overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

06.02.2019 року до суду надійшов позов [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON], оскільки: він втратив почуття любові та поваги до відповідача через те, що вона пішла з сім'ї до іншого чоловіка, від якого народила дитину; шлюб носить формальний характер; фактично шлюбно-сімейні відносини припинені з серпня 2017р., проживають окремо; подальше збереження сім'ї і шлюбу є неможливим і суперечить його інтересам. Представник позивача надала письмову заяву про підтримку позову, розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином за зареєстрованим місцем проживання (перебування) (а.с. 14), однак за отриманням судової повістки, копії позовної заяви з додатками на пошту і в судове засідання не з'явилася (а.с. 37, 38), причини неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за її відсутності не подала. Тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів і зважаючи на вжиті заходи для забезпечення участі відповідача в розгляді справи. Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини. 31 липня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Балаклійського районного управління юстиції у Харківській області за актовим записом № 126 сторони зареєстрували шлюб (а.с. 8). Сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 9, 10) Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, проживають окремо. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідач відзиву на позовну заяву не надала, до суду не з'явилася, що розуміється судом як небажання зберегти шлюб і фактичне визнання позову. Окрім того, сам факт розірвання шлюбу не може бути перешкодою для примирення сторін, якщо у них є таке бажання. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-05 00:00:00

06.02.2019 року заявник звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити факт смерті. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер її брат - [PERSON] у м. Горлівка Донецької області, який народився, [INFO] в м. Горлівка Донецької області. Органи державної реєстрації актів цивільного стану відмовились зареєструвати його смерть, посилаючись на відсутність висновку медичної установи про причину смерті. Встановлення цього факту заявнику потрібно для отримання свідоцтва про смерть. Заявник до судового засідання не з`явилась, за заявою просила розглядати справу за її відсутністю. Представник заінтересованої особи - Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Донецької області до судового засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи його було повідомлено. Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області до судового засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи його було повідомлено. Представник заінтересованої особи - Пенсійного фонду України до судового засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи його було повідомлено. Суд, вивчив матеріали справи, вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з довідки про смерть № 1404 від 25.06.2018 року, [PERSON] помер [INFO], причина смерті - гостра серцево-судинна недостатність, атеросклеротичний коронарокардіосклероз. Народився [PERSON], [INFO] в м. Горлівка Донецької області. Суд вважає, що факт смерті [INFO] у м. Горлівка Донецької області, [PERSON], який народився [INFO] в м. Горлівка Донецької області в певний час і при певних обставинах підтверджений письмовими матеріалами справи, а саме: довідкою про смерть № 1404 від 25.06.2018 (арк.с.9). Згідно з повідомленням Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 05.02.2019 року, не можливо без рішення суду провести реєстрацію факту смерті [PERSON] через відсутність належно оформленого медичного висновку. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надає право на отримання коштів на поховання та свідоцтва про право на спадщину. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

06.02.2019 року КП «Водоканал» звернулося до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідачі зареєстровані і проживають в квартирі [ADDRESS] , є споживачами послуг з водопостачання і водовідведення, особовий рахунок на які за [NUMBER] відкрито на ім`я [PERSON] Відповідачі користуються послугами КП «Водоканал», але оплату за послуги підприємства вносять не в повному обсязі, а тому за період з 01.03.2009 р. по 31.12.2018 р. утворилась заборгованість по оплаті за водопостачання і водовідведення в сумі 5834,48 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-24 00:00:00

06.02.2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу мотивуючи тим, що шлюбні відносини припинені з серпня 2017 року по причині різних поглядів на сімейне життя, у звязку з чим між ними виникали сварки, що призвело до втрати почуттів кохання та взаємоповаги, неможливості спільного проживання, спільне господарство не ведуть, проживають окремо один від одного. При предявленні позовної заяви також просив про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив про їх задоволення. Ухвалою суду від 26.02.2019 року відкрите провадження у справі. 20.03.2019 року відповідач надала до суду заяву, в якій просила про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, на розлучення згодна, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Бондаренко». Дослідивши матеріали справи, суд вважає, позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~За змістом ст.\~51\~Конституції України та ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування до шлюбу не допускається. Проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Як встановлено судом, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02.09.2011 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], 08.08.2013 року. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з серпня 2017 року по причині різних поглядів на сімейне життя, непорозуміння, у звязку з чим між сторонами виникали сварки, що призвело до втрати почуттів кохання та взаємоповаги, неможливості спільного проживання, спільне господарство не ведуть, проживають окремо один від одного. \~ \~ \~ \~Таким чином, суд вважає, що їх сімя розпалася і зберегти її неможливо, тому згідно ст. ст. 110, 112 СК України позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них і мають істотне значення. Крім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

06.02.2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачкою перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя малолітніх дітей не мають. Спільне життя не склалося через різні характери та погляди на життя, із-за чого часто почали виникати непорозуміння, що призвело до втрати почуттів. Сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні відносини. За таких обставин, позивач вважає, що збереження шлюбу та подальше спільне життя є неможливим, тому просить суд розірвати шлюб. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20.02.2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 15.03.2019 року підготовче провадження у справі закрите, а справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. В судове засідання відповідач повторно не зявилася, про час і місце судового засідання повідомлялася вчасно та належним чином, причини неявки суду невідомі, заяв чи клопотань про розгляд справи в її відсутність до суду не надходило. У встановлений строк від відповідача відзиву на позовну заяву до суду не надійшло. Зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. При розгляді справи, судом встановлено, що 10 лютого 1996 року Відділом реєстрації акті громадянського стану Фастівського міськвиконкому Київської області між сторонами зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 46. Від подружнього сторони малолітніх дітей не мають. Згідно статті 56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання\~ шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Небажання відповідача надавати докази, зокрема, з причин ухилення від участі в судових засіданнях, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

06.02.2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя мають доньку [PERSON] та доньку [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалося, через різні характери та погляди на життя. Відповідач зловживає спиртними напоями та в стані алкогольного спяніння вчиняє сварки. З грудня 2018 року шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть і разом не проживають. Збереження сімї та примирення не можливе. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20.02.2019 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі і призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 28.03.2019 року підготовче провадження у справі закрите, а справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, прізвище після розірвання шлюбу залишити - «Сугак», проти постановлення заочного рішення не заперечувала. В судове засідання відповідач не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся вчасно та належним чином, зокрема і шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті Фастівського міськрайонного суду, причини неявки суду не відомі, заяв чи клопотань про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило. У встановлений строк відзиву на позовну заяву до суду не надійшло, а тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Заслухавши позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 14 вересня 2013 року між сторонами зареєстровано шлюб Відділом державної РАЦС реєстраційної служби Фастівського МРУЮ у Київській області, актовий запис № 254. Від подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося. На даний час сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, примирення не можливо. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Небажання відповідача надавати докази, зокрема з причин ухилення від участі в судових засіданнях, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

06.02.2019 року позивач звернулася до Малинського районного суду Житомирської області з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що 14.10.2000 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. В період шлюбу у сторін народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На час звернення до суду позивач проживає разом з відповідачем, однак спільного побуту сторони не ведуть, перебувають у неприязних відносинах. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу для [PERSON] неможливі. Діти проживають спільно з позивачем, спору щодо визначення місця проживання дітей між сторонами немає. Позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який було зареєстровано 14.10.2000 року Чоповицькою селищною радою Малинського району Житомирської області; дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] залишити проживати разом з матір'ю; судові витрати по справі вважати фактично понесеними. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач до суду двічі не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов про розірвання шлюбу не подав. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд за одночасним існуванням зазначених обставин ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про наступне. За змістом ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14.10.2000 року Чоповицькою селищною радою Малинського району Житомирської області (а.с.6), який на даний час носить формальний характер, оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини і примирення між ними стало неможливим. Від цього шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO] (а.с.7) та [PERSON], [INFO] (а.с.8). Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягаючи на розірванні шлюбу, оскільки фактично сімейні стосунки припинені. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Таким чином, сім'я фактично розпалася і збережена бути не може, стосунки, які існують між сторонами, виключають можливість збереження сім'ї, подальше перебування в шлюбі буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати. Судові витрати по справі позивач просить з відповідача не стягувати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-27 00:00:00

06.02.2019 року позивачка звернулася до суду з даним позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позовних вимог послалася на те, що шлюб з відповідачем зареєстрували 25.11.2017 року. За час перебування у шлюбі у них спільних дітей немає. Вказала, що сімейні стосунки погіршилось через відсутність взаєморозуміння і взаємоповаги, що призводило до частих сварок. Шлюбні стосунки між ними були припинені. На даний час проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Примирення та збереження шлюбу неможливе. Тому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягнути з відповідача судові витрати та відновити їй дошлюбне прізвище [PERSON] . 19.02.2019 року по справі було відкрито провадження. 30.05.2019 року підготовче судове засідання не відбулось у зв`язку із перебуванням головуючого у відпустці. Сторони у підготовче судове засідання 28.08.2019 року не з`явилися. 08.04.2019 року сторони подали письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивачка вказала, що позов підтримує. Відповідач вказав, що позов визнає в повному обсязі. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення немає потреби, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу відповідно до вимог ст.247 ЦПК України. Розглянувши заяви сторін, оцінивши докази по справі, суд прийшов до наступного висновку. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25.11.2017 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Червоноградським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області. Від спільного подружнього життя у у сторін дітей немає. За визначенням ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно із ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно із ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачу відомі та зрозумілі. Виходячи з обставин, встановлених в судовому засіданні, умов проживання сторін та взаємовідносин у шлюбі, небажання позивача продовжувати шлюб, визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що сім`я сторін поновлена бути не може, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Ураховуючи визнання відповідачем позову в повному обсязі, беручи до уваги задоволення позову, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

06.02.2019 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 22.08.2015 року з відповідачем зареєструвала шлюб. Від цього шлюбу має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. В свідоцтві про народження дитини батьком записаний відповідач. Дитина знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання дитини. Власних коштів їй не вистачає на утримання дитини. Чоловік має можливість надавати матеріальну допомогу, у звязку із чим позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини від усіх видів доходу, до її повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги в повному обсязі і просить стягнути з відповідача аліменти у визначеному розмірі, на даний момент вона офіційно не працює. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав, зазначивши, що відповідач не відмовляється від надання допомоги на утримання дитини. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до норм сімейного законодавства. Сторони не оспорюють, що від шлюбу позивачка народила доньку [PERSON], [INFO]. В свідоцтві про народження дитини батьком записаний відповідач. Сторони не оспорюють факт окремого проживання та знаходження дитини на утриманні позивачки. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до вимог ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до вимог ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, враховуючи матеріальний стан сторін, їхній стан здоровя, наявність обовязку у відповідача надавати матеріальну допомогу непрацездатній дружині на утримання дитини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача, тому є підстави відповідно до вимог ст. 183 СК України, для задоволення позову в частині визначення аліментів в частковому відношенні до заробітку відповідача. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Крім того, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати на підставі положень\~статті 141 Цивільного процесуального кодексу України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

06.02.2019 р. позивач - АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] - відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що відповідач підписав заяву б/н від 15.11.2011 р. та отримав кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. 21.05.2018 р. ПАТ Комерційний банк «ПриватБанк» змінило назву на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», який є його правонаступником (що підтверджується п. 1.7 Статуту позивача в новій редакції, затвердженому наказом Міністра Фінансів України від 21.05.2018 № 519 та погодженого національним банком України 11 червня 2018 р. Як вказано у позові, відповідач не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 25.12.2018 р. становить 12506,20 грн. і складається з 1909,66 грн. - тіло кредиту, 647,14 грн. - нараховані відсотки за користування кредитом, 8877,68 грн. - нарахованої пені; 500 грн. - фіксована частина штрафу; 571,72 грн. - процентна складова штрафу. Суд,

Outcome: partial