overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

07.08.2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що з січня 2010 року, вона та відповідач [PERSON] проживали як сім'я, без реєстрації шлюбу, за місцем реєстрації відповідача. За час спільного проживання у них народився син: [PERSON] [INFO]. Відносини з відповідачем виявився невдалим, на грунті постійних розбіжностей у них відбувались сварки, відповідач почав проявляти неповагу до позивачки. Як результат, позивачка з відповідачем починаючи з липня 2014 року проживають окремо. Їх син проживає разом із позивачкою та перебуває на її забезпеченні. Відповідач повністю ігнорує свої обов'язки батька і не надає майже ніякої матеріальної допомоги на утримання сина. На неодноразові звернення за матеріальною допомогою до відповідача на утримання дитини, позивачка постійно отримує відговори про відсутність грошових коштів і тому вона вимушена звернутись до суду з заявою про стягнення аліментів на утримання дитини. Позивач в судове засіданні не з'явилася, надала заяву, у якій просила справу слухати у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Сторони, які належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились, у зв'язку з чим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як зазначено в ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.08.2014 року, встановлено, що [INFO] народився [PERSON], батьками якого вказані [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Суд приходить до висновку, що досліджені докази, є належними та достатніми, вважає, що позов слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

07.08.2014 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO] у розмірі 1000 гривень на місяць до досягнення 23-х років у звязку з продовженням навчання та аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], у розмірі 1000 грн. на місяць до досягнення повноліття. У судове засідання позивачка не зявилася, однак надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач до судового засідання зявився, позов визнав частково, зазначивши при цьому, що не заперечує проти сплати аліментів, але не в тому розмірі, що вимагає позивачка. При цьому відповідач вказав, що постійно надає матеріальну допомогу дітям, сплачує за навчання. Однак, оскільки не має постійного місця роботи, сплачувати аліменти у зазначеному позивачкою розмірі не має можливості. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню на підставі наступного. Судом встановлено, що сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. При ухиленні їх від цього обовязку кошти на утримання дітей стягуються у судовому порядку. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до\~ статті 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно\~ статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Позивачем не надано доказів стосовно можливості відповідача сплачувати аліменти у розмірі 1000 грн. щомісячно. Враховуючи, що відповідач офіційно не працює, має нерегулярний дохід суд вважає за можливе визначити аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO] у розмірі 700\~ грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 7 серпня 2014 року до досягнення ним повноліття. Що стосується позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання [PERSON] у звязку з продовження навчання слід зазначити наступне. Відповідно до статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Оскільки позивачкою не надано жодних доказів того, що [PERSON] продовжує навчання, суд приходить до висновку, що ці позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

07.08.2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредит Колекшн Груп» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій посилається на те, що 14.07.2010 року ТОВ «Кредит Колекшн Груп» уклало договір факторингу, згідно з яким до позивача перейшло право вимоги до [PERSON] про стягнення кредиту в сумі 2732 грн. 11 коп. та відсотків за користування кредитом. Відповідач, не повертаючи кредит та не сплачуючи відсотки за користування кредитом, порушив вимоги ст. 1054 ЦК України щодо обов`язку позичальника повернути кредит та сплатити відсотки. Станом на 05.03.2014 року загальна сума заборгованості становить 11435, 03 грн., яку позивач просить стягнути на свою користь і витрати, пов`язані з розглядом справи, судовий збір в сумі 243,60 грн. В наданій суду письмовій заяві представник позивача Довгей С.В. підтримав позовні вимоги в повному обсязі і просив їх задовольнити, зазначивши, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. У зв`язку з тим, що відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про місце, час та дату розгляду справи, про поважні причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, суд вважає за можливе, згідно зі ст. 224 ЦПК України, розглянути позовні вимоги за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, взявши до уваги позицію представника позивача Довгей С.В., дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 16.04.2006 року ЗАТ «АльфаБанк» та відповідач уклали кредитний договір 400098186, згідно з яким Банк надав [PERSON] кредит в сумі 2732,11 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач, не повертаючи кредит та не сплачуючи відсотки за договором, порушив вимоги ст. 1054 ЦК України щодо обов`язку позичальника повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом. Станом на 05.03.2014 року загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 11435, 03 грн., яку суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача у зв`язку з заключенням 14.07.2014 року між Банком і позивачем договору факторингу. У зв`язку з задоволенням позовних вимог в повному обсязі, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

07.08.2015 ПАТ «Дельта Банк»\~ звернулося до Уманського міськрайонного суду Черкаської області із заявою про видачу\~ дублікатів\~ виконавчих листів по цивільній справі\~\~ № 705/2834/14-ц\~\~ 2/705/1073/14 за позовом\~ ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON], [PERSON] про\~ стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що банком виконавчі листи не були отримані, хоча на відповідне звернення Уманським міськрайонним судом Черкаської області на адресу банку був направлений лист,зі змісту якого вбачається, що 20.05.2015 на виконання заяви позивача, були направлені 4 виконавчих листа по вказаній цивільній справі. У судове засідання сторони, повідомлені про день та час розгляду заяви, не з'явилися. Відповідно до ч.\~2 ст.\~370 ЦК України неявка сторін не є перешкодою для вирішення питання про видачу дубліката. Суд, дослідивши матеріали заяви про видачу дублікатів виконавчих листів, перевіривши матеріали цивільної справи №\~705/2834/14; 2/705/1073/14, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19.11.2014 року у задоволенні позову ПАТ «ДельтаБанк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено. Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 13.03.2015 задоволено апеляційну скаргу ПАТ «ДельтаБанк» та вищевказане рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19.11.2014 скасовано та прийнято нове рішення, відповідно до якого: позов ПАТ «ДельтаБанк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено; стягнуто з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «ДельтаБанк» заборгованість за кредитним договором № 11360187000 від 25.06.2008 в сумі 1645961,94 грн. та судові витрати в сумі по 2740,50 грн. з кожного. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 06.04.2016 рішення Апеляційного суду Черкаської області від 13.03.2015 залишено без змін. Виписані та направлені судом виконавчі листи у цій цивільній справі позивачем отримані не були з незалежних від суду причин, оскільки були втрачені при поштовій пересилці. Відповідно до ч. 1 ст. 307 ЦПК України замість втраченого оригіналу виконавчого листа суд, який видав виконавчий лист, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат. За таких обставин суд вважає, що заяву ПАТ «ДельтаБанк» необхідно задовольнити та видати дублікати виконавчих листів, оскільки їх оригінали були втрачені при пересилці. На підставі наведеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

07.08.2015 позивачка звернулася до суду з даним позовом. Посилалася на те, що 25.01.2008 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного життя мають дві малолітні доньки [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Причиною припинення шлюбних стосунків вказувала те, що вони втратили довіру та взаєморозуміння, внаслідок чого сумісне життя стало неможливим, тому просила шлюб розірвати. В судове засідання позивачка не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, на позові наполягала. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони 25.01.2008 року зареєстрували шлюб, про що відділом РАЦС Калінінського РУЮ м. Донецька в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №25 (а.с.3). Від спільного життя мають дві малолітні доньки [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.4-5). Причиною припинення шлюбних стосунків стало те, що подружжям втрачено почуття любові та поваги один до одного, позивачка, згідно заяви, на позові наполягає, відповідач позов визнав, що свідчить про те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки та відповідача, що має істотне значення. На підставі ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

07.08.2015 позивачка звернулася до суду з даним позовом. Посилалася на те, що з серпня 2008 року проживала однією сімєю з відповідачем без реєстрації шлюбу. У березні 2015 року вони припинили проживати однією сімєю. Від спільного життя мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Тому просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка на позові наполягає. Відповідач позов визнав. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] є сином [PERSON] та\~ [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії 1-НО №353191 (а.с.4). Дитина, згідно довідки Краснівської сільської ради Волноваського району від 03.08.2015 за №232, проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с.3). Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітної плати (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України необхідно стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн., оскільки заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.180 - 183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

07.08.2015 р. [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що з 18.11.2006 р. вона перебуває в шлюбі з відповідачем. В шлюбі в них народився син [PERSON], 2007 р.н. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов»язку утримувати свою дитину. На даний час вона займається доглядом та вихованням сина самостійно. Просила ухвалити рішення про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання сина в розмірі 1/4 частини частки з усіх видів його доходу, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач не з'явилася подала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутність, позов визнав. Дослідивши докази в справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 02.08.2007 р. Бишівською сільською радою Радехівського району Львівської області, в подружжя [PERSON] та [PERSON] [INFO] народився син - [PERSON] Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як встановлено судом відповідач ухиляється від виконання даного обов'язку, не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище дитини, матеріальне становище відповідача, відсутність у платника на утриманні інших дітей та непрацездатних осіб, інших обставин, що мають істотне значення та приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати на користь позивачки аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі 1/4 частини частки з усіх видів його доходу , щомісячно, починаючи 07.08.2015р., але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст 88 ЦПК України до стягнення з відповідача в користь держави підлягає судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

07.08.2015 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. В обґрунтуванні позову вказує, що з відповідачем по справі 04.02.2007 року був розірваний шлюб рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу. Від даного шлюбу мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] батьком яких є відповідач, що підтверджується свідоцтвами про народження дітей. Діти проживають з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Добровільно надавати кошти на утримання дітей відповідач не бажає. У звязку з даними обставинами вона була вимушена звернутися до суду, щодо стягнення аліментів з відповідача. Позивачка та її представник в судове засідання зявилася, позов підтримали та просять задовольнити його в повному обсязі. Відповідач в судове засідання зявився, позов визнав частково, пояснив, що працює не офіційно, має заробіток 3000 грн. в місяць, згоден платити аліменти на дітей, але менше ніж просить [PERSON], в 2015 р. частково надавав грошову допомогу [PERSON] на дітей. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що шлюб між сторонами з 04.02.2015 року розірваний - а.с. 8, відповідач [PERSON] є батьком дітей позивачки, доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей, а.с.6,7. Згідно акту від 29.07.2015 року діти проживають з позивачкою, знаходяться на її утриманні, - а.с.9. Статтею 180 Сімейного кодексу України\~передбачений обовязок батьків по утриманню своєї дитини до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, згідно до ч. 3\~ст. 181 СК України. Згідно\~ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За таких обставин, з урахуванням матеріального стану відповідача, суд вважає необхідним задовольнити позов частково та стягувати на користь [PERSON] аліменти з [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій одиниці в сумі 1 500 грн. щомісячно з урахуванням індексації відповідно до закону, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 07.08.2015 року. Згідно зі\~ст. 88 ч.3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

07.08.2015р. до Словянського міськрайонного суду Донецької області звернулося ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Словянськтепломережа» з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті послуги з опалення. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як пять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

07.08.2015р. до Словянського міськрайонного суду Донецької області звернулося ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Словянськтепломережа» з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті послуги з опалення. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як пять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

07.08.2015 року [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Зазначає, що [PERSON] та відповідачу на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS]. [INFO] року [PERSON] помер. Вказує, що 06.07.2015 року він звернувся до державного нотаріуса про видачу свідоцтва про право власності на спадщину за законом на частку у вищевказаній квартирі, однак, отримав відмову, оскільки у нього відсутній правовстановлюючий документ. Просить визначити, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності в рівних частках, тобто по ? частині [PERSON], який помер [INFO] року та [PERSON]; визнати за ним право власності на ? частини квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON], котрий помер [INFO] року. Представник позивача у судове засідання не з'явилася, подала на адресу суду заяву, якою просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав на адресу суду заяву, якою позовні вимоги визнав, просив розгляд справи проводити у його відсутності. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, з врахуванням наступного. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] року, що вбачається із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO] року (а.с.11). На час смерті [PERSON] був співвласником квартири [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 25.10.1994 року № 975 (а.с.6). Позивач як син [PERSON] є спадкоємцем першої черги після смерті спадкодавця, що вбачається із копії свідоцтва про народження позивача (а.с.10). Відповідач від прийняття спадщини після смерті [PERSON] відмовився, що встановлено із матеріалів спадкової справи № 28/2003, позовні вимоги визнав. Таким чином, позивач в порядку ст. ст. 548, 549 ЦК України (в редакції 1963 року) після смерті батька [PERSON] прийняв спадщину, що підтверджується матеріалами справи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити та визначити, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності в рівних частках, тобто по ? частині [PERSON], який помер [INFO] року та відповідачу [PERSON]; визнати за [PERSON] право власності на ? частини квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON], котрий помер [INFO] року

Outcome: approved