Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

04 лютого 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідач з метою отримання банківських послуг підписав Заяву № б/н від 27.01.2014 року. [PERSON] було відкрито рахунок, встановлено кредитний ліміт, який в подальшому збільшено до 21000 грн., та видано кредитну картку. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керується пунктами 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг», де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку та дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою та безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідач [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та позивачем договір, що підтверджується підписом у заяві. У зв`язку із неналежним виконанням умов договору станом на 02.12.2020 року загальна сума заборгованості по кредиту становить 39100 грн. 57 коп. Проте, позивач просив стягнути з відповідача лише заборгованість за тілом кредиту в сумі 32340 грн 04 коп. та судовий збір в розмірі 2270 грн. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 лютого 2021 року відкрито провадження в справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 11 год. 00 хв. 09 березня 2021 року. Представник позивача за довіреністю №3084-К-Н-О від 11 серпня 2020 року [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав з позовною заявою клопотання про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав в повному обсязі. У разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечував проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений в установленому законом порядку. Причини неявки суду не повідомив, відзив на позов, заяв про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи суду не подав. 09 березня 2021 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не надав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України. З`ясувавши думку представника позивача, викладену у письмовому клопотанні, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку позов задовольнити, з огляду на наступне. Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Як передбачено ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Судом встановлено, що [PERSON] став клієнтом ПАТ КБ «ПриватБанк», у зв`язку з чим уклав договір про надання банківських послуг шляхом підписання анкети-заяви б/н від 27 січня 2014 року про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, згідно якої отримав кредит у розмірі 300 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. АТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником прав та обов`язків ПАТ КБ «ПриватБанк» у зв`язку з чим на підставі рішення Єдиного акціонера Банку від 21.05.2018 року № 519 змінено тип та найменування позивача, про що зазначено в його Статуті. У анкеті-заяві зазначено, що відповідач [PERSON] згоден з тим, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку. Позивач зазначає, що на даний час відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ «ПриватБанк», що стало приводом для звернення до суду з вказаним позовом. АТ КБ «ПриватБанк» обґрунтовувало свій позов у частині стягнення тіла кредиту тим, що між сторонами був укладений кредитний договір, за умовами якого [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, однак, останній не виконував зобов`язання за цим договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість. На підтвердження вказаних обставин АТ КБ «ПриватБанк» надало суду: Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 27.01.2014 року, витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»; розрахунок заборгованості за кредитним договором [PERSON] станом на 02.12.2020 року, виписку по рахунку відповідача станом на 08.12.2020 року, довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки; довідку про видані картки. Докази у справі достовірно вказують на те, що ПАТ КБ «ПриватБанк» відкрило на ім`я відповідача картковий рахунок, видало кредитну картку, на яку в подальшому перераховані кредитні кошти. Відповідно довідки позивача АТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] згідно кредитного договору б/н отримав 27.01.2014 року - кредитну картку № [NUMBER] строком дії до жовтня 2017 року, 31.12.2015 року - кредитну картку № [NUMBER] строком дії до грудня 2019 року, 08.02.2016 року - кредитну картку № [NUMBER] строком дії до грудня 2019 року, 07.05.2017 року - кредитну картку № [NUMBER] строком дії до травня 2021 року, 10.07.2017 року - кредитну картку № [NUMBER] строком дії до травня 2021 року. Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти [PERSON] відбувалась зміна кредитного ліміту, а саме: 27.01.2014 року - встановлено кредитний ліміт до 300 грн.; 21.02.2015 року - збільшено кредитний ліміт - до 2000 грн., 16.02.2016 року - збільшено кредитний ліміт до 12000 грн.; 23.03.2016 року - зменшено кредитний ліміт до 3000 грн.; 31.01.2017 року - збільшено кредитний ліміт - до 3400 грн., 10.04.2017 року - зменшено кредитний ліміт до 0 грн.; 10.07.2017 року - збільшено кредитний ліміт - до 19000 грн.; 19.10.2017 року - збільшено кредитний ліміт - до 21000 грн.; 18.07.2018 року - зменшено кредитний ліміт до 0 грн. З виписки по особовому рахунку [PERSON] станом на 08.12.2020 року вбачається, що відповідач отримував кредитні кошти та користувався ними. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором №б/н від 27.01.2014 року, станом на 02.12.2020 року існує заборгованість в сумі 39100 грн. 57 коп., з яких: 32340 грн. 04 коп. заборгованість за тілом кредита (простроченим тілом кредита), 6760 грн. 53 коп. - заборгованість за процентами нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625. З положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статтей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до умов кредитного договору та вимог ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, у разі порушення позичальником зобов`язання щодо повернення чергової частини кредиту позивач, як позикодавець, має право вимагати дострокового повернення частини суми кредиту, що залишилася, а також сплати належних процентів. Оскільки відповідач [PERSON] взяті на себе за кредитним договором зобов`язання належним чином не виконує, оцінивши надані позивачем докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Отже, до стягнення з відповідача підлягає заборгованість за тілом кредиту в розмірі 32340 грн. 04 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачено 2270 грн. судового збору, отже з урахуванням вищенаведеного, понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved