Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

06.09.2019 р. позивач - [PERSON] звернулась до Енергодарського міського суду Запорізької області з позовною заявою до відповідача - [PERSON] , в якій просить: стягувати з [PERSON] на свою користь аліменти на період навчання в розмірі 1/4 частини з усіх доходів (заробітку) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення навчання, але не більше, як до досягнення 23-х років. В обґрунтування вимог позову, позивач зазначає, є донькою відповідача. З 01.09.2018 року вона є студенткою Національного університету «Запорізька політехніка» факультет економіка та управління. Форма навчання денна, за кошти фізичних осіб з оплатою в розмірі 45000 (сорок п`ять тисяч) грн. за весь період навчання. Термін навчання - до 12.06.2022 року. Позивачка також вказує, що мешкає у гуртожитку, весь свій вільний час присвячує навчанню і не має можливості працевлаштуватись і матеріально себе забезпечувати у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги від своїх батьків, оскільки їй необхідно нести витрати, пов`язані з навчанням, які є невід`ємною частиною життя під час навчання в учбовому закладі. Відповідач матеріальної допомоги на навчання в добровільному порядку не надає, у зв`язку з цим позивач опинилася у скрутному матеріальному становищі та була змушена звернутися до суду з даним позовом (а.с.1-1зворот). В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити (а.с.18). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини, проте на період навчання (а.с.30). У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено і визнається сторонами, що позивач [PERSON] є донькою відповідача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.2). Згідно даних Довідки №39-52/215 від 10.12.2019 р. позивач є студенткою факультету економіки та управління Національного Університету «Запорізька політехніка» IV рівня акредитації, денної форми навчання, термін закінчення навчання - 12.06.2022 р. (а.с.25). Згідно ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв`язку з цим вимагають матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони мають можливість надавати таку матеріальну допомогу. Згідно ч.3 ст.199 СК України, право на звернення до суду з позовом має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка син, які продовжують навчання. Згідно до ч.1 ст.198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть надати таку матеріальну допомогу. Доказів добровільності надання позивачу відповідачем матеріальної допомоги на навчання суду надано не було. Якщо обов`язок по утриманню не виконується добровільно, стягнення аліментів, в даному випадку на доньку, яка досягла повноліття, з підстав, передбачених статтями 198, 199 СК, здійснюється у судовому порядку за позовною заявою (абз.4 п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 p.). Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно абз.1 п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 р., обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідачем визнається розмір аліментів - 1/4 частина від його доходу щомісячно, який позивач просить суд призначити до стягнення, при цьому, у своїй письмовій заяві, відповідач не заперечує проти призначення аліментів саме на період навчання, проте як позивача просить призначити аліменти до закінчення навчання але не більше як до досягнення нею 23 років. Вирішуючи питання щодо строку до якого необхідно призначити стягнення аліментів на навчання, слід зазначити наступне. Як зазначалось, термін навчання у позивача становить до 12.06.2022 р. (включно) (а.с.25). Згідно даних про народження у свідоцтві про народження (а.с.2) та паспорті позивача (а.с.3), позивач народилась [INFO] , а отже позивач досягне двадцятитрирічного віку [INFO] . Відповідно до ч.1ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Виходячи з положень ч.1 та ч.2 ст.199 СК України, право на утримання припиняється у разі припинення навчання чи в разі досягнення дитиною двадцяти трьох років. Отже, враховуючи, що відповідно до наявних у суду даних на дату розгляду даної справи, датою закінчення позивачем навчання є 12.06.2022 р. та інших доказів щодо терміну навчання у суду відсутні, відсутні і законні підстави призначення аліментів на навчання до досягнення позивачем двадцятитрирічного віку, у зв`язку з чим, в цій частині, вимоги підлягають частковому задоволенню. Враховуючи зазначене вище, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити частково та призначити щомісячне стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на навчання в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу (заробітку) з дати звернення позивача до суду, тобто з 06.09.2019 р. і до закінчення позивачем навчання - тобто до 12.06.2022 р. (включно). Відповідно до положень ст.192 СК України, розмір аліментів визначений за судовим рішенням не є незмінним та може бути згодом збільшений, або зменшений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Про розподіл судових витрат зазначається також у резолютивній частині рішення (п.2 ч.5 ст.265 ЦПК України). Відповідно до положень ч.2 ст.133 ЦПК України, при звернені до суду сплачується судовий збір, розмір якого та порядок його сплати, звільнення від сплати встановлюються законом. Таким спеціальним законом є Закон України «Про судовий збір», Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Частиною 6 ст.141 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, також, положення п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial