Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

06.10.2021 року позивач звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовними вимогами про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання. Свої вимоги позивач мотивує тим, що у позивача та відповідача є спільна дитина [PERSON] , [INFO] , [INFO] дитина досягла 18-ти річного віку. Згідно Довідки №200164 від 30.09.2020 року [PERSON] є студентом Запорізького національного університету, навчається на юридичному факультету, освітній рівень магістр. Позивач в судове засідання не з`явився. Представник позивача через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, до суду надав відзив на позовну заяву в якому позов визнав частково зазначивши, що знаходиться в дуже скрутному матеріальному становищі, може сплачувати аліменти у розмірі не більше 1/8 частки від його доходів, має на утриманні неповнолітню дитину дочку [PERSON] , [INFO] , відповідач потребує постійного лікування, а також несе витрати по винайму житла у місті Запоріжжя. Також, відповідач через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі. Вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, суд доходить наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданого 09.04.1999 року Менчикурівською сільською радою Веселівського району, відповідач [PERSON] є батьком повнолітньої дитини (позивача) [PERSON] , [INFO] . На підставі копії Довідки №200164 від 30.09.2020 року виданої Запорізьким національним університетом [PERSON] є студентом 1-го курсу спеціальність право/правознавство/магістр денної форми навчання юридичного факультету Запорізького національного університету. Відповідно до свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданого 01.06.2010 року Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку №789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частиною другою статті 150\~СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За умовами частин першої та другої статті 155\~СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до частини третьої статті 181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статей 181, 182\~СК України за відсутності домовленості між батьками про спосіб виконання ними обов`язку утримувати дитину розмір аліментів визначається судом з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення. За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. Статтею 199\~СК України встановлено, що, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За змістом статей 191, 200\~СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Суд критично ставиться до твердження відповідача про скрутне матеріальне становище та потребі у лікування так як такі доводи жодним чином не підтверджено. Аналізуючи зібрані у справі докази і вимоги чинного законодавства, враховуючи обставини справи, суд доходить висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Згідно зі ст.430\~ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Так як задоволена основна вимога позивача, яка була звільнена від сплати судового збору при подачі заяви, з відповідача повинен бути стягнений в дохід держави судовий збір.

Outcome: approved