Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

06.08.2014 року позивач Комунальне підприємство «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом'янської районної в м. Києва державної адміністрації звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість по платі за утримання житла та платі за користування комунальними послугами за період з 01.10.2010 року по 01.09.2013 року в розмірі 19663,01 грн., та стягнути судовий збір в розмірі 243.60 грн. Позов обґрунтований тим, що відповідно до договору купівлі-продажу від 10.04.2003 року право власності на квартиру [ADDRESS], що є однокімнатною квартирою загальною площею 34,54 м.кв., в тому числі житловою площею 18,2 м.кв. належить відповідачу. Проте, незважаючи на неодноразові попередження про необхідність своєчасної оплати, відповідач зазначену заборгованість в добровільному порядку не сплатив, що й змусило позивача звернутися до суду з вищезазначеним позовом. В судове засідання 26.11.2014 року позивач свого представника не направив. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій останній зазначає, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі і просить їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання. Про причини своєї неявки суд не повідомив. 26 листопада 2014 року фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України. Згідно ст.224 Цивільного Процесуального Кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд, врахувавши заяву представника позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS], що є однокімнатною квартирою загальною площею 34,54 м.кв., в тому числі житловою площею 18,2 м.кв. належить відповідачу [PERSON] на праві приватної власності відповідно до договору купівлі-продажу від 10.04.2003 року. Згідно довідки форми № 3, виданої ВСП «Залізничний» 08 червня 2012 року за № 831, відповідач зареєстрований та проживає у вказаній квартирі. За проживання в цій квартирі відповідач має заборгованість по платі за утримання житла та платі за користування комунальними послугами за період з 01.10.2010 по 01.09.2013 в розмірі 19663,01 грн., яка до цього часу не сплачена. Зазначена заборгованість складається з суми основного боргу - 17390,42 грн., індексу інфляції - 1346,97 грн., 3% річних - 925,62 грн., що підвереджується бухгалтерським розрахунком заборгованості за житлово-комунальні послуги. Статтею 151 Житлового кодексу України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Згідно статті 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Зазначені положення закріплені і в п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою КМУ №572 від 08.10.1992 року (із змінами та доповненнями). Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів від 21 липня 2005 року № 630 (із змінами та доповненнями), встановлено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Статтею 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України. У статті 11 ЦК України зазначено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦКУ передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦКУ порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Нормами статті 625 ЦК України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов'язання, зокрема, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню та з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по платі за утримання житла та платі за користування комунальними послугами за період з 01.10.2010 року по 01.09.2013 року в розмірі 19663,01 грн. Статтею 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] сплачені позивачем судові витрати, а саме, судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved