Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

05.10.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Новозаводського ВДВС ЧМУЮ, в якій просить зняти арешт з нерухомого майна: 1/4 частину квартири № 52, яка розташована в будинку № 11-а по вул. Текстильників в м. Чернігові, яка належить на праві власності [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги обґрунтовує тим, чоловік позивачки [PERSON] був власником 1/4 частини квартири № 52 в буд. 11-а в м. Чернігові, який 09.12.2014 року помер. Вказує, що звернулася до приватного нотаріуса для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частину квартири №52 по вул. Текстильників в буд. 11-а в м. Чернігові, після смерті чоловіка [PERSON], як спадкоємець першої черги, проте приватним нотаріусом було відмовлено, в зв»язку з накладенням арешту на спірну частину квартири відповідно до постанови державного виконавця від 23.06.2006 року. Зазначає, що звернувшись до Новозаводського ВДВС ЧМУЮ з проханням зняти арешт з майна, отримала відповідь, що зняти арешт не мають можливості, оскільки матеріали виконавчого провадження за період з 1999 по 2006 роки були знищенні за закінченням терміну зберігання. Враховуючи вищевикладене та посилаючись на норми цивільного законодавства, з метою подальшого вільного користування та розпорядження належною їй за законом частиною квартири, просить зняти арешт з 1/4 частину квартири №52 по вул. Текстильників в буд. 11-а в м. Чернігові. Позивач у судове засідання не з»явилася, про день та час слухання справи повідомлялася належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі (а.с. 55), позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день та час проведення судового розгляду повідомлявся належним чином (а.с.43). Клопотання про відкладення слухання справи до суду не надходило, причини неявки суду не повідомив, у звязку з чим, суд визнає причини неявки представника неповажними. Третя особа у судове засідання не зявилася, про день та час проведення судового розгляду повідомлялася належним чином (а.с.45). До суду надійшли письмові пояснення, справу просила розглядати без її участі (а.с. 54). Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Між сторонами виникли правовідносини, які витікають з права приватної власності та виконання судового рішення, що регулюються Цивільним кодексом України та Законом України «Про виконавче провадження». Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належала 1/4 частина квартири № 52, яка знаходиться за адресою: м. Чернігів, вул. Текстильників, буд. 11-а в м. Чернігові (а.с. 10-22). [PERSON] помер 09.12.2014 року, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть [PERSON] І-ЕЛ № 245779, виданого 12.12.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції (а.с. 7). Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна у порядку доступів нотаріусів від 30.07.2015 (а.с.10-23), постановою державного виконавця Новозаводського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції від 23.06.2006 року, на належні [PERSON] 1/4 частину квартири № 52 по вул. Текстильників в м. Чернігові, накладено арешт та заборону відчуження, реєстраційний номер обтяження 3405492, зареєстровано 03.07.2006 року Другою Чернігівською державною нотаріальною конторою (а.с. 10-23). Позивач, у встановлений законом строк, звернулася до приватного нотаріуса [PERSON] про оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частину квартири [ADDRESS], після смерті її чоловіка, [PERSON], проте їй було відмовлено, в зв»язку з необхідністю зняття арешту з спірного майна, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 5, 54) Відповідно до листа начальника Новозаводського ВДВС Чернігівського МУЮ від 15.09.2015 року № 05-40/585, перевірити журнали обліку виконавчих документів переданих державному виконавцю у період з 01.01.1999 року по 31.12.2006 року, немає можливості, у зв'язку зі знищенням виконавчих проваджень, строк зберігання яких закінчився (а.с.6). Згідно п. 4.17 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту. Зі змісту ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження», вбачається, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. З аналізу викладеної норми вбачається, що державною виконавчою службою не вжито дій направлених на скасування запобіжних заходів, що призвело до порушення майнових прав позивача. Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Зі змісту ст. 386 ЦК України вбачається, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Згідно ст. 391 ЦК України, вбачається, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що наявність арешту та заборони відчуження належних [PERSON], який помер 09.12.2014 року, 1/4 частини квартири [ADDRESS], обмежує право позивача на оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті [PERSON] У зв'язку з цим арешт та заборона відчуження підлягає скасуванню.

Outcome: approved