overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

06 лютого 2014 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому вказала, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. У зв'язку з тим, що відповідач у добровільному порядку не надає їй достатню матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини, фізично здоровий, інших дітей на утриманні не має, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини на її користь у розмірі 14 частини з усіх видів доходів батька, щомісяця. У судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність, позов визнав в повному обсязі, не заперечував проти його задоволення. Судом встановлено, що батьком [PERSON], [INFO] (актовий запис № 327 від 09 червня 2004 року, вчинений Відділом реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції м. Донецьку) є [PERSON] (а. с. 5). Як видно з довідки № 166 від 03 лютого 2014 року Голови комітету мікрорайону «Шахта №12/18», [PERSON] зареєстрована та проживає разом із сином за адресою: [ADDRESS] (а. с. 6). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Між сторонами не досягнута домовленість по питанню утримання дитини, так як відповідач добровільно не надає достатню допомогу позивачу на утримання неповнолітнього сина. З огляду на вищевикладені обставини, стан здоров'я і матеріальне становище дитини і платника аліментів, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 14 частини від доходів батька щомісячно, але не менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття, починаючи з 06 лютого 2014 року. Суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Приймаючи до уваги, що при звернені до суду з позовом позивач був звільнений від сплати судового збору в розмірі 243 грн 60 коп., вказаний судовий збір, згідно зі статтею 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача, на користь держави. На підставі статей 180, 181 ч. 3, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

06 лютого 2014 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позов мотивовано тим, що відповідач є батьком їх неповнолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачем. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає у добровільному порядку. Доходів позивача в теперішній час не достатньо для утримання дитини. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні у позивача. Матеріальну допомогу на утримання дитини [PERSON] не надає. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України (яка визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі). У відповідності до п.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

06 лютого 2014 року позивач звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що вони уклали шлюб 27.01.2007 року. Від даного шлюбу у подружжя є донька [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів. Збереження сім'ї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб із відповідачем. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги позову підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій позов визнав, просив справу розглядати у його відсутності. Відповідно до абзацу 3 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню оскільки згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Позивач не наполягала на стягненні з відповідача судових витрат. Відповідно до ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~06 лютого 2014 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до Дочірнього підприємства «Агрофірма «Шахтар» Орендного підприємства «Шахта ім.. [PERSON]» про розірвання договору оренди землі. Суд,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

06 лютого 2014 року позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом. В позові вона зазначила, що 09.03.2011 року вона з [PERSON] зареєструвала шлюб у виконавчому комітеті Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, актовий запис №10. Від цього шлюбу народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою. Посилаючись на те, що у позивачки та відповідача різні погляди на подружнє життя, на цьому ґрунті виникають постійні сварки, а також на те, що на теперішній час вони разом не проживають, позивачка просила шлюб розірвати, дитину залишити їй на виховання. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала. Відповідач позов не визнав. Судом надавався строк для примирення, однак зберегти сім'ю неможливо. Заслухавши позивачку, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 104 п.2, 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них на підставі постанови державного органу реєстрації актів цивільного стану або на підставі рішення суду. Згідно п.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 09.03.2011 року [PERSON] з [PERSON] зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, актовий запис №10. У сторін від спільного життя є малолітній син [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою. За час спільного проживання позивачка з відповідачем не зійшлися характерами, різні погляди на шлюбне життя. Сторони сумісне життя припинили, помиритись намірів не мають. З таких обставин суд вважає, що сім'я розпалася повністю і зберегти її не можливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

06 лютого 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 18 квітня 2001 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Костянтинівського міського управління юстиції, актовий запис № 143, від спільного проживання мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], також зазначила, що брачно-сімейні відносини припинили через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками. Позивачка вважає, що сім'ю зберегти неможливо, в позовній заяві просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав в повному обсязі. Суд, вислухавши позивача, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 18 квітня 2001 року сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 143, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Костянтинівського міського управління юстиції (а.с.6). Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом РАГС Костянтинівського міського управління юстиції (а.с.5). З січня 2014 року сторони мешкають окремо, брачно-сімейні відносини припинили через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками, неможливістю знайти спільний погляд на життя. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх неповнолітньої дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

06 лютого 2014 року позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивачка вказує на те, що з 21 червня 2005 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Позивачка не має можливості самостійно утримувати сина належним чином. Посилаючись на викладене, позивачка просила стягнути на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею неповноліття. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, з 21 червня 2005 року позивачка перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обов'язку визначаються за домовленістю між ними. Згідно зі ст.182, ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини і платника аліментів, наявності у платника інших дітей та непрацездатних осіб, а також інших обставин, що мають істотне значення. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку(доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, починаючи з дня подання позовної заяви і до її повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягнення судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

06 лютого 2014 року позивач пред'явила суду позов до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 09 серпня 2008 року у Залізничному відділі державної реєстрації актів цивільного стану ЛМУЮ, актовий запис № 152. В обгрунтування своїх вимог зазначала про те, що від шлюбу вони мають сина - [PERSON], [INFO] Подружнє життя з відповідачем не склалося, між ними почали виникати конфлікти та сварки, стосунки стали неприязними та нестерпними. Крім того, відповідач тривалий час ніде не працював і не мав наміру знайти роботу для утримання сім`ї, а також неодноразово застосовував до позивачки фізичну силу. Це призвело до того, що вони перестали жити разом. З того часу вони не спілкуються, не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства. Просить розірвати даний шлюб. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, зіславшись на обставини, викладені в позовній заяві. Просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції та оголошенням в газеті «Високий замок» № 43 (5107) від 24.03.2014 року про виклик відповідача в судове засідання. Заперечень на позовну заяву відповідачем суду подано не було. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України, на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, тривалий розлад відносин між сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, та подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, та інтересам їх дитини, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

06 лютого 2014 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу винесено рішення у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментних платежів на утримання дитини. При ухваленні рішення не було вирішено питання про стягнення судового збору, в зв'язку з чим за ініціативою суду було призначено судове засідання з метою ухвалення додаткового рішення з цього питання. Сторони викликалися у судове засідання, однак до суду не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили. Тому судове засідання, відповідно до вимог ч. 3 ст. 220 ЦПК України, проводилося за відсутності осіб, які не з'явилисяу зв'язку з чим справу розглянуто без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ст. 197 ч. 2 ЦПК України. Суд, вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення про стягнення судового збору з відповідача, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати в розмірі 229,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

06 лютого 2015 р. до Ленінського районного суду м. Харкова звернулася [PERSON] з проханням стягнути з відповідача [PERSON] на утримання 2-х неповнолітніх дітей аліменти у розмірі 1/3 ч. усіх видів його заробітку (доходів) кожного місяця до досягнення дітьми повноліття, мотивуючи тим, що відповідач з квітня 2014 р. не надає ніякої допомоги на утримання дітей. Позивачка, надавши до канцелярії заяву, просить розглянути справу за її відсутністю. У судове засідання двічі не з'явилася. Відповідач до суду повторно не з'явився, про слухання справи був повідомлений належним чином телефонограмою. На підставі викладеного, приймаючи до уваги, що належним чином повідомлений відповідач до суду не з'явився повторно, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

06 лютого 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було укладено 06 березня 1997 року у Нововолинському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Волинської області, актовий запис №83. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 06 березня 1997 року уклав шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося із-за різниці в поглядах на життя та частих конфліктів. З вересня 2003 року з відповідачем спільно не проживають, окремо ведуть свої господарства. Відновлення подружніх стосунків неможливе і не відповідає його інтересам. Спору стосовно поділу майна між ними немає, досягнуто згоду про місце проживання та утримання спільних дітей. У зв'язку з вищевикладеним, просить розірвати шлюб між ним і відповідачем [PERSON] в судовому порядку. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, в позовній заяві просив справу розглядати у його відсутності, позов підтримує, просить розірвати шлюб між ним та відповідачем (а.с.2). У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася, подала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутності, позов визнає, згідна на розірвання шлюбу між нею та позивачем (а.с.15). Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для розірвання шлюбу, суд позов задоволює і розриває шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача в користь позивача судовий збір, сплачений останнім у розмірі 243,60 грн., що підтверджується документально (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

06 лютого 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначає, що шлюб між ними укладений 28 жовтня 2012 року, прожили спільно два місяці, дітей не мають. Подружнє життя не склалось з причини несумісності поглядів на життя. В суд позивач не прибув, подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, доводи позову підтримує. Відповідачка в суді з доводами позову згідна, не бажає, щоб суд надавав строк для примирення. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідачки, суд вважає можливим задовольнити позов. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони через непорозуміння між собою припинили подружні стосунки у грудні 2012 року, ведення спільного господарства. Вказані обставини встановлені з пояснень відповідачки та доказу, доданого до позовної заяви - свідоцтва про шлюб. Відповідно до ст..112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані. Подальше сумісне життя сторін є неможливим і буде суперечити їх інтересам, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

06 лютого 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивував тим, що з відповідачкою зареєстрували шлюб 24 листопада 1979 року. Однією сім'єю не проживають з вересня 2009 року. Сім'я фактично розпалась, подальше спільне життя не можливе. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка [PERSON] у судове засідання також не з'явилась. Згідно поштового повідомлення, остання за місцем реєстрації не проживає. На підставі абз. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України суд вважає, що вона належним чином сповіщена про час, день і місце розгляду справи. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивач проти заочного вирішення справи не заперечує, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідності до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб 24 листопада 1979 року у відділі РАЦС м. Білопілля, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №181. Після укладення шлюбу відповідачці присвоєно прізвище чоловіка [PERSON] (а. с. 4). На даний час сторони проживають окремо. Стосунки, які виникли між подружжям, роблять неможливою подальшу побудову сімейних відносин. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу не можливе, суперечить інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати. У відповідності до ст. 113 СК України, якою визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, а також зважаючи на те, що від відповідачки не надійшла заява про відновлення дошлюбного прізвища, суд вважає за необхідне залишити їй прізвище, присвоєне при одруженні, - [PERSON]. Позивач [PERSON] відмовився від стягнення з відповідачки [PERSON] сплаченої при зверненні з позовом до суду суми судового збору, про що подав суду відповідну письмову заяву. На підставі викладеного,

Outcome: approved