Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

05.04.2017 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом та просила ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на свою користь на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 2000,0 грн. щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову та до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої вимоги мотивувала тим, що вона знаходилася в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. Від даного шлюбу у сторін є двоє неповнолітніх дітей: син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Через скрутне фінансове становище та через те, що відповідач відмовляється у добровільному порядку надавати допомогу, позивачка була змушена звернутись до суду з вказаним позовом. У судовому засіданні позивачка позов підтримала та наполягала на його задоволені. Відповідач до судового засідання не з`явився, про причини не явки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. При викладених обставинах суд вважає, що відповідач був повідомлений про розгляд справи належним чином, а тому суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, за згодою позивачки, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України. Відповідно до ст. 225 ЦПК України Біляївським районним судом Одеської області була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що 25.08.2011 року рішенням Приморського районного суду м. Одеси шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано (а.с.6). Від вказаного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.5) та донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.8-9), які проживають з матір`ю та знаходяться на її утриманні, відповідно до довідки №1079 від 18.04.2017 року виданої Нерубайською сільською радою Біляївського району Одеської області (а.с.15). Згідно вказаних вище свідоцтв про народження, [PERSON] є батьком [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-ХІІ) дитина, враховуючи її фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. На підставі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Одночасно, стаття 183 СК України зазначає - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню судові витрати по справі.

Outcome: approved