Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

06.10.2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз», в якому просила зобов`язати відповідача укласти договір про постачання природного газу та належним чином з технічної точки зору підключити подачу природного газу за адресою: [ADDRESS] . На виконання ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 07.10.2020 року про залишення позову без руху позивачем були усунуті недоліки позовної заяви та ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.10.2020 року прийнято позов до розгляду і відкрито спрощене позовне провадження у даній цивільній справі. 09.12.2020 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» про зобов`язання укласти договір про постачання природного газу та підключити подачу природного газу, в частині позовних вимог про зобов`язання відповідача АТ «ОГС «Харківміськгаз» укласти з позивачем [PERSON] договір про постачання природного газу - закрито. Залучено до участі у справі за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» про зобов`язання підключити подачу природного газу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] . Також ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 21.12.2020 року залучено до участі у справі за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз», третя особа: [PERSON] про зобов`язання підключити подачу природного газу - [PERSON] , [INFO] , зареєстровану за адресою: [ADDRESS] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [PERSON] з 15.01.2000 по теперішній час перебуває у шлюбі з громадянином України [PERSON] . Її чоловікові на праві особистої приватної власності належить майно у вигляді 7/18 частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , яке отримане ним в якості спадщини. За вказаною адресою позивач з чоловіком зареєстровані. Позивач постійно проживає там і на даний момент, а її чоловік, [PERSON] на цей час знаходиться за межами України. Разом з тим, позивач неодноразово зверталася до відповідача, АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» з приводу укладення договору про постачання природного газу за місцем його постійного проживання за адресою: [ADDRESS] , маючи на це необхідну згоду свого чоловіка, який є законним власником майна. Позивач вказує, що у встановленому законом порядку здійснює право користування зазначеним нерухомим майном. Надати заяву про підключення газопостачання від власника майна - її чоловіка, на даний момент технічно не виявляється можливим, оскільки він перебуває за межами України. Проте, це не є визначеною та встановленою законодавством України підставою для відмови позивачу у наданні послуг з газопостачання з боку постачальника. Однак іншої об`єктивної можливості отоплювати та обслуговувати будинок без здійснення поставки природного газу не існує, оскільки система теплопостачання будинку розрахована на газове опалення. Отже позивач вважає, що їй безпідставно відмовлено в послузі і така відмова не ґрунтується на законі, подальше існування цієї відмови тягне нелюдське поводження та призведе до дискримінації позивача з боку відповідача, до порушення її конституційних прав. У зв`язку з викладеним позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. У судове засідання учасники справи не з`явилися, повідомлені про дату, час та місце судового засідання належним чином. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] надав письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність та у відсутність позивача, надав письмові пояснення. Представник відповідача АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» надав заяву про розгляд даної цивільної справи у його відсутність. Треті особи [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином про день і час розгляду справи. Третя особа [PERSON] подав заяву про розгляд справи в його відсутність і письмові пояснення, в яких категорично заперечував проти задоволення позову з тих підстав, що позивач не має жодного відношення до вказаного нерухомого майна, отже на її вимогу не може бути проведено підключення газопостачання, оскільки це призведе до порушення прав [PERSON] , як співвласника майна. Суд, дослідивши письмові докази та письмові пояснення, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 15.01.2000 року [PERSON] , [INFO] , уклав шлюб із [PERSON] , [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис №07 та підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого повторно 06.04.2002 року (а.с. 10). Відповідно до ко пії свідоцтва про право на спадщину за заповітом (додаткове) від 14.01.2004 року, посвідченого державним нотаріусом П`ятої ХДНК Одринською О.В. та копії витягу КП «ХМБТІ» Харківської міської ради від 11.02.2004 року [PERSON] на праві приватної власності належить 7/18 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель за адресою: [ADDRESS] (а.с.11-12). Вказані відомості також підтверджуються копією Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08.11.2018 року (а.с.13). З копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.12.2007 року, посвідченого державним нотаріусом П`ятої ХДНК Рибкіною О.М. та копії витягу КП «ХМБТІ» Харківської міської ради від 17.01.2008 року вбачається, що [PERSON] на праві приватної власності належить 2/18 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель за адресою: [ADDRESS] (а.с.62, 63).Крім того [PERSON] на праві приватної власності належить 1/2 частина житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, р.№2-4431 від 13.09.1995 року, посвідченого 5 ХДНК, про щзо свідчить дані державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.53-54). Загалом за адресою: [ADDRESS] зареєстровано місце проживання таких осіб: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що вбачається з довідки від 09.12.2020 року про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб (а.с.34). Дані паспорту позивача [PERSON] [NUMBER] , виданого 01.10.19 1996 р., також свідчать про реєстрацію позивача за адресою: [ADDRESS] з 24.02.2004 року (а.с.7-8). Згідно з відповіддю АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» від 19.10.2020 року за адресою: [ADDRESS] особовий рахунок відкрито на [PERSON] , як споживача послуги розподілу природного газу. [PERSON] є власником відповідної частини домоволодіння за даною адресою. У зв`язку з чим, АТ «Харківміськгаз» відмовило у підключенні до системи газопостачання [PERSON] (а.с.22). 20.01.2021 року представник позивача [PERSON] - [PERSON] знов звернувся до АК «РГК «Харківміськгаз» із відповідними адвокатськими запитами (а.с.121, 122). З відповіді АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» вбачається, що домоволодіння за адресою: [ADDRESS] підключене до системи газопостачання. За даним домоволодінням споживачами послуг розподілу природного газу є: [PERSON] частина домоволодіння якого обладнана окремими газовими приладами та оформлено особистий рахунок на його ім`я; [PERSON] , частина домоволодіння якого обладнана окремими газовими приладами та оформлено особистий рахунок на його ім`я. Технічні умови газифікації частини [PERSON] оформлені на споживача [PERSON] . Між ПАТ «Харківміськгаз» (змінено тип та найменування на АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз») та [PERSON] був укладений договір №1008007737 про надання населенню послуг з газопостачання. 30.09.2015 року прийнято Кодекс газорозподільних мереж, яким регулюються відносини між споживачем та оператором ГРМ. При цьому договір розподілу природного газу є публічним та кладається з урахуванням ст.ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу, який оператор ГРМ зобов`язаний розмістити на головній сторінці веб-сайту, а також в друкованих виданнях. Договір розподілу природного газу між оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті регулятора та оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. Лише на письмову вимогу споживача оператор ГРМ зобов`язаний протягом 10 робочих днів з дати отримання такого письмового звернення надати споживачу підписану уповноваженою особою оператора ГРМ письмову форму договору розподілу природного газу, однак такої письмової вимоги від [PERSON] щодо укладення письмової форми договору не надходило (а.с.125). Представником позивача надані копії квитанцій про сплату за послуги газопостачання за адресою: [ADDRESS] за особовим рахунком, відкритим на [PERSON] (а.с.149-152). Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. В частині 2 статті 78 ЦПК України зазначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. В п. 27 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Відповідно до статті 12 ЦПК України, та згідно з ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 82 ЦПК України передбачені підстави звільнення від доказування. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Разом з тим, статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Передбачені способи захисту цивільних прав та інтересів, перелік яких не є вичерпним, зокрема, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відновлення становища,. Яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відносини між газопостачальними організаціями та громадянами - споживачами газу регламентуються «Правилами постачання природного газу», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 року № 2496 та Кодексом газорозподільних систем, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494. АТ «Оператор газорозподільної системи Харківміськгаз» здійснює діяльність з розподілу природного газу та діє на підставі Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015 року № 2494 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1379/27824. Главою 7 розділу VІ Кодексу зазначено, що оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у таких випадках: 1) несвоєчасна та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу; 2) відсутність підтвердженого обсягу природного газу по об`єкту споживача та/або його постачальнику; 3) подання споживачем або його постачальником (який уклав з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання; 4) відмова споживача від встановлення лічильника газу, що здійснюється за ініціативи та за кошти Оператора ГРМ, з урахуванням Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу»; 5) розірвання договору розподілу природного газу; 6) несанкціонований відбір природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ; 7) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 8) визнання в установленому порядку аварійним станом газорозподільної системи та/або ліквідація наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт; 9) наявність заборгованості за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ; 10) необґрунтована відмова від підписання акта наданих послуг та/або акта приймання-передачі природного газу (норма застосовується по об`єкту споживача, що не є побутовим); 11) відмова представникам Оператора ГРМ в доступі на об`єкти або земельну ділянку Споживача, де розташована газорозподільна система та/або газове обладнання, та/або комерційний вузол обліку газу, для здійснення контролю відповідності встановленого газоспоживаючого обладнання проектній документації, обстеження газових мереж до ВОГ та/або газоспоживаючого обладнання; 12) в інших випадках, передбачених законодавством. Якщо припинення газопостачання (розподілу природного газу) на об`єкт побутового споживача буде здійснюватися у випадках, визначених у підпунктах 1-5 (крім випадку подання споживачем письмової заяви про припинення газопостачання), 9 цього пункту, Оператор ГРМ має надіслати рекомендованим поштовим відправленням або надати з позначкою про вручення повідомлення про припинення газопостачання/розподілу природного газу побутовому споживачу не менше ніж за три доби до запланованої дати припинення газопостачання (розподілу природного газу). При цьому в повідомленні мають бути зазначені підстави та дата припинення газопостачання (розподілу природного газу) Оператором ГРМ. Споживач зобов`язаний допустити представників Оператора ГРМ на власні об`єкти та не протидіяти їм при здійсненні заходів з припинення (обмеження) розподілу природного газу. При отриманні від Оператора ГРМ письмової вимоги про самостійне обмеження або припинення споживання (відбору) природного газу споживач зобов`язаний виконати вимогу Оператора ГРМ та самостійно обмежити або припинити споживання (відбір) природного газу. При припиненні (відновленні) газопостачання (розподілу природного газу) складається акт у двох примірниках, один з яких залишається у споживача. У разі відмови споживача від підписання акта про припинення газопостачання (розподілу природного газу) фіксація припинення газопостачання (розподілу природного газу) (крім випадків відключень при аварійних ситуаціях) повинна підтверджуватися відеозйомкою, про що зазначається в акті про припинення газопостачання (розподілу природного газу), та/або підписом акта про припинення газопостачання (розподілу природного газу) однією незаінтересованою особою (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувач або управитель будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування тощо) за умови посвідчення такої особи. Акт про припинення газопостачання (розподілу природного газу) у цьому випадку надсилається споживачу рекомендованим поштовим відправленням. Припинення (обмеження) газопостачання (розподілу природного газу) споживачу здійснюється, зокрема, шляхом перекриття запірних пристроїв або встановлення інвентарної заглушки та їх опломбування. Контроль і оперативно-диспетчерське керівництво планово-профілактичними та аварійно-відновлювальними роботами на об`єктах Єдиної газотранспортної системи України з урахуванням вимог охорони праці здійснюється газорозподільними підприємствами відповідно до законодавства України. Локалізація і ліквідація аварійних ситуацій здійснюється аварійно-диспетчерською службою «104», її філіями і постами, що працюють цілодобово і без вихідних. Роботи з ліквідації наслідків аварій повинні виконуватись експлуатаційними підрозділами газорозподільних підприємств після локалізації аварійної ситуації. Після усунення загрози роботи з приведення газопроводів і газового обладнання в технічно справний стан повинні проводитися за нарядом-допуском (підпункт 8.1 пункту 8 Розділу V Правил безпеки систем газопостачання). Частина друга статті 13 Закону України «Про ринок природного газу» передбачає права та обов`язки споживача, зокрема, обов`язок споживача укласти договір про постачання природного газу на споживача послуги. Пункт 2 Розділу III «Порядок постачання природного газу побутовим споживачам». Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року №2496, встановлює наступне. Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за згодою постачальника відповідно до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2500 (далі - Типовий договір), що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Як це встановлене пунктом 1.1. підрозділу 1 «Порядок укладення договору розподілу природного газу» Розділу VI «Комерційні умови доступу до газорозподільної системи для отримання/передачі природного газу» Кодексу газорозподільних систем, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року №2494, договір розподілу природного газу має бути укладений оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні оператора ГРМ. Зазначений Кодекс газорозподільних систем надає визначення «споживача природного газу (споживач)» - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу. За змістом наведених нормативних актів, виходить що постачальник не має права відмовити споживачу в укладенні договору, за умови дотримання споживачем вимог законодавства України. Тобто, змістом зазначених нормативних актів передбачено, що постачальник природного газу зобов`язаний укладати відповідні договори з усіма споживачами, які заявили про бажання купувати природний газ та об`єкти яких розташовані на території здійснення діяльності постачальником. Згідно з ч. 3 ст. 6, ч. 1 ст. 630 ЦК України, та відповідних нормативних актів убачається, що умови типового договору про постачання природного газу, що набули юридично обов`язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов`язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Отже, укладення договору про постачання природного газу є не лише обов`язком споживача, а й також і постачальника, і у разі коли запропонований договір відповідає типовому, відмова від нього не може бути допущена. Статтею 67 ЖК УРСР передбачено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 68 ЖК УРСР н аймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР. Також відповідно до ст.322 ЦК власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому ст.160 ЖК УРСР визначає рівні права та обов`язки наймача та членів його сім`ї між собою та перед третіми особами, зокрема щодо солідарної майнової відповідальності членів сім`ї разом з наймачем за зобов`язаннями, що випливають з договору найму житлового приміщення, яке належить до приватного житлового фонду. Відповідно до ст.162 ЖК УРСР плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. В даному випадку судом на підставі досліджених доказів встановлено, що між співвласником домоволодіння за адресою: [ADDRESS] - [PERSON] та Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» існує договір, укладений конклюдентними діями фактичного споживання послуг газоподілу з відкриттям особового рахунку, за яким з [PERSON] стягувались плата за отримані послуги, на даний час існують всі необхідні технічні умови для підключення домоволодіння до газопостачання, що визнано представником АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» у відповіді на адвокатський запит. Оскільки позивач [PERSON] у передбаченому законом порядку як член родини власника будинку отримала право користування вказаним домоволодінням шляхом реєстрації постійного місця проживання, вказана особа також має право користування послугами газорозподілу, отже звернення з даним позовом є єдиним можливим способом захисту прав позивача як користувача домоволодіння. При цьому з відповіді АТ «Харківміськгаз» вбачається, що між [PERSON] і оператором ГРМ існують договірні відносини, а також існують технічні умови газифікації частини домоволодіння, оформлені на споживача [PERSON] , отже відсутні передбачені законом перешкоди для підключення до системи газопостачання домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи викладене, дослідивши надані письмові докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню шляхом зобов`язання АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» здійснити підключення подачі природного газу за адресою: [ADDRESS] у відповідності з технічними умовами газифікації частини домоволодіння, оформленими за особовим рахунком співвласника [PERSON] . Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах - учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.).

Outcome: approved