Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

05.07.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], територіальної громади Зміївської міської ради Зміївського району Харківської області з наступними вимогами: визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] батька [PERSON] на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер [NUMBER], розташованих за адресою: [ADDRESS] В обґрунтування позовної заяви [PERSON] зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON], після смерті якого вона прийняла спадщину за законом. Іншим спадкоємцем, який у встановленому чинним законодавством порядку прийняв спадщину після померлого [PERSON] є його дружина (мати позивачки) [PERSON] 17 березня 2014 року між нею та матір'ю [PERSON] було укладено Договір про поділ спадщини, яка залишалась після смерті [PERSON], який було посвідчено державним нотаріусом Зміївської державної нотаріальної контори Чернолясовою Т.В. та зареєстровано під № 1-366. За вказаним договором після померлого [PERSON] у спадщину до [PERSON] перейшли 1/2 частка житлового будинку [ADDRESS] та грошовий вклад з відсотками і всіма компенсаціями, який знаходиться в ТВБВ Ощадбанку № 10020/0463 м. Змієва Зміївського району Харківської області. В свою чергу, за зазначеним договором після померлого [PERSON] до неї у спадщину перейшли 61/100 часток житлового будинку [ADDRESS] На 61/100 часток житлового будинку [ADDRESS], які залишились після смерті [PERSON], 17 березня 2015 року Державним нотаріусом Зміївської державної нотаріальної контори Чернолясовою Т.В. було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, яке було зареєстровано під №1-372. Крім вказаного вище майна після смерті [PERSON] залишилось й інше спадкове майно, яке складається з ? частки земельної ділянки площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер [NUMBER], розташованої за адресою: [ADDRESS] Вказана частка земельної ділянки за Договором дарування земельної ділянки, посвідченим 14 серпня 2009 року Державним нотаріусом Зміївської державної нотаріальної контори Чернолясовою Т. В. та зареєстрованим під № 1-1575, була подарована [PERSON] У відповідності із статтями 182 та 210 Цивільного кодексу України (в редакції, яка діяла на дату укладання вказаного вище договору дарування земельної ділянки) [PERSON] повинен був зареєструвати своє право на ? частку земельної ділянки площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер [NUMBER], розташованої за адресою: [ADDRESS] Проте, її батько свого права власності на зазначену частку земельної ділянки за життя зареєструвати не встиг. Для належного оформлення свого права власності на вказану вище частку земельної ділянки в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] вона звернулась до Зміївської державної нотаріальної контори. Проте, права власності на зазначену вище частку земельної ділянки в порядку спадкування за законом після померлого [PERSON] вона не оформила у зв'язку із тим, що останній за своє життя не встиг належним чином зареєструвати своє право на таку частку земельної ділянки. Тому вона звернулася до суду з цим позовом. Належним чином повідомлені сторони в судове засідання не з'явилися. Позивачка [PERSON] подала заяву про судовий розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідачка [PERSON] подала заяву про судовий розгляд справи за її відсутності, позов [PERSON] визнала в повному обсязі та просила його задовольнити. Представник відповідача - голова Зміївської міської ради Харківської області Кучков П.В. подав заяву про розгляд справи за відсутністю представника територіальної громади, позов [PERSON] визнав в повному обсязі та просив його задовольнити. Представники третіх осіб - відділу Держгеокадастру у Зміївському районі Харківської області та Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області про причини неявки суду не повідомили. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши надані письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: У відповідністю з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідністю з ч. 2 ст. 11 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Спірною є 1/2 частка земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер [NUMBER], що знаходиться в [ADDRESS] цільове призначення (використання) земельної ділянки будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, на підставі договору дарування земельної ділянки належить [PERSON] Оцінка майна складає - 45398 грн. 50 коп. (а. с. 11-13). [PERSON] помер [INFO] у віці 68 років в м. Зміїв Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 25.12.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Зміївського районного управління юстиції у Харківській області. (а. с. 6). Позивачка [PERSON], [INFO], є дочкою [PERSON], що підтверджується даними свідоцтв про народження та про одруження. (а. с. 7, 8). Відповідачка [PERSON], [INFO], є дружиною [PERSON], що підтверджується даними паспорта громадянина України (а. с. 31-32) та не оспорюється сторонами. З листа Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області Чернолясової Т.В. від 10.08.2017 року вбачається, що після померлого [INFO] [PERSON] до нотаріальної контори надійшла заява 12.06.2014 року про відмову від спадщини на користь дружини та доньки померлого [PERSON], [PERSON], в рівних частках, від доньки померлого [PERSON], що мешкає в [ADDRESS]. За даними зі Спадкового реєстру, заповіту від імені [PERSON] не посвідчувалось. (а. с. 28). Згідно до договору про поділ спадщини, укладеного 17.03.2014 року між [PERSON] та [PERSON], посвідченого державним нотаріусом Зміївської державної нотаріальної контори Чернолясовою Т.В., зареєстрованого під №1-366, після померлого [PERSON] у спадщину до [PERSON] перейшли ? частка житлового будинку [ADDRESS] та грошовий вклад з відсотками і всіма компенсаціями, який знаходиться в ТВБВ Ощадбанку № 10020/0463 м. Змієва Зміївського району Харківської області; [PERSON] у спадщину перейшли 61/100 часток житлового будинку [ADDRESS] Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] є власником 61/100 часток житлового будинку [ADDRESS] які залишились після смерті [PERSON] (а. с. 10). Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» №475/97-ВР від 17 липня 1997 року ратифіковано Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року (далі - Конвенція), Перший протокол та протоколи № 2, 4, 7, 11 до Конвенції. Згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 182 ЦК України (в редакції від 06.08.2009 року) право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість або правочинів щодо нерухомості, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Відповідно до ст. 210 ЦК України (в редакції від 06.08.2009 року) правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Перелік органів, які здійснюють державну реєстрацію, порядок реєстрації, а також порядок ведення відповідних реєстрів встановлюються законом. Отже [PERSON] повинен був зареєструвати своє право на ? частку земельної ділянки площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер [NUMBER], розташованої за адресою: [ADDRESS] Проте, але свого права власності на зазначену частку земельної ділянки за життя зареєструвати не встиг. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст. 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 377 ЦК України передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об'єкти (крім багатоквартирних будинків). Позивачкою [PERSON] надано докази, якими підтверджуються наступні обставини: [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за законом першої черги після померлого [INFO] батька [PERSON]; спадщину після померлого прийняли: дочка [PERSON] та дружина [PERSON] - відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України; інші спадкоємці, які прийняли спадщину - відсутні; спірне спадкове майно складається із 1/2 частки земельної ділянки площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер [NUMBER], розташованої за адресою: [ADDRESS], яка на підставі договору дарування земельної ділянки від 14.08.2009 року належить [PERSON]; набувши право власності на 61/100 часток житлового будинку [ADDRESS] у порядку спадкування за законом, [PERSON] набула право власності у порядку спадкування за законом і на частку земельної ділянки, однак отримати свідоцтво про право на спадщину позивачка не має можливості через те, що [PERSON] не зареєстрував в установленому порядку право власності на земельну ділянку та не отримав на неї правовстановлюючого документа. Зазначені обставини, які встановлені під час судового розгляду, свідчать про наявність підстав, для ухвалення рішення про задоволення позову За таких обставин, визнання позову відповідачами не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, а позовна заява [PERSON] про визнання за нею у порядку спадкування за законом права власності на 1/2 частку земельної ділянки є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Враховуючи характер спірних правовідносин, відсутні підстави для відшкодування понесених позивачкою витрат по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved