Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

05.12.2019 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту та поруки в розмірі 33 009,91 грн., в обґрунтування якого зазначає, що 13.09.2018 року між КС «Самопоміч» та [PERSON] укладено договір кредиту № ZL0000000052, відповідно до умов якого, позивачем надано позичальнику [PERSON] кредит в сумі 25 000,00 грн., із сплатою 57% річних за користування кредитом. Позичальником умови договору щодо повернення кредиту не виконуються, а тому за нею рахується заборгованість у розмірі 33 009,91 грн., з яких 9 722,83 грн. - сума простроченого основного боргу по кредиту, 9 484,68грн. - проценти за користування кредитними коштами, 13 802, 40 грн. непрострочена сума кредиту. Окрім цього, з метою забезпечення виконання зобов`язання за договором кредиту, 13.09.2018 року між позивачем та відповідачами [PERSON] і [PERSON] укладено договора поруки №ZL0000000035-П та №ZL0000000036-П, відповідно до умов яких останні зобов`язувались відповідати перед КС «Самопоміч» за виконання [PERSON] зобов`язань по кредитному договору № ZL0000000052 від 13.09.2018 року. Поручителі та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитодавцем у разі невиконання боржником умов вищевказаного кредитного договору. Враховуючи те, що в добровільному порядку заборгованість відповідачами не сплачується, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав, просить стягнути солідарно з відповідачів наявну заборгованість, а також судові витрати по сплаті судового збору. В судове засідання позивач не з`явився, явку уповноваженого представника не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. При цьому, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просить задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з`явились, подали заяви про визнання позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Ознайомившись із доводами позову, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на таке. 13.09.2018 року між КС «Самопоміч» (Позикодавець) та [PERSON] (Позичальник) укладено договір кредиту № ZL0000000052 (Договір), відповідно до умов якого, позичальнику надано грошові кошти у розмірі 25 000,00 грн. на умовах кредиту, на строк до 13.09.2020 року. Згідно п. 1.1., 3.1. договору кредиту, за користування кредитом позичальник сплачує позикодавцю проценти у розмірі 57% річних, за користування кредитом, які нараховуються на залишок основної суми кредиту з наступного дня після надання кредиту Позичальнику до дня повного погашення заборгованості за кредитом включно. Відповідно до Додатку №1 договору кредиту, сторони домовилися, що сплата кредиту та процентів здійснюється щомісячно, рівними частинами, в сумі по 1767,97 грн., останній місяць 1731,31 грн. За вимогами п. 12.1. договору кредиту, строк дії договору - 10 років. Окрім цього, 13.09.2018 року між КС «Самопоміч» (Кредитодавець) та [PERSON] і [PERSON] (Поручителі) укладено договора поруки №ZL0000000035-П та №ZL0000000036-П, відповідно до умов яких поручителі зобов`язується відповідати перед кредитодавцем за виконання боржником зобов`язань в повному обсязі за кредитним договором № ZL0000000052 від 13.09.2018 року, що укладений між боржником та кредитодавцем. До складу зобов`язання входить повернення основного боргу та процентів за користування кредитом. Пунктом 3.2. договору поруки передбачено, що поручитель та боржник відповідають перед кредитодавцем як солідарні боржники. Факт належного виконання КС «Самопоміч» свого зобов`язання по видачі кредиту [PERSON] підтверджується видатковим касовим ордером № 150 від 13.09.2018, з якого вбачається, що остання отримала грошові кошти через касу КС «Самопоміч» у розмірі 25000,00 грн. З наданих позивачем розрахунків вбачається, що розмір заборгованості по кредитному договору № ZL0000000052 від 13.09.2018 року станом на 03.12.2019 року становить 33 009,91 грн., з яких 9 722,83 грн. - сума простроченого основного боргу по кредиту, 9 484,68грн. - проценти за користування кредитними коштами, 13 802, 40 грн. непрострочена сума кредиту. Відповідно до п. 8.1.1. Договору кредиту, Кредитодавець має право вимагати дострокове повернення кредиту та сплату процентів, у разі затримання сплати Позичальником частини кредиту та /або процентів щонайменше на 3 (три) календарних місяці. Із вимог про погашення заборгованості за кредитним договором вбачається, що такі були проігноровані, оскільки сума заборгованості не була погашена станом на день звернення позивачем з позовом до суду. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно вимог ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до приписів ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч. 1 ст. 546, ч. 1 ст. 547 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Згідно вимог ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Правові наслідки порушення зобов`язання, забезпеченого порукою, визначені ст. 554 ЦК України, зокрема, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, судом встановлено, що позивачем виконано взяті на себе за договором кредиту № ZL0000000052 від 13.09.2018 року зобов`язання та надано [PERSON] кредит у розмірі 25 000,00 грн. Натомість, останньою зобов`язання, передбачені вказаним договором кредиту, не виконуються, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 33 009,91 грн., яку слід стягнути солідарно із відповідачів на користь позивача. Щодо вирішення питання про стягнення на користь позивача сплаченого ним судового збору, варто зазначити, що солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено, а відтак судовий збір слід стягнути з відповідачів на користь позивача у рівних частинах з кожного. Окрім цього, оскільки відповідачами подано заяви про визнання позову, з них слід стягнути 50% сплаченого позивачем судового збору, решту 50% - повернути позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved