Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

06 березня 2015 року позивачка [PERSON] звернулась в Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу з позовною заявою до [PERSON], в якій просить позбавити відповідача батьківських прав відносно їх неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що з 18 листопада 2006 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від подружніх відносин сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, згідно свідоцтва про народження, видане Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 338. Відповідач не бере участі у вихованні дитини, його розвитком та утриманням не займається, аліменти, призначені за рішенням суду, не сплачує, зловживає алкогольними напоями, влаштовував бійки на очах у дитини. Позивачка сама займається вихованням дитини та забезпечує її всім необхідним для здорового розвитку. Відповідач не проявляє до доньки батьківської турботи та уваги, незважаючи на неодноразові звернення позивачки. Зверталась до служби у справах дітей, щоб та вжила всіх заходів, щоб відповідач змінив ставлення до виконання своїх батьківських обов'язків. В судове засідання позивачка не зявилась, просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач у судовому засіданні пояснив, що, через з позивачкою конфліктні відносини, вона не надає можливості для спілкування з дитиною, проживає на теперішній час у м. Київ з іншим чоловіком, заборгованість по аліментним платежам відсутня, проти позовних вимог позивачки заперечує,. Третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради в судове засідання не зьявився, але суду представлений висновок від 11.06.2015 року за № 18/5-410, відповідно до якого підстав для задоволення позову про позбавлення батьківських прав, виходячи з інтересів малолітньої дитини, немає. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно ст. 131 ЦПК України сторони зобов'язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті. Докази, подані з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, не приймаються, якщо сторона не доведе, що докази подано несвоєчасно з поважних причин. У відповідності до ст. 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно свідоцтва про народження сторони є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження, видане Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 338, перебували у шлюбі з 18.11.2006 року по 14.06.2013 року, на даний час їх шлюб розірвано. Відповідач підтвердив що взаємовідносини між ними залишаються конфліктними і не створюють сприятливих умов для участі у вихованні дитини обох батьків. Згідно зі ст. 164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у зв'язку з їх винною поведінкою: ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей або зловживання батьківськими правами, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини, жорстокого поводження з дітьми, шкідливого впливу на дітей своєю аморальною антигромадською поведінкою. Батьки можуть бути також позбавлені батьківських прав якщо вони є хронічними алкоголіками чи наркоманами. Висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради від 11.06.2015 року за № 18/5-410, відповідно до якого підстав для задоволення позову про позбавлення батьківських прав, виходячи з інтересів малолітньої дитини, немає, пояснення відповідача, матеріали позовної заяви не дають можливості для повного та всебічного, об`єктивного з`ясування обставин ставлення відповідача до своїх батьківських обов'язків та не містять даних, які б доводили винну поведінку батька дитини. З матеріалів справи, в тому числі з доказів поданих суду позивачкою, не вбачається, що відповідач є хронічним алкоголіком або наркоманом, фактів, які б підтверджували зловживання батьківськими правами, жорстокого поводження з дитиною, шкідливого впливу на дитину своєю аморальною антигромадською поведінкою з боку відповідача в судовому засіданні не встановлено. В матеріалах справи відсутні будь-які заяви позивачки чи інших осіб на адресу органу опіки та піклування з проханням вжити заходів до відповідача з приводу неналежного виконання ним батьківських обов'язків. Про наявність інших доказів у справі або необхідність їх витребування відповідно до ст. 133 ЦПК України позивачкою у судовому засіданні не повідомлено. Позбавлення батьківських прав насамперед повинно відповідати інтересам дитини та сприяти захисту її прав. Однак позивачкою при зверненні до суду з даним позовом не зазначено яким чином задоволення заявлених нею позовних вимог відповідатиме захисту прав саме малолітньої дитини, не доведено позивачкою і у судовому засіданні настання позитивних наслідків для малолітнього після позбавлення відповідача батьківських прав. Виходячи з викладеного, суд вважає необхідним у задоволенні позовних вимог про позбавлення відповідача батьківських прав, враховуючи інтереси малолітньої дитини, відмовити, оскільки позивачем не доведено наявності для цього встановлених законом підстав у обсязі, достатньому для застосування цього надзвичайного заходу. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed