overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

05.12.2013 року до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу . Шлюб між сторонами було укладено 23.06.2012 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Апостолівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 49. Сторони мають одну спільну неповнолітню дитину- [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім»ї стали різні погляди на життя, втрата почуття взаємоповаги один до одного, різні погляди на ведення домашнього господарства, фактичне припинення родинних відносин . Подальше збереження шлюбу неможливе. Позивачка просить не надавати строк для примирення, шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище. Позивачка про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до судового засідання не з»явилася, надавши суду письмову заяву за якою позов підтримує в повному обсязі, просить справу розглядати без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду подав письмову заяву, за якою позовні вимоги позивачки не визнає, просить справу розглядати без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України «Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя» Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України «Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, за позовом одного із подружжя, на підставі рішення суду» . Згідно із ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що мають істотне значення. Відповідно вимог ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином в судовому засідання встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами не склалися, постійно між ними виникали непорозуміння та суперечки, вони виявились людьми з різними характерами та поглядами на життя. На даний час сім'я розпалася, шлюб носить формальний характер, сторони не ведуть спільного господарства. Збереження шлюбу в подальшому суперечитиме інтересам позивачки, а тому шлюб між подружжям слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

05.12.2013 року заявниця звернулася до суду із заявою про визначення права на укладення шлюбу заінтересовані особи: [PERSON], [PERSON]. В обґрунтування заяви, заявниця вказала на те, що вона народилась [INFO] року в с. Рукшин Хотинського району Чернівецької області. Біля трьох років вона зустрічається з [PERSON], [INFO], який проживає в [ADDRESS] Вказала, що на даний час вона завагітніла. Відповідно до заключення ЛКК №3066 Хотинської ЦРЛ вагітність складає 25-26 тижнів. Вони вирішили зареєструвати шлюб між ними. Однак, згідно з діючим законодавством, оскільки вона не досягла шлюбного віку, вони не можуть офіційно зареєструвати шлюб. Вони бажають проживати разом, щоб створити хорошу сім'ю і це відповідає її інтересам. Зазначила, оскільки, вона не досягла шлюбного віку, але 14 років їй виповнилось, вона змушена звернутись до суду з заявою про надання їй права на шлюб. Посилаючись на викладене просила надати їй право на укладення шлюбу з [PERSON], [INFO] У судовому засіданні [PERSON] - заяву підтримала в повному обсязі, просила надати їй право на шлюб посилаючись на обставини викладенні в заяві.. Заінтересована особа - [PERSON] в судовому засіданні визнав заявлені вимоги в повному обсязі. Заінтересована особа - [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги визнала в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що вимоги заяви підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 22 Сімейного кодексу України шлюбний вік для жінки встановлюється у сімнадцять років, а для чоловіка - у вісімнадцять років, а згідно із ч.2 ст. 23 Сімейного кодексу України, за заявою особи, яка досягла чотирнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] року, тобто, на момент звернення до суду вона не досягла шлюбного віку. Відповідно до заключення ЛКК №3066 Хотинської ЦРЛ вагітність [PERSON] складає 25-26 тижнів. Мати заявниці - [PERSON] 3 не заперечує проти створення сім'ї заявниці та [PERSON] та укладення шлюбу. Судом встановлено, що реєстрація шлюбу [PERSON] та [PERSON] відповідає її інтересам, тому заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

05.12.2013 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №001-14015-280807 від 28.08.2007 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON], у розмірі 8605,50 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити та не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача в порядку заочного провадження. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Ухвалою суду справа розглянута за відсутності сторін в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як вбачається із матеріалів справи, 28.08.2007 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №001-14015-280807, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 30000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом, розмір яких передбачений умовами договору. Виходячи з умов кредитного договору, сплата кредиту та відсотків за його користування здійснюється щомісячно згідно графіку погашення кредиту безготівковими платежами або готівкою в касу кредитора. При виконанні умов кредитного договору [PERSON] зобов'язання належним чином не виконувала, чим порушила терміни сплати по кредиту та відсотків за користування кредитом, що привело до виникнення заборгованості, розмір якої станом на 22.10.2013 року склала 8605,50 грн., з яких: сума заборгованості за тілом кредиту - 8605,50 грн. Згідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до закону та умов договору. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч.2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

05.12.2013 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання посилаючись на те, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі зареєстрованому 06.04.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецької області, актовий запис № 119. Від даного шлюбу у них народилася донька Софія, [INFO]. Дитина проживає з нею і перебуває на її утриманні. З липня 2013 року вона з дитиною проживає окремо від відповідача, який з того часу перестав матеріально допомагати їй у зв’язку з чим, вона просить суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, до досягнення дитиною трьох років, оскільки не працює та перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьох років. Позивач в судовому засіданні змінила свої позовні вимоги та просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьох років в твердій грошовій сумі 400,00грн. Відповідач та його представник позовні вимоги позивача визнали в повному обсязі. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони по справі знаходяться у шлюбі, зареєстрованому 06.04.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецької області, актовий запис № 119 (а.с.3), від якого мають неповнолітню доньку Софію, [INFO] (а.с. 2). З липня 2013 року позивач з дитиною проживає окремо від відповідача, який з того часу ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дружини, з якою перебуває у шлюбі та має сумісну дитину. Відповідно до ст. 84 ч. 2 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка – батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. Також, відповідно до ст. 84 ч. 4 СК України право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що відповідач, який не є інвалідом, інших осіб, яких повинен утримувати не має, може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років в твердій грошовій сумі 400,00грн. Крім того, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі – 229,40 грн., згідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

05.12.2013 року позивач звернувся в Шосткинський міськрайонний суд з вказаним позовом та просить суд стягнути з відповідача на користь позивача борг за кредитним договором № 4267 від 23.07.2009 року в сумі 13878,66 грн., а також судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп., мотивуючи тим, що між позивачем та відповідачем укладено зазначений кредитний договір про надання кредиту на газифікацію житлового будинку в с. Богданівка Шосткинського району Сумської області на суму 15,0 тис. грн.. зі сплатою 3% річних. 29.07.2009 р. було укладено договір про надання послуг по супроводженню договору про надання кредиту на газифікацію житлового будинку № 37/4267 зі сплатою 5,9% річних. 31.07.09 р. [PERSON], було надано 15000.00 грн. на газифікацію житлового будинку з кінцевим терміном погашення 23.07.2012 р. У зв'язку з істотними порушеннями Відповідачем, незважаючи на повідомлення про погашення заборгованості, умов Кредитного договору, станом на 23 жовтня 2013 року заборгованість складає 13878. 66 грн., з яких: - 11647.56 грн. - заборгованість по кредиту; - 711.18 грн. - заборгованість по відсоткам; - 119.67 грн. - штрафні санкції; - 1400.25 грн., супроводження по кредиту. В судовому засіданні представник позивача Кондратенко О.Ю., позовні вимоги підтримала в повному обсязі, мотивуючи тими ж самими обставинами. Відповідачка позов визнала, пояснила, що вона частково сплачувала заборгованість, але у зв'язку з сімейними обставинами та звільненням з роботи у неї виникли матеріальні труднощі, тому і виникла вказана заборгованість. Вислухавши сторони та дослідивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню із слідуючих підстав. Під час розгляду справи встановлено, що між сторонами виникли договірні відносини, взаємні зобов'язання сторін були напряму вказані кредитному договорі. (а.с.15-18). Позивач із своєї сторони положення умов договору виконав, проте відповідач всупереч йому не виконав взяте зобов'язання.(20-42). Відповідно до ст. 526, 527,530 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та умов кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та ЗУ «По судовий збір» з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

05.12.2013 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що на підставі договору дарування від 04.09.2013 року вона набула право власності на 13/100 домоволодіння по [ADDRESS]. Зі змісту довідки № 3815 від 22.10.2013 року їй стало відомо, що за адресою належного їй майна зареєстрована невідома їй особа - [PERSON], який не проживає за вказаною адресою з 2012 року. Відповідач чинить перешкоди позивачеві у користуванні її майном, так як вона позбавлена можливості розпоряджатися придбаною нерухомістю. Просила суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщення в будинку [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила суд позов задовольнити з підстав, зазначених в ньому. Надала згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку за місцем реєстрації. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивача, пояснення свідка [PERSON] дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини: - відповідно до договору дарування частки домоволодіння від 04.09.2013 року [PERSON] прийняла в дар належні [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності 13/100 часток домоволодіння [ADDRESS]. - відповідно до довідки № 3815 від 22.10.2013 року, виданої заступником начальника Комсомольського РВ у м. Херсоні УДМС України в Херсонській області Двоєзерським І.М., в будинку [ADDRESS] зареєстрований [PERSON], -відповідно до акту обстеження від 25.10.2013 року, складеного [PERSON] та [PERSON], затвердженого головою органу самоорганізації населення № 15 Слуцьким В. про те, що з січня 2012 року [PERSON] в будинку [ADDRESS] не проживає у зв'язку з від'їздом до м. Санкт-Петербург (Росія). - свідок [PERSON] підтвердив той факт, що відповідач [PERSON] з 2012 року в будинку не проживає без поважних на те причин та не є членом сім'ї попереднього власника. Спірні правовідносини сторін регулюються ст. 391 ЦК України, у відповідності до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Враховуючи зазначене, суд вважає позов [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

05.12.2013 року позивач звернувся до суду з даним позовом, у якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 3087 грн. 20 коп. та судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп. У судове засідання позивач не з'явився, надіслав заяву у якій просить розглядати справу без його представника, позов підтримує у повному обсязі, просить задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи, заяв про розгляд справи у його відсутності не надійшло. Позивач у своїй заяві також не заперечував щодо проведення судового засідання без участі відповідача з постановленням заочного рішення у справі. Суд, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, встановив наступне. 04.04.2008 року між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем був укладений кредитний договір № 001-05974-040408 (а.с. 7-8) (далі - Кредитний договір), згідно якого банк надав відповідачу кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії в загальному розмірі 30000 грн. та на день укладання Кредитного договору встановлює ліміт у розмірі 3000 грн. Позивач виконав свої зобов'язання за Кредитним договором належним чином, відповідач [PERSON] кредитні кошти отримала. Однак, в порушення вимог Кредитного договору [PERSON] належно не виконав свої зобов'язання по ньому, своєчасно не повернув кредитні кошти та не сплатив заборгованість за комісіями за користування кредитними коштами. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Як вже було зазначено, у встановлений договором та законом термін, відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, заходів направлених на погашення кредиту не приймав, внаслідок чого утворилася заборгованість, що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості (а.с. 5-6). Таким чином, безпідставне невиконання відповідачем своїх договірних зобов'язань порушило право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані в кредит. Отже, заявлені Банком вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Також наявні підстави згідно ст. 88 ЦПК України для стягнення із відповідача понесених позивачем судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-31 00:00:00

05.12.2013 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 07.06.2008р. вони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON],[INFO]. Приблизно з травня 2012 р. вони припинили шлюбні відносини, по причині, що у них різні характери та різні погляди на життя, на підставі чого просить розірватишлюб між ними. В судове засідання позивач з'явився, позов підтримав в повному обсязі, та просив його задовольнити з підстав, вказаних в позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про місце, день та час судового засідання повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяву про розгляд справи за його відсутністю суду не надала. За таких обставин, справа розглядається в порядку заочного розгляду, відповідно до ухвали суду від 01 серпня 2014 року. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Судом встановлено, що 07.06.2008 року між сторонами був укладений шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 19 та виконавчим комітетом Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області було видане Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 04.12.2013 року (а.с. 4). Від цього шлюбу народився син - [PERSON], [INFO], Свідоцтво про народження [NUMBER], яке видане 04.12.2013 року виконавчим комітетом Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області (а.с. 5). Між сторонами втрачені почуття любові та поваги один до одного, спільне життя не можливе та не відповідає інтересам сторін. Позов був поданий до суду 05 грудня 2013 року та до ухвалення рішення позивачем не відкликаний. Відповідно до ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Рішення про розірвання шлюбу постановляється після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Згідно з ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а також права їхньої дитини, збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

05.12.2013 року позивач звернулась до суд із позовом про поділ житлового будинку про [ADDRESS]. При звернення з вказаним позовом до суду позивач сплатила судовий збір 402 грн. По справі була проведена судова будівельно - технічна експертиза, якою визначена вартість спірного майна, що належить позивачеві становить 48481 грн., отже за позовні вимоги майнового характеру позивач повинна була б сплатити судовий збір у розмірі 482.81 грн., але сплатила судовий збір лише у розмірі 402 грн. Окрім того за позовні вимоги немайнового характеру позивач повинна сплатити судовий збір 243грн. 60 коп. Таким чином позивач недоплатила судовий збір у розмірі 324 грн. 42 коп. Відповідно до вимог ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Оскільки суд при ухваленні рішення не вирішив питання про судові витрати є підстави для ухвалення додаткового рішення. Враховуючи, що позичав не доплатила судовий збір у розмірі 324грн. 42 коп. він підлягає стягненню з неї на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

05.12.2013 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом, яким просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, що був зареєстрований 12.03.2005 року відділом РАЦС Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №63 В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що з відповідачем по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 12.03.2005 року. Від даного шлюбу вони мають сина - [PERSON] [INFO]. За час перебування у шлюбі між ними постійно виникали непорозуміння і сварки, що призвело до подальшого припинення шлюбних відносин. З жовтня 2008 року вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, дитина проживає разом з нею. З огляду на це вона вважає, що збереження їхнього шлюбу є недоцільними і таким, що суперечить їхнім інтересам. Позивач в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду надав заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить справу слухати у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте через канцелярію суду також надав заяву в якій позов визнає в повному обсязі, проти його задоволення не заперечує і просить справу слухати у його відсутність. На підставі ст.197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд дослідив, оцінив та проаналізував всі зібрані по справі докази в їх сукупності, і дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з тих підстав, що спільне життя у сторін неможливе, шлюбні відносини сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, тривалий час проживають окремо, що свідчить про те, що сім'я фактично розпалась. Спору щодо утримання дитини та поділу спільного майна немає. Згідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюбу ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Надавати сторонам строк на примирення суд вважає за недоцільне, оскільки відповідач визнав позов. Згідно з п.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. На підставі наведеного,

Outcome: approved