Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-08 00:00:00

04 червня 2018 року представник позивача звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивує тим, що 20.03.2007 між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] було підписано заяву № б/н про отримання банківських послуг, відповідно до умов якої остання отримала кредит в розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі передбаченому договором на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Оскільки позичальник [PERSON] свої зобов'язання по кредитному договору не виконала, станом на 30.04.2018 у неї утворилась заборгованість перед банком в загальній сумі з процентами та штрафами в розмірі - 24980,95 грн. А тому просив, стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором та витрати по сплаті судового збору. Представник позивача подав суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав наведених в позовній заяві. Просить позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоча належним чином повідомлялась про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст.ст. 128-131 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за її відсутності, а також відзив на пред'явлений позов відповідач не подавала. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526, 527, 530, 546, 549, 550, 556 ЦК України. Судом встановлено, що 20.03.2007 між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, відповідно до якої остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.8-15). Умовами кредитування також передбачені порядок нарахування та сплати процентів, погашення боргових зобов'язань, комісії, пені та штрафи. Підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, відповідач погодився з тим, що підписана ним анкета - заява разом з разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті htpp://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтями 526, 527 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], порушуючи умови договору, свої зобов'язання за договором належним чином не виконував, в частині погашення заборгованості за кредитом та сплати відсотків за користування ним. Так, з дослідженого в судовому засіданні розрахунку заборгованості за договором (а.с. 5-7) вбачається, що станом на 30.04.2018 у позичальника перед позивачем утворилась заборгованість в розмірі - 14296 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 393,19 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом - 888,64 грн., заборгованість за пенею та комісією - 4103 грн. та штрафи відповідно до Умов та правил надання банківських послуг - 1665,76 грн. Статтями 13, 81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За відсутності доказів, які б спростовували подані позивачем розрахунки заборгованості за вищевказаним договором, суд не має підстав піддавати їх сумніву. Проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що слід стягнути з відповідача в користь позивача кредитну заборгованість в сумі 24980,95 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 1031,11 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом - 21884,08 грн., заборгованість за пенею та комісією - 400 грн., штрафи відповідно до Умов та правил надання банківських послуг - 1665,76 грн. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають до задоволення вимоги позивача про відшкодування відповідачем понесених ним судових витрат.

Outcome: approved