Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

06.07.2015 року в суд поступила позовна заява [PERSON], який просить стягнути з відповідача по справі ПАТ «Ощадбанку України» в його користь безпідставно отриманні грошові кошти в сумі 11 711, 47 доларів США, що еквівалентні 281 075, 28 грн., еквівалент 91 134, 14 євро, що не передбачені умовами договору № 122-08 від 08.08.2008 року укладеного між позивачем та ПАТ «Ощадним банком України» з тих підстав, що ним було переплачено кошти по данеому кредитному договору. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] покликається також на те, що позивач та відповідач являються сторонами в договорі споживчого кредиту № 122-08 від 08.08.2008 року. За умовами кредитного договору № 122-08 від 08.08.2008 року про надання кредиту для придбання автомобіля в сумі 22 000 доларів США, банк оплатив рахунок магазину за автомобіль в гривнях. У відповідності до умов Договору п. 3.3.4 позичальник [PERSON] мав обов'язок повертати кредит у доларах США щомісячно в сумі 262 доларів США та сплачувати відсотки річних до 08.08.2015 року на умовах договору, які встановлені п.п. 1.1., 1.5.1.3 за відсотковою ставкою 14, 5 %. Згідно п. 1.3 Договору передбачає додаток 1-3 в яких розраховується суми платежів по виконанню умов договору. Вказує, що неодноразово звертався до відповідача з вимогою надати позичальнику розрахунки по оплаті відсотків річних та інші необхідні умови договору в частині оплати відсотків річних з підстав відсутності розрахунків сум, щомісячних платежів, що згідно ст. 613 ЦК України є простроченням кредитора. Відповідно до умов договору № 122-08 від 08.08.2008 року вимог законодавства України та обставин, що викладені вище у позичальника [PERSON] за договором був один обов'язок - відповідно до умов договору п. 3.3.4 щомісячно сплачувати кредит сумах 262 доларів США. Цей обов'язок він виконав повністю, достроково визначений договором строк, повернув банку 22 000 доларів США, крім цього самовільно без розрахунків банку, які він відмовився надавати, позивач оплатив за період з серпня 2008 року по квітень 2013 року відсотки річних в сумі 4 915, 84 доларів США. За весь час дії ухвали про забезпечення позову (зупинено дію договору в частині оплати) в грудні 2011 року позичальник [PERSON] одним платежом - квитанція № 31/16 від 27.12.2011 року оплатив повернення тіла кредиту за весь час припинення платежів з липня 2009 року по грудень 2011 року в сумі 6 812 доларів США. З січня 2012 року по квітень 2013 року платежі здійснювались згідно погодженого графіка платежів між банком і позичальником і порушень з боку позичальника не було. ПАТ «Ощадбанк» вдався до порушень умов договору та вимог законодавства України. Так, починаючи з грудня 2011 року без відома позивача відповідач прийнявши суму 6 812 доларів США видав квитанцію , що цільове призначення платежу - погашення кредиту, самовільно зарахував на погашення кредиту тільки 1 140, 34 доларів США. Таким чином утворився штучний борг по поверненню кредиту тільки з цього платежу в сумі 5 671, 66 доларів США. В такий же спосіб відповідач вчинив і по наступних платежах з січня 2012 року по травень 2012 року і ще штучно створив борг по погашенню кредиту в сумі 1 123, 97 доларів США, вважає, що ПАТ «Ощадбанк» порушив умови договору кредиту, штучно створив борг шляхом не зарахування оплачених коштів позичальником на погашення кредиту за цільовим призначенням. 25.08.2015 року [PERSON] уточнив свої позовні вимоги та зазначив, що в попередній позовній заяві від 26.06.2015 року позовні вимоги сформульовані як вимога стягнення безпідставно отриманих банком грошових коштів в сумі 11 711, 47 доларів США, що не зовсім відповідає обставинам справи. Просив суд задоволити позовні вимоги про відшкодування завданої шкоди неправомірними діями ПАТ «Ощадбанк України» при виконання умов договору № 122-08 від 08.08.2008 року укладеного між [PERSON] та відповідачем стягнути в користь нього розмір завданої шкоди 11 134, 14 доларів США, еквівалент - 260 761, 55 грн., стягнуті банком на оплату відсотків річних, що не передбачено умовами договору. 27.10.2015 року [PERSON] подав заяву про зменшення позовних вимог та просив стягнути в користь [PERSON] розмір завданої шкоди 6 795, 63 доларів США, еквівалент 157 658, 62 грн., стягнуті банком біцьм то на оплату відсотків річних, що не передбачено умовами договору. А.с. 103-104, В суді позивач [PERSON] та його представник [PERSON] уточнені позолвні вимоги від 27 жовтня 2015 року підтримали та просять стягнути з ПАТ «Ощадного банку України» 6 795,63 доларів США спричиненої шкоди позивачу внаслідок переплати заборгованості не дивлячись на те, що згідно рішення Стрийського міськрайонного суду від 27 січня 2014 року по даному кредитному договору, при ціні позову 181 494 грн.задоволено позовні вимоги ПАТ «Державного ощадбанку» про звернення стягнення на заставне майно автомобіль Хундай, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], залишено в силі 29 квітня 2015 року Вищим спеціалізованим судом України, яке на даний час не виконане, бо позивач та його представник вважають, що суддане рішення не повинен ьрати до уваги, ствердили суду, що таке на час слухання даного позову є чинним та ніким не скасоване. Вважають, що по даному кредитному договору уже прийнято ряд рішень, однак їм незаконно суди відмовляють в задоволенні їхніх вимог, а тому настоюють на своїх вимогах про стягненні з банку 6 795,63 долари США спричиненої шкоди на підставі вимог ст. 1166 ЦК України переплати за відсотки. Ствердили суду, що станню оплату було [PERSON] проведено 16 березня 2013 року в сумі 408 доларів США про що до справи долучено відповідний розрахунок. 103-105. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав та пояснив, що по даному предмету спору, тобто по даному кредитному договору прийнято ряд рішень внаслідок яких в задоволенні позовних вимог [PERSON] та його довірителя [PERSON] відмовлено неодноразово та залишено в силі рішення Стрийського міськрайонного суду від від 27 січня 2014 року по даному кредитному договору, при ціні позову 181 494 грн. задоволено їхні позовні вимоги про звернення стягнення на заставне майно автомобіль, реєстраційний номер [NUMBER], залишено в силі 29 квітня 2015 року Вищим спеціалізованим судом України, яке на даний час не виконане, бо позивач та його представник вважають, що суд дане рішення не повинен брати до уваги та виконувати. В даний час дане рішення є чинне та перебуває на виконанні, тобто спір по даному кредитному договору вирішено.Оскільки позивач просить відшкодувати спричинену банком матерівальну шкоду, тому просить в позові [PERSON] відмовити бо такої шкоди йому банк не сприченяв, наявність шкоди та вина банку в тому, що він неспроможний сплачувати борг та виконувати свої зобов'язання у відповідача відсутня, як і причинний зв'язок так і сама шкодатакож в суді не доведені. Поясненнями сторін по спараві, показаннями представника позивача [PERSON] про наявність спричиненої шкоди, а також дослідженими доказами по справі доведено, що позовні вимоги до задоволення не підлягають. Судовим розглядом даної справи встановлено, що [PERSON] вже тричі звертався до суду з подібними позовними вимогами до відповідача, однак щоразу йому у задоволенні позову було відмовлено. Так, з копії кредитного договору № 122-08 від 08.08.2008р. укладеного між AT «Ощадбанк» та [PERSON] вбачається, що згідно договору банк надав позичальнику кредит в сумі 22 100 доларів США, а позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит в сумі 22 000 доларів США, сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 14,5% річних та комісійні винагороди в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором (п. 1.1. кредитного договору). А.с. 3-6. Кредит надавався на 84 місяці з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 08.08.2015 р. (п.1.2. Кредитного договору), з метою забезпечення належного виконання кредитного договору, [PERSON] передав в заставу Банку транспортний засіб HYUNDAI Sonata, д.н.з. [NUMBER] про що 08.08.2008р. укладено договір застави. А.с. 47-54. Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27.01.2014 р. звернуто стягнення на предмет застави в рахунок погашення кредитної заборгованості [PERSON] перед банком, розмір якої станом на 23.12.2013 р. склав 11 399 доларів США 41 цент. А.с. 55-59. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29.04.2015 р. скасовано рішення апеляційного суду Львівської області від 17.06.2014р. та залишено рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27.01.2014р. в силі. А.с. 66-66. Таким чином, в судовому порядку встановлено факт неналежного виконання [PERSON] умов кредитного договору №122-08 від 08.08.2008 р. та заборгованість перед Банком станом на 23.12.2013 р. в розмірі 11399 доларів США 41 цент. 17.09.2009 р. [PERSON] пред'явив до Стрийського міськрайонного суду Львівської області позов до AT «Ощадбанк» про зміну умов та доповнення кредитного договору №122-08 від 08.08.2008р., та 23.11.2010р. - додаток та доповнення до позовної заяви. Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 09.06.2011 р. позов [PERSON] було задоволено частково: визнано недійсними п.п.1.1., 3.1.З., З.З.З., 3.3.4. кредитного договору - № 122-08 від 08.08.2008р. з підстав порушення вимог ЗУ «Про захист прав споживачів» та зобов'язано АТ «Ощадбанк» укласти з [PERSON] інший договір у відповідності до вимог діючого законодавства України. В подальшому, рішенням апеляційного суду Львівської області від 13.10.2011 р. скасовано рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 09.06.2011р. і ухвалено нове рішення яким в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовлено. Дане рішення набрало законної сили. 14.12.2011р. [PERSON] пред'явив до Стрийського міськрайонного суду позов до АТ «Ощадбанк» про зобов'язання внести зміни до кредитного договору №122-08 від 08.08.2008р. шляхом складання графіку погашення процентів річних. Вподальшому, в травні 2012 року [PERSON] пред'явив до Стрийського міськрайонного суду Львівської області зустрічний позов до АТ «Ощадбанк» з вимогами зобов'язати АТ «Ощадбанк» виконувати графік погашення кредиту, в якому зазначив, що 16.01.2012 р. АТ «Ощадбанк» виконав вимоги позичальника [PERSON] та у відповідності до ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» сторони уклали додаток до кредитного договору №122-08 від 08.08.2008р. шляхом складання графіку погашення процентів річних, тобто предмет позову від 14.12.2011р. відпав. Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03.07.2012 р. в задоволенні позову [PERSON] до АТ «Ощадбанк» про зобов'язання до вчинення дій відмовлено, а в подальшому ухвалою апеляційного суду Львівської області від 25.04.2013р. рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03.07.2012 р. скасовано та закрито провадження у справі у зв'язку з відмовою [PERSON] від зустрічного позову. Ухвала апеляційного суду Львівської області від 25.04.2013р. у справі набрала законної сили. А.с. 84-85. 15.10.2013р. [PERSON] пред'явив до Стрийського міськрайонного суду позов та 28.10.2013р. - заяву про зміну предмета позову до АТ «Ощадбанк» про визнання недійсним кредитного договору № 122-08 від 08.08.2008р. в частині обов'язку позичальника [PERSON] сплатити проценти річні та визнання недійсним ч.2 п.1.7 договору за відсутності в договорі графіку платежів, яким встановлюється сукупна вартість кредиту, строковість сплати та суми щомісячних платежів, процентів за користування кредитом та інших послуг в грошовому виразі у валюті платежу. Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 05.12.2013р. у задоволенні позову [PERSON] до АТ «Ощадбанк» про визнання частково недійсним договору споживчого кредиту та визнання частково недійсним договору застави, стягнення збитків - відмовлено. В подальшому, ухвалою апеляційного суду Львівської області від 02.06.2014р. апеляційну скаргу [PERSON] відхилено та залишено рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 05.12.2013р. без змін. Дане рішення набрало законної сили. А.с. 92-94. Зазначеними рішеннями встановлено, що кредитний договір укладено у відповідності до вимог чинного законодавства, а позичальник [PERSON] під час підписання договору був ознайомлений з умовами договору та наслідками. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Позивач покликається на ст. 1166 ЦК України однак у відповідності до даної статті майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Зміст глави 82 ЦК присвячений зобов?язанням, що виникають не з договорів, а із завдання шкоди (завдяки походженню із Римського цивільного права їх умовно називають деліктними). Разом з тим правила про деліктну відповідальність поширюються й на завдання шкоди особою, з якою у потерпілого укладено договір. Мова йде, зокрема, про відшкодування шкоди, завданої внаслідок недоліків товарів, робіт (послуг). Отже, підставою для відмови позовних вимог є рішення Стрийського міськрайонного суду від 27.01.2014 року про звернення стягнення на заставне майно автомобіль на суму позову 11 399, 41 доларів США. а.с. 55-59. Позивачі покликаються на те, що остання оплата по кредитному договору мала місце 16.03.2013 року на суму 408 доларів США, які не враховано при зарахуванні заборгованості як і інші платежі які мали місце до цієї дати суд не приймає до уваги та спростовує на підставі рішення від 27.01.2014 року в якому проведено розрахунок станом на 23.12.2013 року тобто всі вказані суми зараховано. Посилання позивача та його представника про сплату 26 916 доларів США станом на 16.03.13 року, що свідчить на їхню думку про те, що вони борг повністю погасили суд не може прийняти до уваги оскільки за кредитним договором 22 000 доларів США на строк 7 років 14, 5 що становить 3 190 доларів США підлягало би до сплати 22 300 долари США тобто всього 44 300 долари США, а тому переплаченої суми суд не вбачає. [PERSON] та його представник оригінали квитанцій про сплату не долучили, однак суд враховує їхні показання, що співпадають з іншими доказами по справі про сплату в березні 2013 року. Суд також приймає до уваги всі попередні рішення, що свідчить що даний позов безпідставний. Згідно ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів та ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» споживачі звільнення при порушення їхнього права що дововедено в судовому засіданні не було. У ст. 1166 ЦК міститься законодавче визначення деліктної відповідальності за шкоду, завдану майну, та підстави її виникнення. Так, для настання деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення. Отже, покликання позивача на ст. 1166 ЦК України, яка передбачає загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, тобто в суді повинно бути встановлено: а) наявність шкоди;б) протиправна поведінка заподіювача шкоди;в) причинний зв?язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; г) вина. Чого в судовому засіданні доведено не було. Крім того, покликання на зазначену статтю яка передбачає загальні підстави відповідальності не може застосовуватися при наявності письмового кредитного договору. Уточненні позивачем від 27.10.2015 року вимоги про стягнення 6 795, 63 доларів США, немовби переплачених позивачем внаслідок кредитного договору також не може бути задовелено оскільки остання проплата зі слів позивача мала місце у серпні 2013 року. Отже, враховуючи, що при укладенні даного кредитного договору між сторонами по справі від 08.08.2008 року на суму 22 000 доларів США на 84-ри місяці, тобто з остаточнив строком погашення заборгованості до 08.08.2015 року з 14,5 % річних та комісійну винагороду, що передбачено п. 1.1,1.2 доведено, що сторони укладаючи дангий кредитний договір передбачили у випадку невиконання даного договору зовсім щорічну виплату тільки по відсотках 3 190 доларів США, помножити на сім років, що б становило тільки відсотків 22 330 доларів США, крім тіла кредиту 22 000 дол. США та ще й комісівйну винагороду в порядку та на умовах, визначених цим договором. (п.1,1 Договору). А.с.3. У своїх уточнень позовних вимог та згідно показань в суді позивача та його представника доведено, що позивачем повністю погашена сума тіла кредиту 22 000 доларів США та погашено відсотки на суму не менше 4 915,84 доларів США, що свідчить про неналежне виконання умов договору, оскільки рішення Стрийського міськрайонного суду від 27.01.2014 року позовні вимоги ПАТ «Державного ощадного банку» задоволено, звернено стягнення на заставне майно, автомобіль [PERSON] при ціні позову при загальній заборгованості 11 391,41 доларів США, які просив стягнути позивач в своїх первинних вимогах, пізніше вимогу уточнив , а тому суд приходить до переконливого висновку, що позовні вимоги до задоволення не підлягають а.с. 55-66. Враховуючи, що позовні вимоги позивача нічим не підтверджені, окрім власних емоцій представника позивача, який вимагає стягнення спричиненої шкоди, покликається на вимоги ст. 1166 ЦЦК України, що не може бути пов'язано з даним кредитним договором, на який позивач покликається, тому на думку суду повинен сплатити судовий збір 1% від ціни позову .

Outcome: approved