Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

05 травня 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. В позові зазначив, що відповідач на підставі відкритого на його ім'я особового рахунку [NUMBER] та договору на постачання електроенергії від 28.07.2010 року є споживачем електроенергії за адресою: [ADDRESS] Миколаївської області. Станом на 30.04.2015 року відповідач має заборгованість за спожиту електроенергію у сумі 954,74 грн. Оскільки [PERSON] у добровільному порядку заборгованість сплатити відмовляється, позивач просить стягнути суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, на винесення заочного рішення згоден. Відповідач до суду не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно через оголошення в газеті, про причини неявки суду не повідомив, тому суд вважає за можливе на підставі ст.224 ЦПК України ухвалити заочне рішення по справі. Дослідивши докази, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] споживав електроенергію за адресою: [ADDRESS] Миколаївської області, на підставі договору про користування електричною енергією [NUMBER] від 29.07.2010 року та особового рахунку споживача електроенергії [NUMBER], яку постачає за вказаною адресою ПАТ «Миколаївобленерго» в особі філії Снігурівського району. Таким чином, судом встановлено, що в сторін виникли договірні правовідносини. У відповідності до ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Пунктом 42 Правил користування електричною енергією затверджених постановою КМУ від 26.07.1999 року №1357 передбачено, що споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та Правил. Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Як вбачається з наданого позивачем витягу з особового рахунку станом на 30 квітня 2015 року заборгованість відповідача за спожиту електроенергію становить 954,74 грн. (а.с.3). Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за спожиту електроенергію в заявленому розмірі, а тому задовольняє позов в повному обсязі. Згідно ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 243,60 грн., сплачений за платіжним дорученням №193 від 29.04.2015 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved