Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-10 00:00:00

07.05.2019 року до Веселинівського районного суду за підсудністю від Жовтневого районного суду Миколаївської області надійшли матеріали справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтуваний тим, що 20.03.1985 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Шлюбні відносини з відповідачем фактично припинили в червні 1987 року через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя, спільне господарство не ведеться. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають, однак розірвати шлюб в органах ДРАЦС відповідач відмовляється. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу з відповідачем вважає неможливими. Просить шлюб укладений з відповідачем розірвати, а після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю. В зв`язку з неявкою всіх учасників справи, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 березня 1985 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Порічанською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області за актовим записом № 01, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини сторони фактично припинили з червня 1987 року через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя. Спільне господарство не ведеться. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що шлюбні відносини сторони фактично припинили та поновлювати не бажають, любов та повага між ними відсутні і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, в наслідок чого шлюб підлягає розірванню, а позовна заява підлягає задоволенню. Згідно з ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином позивачка має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений при зверненні до суду судовий збір в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved