Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

04 листопада 2015 року до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від апеляційного суду Дніпропетровської області надійшли матеріали позовної заяви ТОВ «Порше Мобіліті» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави, у якому позивач просить звернути стягнення на автомобіль марки Seat, модель IBIZA, кузов № [NUMBER], обєм двигуна 1390куб.см., рік випуску 2013 шляхом його вилучення на користь ТОВ «Порше Мобіліті» (місце знаходження: пр-т Павла Тичини, 1В, офіс «В», Україна, 02152, Ідентифікаційний код 36422974, п/р26001014076000, філія «КІБ» ПАТ «Креді [PERSON]», м.Київ, МФО 300379) від [PERSON] (місце реєстрації: 49000, [ADDRESS], реєстраційний номер облікової картки фізичної особи-платника податків [NUMBER]) в рахунок заборгованості відповідно до кредитного договору №50009100 від 24.05.2013р. та договору застави транспортного засобу №50009100 від 29.05.2013р. на загальну суму у розмірі 301083грн.19коп., яка складається із суми заборгованості за основним кредитом відповідно до кредитного договору у розмірі 233548грн.73коп., основної суми заборгованості за додатковим кредитом у розмірі 12196грн.31коп., штрафу за кредитним договором у розмірі 30285грн.56коп., пені у розмірі 1716грн.45коп., 514грн.93коп. - 3% річних, інфляційних втрат у розмірі 10821грн.21коп., збитків у розмірі 12000грн., та подальшого продажу його з публічних торгів на умовах, визначених у договорі застави транспортного засобу №50009100 від 29.05.2013p., для задоволення вимог ТОВ «Порше Мобіліті». Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони уклали кредитний договір №50009100 від 24.05.2013р., відповідно до якого позивач зобовязався надати відповідачеві кредит у сумі 114758грн.59коп., що на дату укладання договору становило еквівалент 14053,22 доларів США, строком на 60 місяців, зі змінною процентною ставкою, з цільовим призначенням для придбання автомобіля марки Seat, модель IBIZA, кузов №VSSZZZ6JZDR178349, обєм двигуна 1390куб.см., рік впуску 2013, а відповідач зобовязався прийняти, належним чином використовувати і повернути відповідачеві кредит у повному обсязі. Крім того, позивач зобовязався надати відповідачеві додатковий кредит у сумі 35862грн.20коп., що на дату укладання договору становило еквівалент 4391,65 доларів США з цільовим призначенням на оплату страхових платежів страховій компанії ПрАТ СК «Уніка» згідно з договором страхування, укладеним на виконання умов кредитного договору. Починаючи з грудня 2014р., в порушення вимог чинного законодавства та умов договору, відповідач перестав виконувати свої зобовязання за договором щодо виплати щомісячних платежів та інших платежів, що підлягають сплаті відповідно до умов договору, тому у відповідача виникла заборгованість перед позивачем на загальну суму у розмірі 301083грн.19коп., яка складається із суми заборгованості за основним кредитом відповідно до кредитного договору у розмірі 233548грн.73коп., основної суми заборгованості за додатковим кредитом у розмірі 12196грн.31коп., штрафу за кредитним договором у розмірі 30285грн.56коп., пені у розмірі 1716грн.45коп., 514грн.93коп. 3% річних, інфляційні втрати у розмірі 10821грн.21коп., розмір збитків завданих позивачеві в звязку з неналежним виконання договору становить 12000грн. Виконання зобовязання відповідача за цим договором забезпечується заставою майна, відповідно до укладеного сторонами договору застави транспортного засобу №50009100 від 29.05.2013p., за яким з метою забезпечення виконання зобов'язань за договором відповідачем було передано у заставу автомобіль марки Seat, модель IBIZA, кузов №VSSZZZ6JZDR178349, обєм двигуна 1390куб.см., рік випуску 2013, державний номер [NUMBER], заставною вартістю 143448грн.28коп. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Як було вище зазначено, станом на момент подання позовної заяви у відповідача існує заборгованість за кредитним договором в розмірі 301083грн.19коп. Таким чином, враховуючи викладене та у звязку з невиконанням відповідачем своїх зобовязань за кредитним договором, на предмет застави має бути звернено стягнення на користь позивача. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив задовольнити позов. Відповідач та представник відповідача позовні вимоги не визнали та заперечували проти їх задоволення, посилаючись на заперечення долучені до матеріалів справи. Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторін, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. ТОВ «Порше Мобіліті» уклало з [PERSON] кредитний договір №50009100 від 24.05.2013р., відповідно до якого позивач зобовязався надати відповідачеві кредит у сумі 114758грн.59коп., що на дату укладання договору становило еквівалент 14053,22 доларів США, строком на 60 місяців, зі змінною процентною ставкою, з цільовим призначенням для придбання автомобіля марки Seat, модель IBIZA, кузов №VSSZZZ6JZDR178349, обєм двигуна 1390куб.см., рік впуску 2013, а [PERSON] зобовязалася прийняти, належним чином використовувати і повернути кредит у повному обсязі (а.с.45). Також, ТОВ «Порше Мобіліті» зобовязався надати [PERSON] додатковий кредит у сумі 35862грн.20коп., що на дату укладання договору становило еквівалент 4391,65 доларів США з цільовим призначенням на оплату страхових платежів страховій компанії ПрАТ СК «Уніка» згідно з договором страхування, укладеним на виконання умов кредитного договору (а.с.56). Відповідно до п.1.3.1. загальних умов кредитування, що становлять невідємну частину договору, розмір платежів, що підлягають сплаті [PERSON] у повернення кредиту та додаткового кредиту, визначено в гривні на день укладання договору у графіку погашення кредиту, який є невідємною частиною договору. Згідно із п.2.1. зазначеного договору за використання кредиту у межах встановленого терміну кредитування відповідач сплачує позивачу проценти за процентною ставкою визначеною в договорі. Відповідно до п.2.4. зазначеного договору нарахування процентів здійснюється щомісячно, 15 числа точного місяця. Період нарахування процентів починається з першого календарного дня місяця і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. Проценти нараховуються за методом «30/360» (для цілей розрахунку один календарний місяць складається з 30 днів, при цьому умовно в році 360 днів). Проценти нараховуються на еквівалент суми кредиту в іноземній валюті, яка залишається неповернутою, відповідно до графіку погашення. Відповідно до п.3.1.2 умов кредитування визначено порядок автоматичної рекалькуляції (зменшення) суми кредиту, а саме, у випадку здійснення відповідачем платежу протягом відповідного календарного місяця у сумі окремого платежу, що перевищує місячний платіж більше ніж на 1000грн. або дорівнює цій сумі, позивач один раз на місяць здійснює перерахунок (зменшення) чергових платежів з повернення кредиту та сплати процентів, комісій та інших платежів за кредитом щодо кожного отриманого платежу, що перевищує місячний платіж більше ніж на 1000грн. або дорівнює цій сумі, та направляє відповідачу новий графік погашення кредиту. Графік погашення кредиту вважається погодженим відповідачем та набирає чинності з моменту отримання коштів від відповідача на підставі рахунка за наспупний платіжний період, складеного з урахуванням часткового дострокового погашення кредиту. Відповідно до п.3.1.2 умов кретитування позивачем відповідачеві направлені нові графіки погошення кредиту, з урахуванням автоматичної рекалькуляції. Останній раз автоматична рекалькуляція здійснювалась на підставі здійсненої переплати [PERSON] у серпні 2014 року, то станом на 24 липня 2015 року чинним та основним є графік погашення кредиту здійснений на підставі автоматичної рекалькуляції 29.08.2014р. В свою чергу, [PERSON] продовжувала здійснювати щомісячні платежі, що свідчить про те, що даний графік набрав чинності. Починаючи з грудня 2014р., в порушення вимог чинного законодавства та умов договору, [PERSON] перестала виконувати свої зобовязання за договором щодо виплати щомісячних платежів та інших платежів, що підлягають сплаті відповідно до умов договору. Загальна сума невиконаних грошових зобовязань [PERSON] за несплаченими щомісячними платежами за договором складає 35139грн.37коп. У звязку з систематичним невиконанням умов договору, позивач намагався самостійно спонукати відповідача сплатити заборгованість за кредитом, що виникла у останнього, таким чином, [PERSON] було направлено наступні листи: лист (1й) щодо сплати заборгованості від 08.01.2015р. (а.с.79), лист (2й) щодо сплати заборгованості від 19.01.2015р. (а.с.80), лист (3й) щодо сплати заборгованості від 04.02.2015р. (а.с.81), лист (3й) щодо сплати заборгованості від 17.02.2015р. (а.с.82), лист (3й) щодо сплати заборгованості від 04.03.2015р. (а.с.83), лист (3й) щодо сплати заборгованості від 18.03.2015р. (а.с.84), лист (3й) щодо сплати заборгованості від 03.04.2015р. (а.с.85), лист (3й) щодо сплати заборгованості від 17.04.2015р. (а.с.86), лист (3й) щодо сплати заборгованості від 05.05.2015р. (а.с.87), лист (3й) щодо сплати заборгованості від 19.05.2015р. (а.с.88) Разом з третім листом від 19.05.2015 р. позивачем [PERSON] 29 травня 2015р. було направлено вимогу (повідомлення) щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором вих. № 50009100 з вимогою повернути суму кредиту та сплатити заборгованість за кредитним договором, що підтверджується описом вкладення до цінного листа УДППЗ «Укрпошта» (а.с.89-90). Вимога була отримана [PERSON] 23 червня 2015р., що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу № 0430600660602 (а.с.92). Відповідно до п.3.2.1. договору у випадку порушення відповідачем терміну сплати будь-якого чергового платежу з повернення кредиту та/або додаткового кредиту на строк більше ніж 30 (тридцять) календарних днів, позивач мав право визнати термін повернення кредиту таким, що настав. Згідно із п.3.3 договору позивачем та відповідачем погоджено, що термін дострокового повернення кредиту та суми додаткового кредиту вважатиметься таким, що настав, а кредит таким що підлягає поверненню протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня одержання повідомлення про таку вимогу відповідачем. У цей термін (якщо інший термін не буде вказано у письмовій вимозі позивача) відповідач зобовязаний повернути позивачеві в повному обсязі суму кредиту та суму додаткового кредиту, плату за кредит та додатковий кредит та штрафні санкції, які підлягають застосуванню (сума повернення розраховується позивачем і вказується у повідомлені). З огляду на те, що вимога була одержана відповідачем 23 червня 2015 року, терміном повернення суми кредиту є 23 липня 2014 року. Станом на 24 липня 2015 року (дата підготовки позовної заяви) сума кредиту за договором, за виключенням заборгованості за грудень 2014 року по травень 2015 року, яка підлягає поверненню, становить еквівалент 8850,83 доларів США, що відповідно до обмінного курсу валют 22,095 грн./дол. США ПАТ «Креді [PERSON]» чинного станом на 23.07.2015р. складає 195559грн.09коп. Згідно із умовами кредитного договору процентна ставка становить 9,9%. Станом на момент подання позовної заяви плата за користування кредитом за період з 01.06.2015р. - 24.07.2015р. склала 2850грн.27коп. Загальна сума основного боргу [PERSON] за договором на дату складання позовної заяви складає 233548грн.73коп. Станом на 24.07.2015р. [PERSON] не виконано зобовязання зі сплати наступних щомісячних платежів з повернення додаткового кредиту. Таким чином, загальна сума основного боргу зі сплати додаткового кредиту за договором на дату складання цієї заяви становить 12196грн.31коп. Договором передбачені штрафні санкції у вигляді фіксованих штрафів у випадку неповідомлення позивача про несплату платежів за договором у встановлений строк відповідно до п.8.3., а також пеня у розмірі 10% річних від суми заборгованості за кожен день прострочення до моменту повного погашення заборгованості включно, а також штраф у розмірі 20% від суми кредиту, штраф у розмірі 15% від суми кредиту. Відповідно п.8.2. договору, у випадку порушення терміну повернення кредиту, визначеного в п.3.3. договору (протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня одержання відповідачем відповідної письмової вимоги), відповідач сплачує позивачеві штраф у розмірі 20% від суми кредиту. Станом на момент подання позовної заяви, кредит позивачеві не повернутий, відповідач не виконав свої зобовязання, погоджені в п.3.3. договору. Таким чином, штраф за порушення зобовязань, вказаних в п.3.3. договору становить 22951грн.18коп. Згідно із п. 6.3 умов кредитування у разі неналежного виконання відповідачем зобовязань за договором, позивач має право вживати необхідних, на його розсуд, заходів для забезпечення прав позивача, в тому числі, але не виключно, направляти повідомлення, іншим чином контактувати з відповідачем. Витрати позивача на такі дії підлягають відшкодуванню відповідачем у повному обсязі. Відповідно до п.8.3 договору, за кожен випадок порушення відповідачем умов ст.ст. 5.1, 5.2, 5.3, 5.4 договору відповідач сплачує позивачеві штраф в українських гривнях у розмірі еквівалент: 20 доларів США за направлення першого листа щодо сплати, 25 доларів США за направлення другого листа щодо сплати, 30 доларів США за направлення третього листа щодо сплати. Відповідно до п.8.3 Договору, за порушення своїх зобовязань відповідач має сплатити штрафні санкції у розмірі 7334грн.38коп. Загальна сума штрафних санкцій за договором становить 30285грн.56коп. Відповідно до п.8.1. кредитного договору, уразі порушення відповідачем терміну оплати будь-якого чергового платежу з повернення кредиту та/або додаткового кредиту відповідач сплачує позивачеві пеню у розмірі 10% річних від суми заборгованості за кожен день прострочення до моменту повного погашення заборгованості включно. Загальна сума пені, що підлягає сплаті через невиконання відповідачем грошових зобовязань за цим договором складає 1716грн.45коп. Згідно із ч.2. ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. При цьому три проценти річних відповідно до ст.625 ЦК України за своєю правовою природою є самостійною формою цивільно-правової відповідальності за порушення грошових зобов'язань та можуть стягуватися поряд із пенею. Загальна сума 3 % річних, що підлягає сплаті через невиконання [PERSON] грошових зобовязань за цим договором складає 514грн.93коп. Загальна сума втрат від інфляційних процесів, що підлягає сплаті через невиконання [PERSON] грошових зобовязань за цим договором складає 10821грн.21коп. Відповідно до п.8.5. умов кредитування збитки, заподіяні у звязку з неналежним виконанням договору, повинні бути відшкодовані винною стороною у повному обсязі, понад передбачені штрафні санкції. За таких умов, зважаючи на характер господарської діяльності позивача та економічну спеціалізацію на ринку, з метою захисту та відновлення своїх порушених прав, позивач вимушений звернутися до спеціалізованої організації, а саме ТОВ «Юридична фірма Вернер» з метою надання послуг по юридичному консультуванню, підготовці процесуальних документів та представництва інтересів позивача в суді. Виходячи з вищевикладеного, позивачу мають бути компенсовані збитки заподіяні у звязку з неналежним виконанням умов договору в розмірі 10000грн. без ПДВ. Дана сума грошових коштів має бути компенсована позивачу з урахуванням податку на додану вартість, а саме в розмірі 12000грн., так-як ТОВ «Порше Мобіліті» є платником податку на додану вартість відповідно до вимог діючого законодавства України. Таким чином, з огляду на вищевикладене, відповідач у порушення умов договору зобовязання належним чином не виконувала, у звязку з чим за договором виникла заборгованість у розмірі: 301083грн.19коп., з яких: сума заборгованості за основним кредитом відповідно до кредитного договору у розмірі 233548грн.73коп., основна сума заборгованості за додатковим кредитом у розмірі 12196грн.31коп., штраф за кредитним договором у розмірі 30285грн.56коп., пеня у розмірі 1716грн.45коп., 514грн.93коп. 3% річних, інфляційні втрати у розмірі 10821грн.21коп., розмір збитків завданих позивачеві в звязку з неналежним виконання договору становить 12000грн. Виконання зобовязання [PERSON] за кредитним договором №50009100 від 24.05.2013р. забезпечується заставою майна, а саме відповідно до укладеного сторонами договору застави транспортного засобу № 50009100 від 29.05.2013p., з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором [PERSON] було передано у заставу автомобіль марки Seat, модель IBIZA, кузов №VSSZZZ6JZDR178349, обєм двигуна 1390куб.см., рік випуску 2013, державний номер [NUMBER], заставною вартістю 143448грн.28коп. Згідно із ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст.527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання. Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до змісту ст.ст.610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до\~ст.572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу України. Згідно із ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про заставу» та ст.572 ЦК України застава є способом забезпечення зобов'язань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Статті 19, 20 Закону України «Про заставу» встановлюють, що за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язань, забезпеченого заставою, воно не буде виконано. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом, як передбачено ст. 590 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Відповідно до ч.3 ст.25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» якщо інше не передбачено рішенням суду, реалізація предмета забезпечувального обтяження проводиться шляхом його продажу на публічних торгах у порядку, встановленому законом. Згідно із ст.30 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов'язанням шляхом продажу предмета забезпечувального обтяження третій особі. Відповідно до ст.20 ЗУ «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.\~\~ Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 14) відшкодування збитків та моральної шкоди. Частинами 1 і 2 статті 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно із п.2.1.1 договору застави у разі невиконання відповідачем зобовязань за договором, позивач має право задовольнити за рахунок предмету застави свої вимоги у порядку зазначеному у розділі 5 договору застави, у повному обсязі, включаючи основну суму боргу, проценти за користування кредитом, відшкодування збитків, завданих простроченням виконання, неустойки, необхідні витрати на отримання предмету застави та його реалізацію. Відповідно п.5.4 договору застави звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду або на підставі виконавчого напису. Отже, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, враховуючи вищевикладене та у звязку з невиконанням [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором, на предмет застави має бути звернуто стягнення на користь позивача. Зважаючи на те, що позивачем доведені обставини, які викладені у позовній заяві, натомість відповідачем викладені обставини не спростовані та з урахуванням того, що на виконання ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, суд знаходить підстави для задоволення позову та звернення стягнення на предмет застави. Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат, суд виходить із положень ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved