи позицію сторін, суд вважає встановленим, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, оскільки шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, подружжя тривалий час не проживає разом. Спір про розподіл сумісного майна подружжя між сторонами на момент розгляду справи відсутній. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Після розірвання шлюбу позивачці [PERSON] слід залишити теперішнє прізвище «[PERSON]», оскільки вона не виявила бажання його змінити. На підставі ст.88 ЦПК України судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

05 серпня 2015 року до суду надійшла зазначена заява. В заяві заявниця просить: визнати [PERSON], 1959 року народження недієздатним та встановити над ним опіку. Свою заяву заявниця обґрунтовує тим, що її брат є інвалідом ІІ групи з дитинства, неодноразово проходив лікування у психіатра, однак стан його здоров'я не змінюється, внаслідок його хвороби він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В судовому засіданні заявниця заяву підтримала та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви, а також подала подання відповідно до якого, у разі визнання [PERSON] недієздатним просить призначити [PERSON] опікуном над недієздатним [PERSON] Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Статтею 39 ЦК України передбачено, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 924 від 03.11.2015 року, встановлено, що [PERSON] виявляє ознаки стійкого хронічного психічного розладу - помірна розумова відсталість, за своїм психічним станом [PERSON] не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ним та потребує встановлення над ним опіки. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS], є братом [PERSON], [INFO] , яка проживає в [ADDRESS]. Отже, оскільки до висновком судово-психіатричного експерта підтверджено, що [PERSON] за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, тому суд вбачає достатньо підстав для задоволення заяви та визнання [PERSON] недієздатним. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ч.4 ст.63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Орган Опіки та піклування Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації надав висновок про те, що не заперечує проти призначення [PERSON] опікуном над недієздатним [PERSON]. Таким чином, оскільки недієздатний потребує встановлення опіки, суд приходить до висновку про задоволення подання органу опіки і піклування та призначення [PERSON] опікуном недієздатного [PERSON] На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

05 серпня 2015 року на адресу суду надійшла заява [PERSON] про винесення додаткового рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання батьківства та зміну актового запису про народження, яку мотивував тим, що при винесенні судом 15.04.2015 року рішення не було зазначено наступні відомості: виключити з актового запису за номером 419 від 22.04.2014 року [PERSON]; записати батьком [PERSON]; змінити прізвище дитини з [PERSON] на [PERSON], а також змінити по батькові з «[PERSON]» на «[PERSON]». Просив заяву задовольнити в повному обсязі. В судове засідання позивач [PERSON] та треті особи [PERSON], Київський відділ ДРАЦС Полтавського МУЮ не з'явилися, попередньо надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час та розгляду повідомлявся, заяв чи клопотань про відкладення про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило. Суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності осіб, що не з'явилися в судове засідання. Судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду м.Полтави перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання батьківства та зміну актового запису про народження. 15.04.2015 року Київським районним судом м.Полтави винесено рішення, яким позовні вимоги [PERSON] про визнання батьківства та зміну актового запису про народження задоволено. Визнано [PERSON] батьком [PERSON], [INFO]. Зобов'язано Київський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського МУЮ внести відповідні зміни в актовий запис за №419 від 22.04.2014 року у книзі реєстрації народжень про народження [PERSON] і видати нове свідоцтво про народження на ім'я [PERSON]. Згідно з пунктом 1 частиною 1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення у випадку, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Враховуючи те, що судом при винесенні не було зобов'язано Київський відділ ДРАЦС Полтавського МУЮ виключити з актового запису за номером 419 від 22.04.2014 року [PERSON] та записати батьком [PERSON]; змінити прізвище дитини з [PERSON] на [PERSON], а також змінити по батькові з «[PERSON]» на «[PERSON]», суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про винесення додаткового рішення підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

05 серпня 2015 року, позивач [PERSON] 05 серпня 2015 звернулась до суду з названою позовною заявою, в якій вказала, що 07 вересня 2007 року вони з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Лобачівської сільської ради Володарського району Київській області, актовий запис № 04. Від шлюбу сторони мають дочку - [PERSON], [INFO] року народження та сина - [PERSON], [INFO] року народження. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд задовольнити позов. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. По справі встановлено, що 07 вересня 2007 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Лобачівської сільської ради Володарського району Київській області, актовий запис № 04 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають дочку - [PERSON], [INFO] року народження (а.с.6) та сина - [PERSON], [INFO] року народження (а.с.7). Позивач в судовому засіданні причиною розірвання шлюбу зазначила, що між сторонами відсутні спільні інтереси, тому подальше збереження сім'ї та подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення з відповідачем та від надання строку на примирення категорично відмовилась. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд дійшов до переконання, що вимоги позивача є обґрунтованими, базуються на законі, тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

05 серпня 2015 року, позивач [PERSON]. звернулась до суду з названою позовною заявою, в якій вказала, що 22 червня 2013 року вони з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Тадіївської сільської ради Володарського району Київській області, актовий запис № 3. Від шлюбу сторони мають дочку - [PERSON], [INFO] року народження. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивач подала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує, просила суд задовольнити позов та просила суд не надавати термін на примирення. Відповідач до суду не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся двічі належним чином, про що свідчать повідомлення про одержання повісток. Заперечень щодо позову до суду не направляв. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. По справі встановлено, що 22 червня 2013 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Тадіївскьої сільської ради Володарського району Київській області, актовий запис № 3 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають дочку - [PERSON], [INFO] року народження (а.с.6). Позивач причиною розірвання шлюбу зазначила, що між сторонами відсутні спільні інтереси, тому подальше збереження сім'ї та подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення з відповідачем та від надання строку на примирення категорично відмовилась. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд дійшов до переконання, що вимоги позивача є обґрунтованими, базуються на законі, тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

05 серпня 2015 року, позивач [PERSON] звернулась до суду з названою позовною заявою, в якій вказала, що 25 грудня 2009 року вони з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 78. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем та стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір. Позивач подала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує, в наданий термін для примирення не примирились, проти винесення заочного рішення не заперечує та розглядати справу без її участі. Відповідач до суду не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Заперечень щодо позову до суду не направляв. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. По справі встановлено, що 25 грудня 2009 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 78 (а.с.7). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.8). Позивач причиною розірвання шлюбу зазначила, що між сторонами відсутні спільні інтереси, тому подальше збереження сімї та подальше спільне життя суперечить інтересам сімї та унеможливлює примирення з відповідачем. В наданий термін для примирення сторони не примирились. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд дійшов до переконання, що вимоги позивача є обґрунтованими, базуються на законі, тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved