Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

06.08.2014 р. позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом , посилаючись на те , що до 28.12. 2006 р. він перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачем . В період шлюбу до моменту фактичного припинення шлюбних відносин та припинення ведення спільного господарства у 26.06.1991 році за кошти його батьків ним було придбано квартиру за адресою : [ADDRESS] . Кошти вносились ним особисто , значні суми коштів знімалися із ощадних книжок його батьків . Після розірвання шлюбу відповідач та їх спільна дитина мешкали в спірній квартирі . Протягом всього часу проживання відповідача в спірній квартирі плату за комунальні послуги вносив позивач, чи його мати за кошти , які він їй надавав . Відповідачка не приймала участі в утриманні спільного майна , а тому зазначені обставини вважає такими , що мають істотне значення та дають підстави для збільшення частки позивача як співвласника . Одночасно позивач у позовній заяві вказує про те , що з квітня 2014 р. він змушений проживати у [ADDRESS] , оскільки позивачка перешкоджає йому користуватися спірною квартирою . Відповідно до заявлених у позовній заяві вимог позивач просить визнати за ним право власності на ? частини квартири [ADDRESS] , за відповідачем визнати право власності на ? частину зазначеної квартири . В судовому засіданні позивач та його представники позовні вимоги підтримали з обставин , що викладені у позовній заяві . Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали , пояснили , що спірна квартира була придбана сторонами в період шлюбу за її кошти , кошти позичені нею у рідних , друзів , знайомих та кошти , які вони отримали з позивачем за рахунок спільної праці. Перешкод в користуванні квартирою вона позивачу не чинила , останній залишив її з малолітньою дитиною у 1995 р. без допомоги , поїхавши до іншої країни на заробітки. Через те , що позивач не надавав їй матеріальної допомоги на утримання дитини , мати позивача взяла на себе «тягар» по сплаті комунальних платежів за спірну квартиру . Квартира утримується нею та перебуває в належному стані . Вислухавши пояснення сторін , їх представників , покази свідків , дослідивши матеріали справи , суд вважає , що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню частково виходячи з наступного . Судом встановлено , що в період з 06.02.1988 р. до 07.11.2006 р. сторони перебували в зареєстрованому шлюбі . 26.06.1991 р. між гр. [PERSON] та позивачем [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] ( а.с. 5 ) . Відповідно до реєстраційного напису БТІ від 06.09.2007 р. та витягу з Державного реєстру правочинів вищезазначена квартира зареєстрована на праві власності за позивачем [PERSON] ( а.с. 5 -6 ) . Згідно довідки ф. 3 ЖБК « Арсеналець » від 02.04.2014 р. в спірній квартирі зареєстровані чотири особи : позивач та відповідач , а також [PERSON] ( син позивача та відповідача) та малолітня дитина [PERSON] , [INFO] ( а.с. 36 ) . На час розгляду справи позивач [PERSON] разом із сім»єю у складі 4-х осіб проживає за адресою : [ADDRESS] ( а.с. 37 ) . Як зазначено вище , спірна квартира була придбана 26.06.1991 р. . Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила , що являється матір»ю позивача . Вона тримала господарство , збирала гроші щоб допомогти сину придбати квартиру . Син придбав двокімнату квартиру за її кошти , кошти вона знімала з ощадкнижки та передавала сину . На час придбання квартири син був одружений . На той час стосунки з дружиною у нього були добрі , квартиру купували для сім»ї . Комунальні послуги по квартирі з 1997 р. сплачувала вона сама за рахунок коштів , які їй надсилав син , оскільки по квартирі утворився борг . Ремонт в квартирі відповідач не проводила . Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила , що вона багато років спілкується з позивачем [PERSON] та його матір»ю . Зі слів матері позивача [PERSON] їй відомо , що остання з сином купували квартиру для останнього Присутньою при купівлі квартири вона, свідок , не була , за яку вартість була придбана квартира не пам»ятає . Чула , що [PERSON] брала гроші у борг , але навіщо їй невідомо . В квартирі [PERSON] була один раз . Зі слів [PERSON] , дружина [PERSON] за квартиру не сплачувала , все платила [PERSON] . Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив . що він є сином позивача та відповідача , зареєстрований та проживає в спірній квартирі разом з матір»ю [PERSON] , своєю дружиною та малолітнім сином . Обставини придбання квартири йому невідомі , оскільки на той час він був малою дитиною . Квартплату раніше здійснював батько до початку судового процесу , потім декілька квитанцій оплатила мати . Квартира перебуває в нормальному стані . Ремонт робився давно , переклеювали шпалери . Допитана в судовому засіданні якості свідка [PERSON] пояснила , що вона є давньою знайомою [PERSON] , яку характеризує позитивно . Про обставини придбання квартири , в якій проживає [PERSON] та утримання квартири їй нічого не відомо . Знає , що в квартирі робився ремонт . Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила , що відповідач [PERSON] це її рідна сестра. , яка проживає в [ADDRESS] . Чоловік сестри , позивач , близько 20 років в спірній квартирі не проживає . Зазначену квартиру купувала сестра в період шлюбу з позивачем за спільні кошти . Позивач та відповідач спільною працею заробляли гроші, виготовляли самостійно застібки , які реалізовували , вона їм допомагала . На даний час відносини між сестрою та її чоловіком є дуже агресивними. Останній багато років не допомагав сестрі утримувати їх спільну дитини . Сина виховувала сестра , вона їй допомагала . Спірні правовідносини , які виникли між сторонами регулюються нормами Кодексу про шлюб та сім»ю України , які діяли на час придбання зазначеного майна та нормами Сімейного кодексу України , які діють на час вирішення питання про його поділ . Відповідно до положень ст. 22 КпШС Українимайно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. З встановлених по справі обставин та проаналізованих доказів у їх сукупності , суд приходить до висновку , що спірна квартира була придбана сторонами в період шлюбу за їх спільні кошти та є їх спільною сумісною власністю. Частиною 2 ст. 72 СК України визначено, що до вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. При цьому, вказаною нормою визначено, що позовна давність обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності. Відповідно до правової позиції , яка міститься в роз'ясненнях, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» початок позовної давності для вимоги про поділ спільного майна подружжя, шлюб якого розірвано, обчислюється не з дати прийняття постанови державного органу РАЦС чи з дати набрання рішенням суду законної сили, а від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності. При цьому, звернення одного з подружжя з позовом про поділ спільного сумісного майна є правом та може бути реалізоване не залежно від факту порушення його права, як співвласника, з настанням якого пов'язується початок спливу позовної давності. Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. За загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засад рівності часток подружжя за обставин , що мають істотне значення , зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім»ї , приховав , знищив чи пошкодив спільне майно , витрачав його на шкоду інтересам сім»ї . Посилання позивача про те , що протягом усього часу проживання відповідача в спірній квартирі плату за комунальні послуги вносив позивач, чи його мати за кошти , які він їй надавав , як встановлено в ході розгляду справи було обумовлено тим , що відповідач не надавав позивачу матеріальної допомоги на утримання дитини , а позивач в свою чергу не мала можливості нести витрати по оплаті комунальних послуг самостійно . Зазначена обставина не може бути визнана судом за вищевикладених обставин істотною обставиною , яка дає підстави для збільшення частки позивача при вирішенні питання щодо поділу майна , яке є спільною сумісною власністю подружжя . З представленого позивачем Звіту про оцінку майна вбачається , що ринкова вартість квартири [ADDRESS] на час розгляду справи складає 649 249 грн . , технічний стан об»єкта оцінки характеризується як « задовільний » , що спростовує на думку суду посилання позивача про те , що відповідач не приймала участі в утриманні житла . Аналізуючи встановлені по справі обставини та надані сторонами докази у їх сукупності , суд приходить до висновку про те , що спірна квартира підлягає поділу у порядку, визначеному ст. 70 СК України, виходячи із рівності частки майна дружини та чоловіка . Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 653 грн. 60 коп . На підставі викладеного ,

Outcome: partial