Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

05 липня 2019 року позивач звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що на підставі договору купівлі-продажу від 10 серпня 1989 року, посвідченого державним нотаріусом Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори Румянцевою Л.І. та зареєстрованого в реєстрі під №1-1211, їй належить домоволодіння [ADDRESS] . В належному їй домоволодінні на теперішній час зареєстрований [PERSON] , який є її сином. Однак відповідач не проживає у домоволодінні з 2007 року. Не несе витрат на його утримання. Реєстрація відповідача у домоволодінні створює їй перешкоди у користуванні та розпорядженні її майном. Просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме домоволодінням [ADDRESS] , що є підставою для знаття його з реєстрації, а також стягнути з нього судові витрати по справі. 24 липня 2019 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська було відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження (а.с.16). Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, на адресу суду від неї надійшла заява в якій зазначила те, що вона за сімейними обставинами немає можливості бути присутньою на судовому засіданні, просить слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про місце, дату та час розгляду справи, причини неявки невідомі. Від відповідача відзиву на позовну заяву і всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову на адресу суду не надходило, у зв`язку з чим суд вважає можливим застосувати положення ст.ст. 280-282 ЦПК України та розглянути справу заочно. \~ \~ \~ \~Враховуючи позицію позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно положень ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Відповідно до ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 10.08.1989 року, посвідченого державним нотаріусом\~Восьмої дніпропетровської\~державної нотаріальної\~контори Румянцевою\~Л.І.\~та зареєстрованого\~в реєстрі\~під №1-1211 (а.с.7-9). Крім позивача в будинку також зареєстрований відповідач [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою від 27.06.2019 року, виданою квартальним комітетом №16 Самарської районної у м. Дніпрі ради (а.с.26). Відповідач [PERSON] не проживає за місцем реєстрації за адресою [ADDRESS] років, адреса його проживання невідома, при обстеженні домогосподарства його особистих речей не було виявлено, що підтверджується актом обстеження від 27.06.2019 року (а.с.27). Таким чином, суд знаходить встановленим той факт, що відповідач [PERSON] у 2007\~році добровільно покинув домоволодіння [ADDRESS] та з того часу без поважної причини не проживає там, що є підставою для визнання його таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved