Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

04 лютого 2020 року позивач звернулась до суду із позовною заявою до Білошицько-Слобідської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, третя особа на боці позивача, яка не заявляє самостійних позовних вимог на предмет спору: Корюківська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно та просить: визнати за нею право власності на спадкове майно, що належало спадкодавцю [PERSON] , який помер [INFO] , а саме, визнати за нею право власності на: - земельну ділянку площею 0,7398 га, пасовище, кадастровий номер 7422481000:03:004:0045, для ведення особистого селянського господарства на території Білошицько-Слобідської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, яка належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЧН №057923 виданого 25 липня 2003 року, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі; - земельну ділянку площею 0,2428 га, сіножать, кадастровий номер 7422481000:03:030:0560, для ведення особистого селянського господарства на території Білошицько-Слобідської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, яка належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЧН №149195 виданого 25 липня 2003 року, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі; - земельну ділянку площею 2,6540 га, рілля, кадастровий номер 7422481000:03:034:0759, для ведення особистого селянського господарства на території Білошицько-Слобідської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, яка належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЧН №044036 виданого 25 липня 2003 року, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. В судове засідання позивач не прибув, в позові вказав про можливість розгляду справи без його участі. Від відповідача в судове засідання подано письмову заяву про слухання справи без їх участі, заперечень не мають. Від Корюківської районної державної нотаріальної контори в судове засідання заперечень не надано. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. По справі встановлено, що [INFO] батько позивача, [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] виданим Білошицько-Слобідською сільською радою, Корюківського району Чернігівській області. на майно померлого батька відкрилась спадщина, яку за життя прийняла його мати, оскільки проживала з ним на момент смерті, але нотаріально не оформила. [INFO] померла мати позивача, [PERSON] , що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] виданим 21 липня 2016 року Корюківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області. На майно померлої матері відкрилась спадщина, яка складається із належних померлій земельних ділянок та успадкованих нею за життя земельних ділянок після смерті її чоловіка (батька позивача), але не оформлених нотаріально. Мати при житті розпорядилась своїм майном, склала заповіт, який посвідчений 02.03.2012 року Білошицько-Слобідською сільською радою Корюківського району Чернігівської області, у якому все своє майно заповідала дочці (позивачу). 19 листопада 2016 року державний нотаріус видав позивачу свідоцтво про право на спадщину за заповітом, згідно якого вона є спадкоємцем померлої матері. Що стосується успадкованих померлою за життя земельних ділянок померлого чоловіка, які не були оформлені нотаріально, то нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, бо державні акти на право власності на земельну ділянку померлого батька були видані вже після його смерті. Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності, посвідчується свідоцтвом про право на спадщину. При набутті права власності на земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину, державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку. На державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, роблять відмітку про перехід права власності на земельну ділянку із зазначенням документа, на підставі якого відбувся такий перехід. Порядок проставляння відмітки про перехід права власності затверджений Постановою КМУ від 06.05.2009 року №439. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та об`єднання земельних ділянок» від 05.03.2009 року, передбачено вилучення державного акту на право власності на земельну ділянку, на підставі якого відбувся перехід права власності, із справ нотаріальної контори, проставляння відмітки про перехід права власності, та доручення державного акту на право власності на землю до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності. Отримати свідоцтво про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, можливо лише після подання нотаріусу правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, а також перевірки нотаріусом відсутності заборони або арешту вказаного майна. Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно з ст. 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». З викладеного видно, що позивач є спадкоємцем, тобто власником майна померлого і має право успадкувати державний акт на право власності на земельну ділянку, так як відповідно до норм ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1225 ЗК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності , якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з вимогами ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За таких умов суд вважає, що за даних обставин справи, вимоги позивача про визнання за нею права власності на спадкове майно, не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, що становить 420 грн. 40 коп. Решту судового збору сплаченого позивачем залишити за нею.

Outcome: approved