Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

05.05.2016 року КП «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у сумі 5139,93 грн., 3% річних за порушення грошового зобов'язання - 211,23 грн., 2559,69 грн. - інфляційних витрат, а також судових витрат по сплаті судового збору у сумі 1378,00 грн. Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що відповідно до умов договору (замовлення-зобовьязання) № СФ 826981444 від 04.12.2011 року, позивачем було надано послуги із проведення термінової поточної інвентаризації та видачі інформаційної довідки на загальну суму 6067,21 грн. Оскільки відповідачка взяті на себе за вказаним договором зобов'язання у повному обсязі не виконує, а також враховуючи сплачену 06.04.2015 року нею суму авансу в розмірі 927,28 грн., представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості у сумі 5139,93 грн., 3% річних за порушення грошового зобов'язання - 211,23 грн., 2559,69 грн. - інфляційних витрат, а також судових витрат по сплаті судового збору у сумі 1378,00 грн. Представники позивача у судовому засіданні позов підтримали, просили суд задовольнити його у повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечили. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, свого представника до суду не направила, про час і місце судового розгляду повідомлялась належним чином у встановленому законом порядку за останнім відомим місцем проживання, причини неявки суду повідомлено не було, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Враховуючи, що позивач не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, при цьому, належним чином повідомлений відповідач у судове засідання не з'явився, а тому відповідно до ч.1 ст. 224 та ст. 225 ЦПК України, суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення сторони позивача, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, а саме договору (замовлення-зобов'язання) № СФ 826981444 від 04.12.2011 року відповідачці було надано послуги щодо інвентаризації об'єкта нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], а також видачі інформаційної довідки по ньому. Відповідно до рахунку № КР-0102546 Т від 08.12.2014 року вартість послуг інвентаризації об'єкта нерухомого майна та видачу інформаційної довідки по ньому складає 6067,21 грн., при цьому, з врахуванням сплаченого 06.04.2015 року відповідачкою авансу в сумі 927,28 грн., підлягає до сплати сума 5139,93 грн., яку відповідачкою станом на 21.04.2016 року сплачено не було. 03.02.2016 року позивачем на адресу відповідачки була направлена письмова претензія про повернення боргу в розмірі 5139,93 грн., у якій повідомлено про порушення нею зобов'язань, при цьому, зазначено про звернення протягом 30 днів з моменту отримання вказаної вимоги до суду та стягнення окрім суми заборгованості, індексу інфляції та 3% річних. Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.ст. 525, 526, 546 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст.ст. 550, 624 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Проценти на неустойку не нараховуються. Якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, оскільки судом було встановлено, що між КП «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» та відповідачем [PERSON] було укладено договір (замовлення-зобов'язання) № СФ 826981444 від 04.12.2011 року, умови якого позивачем були виконані, шляхом надання відповідачці послуг інвентаризації об'єкта нерухомого майна та видачу інформаційної довідки по ньому, остання взяті на себе за договором зобов'язання в повному обсязі не виконує, будь-яких доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості у сумі 5139,93 грн. підлягають задоволенню. Також, суд вважає обґрунтованими вимоги представника позивача щодо стягнення з відповідачки у відповідності до вимог ч.2 ст. 625 ЦК України 3 % річних у розмірі 211,23 грн. та індексу інфляції у розмірі 2559,69 грн., за період часу з 08.12.2014 року по 21.04.2016 року, оскільки правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням. Крім того, відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378,00 грн. Отже, всього підлягає стягненню з [PERSON] на користь Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» 9288,85 грн. (5139,93 грн. + 211,23 грн. + 2559,69 грн. + 1378 грн.). На підставі викладеного,

Outcome: approved