Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

05 січня 2017 року до Новосанжарського районного суду Полтавської області звернувся представник Соколово-Балківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області з позовом до [PERSON] про виселення, в якому прохає виселити відповідача з незаконно зайнятого приміщення квартири [ADDRESS]. Представник позивача в судове засідання не зявився, в матеріалах справи є заява, в якій він прохає справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач, будучи у встановленому порядку повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася. Відповідно до ч. 2ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставіст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню у звязку з наступним. Судом встановлено, що відповідно до постанови колегії суддів Харківського апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2013 року по справі № 2а-1670/4843/12, яка набрала законної сили, постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 19.09.2012 року по справі за позовом [PERSON] до Відділу у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Новосанжарського РВУ МВС України в Полтавській області про визнання відмови неправомірною, зобовязання вчинити дії скасовано та прийнято нову постанову, якою відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до Відділу у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Новосанжарського РВУ МВС України в Полтавській області по справі № 2а-1670/4843/12 (а.с. 4-8). З довідки Соколово-Балківської сільської ради № 02.26/1234 від 08.12.2015 року вбачається, що [PERSON], [INFO], зареєстрована [INFO] (а.с. 20). Як вбачається з поштових повідомлень, які знаходяться в матеріалах справи, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає (а.с. 26, 31, 50, 54). Позивач у позовній заяві стверджує, що рішенням 15 сесії Соколово-Балківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області 4 скликання від 15.03.2004 року вирішено передати у комунальну власність територіальної громади обєкти соціальної сфери, в тому числі 16-ти квартирний будинок в селі [PERSON], а також утворено комісію з прийому-передачі даних обєктів. Даний будинок був переданий на баланс Соколово-Балківської сільської ради згідно акту приймання-передачі від 28.11.2011 року. Але доказів на підтвердження вказаних обставин надано не було. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 109 ЖК УРСРвиселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, передбачених законом. Підстави виселення передбачені ст.ст. 98, 99,109, 110,116, 117 ЖК УРСР. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. Позивачем в порушення вказаних вимог, не надано жодних належних та допустимих доказів, що квартира, в якій зареєстрована відповідачка, належить відповідачу, що відповідач фактично проживає у вказаній квартирі, оскільки матеріали справи свідчать про зворотне, також відсутнє обґрунтування підстав для виселення позивачки. Статтею 213 ЦПК Українивстановлено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, давши їм юридичну оцінку та визначивши відповідні їм правовідносини, приходить до висновку про відмову у позові.

Outcome: dismissed