Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

06 жовтня 2015 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] в якій позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області 12.03.2014р., актовий запис про шлюб №36 від 12.03.2014р., свідоцтво про одруження серії 1-НО №348915. Свої вимоги обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося у звязку з відсутністю взаєморозуміння, а мотивом для розірвання шлюбу є різні погляди на життя, збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме її інтересам, також позивачка зазначила що вона має іншу родину. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивачка не зявилась, хоча про час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином, однак надала суду заяву в якій просить суд справу розглядати без її участі. Відповідач [PERSON] не зявився у судове засідання про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду. З огляду на повторну неявку відповідача в судові засідання 03.11.2015р., 17.11.2015р. та 26.11.2015р., а також зважаючи на згоду позивачки щодо проведення заочного розгляду справи, суд проводив заочний розгляд справи у відповідності до ст. ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозвязку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 12 березня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області в книзі реєстрації шлюбів 12.03.2014р. зроблено відповідний актовий запис №39 та видано свідоцтво про шлюб серії 1-НО №248915 від 12.03.2014р. Після реєстрації шлюбу позивачка залишила прізвище [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинились, сторони мають спільну дитину, сина [PERSON], 07.02.2012р.н., спільного господарства не ведуть, то суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, а подальше існування шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя на створення нової сімї, а також створюватиме невизначеність у правах та обовязках подружжя. Відтак, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами. Враховуючи положення ст. 113 СК України, а також заяву позивачки, в якій вона просила залишити їй прізвище отримане в результаті шлюбу, то після розірвання шлюбу, позивачці слід визначити прізвище [PERSON]. На підставі ст. ст. 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved