Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

06.03.2014 року позивач [PERSON] звернувся до Краматорського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу за розпискою, судового збору, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 06.09.2013 року позивач [PERSON] передав у борг відповідачу [PERSON] 32000,00 грн. Відповідач зобов'язався повернути борг протягом трьох років частинами зі щомісячними платежами в сумі 1000,00-1500,00 грн. до 30 числа кожного місяця. Але до теперішнього часу [PERSON] жодного разу не сплатив борг позивачеві. На неодноразові вимоги позивача повернути борг, відповідач відповідає відмовою, на телефонні дзвінки не реагує, спілкування ігнорує. Цей факт змусив позивача звернутися до суду з даним позовом. Просить суд винести рішення, яким стягнути з відповідача на його користь суму неповернутого боргу у розмірі 32000,00 грн., а також стягнути судовий збір в розмірі 320,00 грн. У попередньому судовому засіданні позивач надав уточнену позовну заяву в якій просив суд винести рішення, яким стягнути з відповідача на його користь суму неповернутого боргу у розмірі 32000,00 грн., витрати, пов'язані з наданням юридичної допомоги в розмірі 1500,00 грн., та судовий збір в розмірі 320,00 грн. У судове засідання позивач не з'явився, але надав заяву, в якій просив суд розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити, був не проти винесення по справі заочного рішення. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив суд його задовольнити, був не проти винесення по справі заочного рішення. У судове засідання відповідач не з'явився за невідомою суду причиною, про час слухання справи був повідомлений належним чином, та від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Згідно ст. 224 ЦПК України суд на підставі наявних в справі доказів вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши вимоги та обґрунтування позову, надані докази, вважає, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Згідно розписки від 06.09.2013 року, позивач [PERSON] передав у борг [PERSON] грошові кошти в сумі 32000,00 грн. Відповідач зобов'язався повернути борг протягом трьох років частинами зі щомісячними платежами в сумі 1000,00-1500,00 грн. до 30 числа кожного місяця. Судом встановлено, що до теперішнього часу відповідач [PERSON] не виконав умови розписки та борг не повернув. Згідно ст. 1046 ЦПК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів(суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, що засвідчує передачу йому позикодавцем певної грошової суми. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику(грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення суми боргу є законними та такими, що підлягають задоволенню. Також підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача вартості послуг за надання позивачу юридичної допомоги в розмірі 1500,00 грн., так як в судовому засіданні знайшов підтвердження факт отримання такого виду допомоги, адже адвокат [PERSON] приймав участь у судовому засіданні, крім того в матеріалах справи мається квитанція № 000981 про отримання адвокатом від позивача [PERSON] гонорару у розмірі 1500,00 грн. за участь у даній справі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь позивача з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 320,00 грн.

Outcome: approved