Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

05 березня 2021 року до Балаклійського районного суду Харківської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТ БАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 12.04.2011, яка станом на 19.01.2021 становить 15879,40 гривень. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що на підставі укладеного 12.04.2011 договору (заяви) б/н відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, в порядку та на умовах, встановлених заявою, умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами банку (договір), із встановленими ним же порядком та строками погашенням кредиту. Проте, відповідач порушила умови договору, тому позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за договором. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору виникла заборгованість, яка станом на 19.01.2021 року становить 15879,40 гривень. 20.04.2021 відповідач надала відзив на позов, в якому просила відмовити у задоволенні позову. Посилаючись на те, що позивачем в анкеті-заяві було завищено кредитний ліміт з 1000 грн. до 3000 грн. Стверджує, що в квітні 2011 року підписувала анкету-заяву, в якій був вказаний кредитний ліміт на суму 1000 грн., ця сума була їй надана у користування, та вона її виплатила позивачу. Тому вважає, що надана позивачем анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку» від 12.04.2011 року не відповідає дійсності. Позивач у довідці про видані картки вказує, що відповідачу було видано чотири картки, але відповідач зазначає, що отримала тільки одну картку терміном дії до 02/15 ( [NUMBER] ), що узгоджується з довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, інших карток відповідач не отримувала та не збільшувала кредитний ліміт. Позивач також не надав жодного доказу отримання відповідачем карток зазначених в довідці про видані картки, яка надана до позову. Відповідач вважає, що надана позивачем довідка про видані картки має ряд недоліків. Зазначена довідка не фіксує передачу кредитних карток відповідачу; не містить дати видачі карток відповідачу та реквізитів заяви-анкети на підставі якої ці картки могли бути видані. Довідка не містить інформації про особу, якій вона надається, ПІБ та посади осіб, що видавали кредитні картки відповідачу та підписана неуповноваженою особою; довідка про видані картки суперечить довідці про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки. Відповідач також не погоджується з достовірністю довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оскільки зазначена довідка не фіксує погодження відповідачем зміни кредитних умов. Позивач не мав права змінювати умови договору в односторонньому порядку на власний розсуд або на підставах, не зазначених в договорі; довідка містить інформацію про зміни умов за період з 20.01.2017 по 07.09.2020 по кредитній картці, строк дії якої закінчився у лютому 2015 року; довідка не містить доказів перерахування відповідачу сум кредитних коштів при кожній зміні кредитних умов. Як зазначено у відзиві на позовну заяву, відповідач вважає неправомірним нарахування відсотків та збільшення тіла кредиту, а також збільшення строку позовної давності, отже сторони не обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляд неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Також просила застосувати позовну давність. 24 травня 2021 року від позивача засобом поштового зв`язку надійшла до суду відповідь на відзив, в якій не погодився з доводами, наданими відповідачем у відзиві на позовну заяву. Стверджував, що відповідачем було особисто підписано заяву на отримання кредиту, що підтверджує згоду позичальника з умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку. Окрім того відповідач протягом тривалого часу належним чином виконувала зобов`язання за кредитним договором, що свідчить про згоду з вказаними умовами. Отримання відповідачем банківських карток підтверджується випискою з карткового рахунку, де прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт, та відповідач користувалась грошима, а отже отримала кредитну картку «Універсальна». Позивач також зазначив, що відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались. Наполягав на задоволенні заявлених позовних вимог. Заперечував проти застосування позовної давності оскільки строк останньої перевипущеної картки до останнього дня 07.2023. Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача 03.02.2021, тобто до спливу строку позовної давності. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 12.04.2011 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (на той час ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», згідно з рішенням від 21.05.2018 року № 519 було змінено тип найменування банку на АТ КБ «ПриватБанк») і [PERSON] шляхом приєднання (ч. 1 ст. 634 ЦК України) укладений договір б/н, предметом якого стало надання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, в порядку та на умовах, визначених Договором - заявою, Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами банку. У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із «Пам'яткою клієнта», «Умовами та правилами надання банківських послуг», а також «Тарифами банку» складають між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. До кредитного договору банк додав довідку про умови кредитування з користування кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», та витяг з Умов та Правил надання банківських послуг. За умовами укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем кредитного договору від 12.04.2011 року Банком надано кредит у розмірі 4000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Сторони досягли домовленості, про те, що банк має право в будь-який момент збільшити, зменшити або анулювати кредитний ліміт. Банк виконав свої зобов`язання, надавши позичальнику кредитні кошти у вищезазначеному розмірі. На підставі кредитного договору відповідачу було відкрито картковий рахунок та видана кредитна картка № [NUMBER] з кредитним лімітом 4000,00 грн., розмір якого в подальшому неодноразово змінювався. З наданої Банком виписки по рахунку за період з 12.04.2011 по 01.11.2020 вбачається, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт 300 грн. на кредитну картку № [NUMBER] , який 12.04.2011 було збільшено до 4000 грн., 16.04.2011р. Відповідач здійснювала зняття коштів з неї в банкоматах в розмірі 3640,00 грн., 03.05.2011 - 104,00 грн., 19.05.2011 в розмірі 208,00 грн. та в подальшому, що свідчить про отримання відповідачем кредитної картки «Універсальна», яка діяла на той час, та користування нею. Внаслідок порушення договірних зобов`язань у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 19.01.2021 становить 15879,40 грн, що складається із: заборгованості за тілом кредиту - 13186,01 грн; заборгованості за нарахованими відсотками - 0,00 грн; заборгованості за простроченими відсотками - 2693,39 грн; нарахованої пені 0,00 грн; нарахованої комісії - 0,00 грн. Судом встановлено, що заява про розірвання кредитного договору від відповідача до банку не надходила, відповідач користувався кредитними коштами, здійснював погашення заборгованості, останній раз це відбулося 01.11.2020, що підтверджується розрахунком заборгованості та випискою по картковому рахунку. Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами(з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно зі ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк , встановлений договором або законом відповідно до вимог ч. 1 ст.611,ч.1 ст.612 ЦК України. Відносно пред`явлених до стягнення заборгованості за тілом кредиту та процентами за користування кредитом за період з 12.04.2011 по 19.01.2021 суд зазначає наступне. Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). З матеріалів справи вбачається, що відповідач просить застосувати до позовних вимог наслідки пропуску строку позовної давності, про що зазначив у відзиві на позовну заяву. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Статтею 258 ЦК України передбачена спеціальна позовна давність для окремих видів вимог. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). У разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Верховний Суд України у постанові від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс14 дійшов висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, з огляду на який картка діє в межах визначеного нею строку. У такому разі, перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу. Матеріали справи свідчать про те, що підписана [PERSON] заява-анкета не визначає строку кредитування. У такому разі цей строк обраховується строком дії кредитної картки. Тобто, юридично значимою обставиною для застосування до позовних вимог позовної давності є визначення строку дії кредитної картки, якою, як встановлено судом, користувався відповідач, оскільки перебіг позовної давності починається зі спливом останнього дня дії картки. Строк дії останньої кредитної картки, яка видавалася [PERSON] , встановлений до липня 2023 року, а позов подано до суду 05 березня 2021 року, тобто в межах строку позовної давності. З урахуванням викладеного, строк позовної давності до вимоги Банку про стягнення з [PERSON] суми заборгованості за кредитним договором не застосовується. Таким чином, суд приходить висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача: заборгованості за кредитом в сумі 13186,01 грн., що виникла станом на 19.01.2021; заборгованості за простроченими відсотками за період з 12.04.2011 по 19.01.2021 в сумі 2693,39 грн. Загальна сума заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 15879,40 гривень. Як убачається з матеріалів справи, позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено 2270,00 грн. судового збору. У зв`язку із задоволенням позову суд відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України присуджує з відповідача на користь позивача вказані судові витрати.

Outcome: approved