Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

05.05.2014 року позивач звернувся із позовом до суду в інтересах малолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON], до [PERSON] третя особа - Полтавська спеціалізована школа - інтернат №2 імені Н.К.Крупської про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, посилаючись на те, що відповідач не цікавиться життям дітей, їх здоров'ям та не приймає участі у їх вихованні. У судовому засіданні представник позивача та прокурор позов підтримали, наполягаючи на його задоволенні. Відповідач проти задоволення позову заперечувала. Представник третьої особи позов підтримала. Заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані сторонами належні та допустимі докази в їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 2012 року прокурор Октябрського району м. Полтави звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з позовною заявою в інтересах дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про позбавлення батьківських прав їх матері, [PERSON], [INFO]. Батько дітей помер [INFO]. Проте судом [PERSON] була надана можливість виправити незадовільну ситуацію, що склалася у родині та зберегти за собою право на батьківство: знайти роботу, відмовитися від шкідливих звичок, створити належні умови для повноцінного виховання [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Діти родини [PERSON] перебувають на обліку у Службі у справах дітей виконкому Октябрської районної у м. Полтаві ради з березня 2009 року як такі, що перебувають в складних життєвих обставинах. Весь цей час спеціалісти служби перевіряли та слідкували за станом виконання батьківських обов'язків гр. [PERSON], надавали допомогу та рекомендації з питань виховання та захисту її дітей. З 2011 року, за сприянням спеціалістів служби у справах дітей виконкому, діти гр. [PERSON], учні ЗОШ №34, були переведені на навчання до Полтавської ЗОШ-інтернату №2 І-ІІІ ступенів ім. Н.Крупської як батьківські діти. Станом на березень 2014 року, згідно повідомлень школи-інтернату, де зараз навчаються діти, мати рідко забирає їх зі школи, а якщо і забирає, то з характерним запахом алкоголю. Зазвичай за дітьми приходять до школи бабуся, або дядько. Після вихідних та канікул діти часто запізнюються, мають неохайний вигляд, не підготовлені до занять. Мати взагалі не цікавиться життям та навчальними досягненнями дітей. Згідно актів обстеження житлово-побутових умов проживання та виховання дітей, матір'ю не створені належні умови для відпочинку та підготовки уроків, скрізь бруд та безлад, квартира тісна, занедбана і потребує ремонту та ретельного прибирання. школі-інтернаті [PERSON], [PERSON] та [PERSON] перебувають як батьківські діти, не мають статусу сиріт та позбавлених батьківського піклування, а законодавством не передбачено виділення коштів на утримання і харчування батьківської дитини у вихідні дні та канікулярний період. Так як ситуація в родині [PERSON] на краще не змінилася, а мати і надалі продовжує ігнорувати свої обов'язки щодо виховання дітей, орган опіки та піклування виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради вдруге ініціює розгляд питання щодо позбавлення гр. [PERSON] батьківських прав відносно її дітей. На сьогоднішній день не установлені родинні зв'язки дітей з іншими особами, і в разі прийняття судом рішення про позбавлення гр. [PERSON] батьківських прав, немає жодного кандидата в опікуни над дітьми. Таким чином, порушуються вимоги ст.150, 152 Сімейного кодексу України та ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», мати дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], самоусунулась від виконання покладених на неї батьківських обов'язків та проявляє повну байдужість до життя, здоров'я, навчальних досягнень синів та доньки. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Конституцією України визначено основні права й обов'язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991р.), дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правових захист, як до, так і після народження. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Крім того, відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, системний аналіз норм законодавства, дає підстави стверджувати, що батьки зобов'язані неухильно дотримуватися свого обов'язку щодо утримання та виховання дитини. Відповідно невиконання зазначеного обов'язку тягне за собою встановлену законом відповідальність. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 181 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст. ст. 182, 183 СК України, з урахуванням того, що відповідач не обтяжена аліментними зобов'язаннями, суд визначає аліменти на утримання трьох дітей в розмірі 50% частини її доходу. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Виходячи з вищевикладеного, суд задовольняє позов повністю. Питання судового збору суд вирішує на підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України, стягнувши його з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: approved