Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

05.11.2014 року Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» звернулося до Голосіївського районного суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Пред'явлені позовні вимоги мотивовані тим, що 25.12.2013 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № R53700505208, згідно якого банк надав позичальнику кредит в сумі 72 400 грн. на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності строком виконання до 25.12.2017 року. Банк свої зобов'язання виконав повністю, а відповідач - свої зобов'язання по виплаті кредиту за умовами договору належним чином не виконує. Внаслідок чого, відповідач прострочив сплату кредиту за період з 23.01.2014 року по 23.07.2014 року в сумі 4 938 грн 48к., позивач просить стягнути з боржника на користь Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» всю суму заборгованості за кредитом, поклавши сплату судового збору на відповідача. Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, підтвердив викладені у позові обставини та з викладених у ньому підстав просив задовольнити позов. Відповідач [PERSON] визнав частково позовні вимоги у судовому засіданні, підтвердив прострочку сплати кредиту за період з 23.01.2014 року по 23.07.2014 року в сумі 4 938 грн 48к. та власну поінформованість з приводу наслідків у вигляді штрафних санкцій за порушення умов кредитного договору. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З обставин, наведених у позовній заяві, які згідно з ч.1 ст.61 ЦПК не підлягають доказуванню, оскільки визнані сторонами, судом встановлено, що 25.12.2013 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № R53700505208, згідно якого банк надав позичальнику кредит в сумі 72 400 грн строком виконання до 21.05.2015 року, на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності. Згідно умов договору позичальник взяв на себе зобов'язання в порядку та умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком №1 до нього - графіком погашення кредиту /а.с.11-22/. Банк свої зобов'язання виконав в повному обсязі на умовах, визначених кредитним договором /а.с.23/. Відповідачем умови договору не виконувалися, внаслідок чого, станом на 23.07.2014 року виникла заборгованість, яка складає 80 125 грн 61к./ із них: заборгованість по кредиту - 63781 грн 15к., прострочена заборгованість за кредитом - 4938грн 48к., 3% річних - 23 грн 31к., інфляційні втрати - 152 грн 39к., поточна заборгованість за процентами - 45грн 19к., прострочена заборгованість за процентами - 2659 грн 49к., 3% річних - 11 грн 65к., інфляційні втрати - 67 грн 36 к; борг по комісії за обслуговування кредиту - 6 319 грн 69к., пеня за кредитним договором - 2 126 грн 91к. /а.с.6-10 /. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, який є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України), і вимог законодавства. Положеннями ч.1 ст.530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідач [PERSON], з огляду на положення ч.1 ст.612 ЦК України, станом на 23.07.2014 року порушив умови укладеного кредитного договору № R53700505208, належним чином не виконавши взяті на себе зобов'язання, що підтверджується розрахунком заборгованості, який міститься в матеріалах справи і правильність нарахування якого, сторонами не оспорюється/а.с.6-10 /. Протягом розгляду цивільної справи відповідач не скористався своїми процесуальними правами та не надав до суду жодного належного та допустимого доказу, який би містив інформацію щодо предмету доказування, в підтвердження своєчасного виконання своїх зобов'язань за укладеним кредитним договором. При стягненні сум за кредитним договором суд керується положенням ч. 1 ст. 1050 ЦК України та виходити з того, що стягнення сум (процентів) за ст. 1048 ЦК України є платою (винагородою) за користування грошовими коштами, а стягнення сум згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України є заходом цивільно-правової відповідальності за порушення грошового зобов'язання. Оскільки відповідач, який отримав кредит, зобов'язань за договором № R53700505208 від 25.12.2013 року, не виконав належним чином взятих на себе зобов'язань, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача заборгованості в сумі 80 125 грн 61к. Судом також встановлено, що позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 801 грн 26 к. /а.с.1/, який відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь ПАТ «Дельта Банк». На підставі наведеного,

Outcome: approved