Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

07.02.2018 позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання сина. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на підставі рішення Славутського міськрайонного суду від 27.06.2017 року відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1\\4 частки від заробітку доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісячно і до досягнення ним повноліття. На теперішній час такий розмір є нижчим встановленого законодавством мінімуму на утримання дитини відповідного віку. Просить змінити раніше встановлений судом розмір аліментів та стягувати з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1\\4 частки від заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму щомісячно і до досягнення ним повноліття. Позивач в судовому засіданні позов підтримала з підстав викладених у позовній заяві. Просить позов задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши думку позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 27.06.2017 року з [PERSON] стягнено аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], 28.10.2003р.н. в розмірі 1\\4 частки від заробітку доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісячно і до досягнення ним повноліття (а.с.6,7). Частина перша статті 192\~СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Суд зазначає, що відповідно до ст.ст.183,\~184\~Сімейного кодексу\~ України аліменти можуть стягуватись в у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини або в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.\~182\~СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Беручи до уваги те, що попередньо встановлений судом розмір аліментів є меншим законодавчо встановленого рівня на час виникнення спірних відносин, суд приходить що висновку що він підлягає зміні. Таким чином, враховуючи вимоги ч.1 ст.182 та ст.183 Сімейного кодексу України, суд вважає, що розмір стягуваних аліментів з відповідача на користь позивача на утримання сина слід зазначити у розмірі ? частки доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved