Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

05 серпня 2015 року позивач звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В огрунтування своїх вимог посилалась на те, що перебувала з відповідачем у фактично шлюбних відносинах з вересня 2012 року по липень 2014 рік, без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого є [PERSON]. Після того як вони розсталися з відповідачем, він ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги не надає. Дитина проживає та знаходиться на її утриманні. Відповідач здоровий, працездатний, не є інвалідом, а тому, на, її думку, він має можливість, відповідно до норм ст.182 Сімейного Кодексу України, надавати аліменти у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, передбаченого на дитину відповідного віку. Посилаючись на наведене, позивач просила позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки у відповідності до ст.ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність інших дітей, непрацездатних членів родини, а також визначає частку заробітку (доходу) батьків, яка буде стягуватися як аліменти на дитину. Судом встановлено, що сторони перебували у фактично шлюбних відносинах з вересня 2012 року по липень 2014 рік, без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого в графі батько вказаний [PERSON], яке видане Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 492. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Дитина проживає та знаходиться на утриманні позивача, що підтверджується довідкою форми 3. Відповідно до ст.182 СК України, п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи стан здоровя, матеріальний та сімейний стан відповідача, який офіційно працює та має стабільну зарплатню, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) на дитину на користь позивача, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір у розмірі 478,20 грн. в звязку з тим, що позивач був звільнений від сплати судових витрат при зверненні до суду.

Outcome: approved