Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

06 травня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів в сумі 27550,47 грн.,яка складається з суми боргу в розмірі 7582,80 грн., інфляційних витрат в розмірі 18027,27 грн. та трьох відсотків річних від простроченої суми боргу в розмірі 1940,40 грн. В обґрунтовування позову зазначив, що відповідач отримав від нього у борг гроші в сумі 400 доларів США, яку зобов`язався повернути за першою вимогою, що підтверджується письмовою розпискою. Зазначені обставини підтверджуються рішенням суду. Зазначає, що за захистом свого права він звертався до суду з позовом про стягнення боргу з відповідача за вказаним договором позики, за наслідком розгляду якого заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 вересня 2013 року з відповідача стягнуто на його користь суму боргу за договором позики від 04 березня 2010 року в розмірі 3197, 20 грн, на підставі якого було відкрито виконавче провадження. До теперішнього часу, відповідач суму боргу не повернув. Курс долара США після ухвалення рішення змінився та станом на 04 травня 2020 року складає 26,95 грн.. по відношенню до одного долара США, в зв`язку з чим розмір боргу складає 10780,00 грн. Також зазначає, що відповідач повинен сплатити три проценти річних за шість років після ухвалення рішення та інфляційні збитки за період з жовтня 2013 року по березень 2020 року включно від суми боргу в розмірі 10780,00 грн.. Зазначені обставини стали підставою звернення до суду за захистом порушеного права. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 08 травня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. Призначено судове засідання. Позивач, в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність та не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідач по справі в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. Відзив на позовну заяву до суду також не надходив. У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 223 та ст. ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 вересня 2013 року по справі № 639/5638/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів, возов задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу за договором позики від 04.03.2010 року у розмірі 3 197 гривень 20 копійок(а.с. 6). Як встановлено рішенням суду, відповідач отримав у борг від позивача суму в розмірі 400 доларів США, що підтверджується розпискою від 04 березня 2010 року., проте борг не повернув. Звернувшись до суду з позовом, позивач обрав спосіб захисту права шляхом стягнення суми боргу в національній валюті в розмірі 3197,20 грн, яка визначена на підставі курсу валют НБУ станом на 09.01.2013 року. Згідно з інформації з єдиного державного реєстру судових рішень, рішення суду набрало законної сили 05 листопада 2013 року. На підставі виданого виконавчого листа, відкрито виконавче провадження та станом на 30.04.2020 залишок заборгованості складає 3197,20 грн., що підтверджується інформацією, наданою державною виконавчою службою (а.с. 13,14). Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. В силу ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Таким чином, заочним рішенням суду від 16 вересня 2013 року підтверджено наявність правовідносин за договором позики між сторонами. [PERSON] обравши певний спосіб захисту шляхом стягнення з [PERSON] суми боргу в національній валюті, захистив своє право, проте рішення суду до теперішнього часу не виконано. Таким чином встановлено, що сума боргу за договором позики від 04 березня 2010 року стягнута рішенням суду в повному обсязі. Невиконання рішення суду не дає підставі змінювати розмір боргу в національній валюті в зв`язку з зростанням курсу долара США та суперечить законодавству. Суд вважає вимогу в частині стягнення суми боргу, яка збільшена позивачем в зв`язку із зростанням курсу валют в розмірі 7582,80 грн., необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. В частині вимог про стягнення з відповідача трьох процентів річних та інфляційних збитків суд вважає задовольнити частково в межах заявлених вимог. В силу ст.. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В позовній заяві, позивачем визначено прострочення на суму боргу 10780,00 грн. від якої просить стягнути три проценти річних за шість років після ухвалення заочного рішення та інфляційні збитки за період з жовтня 2013 року по березень 2020 року включно. Проте, як зазначено вище, зазначена сума боргу є необґрунтованою, тому позивач має право на стягнення коштів відповідно до ст. 625 ЦК України на прострочену суму боргу в розмірі 3197,20 грн., а саме 3% річних за період з 06.11.2013 року по 06.11.2019 року, тобто шести років, як заявлено позивачем та інфляційних збитків за період з листопада 2013 року по березень 2010 року включно. Відповідно до інформації з офіційного сайту Міністерства фінансів України рівень інфляції складав: в листопаді 2013 - 100,2; в грудні 2013 -100,5; в 2014 році сукупно - 124,9; в 2015 році сукупно - 143,3; в 2016 році сукупно - 112,4; в 2017 році сукупно - 113,7; в 2018 році сукупно - 109,8; в 2019 році сукупно - 104,1; в 2020 року січень - 100,2; лютий -99,7; березень - 100,8 Розрахунок інфляційних збитків на суму боргу 3172,20 грн. складає: 3172,20 грн. х (100,2х100,5х124,9х 143,3х112,4х113,7х109,8х104,1х100,2х99,7х100,8) / 100% = 8476,48 грн. Розмір інфляційних збитків складає 5279,28 грн. (8476,48-3197,20) В позовній заяві, позивачем визначено прострочення щодо нарахування трьох відсотків річних від суми боргу за період протягом шести років після ухвалення рішення суду. З дати набрання рішенням суду законної сили 05.11.2013 року, кількість днів прострочення до 05.11.2019 року становить 2191 день. За розрахунком 3% річних на суму боргу 3172,20 грн. складає: 3197,20 грн. х 3% х 2191 /100%/ 365 дн. = 575, 76 грн. Таким чином, загальний розмір суми за визначений позивачем час прострочення з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми складає 5855,04 грн. (5279,28 + 575,76), яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст.141 ЦПК, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 178,69 грн. пропорційно до задоволених позовних вимог (5855,04 *840,80/27550,47). Враховуючи, що позивач є інвалідом 2 групи, судовий збір пропорційно до вимог, в задоволені яких відмовлено. Компенсуються за рахунок держави.

Outcome: partial