Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

05 березня 2021 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому зазначала, що їх діти - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] проживають разом з нею та перебувають на її утриманні, але відповідач, який є їх батьком, матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, хоча зобов`язаний це робити і працездатний, тому просила стягнути з нього аліменти на свою користь на утримання дітей в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивачка не з`явилася, надіслала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, вважаючи за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідач є батьком дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про їх народження. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Мати і батько, відповідно до приписів частини 1 статті 141 СК України мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, відповідно обов`язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Статтею 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; якщо домовленість відсутня, то кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з положеннями частини 1 статті 182 цього ж Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини 2 статті 182 СК України, розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зі змісту частини 1 статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. На підставі викладеного, враховуючи обов`язок батька утримувати своїх дітей до їх повноліття, передбачений ст.180 СК України та вимоги ст.182 СК України щодо врахування матеріального становища дітей, стану здоров`я і матеріального становища відповідача суд прийшов до висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дітей, в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але розмір аліментів повинен бути не меншим 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 березня 2021 року і до їх повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення суду в частині сплати аліментів за один місяць. Згідно зі ст. 141 ЦПК України та ст. 4, 5 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 908 грн. З врахуванням викладеного,

Outcome: approved