Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

06.07.2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду через свого представника [PERSON] з позовом до відповідача [PERSON] про визначення місця проживання дитини, посилаючись на те, що з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Після припинення шлюбних відносин, син постійно проживає з нею. Позивач має постійну роботу та заробітну плату, позитивно характеризується за місцем проживання, займається вихованням дитини. На даний час батько [PERSON] проживає окремо, участі у вихованні дитини не приймає. У зв`язку з чим, просить визначити місце проживання [PERSON] за її місцем проживання, за адресою: [ADDRESS] Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22.07.2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01.11.2021 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином, причини неявки суду не відомі. В судове засідання відповідач не з`явився, повідомлявся вчасно та належним чином про час і місце розгляду справи, зокрема і шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті Фастівського міськрайонного суду Київської області, причини неявки суду не відомі, заяв чи клопотань про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило. В судове засідання представник третьої особи не з`явився, на електронну адресу суду направили заяву в якій просили розгляд справи здійснювати за відсутності їх представника. У встановлений строк відзиву на позовну заяву до суду не надійшло, а тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. З врахуванням положеннь ст.280 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При розгляді справи судом встановлено, що 17.09.2013 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1556. Від подружнього життя мають сина [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 03.10.2018 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 12.07.2018 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на малолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з 05.06.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи від 07.06.2021 року № 63162723, [PERSON] з 05.04.1994 року по теперішній час зареєстрована, за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , [INFO] , також зареєстрований за вказаною адресою з 16.11.2010 року по теперішній час (довідка про реєстрацію місця проживання особи від 16.06.2021 року № 63903920). Як вбачається з табелю навчальних досягнень учнів ІІ-ІV класів за 2020/2021 навчальний рік, [PERSON] є учнем 4-Б класу школи № 239 міста Києва. Відповідно до довідки директора Центру науково-технічної творчості молоді «СФЕРА» Оболонського району міста Києва від 30.06.2021 року № 13, [PERSON] дійсно займається в даному Центрі в гуртку бально-спортивних танців з 09.2019 року по теперішній час. Згідно висновку про визначення місця проживання дитини від 28.09.2021 року № 104-7965, Оболонською районною в місті Києві державною адміністрацією, як органом опіки та піклування, встановлено, що на даний час визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , не є доцільним так, як втручання органу опіки та піклування у вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини має відбуватися у крайніх випадках, за наявності спору між батьками. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до частини третьої статті 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Згідно статті 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Частиною першою ст. 161 СК України встановлено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.2 ЦПК УКраїни завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Спір - це юридичний конфлікт між учасниками правовідносин, у якому кожен з учасників правовідносин захищає свої суб`єктивні права від протиправних дій, невизнання або їх оспорювання. Відповідно до абз. 2 п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 18 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Зверненню до суду з позовом про визначення місця проживання дитини має передувати спір між батьками дитини щодо місця її проживання. При цьому той з батьків, хто звертається до суду з таким позовом має довести, що дійсно батьки не можуть досягнути згоди щодо місця проживання дитини і з цього приводу між ними існує спір. За встановлених обставин, відсутні підстави вважати, що на час звернення позивача [PERSON] до суду з позовом про встановлення місця проживання дитини, яка тривалий час фактично проживала і проживає разом з нею, між батьками дитини виник спір саме щодо її місця проживання, оскільки батько дитини не вимагав від матері дитини змінити її місце проживання, не порушував в судовому порядку питання щодо відібрання дитини у позивача, не звертався до суду з позовом про визначення місця проживання дитини разом з ним. Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що вимога про визначення місця проживання дитини заявлена позивачем передчасно, оскільки зверненню до суду з відповідним позовом має передувати спір між батьками щодо місця проживання дитини та принаймні існувати на час вирішення справи в суді, а позивачем не доведено зазначених обставин належними та допустимими доказами. Враховуючи вищевикладене, оцінивши надані у справі докази, суд дійшов висновку, що право позивача та інтереси дитини не порушено, а тому в задоволенні вимог щодо визначення місця проживання дитини слід відмовити.

Outcome: dismissed