Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

06.12.2019 позивач звернувся до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що від спільного проживання з відповідачкою мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Однак відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, не спілкується з доньками, не цікавиться їх життям та станом здоров`я, не надає матеріальної допомоги на їх утримання, загалом байдуже ставиться до їх існування. Посилаючись на викладене позивач просив позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 13.12.2019 ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з викликом сторін. 14.01.2020 ухвалою суду закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, зазначених у позові. Також зазначив, що сімейне життя з відповідачкою не склалося. Більше трьох років тому, вона забрала дітей та поїхала в невідомому напрямку. Потім, у вересні 2016 року вона передала позивачу старшу доньку на зупинці у м.Суми. А потім, у листопаді 2016 року незнайома жінка передала позивачу меншу дочку. З тих пір діти проживають у позивача, перебувають на повному його утриманні. Відповідач жодного разу до дітей не приїздила, не телефонувала, участі у вихованні не брала, аліментів не сплачувала. Місце її перебування, номер телефону, позивачу не відомі. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, зазначених у позові. Відповідачка, будучи належним чином сповіщеною про час та місце судового розгляду, в судове засідання не прибула, правом на подачу відзиву не скористалася. Представник органу опіки та піклування Грунської сільської ради Охтирського району в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Приймаючи до уваги згоду позивача, суд проводить заочний розгляд справи на підставі доказів, наявних у справі, відповідно до положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України. Суд заслухавши позивача, його представника, свідків, дослідивши докази у справі, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. Відповідно до ст.ст. 51, 52, 55 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою, діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Частинами 2, 8, 9, 10 ст. 7 СК України визначено, що сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Статтею 150 СК України встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, до яких, серед інших, належить і обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. В преамбулі до Конвенції про права дитини, зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно ст. 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована 27.02.1991 року), держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованою Україною 27.02.1991, що набрала чинності для України 27.09.1991, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Частинами 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Положеннями ст. 141 СК України визначено, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до положень ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності; батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, але всупереч зазначеним вимогам закону відповідач свої зобов`язання щодо виховання та розвитку дитини не здійснює. Статтею 164 СК України визначені підстави позбавлення батьківських прав. Так, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. У ч. 2 п. 16 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 24.11.2012, заочним рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06.12.2016 шлюб розірвано (а.с.12). Згідно з свідоцтвами про народження серії [NUMBER] , від 13.07.2013 та серії [NUMBER] від 02.02.2016 батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5,6). Згідно з заочним рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 27.03.2017 місце проживання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] визначено за місцем проживання їх батька [PERSON] . Крім того, з 20.01.2017 з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання доньок по 1000 грн на кожну дитину щомісяця до досягнення ними повноліття (а.с.13-16). Як вбачається з довідки, наданої Охтирським міськрайонним відділом ДВС ГТУЮ у Сумській області № 29583 від 29.10.2019 [PERSON] у період з 07.06.2017 по 29.10.2019 аліментів на утримання дітей від [PERSON] не отримував, у період з 20.01.2017 по 07.06.2017 виконавчий документ на виконанні не знаходився (а.с.17, 18). На даний час неповнолітні [PERSON] , 2013 року народження та [PERSON] , 2016 року народження проживають разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.19). За місцем проживання позивач характеризується позитивно (а.с.7). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , [INFO] навчається у 1 класі В`язівської філії Грунської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Грунської сільської ради Охтирського району Сумської області, [PERSON] , [INFO] здобуває дошкільну освіту у В`язівській філії Грунської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Грунської сільської ради Охтирського району Сумської області. За час навчання їх мати жодного разу не з`являлася, навчанням та здоров`ям дітей не цікавилася, натомість батько дівчаток приділяє належну увагу їх навчанню та вихованню (а.с. 8,10,11). Свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що вона є матір`ю відповідачки [PERSON] . Сторони жили певний час разом, а потім щось між ними сталося. Дочка років 3 тому приїхала за місцем проживання свідка, сказала, що з позивачем жити не буде, побула хвилин 30 і з того часу свідок її не бачила. Періодично дочка їй телефонує з чужих номерів, останній раз влітку 2019 року та зазначає, що вона жива, здорова, в неї все нормально. Дочка зазначала, що позивачу вона не дзвонить. Дітьми не цікавилася, та і свідку про них не відомо, оскільки в неї своїх проблем вистачає. Малолітня [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що її [PERSON] втекла від них і вона не бачила її вже дуже давно. Вона не приїздить, не телефонує, подарунків не дарує. Свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що вона є вчителем початкових класів у [PERSON] Знає цю сім`ю близько трьох років, оскільки до цього працювала у дитячому садку. Дитиною займається виключно тато: приходить на свята, телефонує. Дитина чисто одягнена, охайна, з зачіскою, до школи підготовлена добре. Матір дитини за весь цей час свідок ні разу не бачила. Вдома умови задовільні, для дитини є все необхідне: ліжко, одяг, стіл для виконання домашніх завдань, в хаті тепло, їсти приготовано. Свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що вона є вихователем у дитячому садочку, куди ходить [PERSON] вже 2 роки. Мати не бере участі у вихованні дитини, свідок її ні разу не бачила. Дитина про матір взагалі нічого не розказує. Вихованням займається батько та бабуся і дідусь по батьковій лінії. Умови проживання у дітей задовільні. Дівчинка завжди охайно одягнена, з зачіскою. У всіх заходах бере активну участь. Свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що проживає поряд з позивачем. 3-4 роки тому дружина [PERSON] поїхала від нього та забрала дітей. Через деякий час вона віддала відповідачу старшу дочку, а пізніше - молодшу грудну дочку передала відповідачеві через незнайому жінку. З того часу в селі не з`являлася. Умови проживання у позивача нормальні. Для дітей є усе необхідне. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомив, що він є водієм в сільські раді. Кожен день возить дітей позивача до школи та дитячого садка. Діти завжди доглянуті, приходять вчасно. До автобуса їх підводить батько. Матір дітей не бачив ні разу з 2016 року. Відповідно до частин 4 та 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Так, з заяви органу опіки і піклування виконавчого комітету Грунської сільської ради вбачається, що орган опіки і піклування позовні вимоги визнає і не заперечує проти задоволення позову. [PERSON] з серпня [INFO] не проживає в с.Рубани Охтирського району і участі у вихованні своїх дітей не приймає. Діти проживають з батьком [PERSON] . [PERSON] має власне житло, умови проживання задовільні. Зауважень в питаннях виховання його дітей сільська рада не має. Скарг від односельчан не надходило. Таким чином встановлено, що відповідачка протягом тривалого часу не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не забезпечує необхідного матеріального утримання, ухиляється від сплати аліментів на їх утримання, взагалі не спілкується з дітьми, не зустрічається з ними, не цікавиться їх життям, доказів, які б свідчили про відсутність у неї можливості виконувати свої батьківські обов`язки стосовно своїх доньок суду не надано. Така поведінка [PERSON] відносно неповнолітніх дітей свідчить про свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками, що підтверджується зібраними у справі доказами. Таким чином наявні підстави для позбавлення батьківських прав відповідача. З огляду на задоволення позову, судові витрати підлягають відшкодуванню відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved