Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

05 cерпня 2015 року до суду надійшов цивільний позов, у якому позивач уточнивши позовні вимоги просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 16343 грн.04 коп., середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 17 489 грн. 12 коп. , компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати у розмірі 6439 грн. 09 коп. та відшкодувати моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. мотивуючи тим, що з 22.01.2013р. по 22.12.2014р. він працював у ТОВ «Рекуперація свинцю» на посаді електромонтера сл. гл. енергетика. Заробітну плату виплачували нерегулярно, внаслідок чого утворилась заборгованість по виплаті його заробітної плати: за 2014 р.: вересень 4500 грн. 00коп., жовтень 4500грн.00коп.,листопад 4546грн.00коп.,грудень2797грн04коп., всього в сумі 16343грн.04коп. Крім того, вважає, що стягненню підлягає сума індексації у розмірі 6439грн.09коп. та середній заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати у сумі 17489грн.12коп. та просив відшкодувати моральну шкоду в розмірі 10000 грн., оскільки порушення його законних прав призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків. Позивач у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив,про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухав доводи позивача, дослідив письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного. 22 січня 2013р. [PERSON] був прийнятий на роботу до ТОВ «Рекуперація свинцю» електромонтером по ремонту і обслуговуванню електрообладнання електротехнічної дільниці, на підставі наказу №16-к від 22.01.2013р., що підтверджується записом у трудовій книжці (а.с.6). Згідно з наказом №68-к від 22 грудня 2014р. позивач був звільнений на підставі п.1 ч.1 ст.36 КЗпП України - за угодою сторін (а.с.6). Згідно з довідкою ТОВ «Рекуперація свинцю» №114 від 23.04.2015р. [PERSON] була нарахована заробітна плата за: вересень 2014 року- 4500грн.00коп., жовтень 2014 року - 4500 грн.00коп., листопад 2014 року - 4546грн.00коп., грудень 2014 року - 2797грн. 04коп., всього в сумі 16343 грн.04коп. (а.с.8). Як стверджує позивач заробітна плата за вищезазначені місяці йому до теперішнього часу сплачена не була. Доказів на спростування доводів позивача відповідачем суду не було надано. Відповідно ч 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як передбачено ст.94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до ст.115 КЗпП України та ст.24 Закону України «Про оплату праці»заробітна плата працівникам виплачується регулярно в строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У судовому засіданні встановлено, що вказані вимоги закону відповідачем були порушені, у результаті чого у відповідача перед позивачем виникла заборгованість по виплаті заробітної плати за період з вересня 2014 року по 22 грудня 2014 року у розмірі 16343 грн. 04 коп., тому позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню. Згідно з ч.1ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до положеньст.116 КЗпП Українипри звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідачем вказаних вимог закону дотримано не було та остаточний розрахунок при звільненні не був проведений, внаслідок чого станом на теперішній час існує заборгованість по заробітній платі в розмірі 16343 грн. 04коп. У відповідності до вимог ст.117 КЗпП Україниу разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. У зв'язку із порушенням строків виплати заробітної плати позивачу при звільнені, відповідач має сплатити середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні. Визначаючи розмір відшкодування за час затримки розрахунку при звільненні, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд керується наступним. Встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведені його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. У разі непроведення розрахунку у зв'язку з виникненням спору про розмір належних до виплати сум вимоги про відповідальність за затримку розрахунку підлягають задоволенню у повному обсязі, якщо спір вирішено на користь позивача або такого висновку дійде суд, що розглядає справу. Позивачем заявлено вимогу про стягнення з ТОВ «Рекуперація свинцю» середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні станом на 14 травня 2015 року в розмірі 17489 грн.12 коп. Відповідно до пункту 8 «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин). Позивач у своїх вимогах просить стягнути суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні станом на 14 травня 2015 року в розмірі 17 489 грн. 12коп. Оскільки суд не може вийти за межі позовних вимог, то ця вимога підлягає задоволенню у межах, яких була заявлена, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні станом на 14 травня 2015 року в розмірі 17 489 грн. 12коп., а не по день постановлення рішення. Щодо вимоги позивача про стягнення суми компенсації за невчасно виплачену заробітну плату, необхідно зазначити наступне. Згідно із ст.ст.1-4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати»підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Виплата компенсації проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції за період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується дохід, до уваги не береться). Виплата громадянам суми компенсації проводиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. На підставі зазначених вимог закону відповідач повинен виплатити позивачу компенсацію втрати частини його доходів, яка обчислюється відповідно до ст.4 «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових коштів у зв'язку з порушенням терміну їх виплати», затвердженого постановою КМ України № 159 від 21.02.2001р. Індекс інфляції за даними Держкомстату України за жовтень 2014 року - 102,4%, за листопад 2014 року - 101,9%, за грудень 2014 року - 103%, за січень 2015 року - 103,1%, за лютий 2015 року - 105,3%, за березень 2015 року - 110,8%, за квітень 2015 року - 114,0%. Таким чином, загальна сума компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати становить 6439 грн. 09коп. Що стосується вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, то вони не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч 1 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Позивач був звільнений з підприємства відповідача 22 грудня 2014 року, звернувся до суду з дійсним позовом 05 серпня 2015 року, клопотання про поновлення строку звернення до суду не заявляв, в судовому засіданні доказів на підтвердження поважності причин його пропуску не надав. Питання судових витрат вирішити відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial