Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

06.03.2018 року [PERSON] (далі - позивач 1), [PERSON] (далі - позивач 2) звернулися до суду з позовом до Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON] (далі - третя особа), про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позову позивачі зазначають, що [INFO] померла [PERSON]. За життя [PERSON] склала заповіт, згідно з яким усе належне їй майно заповіла своїй онуці позивачу 1. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на два житлові будинки та дві земельні ділянки сільськогосподарського призначення. До Петропавлівської державної нотаріальної контори подали заяви на прийняття спадщини троє спадкоємців: позивач 1, онука спадкодавця, як спадкоємець за заповітом, третя особа, син спадкодавця, як спадкоємець за законом, позивач 2, донька спадкодавця, як спадкоємець за законом. Спадкоємці дійшли згоди про поділ спадкового майна. Третя особа та позивач 2 прийняли спадщину у вигляді земельних ділянок. Оскільки спадкодавець за життя не зареєстрував право власності на житлові будинки, нотаріус відмовив позивачу 1 і позивачу 2 у видачі свідоцтва про право на спадщину у вигляді вказаних житлових будинків. Ринкова вартість станом на 15.02.2018 року житлового будинку [ADDRESS] складає 69000,00 грн., а вартість житлового будинку [ADDRESS] складає 65000,00 грн.. Обидва будинки були збудовані [PERSON] Житловий будинок [ADDRESS] 1968 року побудови, а житловий будинок [ADDRESS] 1948 року побудови. За даними погосподарської книги [NUMBER] господарського обліку № 0822-1 Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області власником житлових будинків є [PERSON]. Також за померлим згідно погосподарського обліку значаться земельні ділянки площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку [ADDRESS] та 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку [ADDRESS]. Посилаючись на норми ст.ст. 328, 392, 1216, 1217, 1268 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України позивачі просять суд: визнати за [PERSON], як спадкоємцем за заповітом, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] визнати за [PERSON], як спадкоємцем за законом, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] Позивач 1 подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Позивач 2 подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач подав до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності його представника, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Третя особа в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що на спадкове майно у вигляді житлових будинків він не претендує і не буде претендувати, позовні вимоги визнав. Вивчивши надані позивачем докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Правовідносини між сторонами регулюються нормами ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], про що вчинено актовий запис № 41, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області 08 серпня 1995 року (а.с. 23). Відповідно до пунктів 4 і 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України він застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Згідно з нормами ст.524 ЦК Української РСР, діючого на час смерті [PERSON], спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим [INFO] виконкомом Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області (а.с. 31). Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. [PERSON] 29.07.2002 року склала заповіт, згідно з яким усе належне їй майно заповіла своїй онуці - [PERSON] (позивачу 1). Вказаний заповіт посвідчено Миколаївською сільською радою Петропавлівського району Дніпропетровської області (а.с. 30). Родинні стосунки [PERSON] з [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27.01.1986 року виданим Миколаївським сільським РАГС Петропавлівського району Дніпропетровської області, в якому батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Згідно з довідкою Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області № 3454 від 06.11.2017 року померла [INFO] [PERSON] на день смерті була зареєстрована та проживала разом з донькою [PERSON] та невісткою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 32). Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на наступне майно: земельна ділянка кадастровий номер [NUMBER] площею 1,6400 га; земельна ділянка кадастровий номер [NUMBER] площею 4,4440 га; житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS], с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області; житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS], с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області. На момент відкриття спадщини після смерті [PERSON] її син [PERSON] був пенсіонером за віком, що підтверджується копією його паспорта серії [NUMBER] (а.с. 19), а донька [PERSON] була інвалід дитинства II групи, що підтверджується копією довідки Павлоградської міжрайонної ЛТЕК серії ВТЭ-28 № 069273 від 22.02.1989 року (а.с. 16), тобто вони були непрацездатними особами і спадщину вони прийняли відповідно до норм ст. 1241 ЦК України. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Спадкоємці дійшли згоди про поділ спадкового майна, що залишилося після смерті [PERSON] наступним чином. [PERSON] (третя особа) успадкував земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER] площею 4,4440 га, що підтверджується витягом від 14.05.2008 р. про реєстрацію в спадковому реєстрі (а.с. 21). [PERSON] (позивачка 2) успадкувала земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER] площею 1,6400 га, що підтверджується витягом від 14.05.2008 р., про реєстрацію в спадковому реєстрі (а.с. 17) та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 16252855 від 16.01.2014 року (а.с. 18). Також спадкоємці дійшли згоди, що житловий будинок [ADDRESS] в с. Миколаївка Петропавлівський район Дніпропетровської області, перейде у власність позивачці 2. [PERSON] (позивачці 1) перейде у власність житловий будинок [ADDRESS] Петропавлівський район. Згідно з заявою третьої особи від 03.11.2007 року та заявою від 25.04.2018 року, що посвідчені Миколаївською сільською радою Петропавлівського району Дніпропетровської області, він не претендує на житлові будинки, що належали його покійному батькові [PERSON] 30.10.2017 року позивач 1 звернулася до Петропавлівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно за заповітом після смерті померлої [PERSON] на житловий будинок, розташований по [ADDRESS] с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області, але завідувач Петропавлівської державної нотаріальної контори постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 30.10.2017 року відмовила їй у видачі свідоцтва, тому що позивачем 1 не було надано правовстановлюючі документи на будинок (а.с. 37). Відповідно до ч. 2 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. У позивача 1 відсутні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок за заповітом через відсутність оригіналу свідоцтва про право власності на житловий будинок і тому вона звернулася з позовом до суду. Згідно з ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стаття 380 ЦК України визначено, що житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання. Садибою згідно з статтею 381 ЦК України є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями. ЦК України не містить визначення такого об'єкта права власності як домоволодіння. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», який прийнято 01.07.2004 року, набрав чинності 03.08.2004 року, в редакції від 04.07.2012 року, права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Отже, садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] Петропавлівського району Дніпропетровської області та садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] в с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області належали на праві власності померлому [PERSON] [PERSON] прийняла їх у спадщину після смерті свого чоловіка, який набув його відповідно до діючого законодавства, позивачка є спадкоємцем першої черги спадкового майна зазначеної особи у вигляді житлового будинку, і нотаріус безпідставно відмовила позивачу 1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нього, тому позов підлягає задоволенню. Вартість спадкового житлового будинку [ADDRESS] Петропавлівського району Дніпропетровської області складає 69000 грн., а вартість спадкового житлового будинку [ADDRESS] в с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області складає 65000 грн., що підтверджується висновками про вартість об'єктів оцінки від 15 лютого 2018 року, виконаними фізичною особою - підприємцем [PERSON] (а.с. 44, 45). Виходячи з цієї ціни позову та вимог пп.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» позивачем 1 був сплачений судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп., про що суду надана квитанція банку від 28.02.2018 року (а.с. 51). Позивач 2 як особа з інвалідністю ІІ групи на підставі п.9 ч.1 ст.5 вказаного Закону звільнена від сплати судового збору. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог, тому суд вважає за можливе клопотання позивача 1 задовольнити та залишити судові витрати на ній (а.с. 4). На підставі викладеного, ст. ст. 328, 380, 381, 1216, 1218, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved