Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-13 00:00:00

07.04. 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Новосвітлівської сільської ради Веселинівського району, треті особи: [PERSON] , [PERSON] , про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що [INFO] померла її бабуся [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина до складу якої увійшло, зокрема, право власності на земельну ділянку кадастровий номер 4821783000:05:000:0238, площею 9, 1111 га, що розташована в межах території Новосвітлівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області та призначена для ведення особистого селянського господарства та належала померлій на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-МК № 032680, виданого 01.03.2001 року Новосвітлівською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 470. [PERSON] за життя заповіту не склала, а тому право на спадкування отримали спадкоємці за законом. Зважаючи на те, що чоловік спадкодавиці - [PERSON] , помер задовго до її смерті, а саме [INFO] , а її донька [PERSON] померла [INFO] , то право на спадкування за законом після її смерті в порядку визначеному ст. 1266 ЦК України в порядку представлення, отримали діти доньки, а саме: позивач [PERSON] та [PERSON] 23.12.2019 року Веселинівським районним судом було ухвалено рішення, яким їй було визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] та встановлено факт родинних відносин між нею та померлою. 04.03.2020 року вона звернулась до приватного нотаріуса Болгарчук О.Ф. та подала заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] на підставі якої було заведено спадкову справу № 15/2020. Разом із заявою надала необхідні документи для отримання свідоцтва про право на спадщину, проте отримала відмову у вчинені нотаріальної дії з тих підстав, що відсутній оригінал правовстановлюючого документу, а в наданій архівній копії власник земельної ділянки зазначена « [PERSON] іна [PERSON] ». Державний акт був втрачений, відновити його чи отримати новий вона не має можливості. 08.11.2019 року вона звернулась до відділу у Веселинівському районі ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області та отримала інформацію про те, що дійсно [PERSON] іні [PERSON] видавався державний акт на право приватної власності та надано архівну копію держаного акту. Пошук загубленого Державного акту, в тому числі й розміщення оголошення в місцевій газеті «Зоря», не дали результату. Оскільки нотаріально оформити своє право на спадщину позивач не може, вона звернулась з вказаним позовом до суду та просить визнати за нею право власності на успадковану після смерті [PERSON] вищевказану земельну ділянку. Для підтвердження зазначених у позовній заяві обставин, разом з позовною заявою, надійшло клопотання позивача про витребування спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] . Ухвалою суду від 08.04.2020 року відкрито провадження у справі та витребувано від приватного нотаріуса Веселинівського районного нотаріального округу Болгарчук О.Ф. копію спадкової справи № 15/2020, заведеної після смерті [PERSON] . Ухвалою суду від 17. 06. 2020 року закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду. Представник позивача [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги підтримала в тому ж обсязі і з тих же підстав, просить визнати право власності за земельну ділянку за позивачем [PERSON] , успадковану після смерті [PERSON] . Представник відповідача Новосвітлівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області в судове засідання не з`явився. Від сільського голови Озимук К.Р. на електронну пошту суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника Новосвітлівської сільської ради, проти задоволення позову не заперечують. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась надала до суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Заслухавши представника позивача [PERSON] , вивчивши матеріали справи, заяви сторін, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно зі\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно зі\~ст. 1220 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що «Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмова від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього кодексу. Згідно зі ст. 1258 та\~\~1261\~ЦК України\~спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Ч. 1 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Ч. 5 ст. 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцям з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1\~ст. 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частинами 1 ст.\~1297\~та ст.\~1298 ЦК України\~встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Судом встановлено,\~що [INFO] в с. Новосвітлівка Веселинівського району Миколаївської області померла [PERSON] на [PERSON] , смерть якої була зареєстровано виконавчим комітетом Новосвітлівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області за актовим записом № 14. Зазначене підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим повторно 28.08.2019 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої, зокрема, увійшло право власності на земельну ділянку площею 9,1111 га з кадастровим номером 4821783000:05:000:0238, що розташована в межах території Новосвітлівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області та призначена для ведення особистого селянського господарства. За життя [PERSON] заповіту не склала, чоловік спадкодавиці [PERSON] помер задовго до її смерті, а саме [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , а її донька [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , то право на спадкування за законом після смерті [PERSON] в порядку визначеному ст. 1266 ЦК України в порядку представлення, отримали діти доньки, а саме: позивач [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до рішення Веселинівського районного суду № 472/1430/19 від 23.12.2019 року встановлено факт родинних відносин між позивачкою [PERSON] та [PERSON] , було встановлено, що [PERSON] була онукою [PERSON] , а остання її бабусею. Цим рішенням було визначено [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом. Крім того, як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , спадкодавець [PERSON] на [PERSON] , а згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ІІІ [NUMBER] № 032680, виданого 01.03.2001 року Новосвітлівською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 470, власник земельної ділянки [PERSON] іна [PERSON] . Згідно ч. 2\~ст. 256 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема п. 6 вказаної статті передбачає встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Відповідно до ч. 1 п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 31.03. 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 256 ЦПК України\~факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті (у тому числі факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові, або замість імені чи по батькові зазначені ініціали), суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Суд вважає, що різниця в написанні імені власника земельної ділянки та спадкодавця, склалася із-за того, що звертаючись до нотаріуса за консультацією з приводу оформлення своїх спадкових прав після смерті бабусі [PERSON] , позивач надала нотаріусу свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 14 серпня 2006 року , в якому власне ім`я померлої було зазначено вірно « [PERSON] іна [PERSON] », проте нотаріус оглянувши свідоцтво, повідомив позивача про те, що через пошкодження свідоцтва про смерть, його необхідно замінити та отримати повторне свідоцтво. Після чого [PERSON] звернулась до Веселинівського районного відділу ДРАЦС та отримала повторне свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 28.08.2019 року, де ім`я померлої було вказане відповідно до правил українського правопису « [PERSON] на [PERSON] ». За таких обставин, суд вважає, що факт належності [PERSON] державного акта на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-МК № 032680, виданого 01.03.2001 року знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а отже, позовна заява в цій частині підлягає задоволенню. Матеріалами спадкової справи № 15/2020 встановлено, що позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON] у порядку ст. 1266 ЦК України,\~за правом представлення. Крім позивача є й інші спадкоємці, передбачені ст. 1261, 1266 ЦК України- донька- [PERSON] та онук [PERSON] , які подали до нотаріуса заяви про те, що спадщину у встановленим законом порядку не приймали, на неї не претендують звертатись до суду з питання продовження строку для прийняття спадщини не будуть та не заперечують, щоб спадщину після смерті [PERSON] оформила її онука [PERSON] 04.03.2020 року разом із заявою про прийняття спадщини [PERSON] надала необхідні документи для отримання свідоцтва про право на спадщину, проте приватним нотаріусом Веселинівського районного нотаріального округу Миколаївської області Болгарчук О.Ф. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 9,11 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Новосвітлівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, оскільки: відповідно до п.4.12, 4.15 Гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджено\~Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5\~видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Причиною відмови зазначено відсутність правовстановлюючого документу про належність спадкового майна спадкодавцю. Державний акт був втрачений, відновити його чи отримати новий позивач [PERSON] не має можливості. Пошук загубленого Державного акту, в тому числі й розміщення оголошення в місцевій газеті «Зоря» № 7 від 15.02.2018 року, не дали результату. Згідно\~ст. 49 ЗУ «Про нотаріат»\~нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо, зокрема, не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Згідно п. 23\~Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7\~у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до\~ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. \~ Відповідно до\~ст. 16 ЦК України, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу та що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Судом встановлено, що 01.03.2001 року на підставі рішення 15 сесії 23 скликання Новосвітлівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області № 5 від 31.01.2001 року на ім`я [PERSON] , видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] № 032680, який було зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 470 , який посвідчував її право власності на земельну ділянку площею 9,11 га, що розташована в межах території Новосвітлівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області та призначена для ведення особистого селянського господарства. Оскільки Державний акт на землю було втрачено, 08.11. 2019 року позивач звернулась до відділу у Веселинівському районі ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області та отримала інформацію про те, що дійсно [PERSON] видавався державний акт на право приватної власності та надано архівну копію держаного акту. Крім того, згідно витягу з Державного земельного кадастру № НВ-4809214892020 від 23.03.2020 року спадковій земельній ділянці, власником якої значиться [PERSON] присвоєно кадастровий номер 4821783000:05:000:0238 та уточнено її площу з 9,11 га до 9,1111 га. Відповідно ст.\~125\~та ч. 1 ст.\~126 ЗК України\~(в редакції чинній на час видачі державного акта), право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом. У відповідності до\~статей 1225 ЦК України\~і 131\~ЗК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. У відповідності до\~ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 5\~ст. 1268 ЦК України\~передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, аналізуючи перевірені докази в їх сукупності, встановлено, що [PERSON] за життя набула права власності на вищевказану земельну ділянку, яку після її смерті успадкувала її онука [PERSON] , однак нотаріально не оформила. Згідно ч. 3 ст.1296 ЦК України,\~відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Враховуючи те, що позивач прийняла спадщину після смерті баби [PERSON] \~у встановленому законом порядку та неможливість оформлення нею своїх спадкових прав у нотаріуса, суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] та визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку. На підставі вищевказаного,

Outcome: approved