Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

05.04.2021 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , відповідно до якого просить: розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 02 липня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Золочівського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №41. Причиною розірвання шлюбу зазначила той факт, що подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного. Шлюбно-сімейні відносини припинені, сторони перестали вести спільне господарство. Діти проживають разом із матір`ю. Позивач [PERSON] належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибула, надавши завчасно суду заяву в якій просила слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про розгляд справи повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Враховуючи, що сторони до суду не прибули, позивач надав згоду на розгляд справи у його відсутність відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, при цьому відповідач не з`явилася в судове засідання, про місце, дату та час судового засідання була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомив, у зв`язку з чим суд на підставі п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу по суті без участі сторін та без фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін по справі фіксування засідання звукозаписувальним технічним засобом не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 02 липня 2011 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Золочівського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 41 від 02.07.2011, після реєстрації шлюбу подружжя обирало спільного прізвище [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , видане 02.07.2011. [INFO] в родині [PERSON] та [PERSON] народився син- [PERSON] , що вбачається із наданого суду свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого 11.10.2011. [INFO] в родині [PERSON] та [PERSON] народилася донька- [PERSON] , що вбачається із наданого суду свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого 27.06.2013. Виховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, її збереження протирічить інтересам позивача, тому шлюб потрібно розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, а згідно зі ст. 112,113 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інтереси малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оцінивши належність, достовірність, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд вважає, що підстави, на які посилається позивач є обґрунтованими, позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved