Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

06 серпня 2014 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» про стягнення збитків. Під час слухання справи в якості третьої особи було залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи». В позовних вимогах позивач просив: стягнути з відповідача на користь позивача 5 758 431,51 грн. збитків. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що між сторонами був укладений договір іпотеки за умовами якого позивач передав в іпотеку власну квартиру, яка залишається у володінні (користуванні) Іпотекодавця. Відповідач повинен був вчинити дії по реєстрації права власності позивача на квартиру та передати йому оригінал технічного паспорту. Але даний свій обов'язок банк не виконав та технічний паспорт не передав. Рішенням суду зобов'язано відповідача передати документи власнику квартири. Але рішення суду на даний час не виконане та Банк ухиляється від його виконання, чим порушує права позивача як власника. 25.02.2010 року позивач уклав угоду про продаж Таймшеру з компанією Gold Point Holdings Limited. За умовами якої позивач набув право користуватись нерухомістю за кордоном, а з метою зменшення своїх витрат позивач мав право передати свою власну квартиру в управління продавцю Таймшеру, що не суперечить умовам Договору іпотеки. Так як відповідач не передав технічний паспорт позивачу, останній був позбавлений можливості передати технічний паспорт на квартиру та інші документи контрагенту, що призвело до збитків у вигляді надлишкових витрат позивача та неотриманих доходів згідно угоди про продаж Таймшеру №1055 від 25.02.2010. Позивач щомісячно сплачував 7 100,00 доларів США згідно угоди про продаж Таймшеру, починаючи з 25.02.2010 року по 02.07.2012 року (момент розірвання угоди) та сплативши вступний внесок в розмірі 42 600,00 доларів США. Позивач міг бути звільненим від сплати щомісячної суми, якби він передав продавцю Таймшеру технічний паспорт на свою квартиру та Продавець здійснював би управління квартирою позивача. За час дії угоди про продаж Таймшеру позивач сплатив 241 450,00 доларів США, що є реальними збитками позивача внаслідок порушення відповідачем його права власності, що встановлено рішенням суду. В зв'язку з тим, що позивач був позбавлений можливості передати квартиру в управління, так як відповідачем не було передано технічний паспорт, позивач не отримав суму 170 000,00 доларів США на ремонт квартири, згідно Угоди. Також в період з 02.07.2012 року по 16.07.2014 року позивач міг передавати квартиру в оренду і за цей період отримати орендних платежів на загальну суму 69 892,20 долари США, що становить 819 003,79 грн., чого не зміг здійснити внаслідок бездіяльності відповідача. А тому для захисту порушеного права позивач звернувся до суду із заявленим позовом. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення вимог на тій підставі, що позивач не звертався до Іпотекодержателя про отримання згоди на передачу квартири в оренду; правовстановлюючі документи утримувались правомірно Іпотекодержателем так як це передбачено умовами Іпотечного договору; позивачем не надано доказів що ключі від квартири перебувають в Іпотекодержателя. Крім того, на даний час відповідачем переуступлено право вимоги за Іпотечним договором ТОВ «Кредитні ініціативи». Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Вивчивши матеріали справи, вислухавши позивача та представника відповідача, оцінивши в сукупності надані в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, 19.02.2010 року між ТОВ «Будівельно-Сервісна компанія «Україна» та [PERSON] був укладений договір міни за яким, ТОВ «Будівельно-Сервісна компанія «Україна» передала у власність [PERSON] об'єкт нерухомості - квартиру [ADDRESS]. В цей же день був укладений Іпотечний договір №20-0130/3-1 між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (далі - Іпотекодержатель) та [PERSON] (далі - Іпотекодавець) за яким Іпотекодавець передав квартиру [ADDRESS] на забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №20-0408/2-1 від 11.03.2008 року щодо повернення кредиту в сумі 517 126,00 доларів США в строк до 09.03.2018 року, сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 13% річних та інші нарахування. За умовами п.1.6 Іпотечного договору, на строк дії цього договору, предмет іпотеки залишається у володінні (користуванні) Іпотекодавця. За умовами п.1.7 Іпотечного договору, Іпотекодавець доручає Іпотекодержателю представляти його інтереси в КП «КМБТІ» для реєстрації права власності Іпотекодавця на предмет іпотеки. Іпотекодержатель зобов'язується від імені та за рахунок Іпотекодавця подавати, підписувати всі документи, необхідні для здійснення реєстрації права власності Іпотекодавця на предмет іпотеки, отримати в БТІ Договір міни з відміткою про реєстрацію права власності та довідку-характеристику БТІ на предмет іпотеки. Для виконання цього доручення Іпотекодавець в момент укладення даного Договору передає Іпотекодержателю на підставі Акту прийому-передачі технічний паспорт на предмет іпотеки, який повертається Іпотекодавцю після реєстрації Іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки. За актом приймання-передачі оригіналів документів від 19.02.2010 року [PERSON] передав ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» на відповідальне зберігання оригінали договору міни від 19.02.2010 року та технічний паспорт на квартиру [ADDRESS]. Як зазначено в акті, вищезазначені документи будуть зберігатись в ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» до припинення дії іпотечного договору №20-0130/3-1 від 19.02.2010 року. За умовами п.4.1.4 Іпотечного договору, правовстановлюючі документи на предмет іпотеки до кінця дії зазначеного договору зберігаються в Іпотекодержателя. 17.12.2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» був підписаний Договір про передачу прав за договорами забезпечення в тому числі і за іпотечним договором, що укладений з позивачем. Як було встановлено в судовому засіданні та не заперечувалось позивачем, на даний час за Кредитним договором зобов'язання належним чином не виконані та існує заборгованість, яка стягнута рішенням суду, рішення суду на даний час не виконане. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Стаття 22 ЦК України визначає, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до положень ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Стаття 623 ЦК України передбачає, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором (ч.2 ст.623 ЦК України). Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов'язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред'явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення (ч.3 ст.623 ЦК України). При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання (ч.4 ст.623 ЦК України). Як встановлено в судовому засіданні, право власності позивача на квартиру було зареєстровано 13.04.2010 року, що підтверджується копією реєстраційного посвідчення. За актом приймання-передачі документації від 19.02.2013 року, оригінали договору міни, реєстраційного посвідчення та технічного паспорту на квартиру позивача були передані ТОВ «Кредитні ініціативи». Отже, на виконання п.1.7 Іпотечного договору Іпотекодержатель не передав Іпотекодавцю за актом прийому-передачі технічний паспорт, що встановлено в даному судовому засіданні та заочним рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 21.09.2012 року, яке набрало законної сили. Крім того, сторони домовились та зазначили в п.4.2 Іпотечного договору що, Іпотекодавець має право володіти та користуватись предметом іпотеки; одержувати від предмета іпотеки доходи; виключно на підставі згоди Іпотекодержателя, отриманої у відповідності з чинним законодавством України передавати предмет іпотеки в спільну діяльність, лізинг, оренду, користування. 25.02.2010 року [PERSON] (далі - Покупець) підписав з Gold Point Holdings Limited (далі - Продавець) Угоду про продаж Таймшеру №1055 за умовами якої [PERSON] придбав право користуватись по всьому світу нерухомістю (яка включена до каталогу клубних апартаментів/готелів), починаючи з 01.03.2010 року та сплачуючи в місяць 7 100,00 доларів США. Строк дії Угоди встановлений до 25.02.2015 року (п.22 Угоди). Як вбачається з матеріалів справи, на виконання п.6 Угоди про продаж Таймшеру позивач 01.03.2010 року сплатив 42 600,00 доларів США. 02.07.2012 року було розірвано Угоду про продаж Таймшеру. За час дії Угоди позивач сплатив 241 450,00 доларів США, що підтверджується актом звірки розрахунків. Стаття 14 Угоди про продаж Таймшеру передбачала, що Покупець (Позивач) має право на протязі строку дії даної Угоди включити власну нерухомість в Програму Таймшера з метою знизити/звільнитися від сплати загальної вартості в місяць, яка підлягає сплаті Продавцю за номера Таймшера, у випадку, коли оціночна щомісячна ціна нерухомості Покупця, переданої Продавцю в управління, менше/рівна загальній вартості в місяць, яка підлягає сплаті Покупцем у відповідності з розділом 4 цієї Угоди, або отримати щомісячні компенсаційні платежі за програмою Таймшера, якщо оціночна щомісячна ціна нерухомості Покупця, передана Продавцю в управління, перевищує загальну вартість в місяць, яка підлягає сплаті Покупцем у відповідності з Розділом 4 цієї Угоди. Також в статті 14 Угоди зазначено, що Продавець погоджується взяти в управління майном квартиру [ADDRESS], яка належить Покупцю, а Покупець погоджується передати Продавцю в управління майном вказану квартиру. Сторони після передачі Покупцем Продавцю технічного паспорту на квартиру, можуть укласти, якщо необхідно, додаткову угоду на управління майном відносно зазначеної квартири. Строк управління квартирою починається з моменту вручення Покупцем Продавцю технічного паспорта на квартиру. Сторони прийшли згоди, що оціночна щомісячна вартість квартири складає 7 100,00 доларів США і таким чином Покупець звільняється від необхідності оплати Продавцю загальної вартості в місяць, встановленої в розділі 4, з моменту початку управління квартирою. Сторони можуть підписати договір про управління майном відносно квартири Покупця після вручення Покупцем Продавцю технічного паспорту на квартиру. Отже, за умовами Угоди Позивач мав намір передати в управління Gold Point Holdings Limited власну квартиру. Стаття 15 Угоди про продаж Таймшеру передбачала, що за фінансування ремонту квартири у відповідності із стандартами клубних квартир Програми Таймшера з моменту початку управління квартирою відповідає Продавець. Сторони прийшли згоди, що Продавець фінансує ремонт квартири шляхом переводу на рахунок Покупця 170 000,00 доларів США. Покупець відповідає за ремонт квартири у відповідності з дизайном, затвердженим Продавцем. Стаття 1029 ЦК України визначає, що за договором управління майном одна сторона (установник управління) передає другій стороні (управителеві) на певний строк майно в управління, а друга сторона зобов'язується за плату здійснювати від свого імені управління цим майном в інтересах установника управління або вказаної ним особи (вигодонабувача). Договір управління майном може засвідчувати виникнення в управителя права довірчої власності на отримане в управління майно. Законом чи договором управління майном можуть бути передбачені обмеження права довірчої власності управителя. (ч.2 ст.1029 ЦК України). Предметом договору управління майном можуть бути підприємство як єдиний майновий комплекс, нерухома річ, цінні папери, майнові права та інше майно (ч.1 ст.1030 ЦК України). Майно, передане в управління, має обліковуватися в управителя на окремому балансі, і щодо нього ведеться окремий облік (ч.3 ст.1030 ЦК України). Управитель діє без довіреності (ч.4 ст.1033 ЦК України). Управитель, якщо це визначено договором про управління майном, є довірчим власником цього майна, яким він володіє, користується і розпоряджається відповідно до закону та договору управління майном. Договір про управління майном не тягне за собою переходу права власності до управителя на майно, передане в управління (ч.5 ст.1033 ЦК України). Майно, що є предметом договору застави, може бути передане в управління (ч.1 ст.1039 ЦК України). Частина 1 ст.759 ЦК України визначає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Сторони домовились та зазначили в п.4.2.3 Іпотечного договору, що виключно на підставі згоди Іпотекодержателя, отриманої у відповідності з чинним законодавством України Іпотекодавець має право передавати предмет іпотеки в оренду, користування. Висновком експертного дослідження, що складений ТОВ «Стоун Брідж» 17.07.2014 року встановлено, що середньо ринкова ціна пропонування в орендне користування житлових приміщень, аналогічних квартирі загальною площею 172,6 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] за період з 02.07.2012 року по 16.07.2014 року становить 69 892,20 доларів США або за курсом НБУ на 16.07.2014 року 819 003,79 грн. Але як було встановлено в судовому засіданні позивач не звертався до Іпотекодержателя щодо надання згоди на передачу квартири в управління на підставі Угоди про продаж Таймшеру, що включає в себе і передачу в користування квартири. А тому, так як позивачем не було вчинено жодної дії, починаючи з 13.04.2010 року (дня реєстрації права власності позивача) для отримання дозволу на передачу квартири за Угодою про продаж Таймшеру та передачі квартири в оренду (після розірвання Угоди про продаж Таймшеру, чим позивач порушив умови Іпотечного договору, на момент укладення угоди про продаж Таймшеру право власності позивача не було зареєстроване, позивачем не надано доказів, що квартира придатна для проживання (опис квартири в експертному дослідженні відсутній), не надано доказів, що він вчиняв будь-які дії для можливого укладення договору оренди квартири (розміщені оголошення про оренду, попередні договори оренди чи договори про наміри), тому суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача витрат, які поніс позивач у зв'язку з укладенням Угоди про продаж Таймшеру та збитків у вигляді не отриманої орендної плати за квартиру. Крім того, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, що ключі від квартири перебувають в Іпотекодержателя при тому, що представник відповідача в судовому засіданні заперечував цей факт. Суд також не може взяти до уваги як належний доказ лист позивача від 15.08.2012 року - звернення до Банку із вимогою про повернення документів, так як в даному листі позивач не вимагав повернення документів, а лише попереджав, що продовження порушення банком прав позивача призводить до неможливості отримати доходи з власного майна, що завдає йому збитків, які він буде вимагати компенсувати. В судовому засіданні представник відповідача заперечив отримання зазначеного листа, а позивач не надав належних та допустимих доказів його отримання. Отже, так як в судовому засіданні встановлено, що позивач не виконав свої зобов'язання в частині звернення до відповідача та отримання дозволу на передачу квартири в користування іншій особі, лише невиконання відповідачем обов'язку по передачі оригіналу технічного паспорту не є підставою для відшкодування збитків, судом не встановлено причинно-наслідкового зв'язку між діями відповідача та збитками позивача, тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заявлених вимог. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed