Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-29 00:00:00

05.07.2018 року позивач звернувся до Прилуцького міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про витребування майна із чужого незаконного володіння. Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що відповідач по справі неправомірно користується автомобілем, частку права власності на який в розмірі 7/12 нею було успадкована в установленому законом порядку. Позивач та її представник заявлені позовні вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні з вище наведених підстав. Відповідач та його представник категорично заперечували щодо задоволення позовних вимог мотивуючи тим, що автомобіль було оплатно придбано, а його відчуження відбувалось зі згоди позивача, надавши відповідні аргументи у відзиві до позову /а.с.32-34. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача [PERSON] заперечувала щодо задоволення заявлених позовних вимог, обґрунтовуючи тим, що вона, як співвласниця транспортного засобу в розмірі 5/12 не заперечує щодо продовження володіння ним відповідачем по справі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозвязку, обєктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до змісту п.3 ч.2 ст.129 Конституції України, ч.1 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. З обставин, які згідно з ч.1 ст.82 ЦПК не підлягають доказуванню, оскільки визнані сторонами, з огляду на відсутність обґрунтованих сумнівів щодо їх достовірності, судом встановлено, що позивач по справі є власником 7/12 часток автомобіля DAEWOO LANOS TF69Y 2008 року випуску /д.н.з. [NUMBER]/. Вказана обставина підтверджується свідоцтвами про право власності від 23.05.2017 року /а.с.9-10/. В судовому засіданні встановлено, що вище вказаний автомобіль на платній основі був переданий сином спадкодавця в користування відповідачеві по справі. Вказана обставина підтверджується як відзивом до позову, висновком за результатами розгляду заяви позивача до правоохоронних органів та постановою про закриття кримінального провадження від 23.05.2018 року /а.с.13-15,32-34/. Відповідно до закріпленого у\~ст.387 ЦК України\~загального правила власник має право витребувати майно із чужого незаконного володіння. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Враховуючи той факт, що спірний автомобіль був переданий відповідачеві особою, яка не мала на це право, наявні беззаперечні підстави для застосування положень ст.388 ЦК України та ухвалення рішення про повернення позивачеві транспортного засобу. Положеннями ч.1 ст.77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Позиція відповідача про фактичне укладення ним договору купівлі-продажу з сином спадкодавця спірного автомобіля, а також начебто надання згоди позивача в подальшому на його реалізацію не можуть бути підставою для відмови в захисті права власності, оскільки продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку та отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт). Разом з тим, як вбачається з облікової картки приватного ТЗ власником автомобіля DAEWOO LANOS TF69Y 2008 року випуску /д.н.з. [NUMBER]/ значиться спадкодавець [PERSON] чоловік позивача по справі. Вказана обставина беззаперечно свідчить про недотримання відповідачем встановленої чинним законодавством процедури купівлі-продажу транспортного засобу. Інші доводи відповідача, з огляду на предмет та підстави позову, жодним чином не спростовують правомірність заявлених позивачем позовних вимог та вище наведені висновки суду, а відтак не враховуються при ухваленні рішення. Підстав для застосування строків позовної давності не вбачається, оскільки позивачем в межах трирічного строку вживались заходи щодо розшуку належного їй майна /а.с.13-15/. Відповідно до вимог ст.141\~ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір.

Outcome: approved