Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-04 00:00:00

05.02.2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якій просила змінити спосіб стягнення аліментів, призначених рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 26.08.2010 року по справі № 2-813/2010. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 27.12.2008 року, який розірвано 05 травня 2010 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 26.08.2010 року стягнуто з [PERSON] , [INFO] на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 400 грн. щомісячно, до досягнення донькою повноліття, тобто до [INFO] .Донька проживає разом з позивачем. На думку позивача визначена судом сума аліментів на даний час є незначною та недостатньою для матеріального утримання дитини, так як в силу свого віку дитина потребує більших витрат на розвиток, освіту та інше. У зв`язку з вищевикладеним позивач просить збільшити розмір аліментів стягнутих з [PERSON] відповідно до рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 26.08.2010 року та стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову до повноліття доньки, тобто до [INFO] . Також просила стягнути на її користь з відповідача витрати на сплачену нею правничу допомогу адвоката за консультацію та складання позовної заяви в розмірі 2 тисячі гривень (а.с.1). Справа перебувала в провадженні Малиновського районного суду м. Одеси. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 18.02.2019 року передано справу на розгляд до Роздільнянського районного суду Одеської області в порядку, передбаченому п. 1 ч. 1 ст.31 ЦПК України. Ухвалою судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 18.03.2019 року прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання. Позивач 07.05.2019 року подала заяву про уточнення позовних вимог, де , крім вимоги про зміну способу стягнення аліментів, заявила вимогу про стягнення додаткових витрат на дитину у розмірі 1478 гривень, мотивуючи вимогу тим, що дитина хворіє та потребує постійного лікарського догляду, вживає рекомендовані медичні препарати, проходить курс масажу, у зв`язку із сколіозом хребта приймає водні процедури у басейні, а також дитина має музичні здібності, займається у вокальній студії «Сонячні промінці» («Солнечные лучики»), бере участь у конкурсах, індивідуальні уроки вокалу, займається у групі, на що позивач витрачає значні кошти, зокрема, сплачуючи вартість занять, пошив костюмів, транспортні витрати. Загальна сума щомісячних витрат на оздоровлення дитини та розвиток її здібностей становить 1286 грн.(оздоровлення) + 1670 грн. (розвиток здібностей)=2956 грн. Позивач просить стягнути з відповідача половину цих витрат, що складає 1478 грн. щомісячно (а.с.107-108). Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 03.06.2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на зміні способу стягнення аліментів та стягненні додаткових витрат на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , оскільки донька відвідує студію вокалу, крім того, донька часто хворіє, має вади серця та алергію, перебуває на «Д» обліку у кардіолога та отоларінголога та на теперішній час сума стягнутих аліментів є недостатньою для матеріального утримання доньки. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав частково. Не заперечував проти зміни способу стягнення аліментів на утримання доньки та згоден сплачувати щомісячно по [NUMBER] частині свого заробітку (доходів) на користь позивача на утримання дитини. Щодо додаткових витрат на утримання доньки, пояснив, що він добровільно купує дитині одяг, речі щоденного вжитку, їжу, ліки, але позивач забороняє дитині брати у нього подарунки. На флешкарті, яку він надав суду, ним записано телефонну розмову позивача із донькою, де вона забороняє дитині спілкуватися з ним до тих пір, поки він не буде сплачувати достатньо грошей на її утримання. Отже, на його думку, позивач особисті стосунки дитини і батька вимірює грошима. Сама позивач не потребує від нього коштів на утримання дитини, оскільки є приватним підприємцем, має у власності декілька магазинів, автомобіль та ніколи не наполягала на додаткових витратах, а, навпаки, просила його відмовитись від дитини, на що він не погоджується. Вважає, що всі додаткові витрати на утримання дитини він може нести добровільно, за взаємною згодою і для цього не потрібно рішення суду. Просив у цій частині у позові відмовити. Заслухавши пояснення сторін, суд, на підставі наданих доказів по справі, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм спірні правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 27.12.2008 року, який 05.05.2010 року розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області від 05.05.2010 року, на підставі актового запису №72 ( а.с.5) Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого третім Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції від 24.03.2009 року, на підставі актового запису №260, батьком якої є відповідач - [PERSON] (а.с.4) Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 26 серпня 2010 року по справі №2-813/2010 стягнуто з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] в розмірі 400 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] .(а.с.7) Відповідно до довідки № 30 виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Олімп.Комсервіс.плюс» від 29.01.2019 року неповнолітня [PERSON] , [INFO] проживає з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , без реєстрації (а.с.66). Дані спірні правовідносини регулюються наступними нормами права У відповідності до ч.1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст.13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до чч.1, 2, ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.89, яка ратифікована постановою Верховної Ради №789-ХІІ від 27.02.91 та набула чинності для України 27.09.91, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст.141 СК мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст.180 СК, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст.181 СК визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За положеннями ст.183 СК, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом Як передбачено п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст.192 СК, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Згідно ч.1 ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК). Стаття 192 СК тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду в частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 05.02.2014 року у справі № 6-143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а тому у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі» тощо). Таким чином, суд приходить до висновку, що право вимагати зміни розміру аліментів та способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим їх здійсненням. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувана, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Позивачка просить переглянути розмір аліментів у зв`язку з покращенням матеріального становища відповідача. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. У відповідача змінилось матеріальне становище, він працевлаштувався, та працює у ТОВ «АВТО-ЛІДЕР ТРАНС» на посаді помічника керівника підприємства та отримує заробітну плату у середньому в розмірі 4450,00 грн., що є безумовною підставою для збільшення розміру аліментів (а.с.163,164). Відповідач має неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції від 01.02.2016 року, на підставі актового запису №1066, батьком якої є відповідач - [PERSON] (а.с.70), однак суду не надано доказів про те, що дитина з ним проживає та знаходиться на його утриманні. Також відповідач не довів, що його мати [PERSON] , [INFO] , потребує його допомоги. Згідно п. 17 Постанови Пленуму ВС України від 15.05.2006 за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК ( 2947-14 ). Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», встановлено з 01.01.2019 року прожитковий мінімум дітей віком з 6 років до 18 років - 2027 грн. Згідно ч.1 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Таким чином на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на утримання дитини (забезпечення умов життя) також мають бути однаковими. Відповідач [PERSON] сплачує аліменти у розмірі 400 грн., що вочевидь не відповідає мінімальному розміру аліментів, встановленому законодавством на теперішній час і значно менше від прожиткового мінімуму. Таким чином, враховуючи майновий та сімейний стан відповідача, мінімальний розмір аліментів відповідно до прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», рівень життя станом на 2019 рік суттєво різниться з рівнем життя 2010 року, тому є підстави для збільшення визначених рішенням Роздільнянського районного суду від 26.08.2010 року аліментів, суд вважає можливим змінити розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, стягнувши з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до повноліття доньки, тобто до [INFO] . Згідно з п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. При цьому, аліменти у зміненому розмірі стягуються з дня набрання чинності рішенням суду. Згідно зі ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору. Позивачкою доведено в судовому засіданні, що її донька [PERSON] має здібності, а саме: схильність до музики, танців, образотворчого мистецтва, навчання. Вказані обставини підтверджуються багаточисельними грамотами, подяками, дипломами, за участь в конкурсах, похвальними листами за високі досягнення у навчанні (а.с.13-15, 144-147). Вказані здібності потребують розвитку, а як наслідок, і додаткових витрат на оплату навчання у вокальній студії, на оплату додаткових занять з викладачами вокалу, виготовлення костюмів та декорації, оплату членських внесків і т.і. Крім того, донька [PERSON] хворіє, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 01.01.2019 року (а.с.17). Вона має вади серця та алергію, перебуває на «Д» обліку у кардіолога та отоларинголога, що підтверджується доказами (а.с.35-55,113-115,141-143). Позивач несе витрати на придбання ліків, оплату курсу масажу, відвідування басейну, діагностику дитини. Крім того, вона з дитиною проживає у найманій квартирі в м .Одесі , на оплату якої самостійно несе витрати. На придбання продуктів харчування, засобів особистої гігієни та інше на сім`ю позивач витрачає близько 4800 гривень щомісячно (а.с.56-64,151-160). Однак позивач не надала допустимих доказів щомісячних витрат на оздоровлення та розвиток здібностей дитини на суму 2956 гривень щомісячно. Тому суд вважає, що позов у цій частині підлягає задоволенню частково та з відповідача слід стягнути додаткові витрати на доньку в сумі 700 грн. щомісячно до повноліття доньки, починаючи з дня подання уточненої позовної заяви, тобто з 07.05.2019 року. При визначенні розміру додаткових витрат, суд враховує, що відповідач є здоровим, працездатним чоловіком, має постійну роботу і не може бути звільнений від участі у додаткових витратах. Щодо стягнення витрат на правову допомогу. Згідно із ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 5. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. 6. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Суду не було надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а також платіжного документу встановленої форми на повну суму проведеної розрахункової операції. За таких умов, суду не надано належних доказів оплати праці адвоката. При таких обставинах, враховуючи, що суду не надано документального підтвердження понесення позивачем витрат по оплаті правової допомоги, вимога про стягнення цих витрат з відповідача на користь позивача не може бути задоволена. Правилами ч. 3 ст. 141 ЦПК України встановлено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Розмір судового збору за подання до суду позовних заяв майнового характеру визначається п. п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ та на час розгляду справи становить 768,40 грн. + 768,40грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial