overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

06 березня 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свій позов тим, що перебуває з відповідачем в шлюбі з 08 жовтня 1983 року, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 1220. Позивач вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Збереження сім'ї вважає неможливим. Посилаючись на вищенаведене, позивач просив шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позов підтримує з наведених у позовній заяві мотивів. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, про що свідчать повідомлення про вручення судових повісток. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи по наявних доказах, відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі з 08 жовтня 1983 року, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 25 лютого 2014 року. Від даного шлюбу у сторін є двоє повнолітніх дітей: син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, шлюб існує лише формально. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що має істотне значення. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

06 березня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права спільної сумісної власності подружжя на житловий будинок з надвірними спорудами, визнання права власності на частину житлового будинку з надвірними спорудами за спадкоємцем 2-ї черги в порядку спадкування за законом, розподіл спільного майна та земельної ділянки, третя особа - [PERSON] В заяві про забезпечення позову позивач просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташовані в [ADDRESS]. Причиною для такого способу забезпечення позову вказує, що відповідачка може відчужити будинок з господарськими спорудами до вирішення спору судом, неприйняття заходів по забезпеченню позову може зробити неможливим виконання рішення суду. До заяви долучено копію свідоцтва про право власності на будинок, копію свідоцтва про розірвання шлюбу, копію свідоцтва про смерть, копію заяви до нотаріуса. Відповідно до ст..151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. З огляду на встановлені обставини та правові положення заява позивача підлягає задоволенню, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

06 березня 2014 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме державного акту серії ХМ №021411 на право приватної власності на землю, виданого 14 травня 1994 року на підставі рішення Хмельницької районної ради народних депутатів від 15.10.1993 року №13, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №240. Підстава подачі заяви неоднакове написання імені заявника в паспорті та державного акті на землю, а саме «[PERSON]», тоді як вірно «[PERSON]». В судовому засіданні заявник вимоги підтримав в тому обсязі, що визначений у заяві. Заінтересована особа на судовий розгляд уповноваженого представника не направив; повідомлений належним чином про час та дату судового засідання. Клопотань про відкладення розгляду справи, розгляд справи за відсутності до суду не надходило. При відсутності заперечень з боку заявника, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами. Заслухавши пояснення заявника та дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 14 травня 1994 року [PERSON] видано державний акт на право приватної власності на землю для ведення садівництва площею 0,12 га відповідно до рішення Хмельницької районної ради народних депутатів від 15 жовтня 1993 року №13. Тоді як вірно ім'я власника землі є [PERSON], а не [PERSON]. Через зазначену невідповідність заявник не може здійснити дії щодо розпорядження нерухомим майном. Внести виправлення до державного акту в позасудовому порядку не виявилось можливим.Відповідно до п.2.9. Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі від 4.05.1999р., будь-які виправлення до державних актів на землю не допускаються.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

06 березня 2014 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно - частину будинку та земельної ділянки. За заявою позивача ухвалою судді від 17 березня 2014 року накладено арешт на нерухоме майно - житловий будинок з надвірними спорудами в [ADDRESS]. Рішенням суду від 07 серпня 2014 року, що набрало законної сили, позов задоволено. 17 листопада 2014 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про скасування арешту на майно. В суді заяву підтримує. Відповідачка і третя особа до суду не прибули. . Відповідно до ч.3 ст.154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. З огляду на встановлені обставини та правові положення заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

06 березня 2014 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 25 лютого 2000 року сторони перебувають у шлюбі. Спільних неповнолітніх дітей сторони не мають. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що спільне життя із відповідачем не склалося через несумісність характерів, різних поглядів на життя, що призвело до припинення шлюбних відносин між сторонами з 2004 року, з огляду на що позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав, в тому обсязі, що визначений у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Суд, із письмової згоди позивача ухвалив заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів відповідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23 лютого 2000 року сторони перебувають у шлюбі. Спільних неповнолітніх дітей сторони не мають. Дані факти підтверджуються: свідоцтвом про одруження. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.112 цього Кодексу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини з 2004 року, спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

06 березня 2014 року [PERSON] звернувся до Тельманівського районного суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, вказуючи на те, що відповідно до паспорту серії [NUMBER], виданого 07.04.1999 року Тельманівським РВ УМВС України в Донецькій області його ім'я - [PERSON], а у трудовій книжці, виданої 22 листопада 1976 року, його ім'я записано як [PERSON]. Виправлення, які вносились до трудової книжки стосовно його ім'я не затверджено відповідним чином, що не надає йому можливості призначити пенсію за віком. Заявник просить суд встановити факт належності трудової книжки виданої 22.11.1976 року йому - [PERSON]. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на своїх вимогах наполягав. Представник заінтересованої особи - Управління пенсійного фонду в Тельманівському районі Донецької області в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти вимог [PERSON] не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Згідно копії паспорта серії [NUMBER], виданого 07.04.1999 р. Тельманівським РВ УМВС України в Донецькій області, ім'я заявника - [PERSON], прізвище - [PERSON], по батькові - [PERSON]. Згідно копії трудової книжки від 22 листопада 1976 року, ім'я заявника зазначене, як [PERSON]. Виправлення, які вносились до трудової книжки стосовно його ім'я з [PERSON] на [PERSON], не затверджено відповідним чином. Згідно копії архівної довідки, виданої Трудовим архівом Тельманівського району Донецької області № 28 від 25.01.2014 року, [PERSON] працював в ПМК № 113 тресту «Ждановсільстрой», що відповідає запису в копії трудової книжки від 22.11.1976 року. Згідно копії довідки Тельманівського районного центру зайнятості № 01-19/257 від 27.02.2014 року, [PERSON] була призначена виплата по безробіттю з 28.04.1999 року по 28.09.1999 року, що відповідає запису в копії трудової книжки від 22.11.1976 року. Відповідно до ст. 256 ч. 1 п. 6 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігається з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Враховуючи обставини справи, те, що встановлення факту належності правовстановлюючого документу має юридичне значення для заявника, виходячи з обставин справи і наданих доказів, суд вважає можливим встановити факт того, що трудова книжка від 22 листопада 1976 року належить - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

06 березня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що знаходиться з [PERSON] у шлюбі, зареєстрованому 16 серпня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Чугуївського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис № 158. Від даного шлюбу є малолітня донька - [PERSON], [INFO]. Причину розірвання шлюбу [PERSON] у позові зазначила, що останні п'ять років вони з відповідачем проживають окремо, у кожного фактично утворилася інша родина, у квітні 2014 року у неї від другого чоловіка народиться дитина, тому вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновити шлюбні стосунки не можливо. У судове засідання від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутністю, позивач позов підтримав, відповідач позов визнав. За таких обставин, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. За правилом ч. 3,4 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Матеріалами справи встановлено, що спільного господарства подружжя [PERSON] тривалий час не ведуть, родина фактично розпалася, майнова суперечка не виникла, тому суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім та дитини інтересам, у зв'язку із чим визнає причини розірвання шлюбу: створення сторонами іншої сім'ї та вагітність позивачці від іншого чоловіка - поважними і розриває шлюб між сторонами без вжиття заходів щодо їх примирення Враховуючи викладене вище, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що вище приведені обставини та факти у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи обставини, на які позивач посилався у позові, як на підстави своїх вимог, - обґрунтовані, тому позов підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє підтвердження в ході судового засідання. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

06 березня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 30.06.2012 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №252. В обґрунтування своєї заяви зазначила про те, що від спільного шлюбу у них є син [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки між ними почати виникати непорозуміння, конфлікти, сварки. Це призвело до того, що позивачка втратила почуття любові та поваги. Близько року вони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Відповідач не надає кошти на утримання дитини та не цікавиться його потребами та подальшою долею. Вважає, що шлюб носить формальний характер та його слід розірвати. В зв'язку з цим вона звернулася до суду. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та надала пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Просить позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні 24.04.2014 року просив відкласти розгляд справи з метою примирення, однак примирення між сторонами не відбулось в останнє судове засідання відповідач не прибув, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить розписка долучена до матеріалів справи, причини неявки в судове засідання суду повідомлено не було. Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши взаємини подружжя, наявність малолітньої дитини, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступного. У судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами був зареєстрований 30.06.2012 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №252.(а.с.4) Від спільного шлюбу з відповідачем у них народився син [PERSON], [INFO] (а.с.6). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони вже більше року припинили шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства і проживають окремо та не бажають примиритися. Сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, та інтересам малолітньої дитини, що має істотне значення. З огляду на вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

06 березня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь з відповідачки аліментів на дитину: [PERSON],[INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку(доходів) відповідачки,посилаючись на те,що рішенням Павлоградського міськрайсуду Дніпропетровської області від 25 жовтня 2013 року [PERSON],[INFO] відібраний від матері-відповідачки у справі,без позбавлення її батьківських прав. 27 листопада 2013 року рішенням Павлоградської міської ради малолітній [PERSON] набув статусу дитини,позбавленої батьківського піклування. Згідно рішення виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області від 11.12.2013 року вирішено створити прийомну сім»ю на базі родини [PERSON],[INFO] та [PERSON],[INFO] [PERSON] влаштовано з 16.12.2013 року в їх сім»ю для спільного проживання і виховання. Відповідач у справі на утримання дитини матеріальної допомоги не надає та аліменти не сплачує. Позивачка подала суду заяву про слухання справи у її відсутність,позовні вимоги підтримує у повному обсязі,просить постановити заочне рішення у справі. Відповідачка у справі [PERSON] в судове засідання не з»явилася,про день слухання справи повідомлялася. Зі згоди позивачки справа розглянута у порядку заочного провадження. Дослідивши матеріали справи суд вважає,що позовні вимоги підлягають задоволенню: Як вбачається із матеріалів справи рішенням Павлоградського міськрайсуду Дніпропетровської області від 25 жовтня 2013 року [PERSON],[INFO] відібраний від матері-відповідачки у справі,без позбавлення її батьківських прав. 27 листопада 2013 року рішенням Павлоградської міської ради малолітній [PERSON] набув статусу дитини,позбавленої батьківського піклування. Згідно рішення виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області від 11.12.2013 року вирішено створити прийомну сім»ю на базі родини [PERSON],[INFO] та позивачки [PERSON],[INFO] [PERSON] влаштовано з 16.12.2013 року в сім»ю прийомних батьків [PERSON] для спільного проживання і виховання. Відповідач у справі на утримання дитини матеріальної допомоги не надає та аліменти не сплачує. Згідно ч.1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З врахуванням зазначених вимог закону та обставин справи суд вважає ,що з відповідачки слід стягнути аліменти на користь позивачки у розмірі ? частин всіх видів її заробітку(доходів). Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору на користь держави,відповідно до ст.88 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

06 березня 2014 року в с.Переволока Бучацького району Тернопільської області помер батько позивача [PERSON] Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 1,86 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка складається із земельної ділянки площею 1,57 га, кадастровий номер 6121284600:01:002:0377, та площею 0,29 га, кадастровий номер 6121284600:01:002:0714, які розташовані на території Переволоцької сільської ради Бучацького району Тернопільської області. Земельні ділянки належали спадкодавцеві на праві власності, що підтверджується державним актом серії ЯБ №001399, однак позивач не може отримати свідоцтво про право власності, оскільки, згідно довідки Бучацької державної нотаріальної контори, після смерті [PERSON] прийняли спадщину спадкоємці першої черги, а саме, дружина [PERSON],та син [PERSON], які на момент смерті проживали разом із спадкодавцем та в шестимісячний строк з дня його смерті не подали заяви до Бучацької держнотконтори про відмову від спадщини, а тому виникла необхідність встановити право на спадкове майно в судовому порядку. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак, згідно поданої заяви, позов підтримав і просить справу розглядати у його відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак, згідно поданої заяви, позов визнала і просить справу розглядати у її відсутності. Представник третьої особи Бучацької державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, хоч належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини: 06 березня 2014 року в с.Переволока Бучацького району помер [PERSON]; Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно у виді земельної ділянки, яке належало йому на праві приватної власності; Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом, Позивач - син спадкодавця є спадкоємцем за законом першої черги, в 6-місячний строк з дня смерті спадкодавця прийняв спадщину; Відповідачка від частки в спадковому майні відмовилася на користь позивача. Суд приходить до переконання, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення.

Outcome: approved