Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

05 квітня 2017 року до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернувся [PERSON] із позовом до [PERSON] про розірвання трудового договору. Свої вимоги обґрунтував тим, що 12 січня 2010 року, між ним та відповідачем був укладений трудовий договір, який 18 січня 2010 року був зареєстрований в Словянському міському центрі зайнятості за №05371000022, згідно із яким відповідач прийняв його на роботу на посаду електромонтера охоронно-пожежної сигналізації 5 розряду за сумісництвом. З того часу, як відповідач припинив надавати йому роботу, позивач не має можливості працювати та отримувати за це заробітну плату. Внаслідок того, що на даний час місце перебування відповідача позивачу невідоме, він позбавлений можливості розірвати укладений із [PERSON] трудовий договір у встановленому законом порядку, та відповідно, працевлаштуватися на нове місце роботи. У звязку із наведеним, позивач вимушений був звернутись до суду із даним позовом та просити суд ухвалити рішення яким розірвати трудовий договір укладений 12 січня 2010 року між ним та ФОП [PERSON] У судове засідання позивач не зявився, подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився по невідомим суду причинам. Про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, у зв'язку з чим суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 12 січня 2010 року, між позивачем [PERSON] та відповідачем ФОП [PERSON] був укладений трудовий договір зареєстрований 18 січня 2010 року за № 05371000022 в Словянському міському центрі зайнятості, згідно із яким відповідач прийняв позивача на роботу на посаду електромонтера охоронно-пожежної сигналізації 5 розряду за сумісництвом. Згідно з інформацією з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, у реєстрі містяться відомості щодо фізичної особи-підприємця [PERSON]. Видом діяльності зазначено: електромонтажні роботи. Як ФОП [PERSON] зареєстрований з 12 вересня 2002 року. Дані про припинення підприємницької діяльності чи про перебування відповідача у процесі банкрутства відсутні. Відповідно до ст. 36 КЗпП України, однією з підстав для припинення трудового договору є розірвання трудового договору за ініціативою працівника. Згідно з ч.1 ст. 38 КЗпП України, працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Порядок реєстрації та зняття з реєстрації трудового договору, укладеного між підприємцем-фізичною особою та працівником, визначено Порядком реєстрації трудового договору між працівником та фізичною особою, затвердженим Наказом Міністерства праці та соціальної політики від 08 червня 2001 року № 260. Відповідно до зазначеного порядку, у разі закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково у трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті Кодексу Законів про працю, про що сторони сповіщають центр зайнятості, який зареєстрував трудовий договір. Відповідальна особа центру зайнятості протягом трьох робочих днів знімає трудовий договір з реєстрації про що робить відповідний запис у книзі реєстрації трудових договорів. Записи про реєстрацію та зняття з реєстрації трудового договору дають право фізичній особі внести записи до трудової книжки працівника про прийняття та звільнення його з роботи, які затверджуються посадовою особою центру зайнятості та печаткою. Іншого порядку реєстрацію та зняття з реєстрації трудового договору Порядком реєстрації трудового договору між працівником та фізичною особою не передбачено. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суд виходить з вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, відповідно яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач у судове засідання не зявився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача. Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється. Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати, забезпечення кожному без дискримінації вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей кожному для його реалізації. Як достовірно встановлено у судовому засіданні,\~ місце знаходження\~ роботодавця [PERSON] позивачу невідоме, у звязку із чим, він не може розірвати укладений трудовий договір у встановленому законом порядку та влаштуватися на нове місце роботи, що безпосередньо порушує його конституційне право на працю. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що право позивача на працю порушене та підлягає захисту. З урахуванням наведеного, суд вважає, що трудовий договір, укладений між позивачем та ФОП [PERSON] слід розірвати на підставі ч.1 п.4 ст. 36, ч.1 ст. 38 КЗпП України. Крім того, відповідно зі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 640,00 грн. сплачена при подачі позовної заяви до суду, що підтверджено відповідним платіжним дорученням. На підставі наведеного,

Outcome: approved