Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

06 лютого 2019 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулася [PERSON] з позовом до Зорянської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 23 грудня 2013 року померла її мати [PERSON], яка заповітним розпорядженням заповіла позивачу все її майно. Після смерті останньої [PERSON] успадкувала земельну ділянку площею 0,190га та в нотаріальній конторі отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, однак житловий будинок, який розташований по вул.Шкільна (історична Чапаєва), 15, с.Зоряне, Межівського району Дніпропетровської області не оформила. Причиною тому є те, що вказане майно було придбано спадкодавцем на підставі договору купівлі-продажу домоволодіння, який посвідчений Павлоградською товарною біржею, а не нотаріально. При цьому 06 липня 1999 року зазначений вище будинок зареєстровано в Межівському БТІ по праву особистої власності на [PERSON] З огляду на те, що позивач прийняла спадщину після смерті матері, а оформити всі спадкові права неможливо через відсутність правовстановлюючих документів на [PERSON] просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок по вул.Шкільна (історична назва Чапаєва), 15, с.Зоряне, Межівського району, Межівського району, Дніпропетровської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої 23 грудня 2013 року. В судове засідання [PERSON] не зявилася, надала заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, на задоволенні позову наполягає. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника Зорянської сільської ради. Проти позовних вимог не заперечують. Суд, оцінивши зібрані у справі докази, зясувавши обставини справи та надавши їм відповідну оцінку, приходить до наступних висновків. При цьому досліджені наступні матеріали справи, яким надана відповідна оцінка. Згідно свідоцтва про шлюб серії I-БК №114413, виданого Шевченківським районним у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м.Києві 28 лютого 2018 року, актовий запис №181, [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] 28 лютого 2018 року, внаслідок чого змінила прізвище з «Попина» на «Кривобородько». Договором купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого Павлоградською товарною біржею 05 липня 1999 року, реєстраційний номер 7/03-НДМ підтверджується, що [PERSON] придбала у [PERSON] домоволодіння по вул.Шкільна (історична назва Чапаєва), 15, с.Зоряне, Межівського району, Межівського району, Дніпропетровської області, яке зареєстроване в Межівському БТІ по праву особистої власності на [PERSON] Згідно заповіту, посвідченого секретарем виконкому Зорянської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області 06 серпня 2013 року, зареєстрованого в реєстрі за №106, [PERSON] заповіла [PERSON] все її майно, з чого б воно не складалося і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті. Свідоцтвом про смерть I-КИ №540915, виданого виконавчим комітетом Зорянської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області 25 грудня 2013 року. актовий запис №16 підтверджується, що [PERSON]ПР. померла 23 грудня 2013 року. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом посвідченого приватним нотаріусом Межівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області12 березня 2018 року, зареєстрованого в реєстрі за №293, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] є її дочка [PERSON], зокрема земельної ділянки площею 0,190га. що розташована по вул.Шкільна (історична назва Чапаєва), 15, с.Зоряне, Межівського району, Межівського району, Дніпропетровської області. Довідкою виконкому Зорянської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області №357 від 30 жовтня 2018 року підтверджується, що [PERSON] зареєстрована [INFO]. Згідно постанови посвідчено приватним нотаріусом Межівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області 20 березня 2018 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно після смерті матері [PERSON] на житловий будинок по вул.Шкільна, (історична назва Чапаєва), 15, с.Зоряне, Межівського району, Дніпропетровської області у звязку з наданням правовстановлюючого документу у вигляді договору купівлі-продажу, який посвідчений не нотаріально. Встановленим фактам відповідають цивільно-правові відносини, що виникають у звязку з реалізацією особами права на спадкування та оформленням спадкових прав і регулюються\~Цивільним кодексом України. Відповідно до положень\~статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із\~ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини, як це передбачено\~статтею 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положення\~ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу. Судом достовірно встановлено, що на даний час позивач у справі є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], що підтверджується змістом заповіту спадкодавця. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину, згідно положень частини 1\~статті 1298 ЦК України, видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Згідно розяснень, викладених у пункті 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Проаналізувавши обставини справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] є обґрунтованими,\~підтвердженими зібраними\~у справі\~доказами,\~не спростованими\~у встановленому\~процесуальним законом\~порядку відповідачем, оскільки,\~позивач є\~спадкоємцем за\~заповітом,\~у встановлений\~законом строк\~звернувся до\~органів нотаріату\~із заявою\~про прийняття\~спадщини,\~але не\~має можливості\~отримати свідоцтво\~про право\~на спадщину\~через обєктивні\~причини, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати, повязані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються - на відповідача.

Outcome: approved