Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

05.04.2017 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа - Орган опіки та піклування Краматорської міської ради про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 23.02.2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. [INFO] в них народився син [PERSON]. 12.07.2013 року їх шлюб було розірвано. Після припинення шлюбних відносин між ними, дитина залишилася на її вихованні. З 2013 року вихованням та утриманням дитини відповідач не займається, не проявляє до дитини турботу, не цікавиться його долею, життям та здоров'ям та взагалі дуже давно не бачив сина. Зі слів знайомих, відповідач виїхав на постійне місце мешкання до РФ. Дитина повністю знаходиться на її утриманні, вона проявляє до дитини турботу, матеріально забезпечує її, підтримує стан здоров'я. Дитина мешкає разом з нею за адресою: [ADDRESS], де для дитини створені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON], оскільки він ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, а також стягнути з нього аліменти на її користь на утримання сина в розмірі ? частки усіх видів його доходів щомісяця до повноліття дитини. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, але надала до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся неодноразово належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Виходячи з положень ст.224 ЦПК та зі згоди позивача, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відповідача з ухваленням по справі заочного рішення. Представник третьої особи за довіреністю Соловйова К.П. у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та не заперечувала проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] з 23.02.2011 року перебували між собою у зареєстрованому шлюбі. Як встановлено в судовому засіданні, 12.07.2013 року шлюб сторін було розірвано, що підтверджується рішенням Алчевського міського суду Луганської області ( а.с. 5). З матеріалів справи вбачається, що [INFO] у сторін народився син [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER], матір'ю дитини є [PERSON], а батьком - [PERSON]. (а.с.3). Згідно довідки з дитячого садочку, батько дитини [PERSON] не бере участі у вихованні дитини [PERSON], не приймає участі в батьківських зборах. Відповідно до довідки про склад родини, дитина [PERSON], 2011 року народження, проживає разом матір'ю, позивачкою по справі [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» №2402-ІІІ від 26.04.2001р. встановлено, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з принципом шостим Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 р., малолітня дитина повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Відповідно до ст.164 СК України мати, батько може бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він: ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, є хронічним алкоголіком або наркоманом. Відповідно до п. 5 ст. 19 Сімейного Кодексу України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Однак, як встановлено в судовому засіданні, у зв'язку з тим, що малолітній [PERSON], [INFO] мешкає разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS], тобто на території, яка тимчасово не підконтрольна Україні, орган опіки та піклування Краматорської міської ради не має можливості надати висновок про доцільність батьківських прав відповідача [PERSON] Суд зазначає, що ухилення від виконання батьківських обов'язків передбачає систематичне невиконання обов'язку турбуватися про дитину та наявність вини батьків, що належить до обов'язкових умов позбавлення батьківських прав. Отже, зазначені вище фактори поведінки, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як свідоме систематичне ухилення від виховання дитини та нехтування своїми батьківськими обов'язками відповідачем, що свідчить про його винну поведінку щодо дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п.15,16 постанови №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Враховуючи викладене суд вважає, що позовні вимоги відносно позбавлення батьківських прав відповідача позивачем доведені і підлягають задоволенню. Крім того, згідно ст.166 ч.2 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст.ст.181,183 СК України за рішенням суду грошові кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька та (або) у твердій грошовій сумі, розмір яких визначається судом. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровья та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровья та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меньшим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. В судовому засіданні, знайшов своє підтвердження факт не надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання дитини, отже позовні вимоги в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини є законноми та обгрнутованими, а тому підлягають задоволенню, та з відповідача слід стягнути на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісяця й до повноліття дитини. Також згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 640,00 грн., які були понесені позивачем при звернені до суду. Враховуючи викладене,

Outcome: approved