overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

06.03.2017 р. [PERSON] звернувся до суду з заявою, заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України у Балтському районі Одеської області, про встановлення факту, що має юридичне значення. На обґрунтування вимог заявник зазначив, що в його трудовій книжці, виданої 17.08.1978 року колгоспом «Путь к комунізму» Пасицелівської сільської ради Балтського району Одеської області, помилково було зазначено його прізвище (російською мовою) «[PERSON]» замість правильного «[PERSON]». КП «Трудовий архів» Балтської районної ради Одеської області було видано архівну довідки про стаж № Р-140/01-15 від 23.02.2017 року та архівну довідки про заробітну плату для обчислення пенсії № Р-141 від 23.02.2017 року, в яких зазначено його прізвище (російською мовою) як «[PERSON]». У зв'язку з необхідністю правильного нарахування його пенсії він просив суд встановити факт належності йому зазначених трудової книжки та архівних довідок. Заявник в судовому засіданні заяву підтримав. Представник УПФУ у Балтському районі Одеської області в судове засідання не з'явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та вказавши, що заперечень по справі не має. Вислухавши доводи заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як пояснили в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], заявник по справі працював в колгоспі «Путь к комунізму», де йому було видано трудову книжку, у якій помилково зазначено його прізвище (російською мовою) «[PERSON]» замість правильного «[PERSON]». КП «Трудовий архів» Балтської районної ради Одеської області було видано архівну довідки про стаж № Р-140/01-15 від 23.02.2017 року та архівну довідки про заробітну плату для обчислення пенсії № Р-141 від 23.02.2017 року, в яких зазначено прізвище заявника (російською мовою) як «[PERSON]». В паспорті заявника (а.с.- 3) його прізвище «[PERSON]». Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Проаналізувавши докази по справі, суд дійшов висновку, що вказані трудова книжка та архівні довідки належать заявнику, тому заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

06.03.2017 р. до суду заявлено позов, у якому позивачка просила щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., яка підлягає індексації відповідно до закону і до його повноліття, оскільки відповідач добровільно не виконує свого законного обовязку надавати щомісячне утримання їх спільній неповнолітній дитині. Позивачка до суду не з`явилась, письмово просила справу розглянути без неї, позовні вимоги задовільнити в повному обсязі, проти задоволення заочного рішення не заперечувала (а.с.13). Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про перенесення справи не заявляв, відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України повідомлення про час та місце розгляду справи вручалось йому належним чином. (а.с. а.с. 12, 16). З урахуванням позицій сторін та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. Доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO], але добровільно не виконує свого законного обовязку надавати щомісячне утримання неповнолітній дитині. Зазначені правовідносини регулюються: - ст. ст. 180, 181 п.3, ч.1 ст.184 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей; в разі ухиляння батьків від цього обовязку кошти на утримання дітей стягуються з них за рішенням суду, зокрема, у твердій грошовій сумі, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; - ст. 192 Сімейного Кодексу України, відповідно до якої розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них. Оскільки відповідач добровільно не виконує свого законного обовязку надавати щомісячне утримання неповнолітньому сину [PERSON], [INFO], хоча має таку можливість, то задля захисту законних інтересів дитини аліменти в розмірі 1000 грн. на місяць, яка підлягає індексації відповідно до закону, необхідно стягувати з відповідача починаючи з дня звернення позивачки до суду і до повноліття дитини, - в примусовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

06.03.2017 р. до суду заявлено позов, у якому позивачка просила щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., яка підлягає індексації відповідно до закону і до її повноліття, оскільки відповідач добровільно не виконує свого законного обов'язку надавати щомісячне утримання їх спільній неповнолітній дочці. Позивачка в судове засідання не з`явилася, письмово позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити без її участі (а.с.13). Відповідач в судове засідання не з`явився, письмово позовні вимоги визнав повністю, проти їх задоволення не заперечував, просив справу розглянути без нього (а.с.14). З урахуванням позиції сторін та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. Доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO], але добровільно не виконує свого законного обов'язку надавати щомісячне утримання неповнолітній дочці. Зазначені правовідносини регулюються: - ст. ст. 180, 181 п.3, ч.1 ст.184 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; в разі ухиляння батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них за рішенням суду, зокрема, у твердій грошовій сумі, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; - ст. 192 Сімейного Кодексу України, відповідно до якої розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них. Оскільки відповідач добровільно не виконує свого законного обов'язку надавати щомісячне утримання неповнолітній дочці [PERSON], [INFO], то задля захисту законних інтересів дитини аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, необхідно стягувати з відповідача починаючи з дня звернення позивачки до суду і до повноліття дитини, - в примусовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

06.03.2017р. до суду звернулась [PERSON] з позовом (а.с.1-2) до [PERSON] в якому, мотивуючи тим, що відповідач добровільно приймати участь в утриманні їхнього сина [PERSON] ([INFO]) не бажає, просить суд: - стягувати щомісяця з відповідача на свою користь, аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] ([INFO]) у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття; Позивачка на судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити. Відповідач на судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши та перевіривши докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно Свідоцтва про народження (а.с.4) [PERSON] ([INFO]) батьком приходиться [PERSON], а матірю [PERSON]. Шлюб між позивачем та відповідачем не розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про шлюбу (а.с.3). Ст.180 СК України передбачає, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч.1 ст.183 СК України передбачає, що судом визначається частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину. Ст.182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище й стан здоров'я дитини та платника аліментів, наявність унього інших дітей, непрацездатних батьків, дружини. Ч.2 ст.182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ч.1 ст.191 СК України передбачає, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи, що у платника аліментів на утриманні відсутні інші неповнолітні діти, непрацездатні батьки, дружина, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, то суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Ч.3 ст.88 ЦПК України передбачено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. П.3 ч.1 Ст.5 ЗУ «Про судовий збір» передбачено, від слати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються… позивачі у справа про стягнення аліментів. Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору, то відповідно до ст.88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

06.03.2017 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин з тіткою [PERSON], яка померла 10 листопада 2016 року. В заяві вказав, що [PERSON] є рідною сестрою його батька, однак відсутнє свідоцтво про народження батька. На даний час він має на меті прийняти спадщину після смерті тітки, однак у зв»язку із відсутністю доказів родинних відносин не може оформити відповідні документи. Заявник [PERSON] в судове засідання не з»явився, згідно поданої до суду заяви просив розгляд справи проводити у його відсутності, заявлені вимоги підтримав. Представник заінтересованої особи сільський голова Малоборовицької сільської ради належним чином і своєчасно повідомлений про дату розгляду справи в судове засідання не з»явився. Подав до суду заяву, в якій повідомив, що заявлені [PERSON] вимоги визнає повністю, просив справу слухати у відсутності представників сільської ради. Доводи заявника підтверджуються письмовими поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON], які підтвердили, що дійсно [PERSON] та [PERSON] були рідними братом та сестрою. Ознайомившись із письмовими заявами заявника та представника заінтересованої особи, письмовими поясненнями свідків, дослідивши матеріали справи суд вважає, що факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] знайшов своє підтвердження в суді. Заявник [PERSON] народився 27 січня 1955 року в с.Мала Боровиця Білогірського району Хмельницької області. Батьками його були [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії ЯК №312180, виданим Малоборовицькою сільською радою 01 лютого 1955 року. [PERSON] народилася 30 червня 1928 року батьками її були [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії VІІ-УР №1057137 виданим Білогірським рай бюро ЗАГС 23 березня 1965 року. Актовий запис про народження [PERSON] в архіві Білогірського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного ТУЮ у Хмельницької області відсутній, що підтверджується інформацією Білогірського РВ ДРАЦС №429/15.1.4-36 від 17.03.2017 року. Згідно копії заяви про видачу паспорта батьками [PERSON], [INFO] були [PERSON] та [PERSON]. Згідно виписок із погосподарської книги за 1947-1949 роки, до складу сім»ї [PERSON], [INFO] (голова домогосподарства) належали: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] - син, [PERSON] - дочка, [INFO], [PERSON], [INFO] невістка, [PERSON], [INFO] онук. Свідки [PERSON], [PERSON] підтвердили, що [PERSON] була рідною сестрою [PERSON]. Відповідно до розяснень даних в п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, оскільки надає право на оформлення права на спадщину, як спадкоємиці за законом, що передбачено Цивільним кодексом України. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

06.03.2017 року [PERSON] звернувся з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що з 12.10.2002 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач не підтримує шлюбні відносини з відповідачем з серпня 2010 року, непорозуміння з питань подружнього життя створили умови, за яких шлюб фактично припинився, відновлювати стосунки не бажає. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала. Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову не встановлено. Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що сторони з 12.10.2002 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Саратського районного управління юстиції, актовий запис №26. Сторони є батьками неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], яка на час розгляду справи проживає із матір'ю. Подружні стосунки між сторонами припинені з серпня 2010 року, сумісне господарство вони не ведуть, не підтримують нормальну атмосферу в сім'ї, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що спільне життя сторін та подальше збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, примирення неможливе, сім'я розпалась, тому відповідно до ст.112 СК України шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

06.03.2017 року [PERSON] звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], який продовжує навчання у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, починаючи стягувати з дня предявлення позову до суду і до 30.06.2020 року. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала до суду письмову заяву, просила розглядати справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Як встановлено в судовому засіданні, що у [PERSON] та [PERSON] народилась спільна донька [PERSON] [INFO]. На теперішній час [PERSON] є студентом 1 курсу денної форми факультету іноземної філології Миколаївського національного університету імені [PERSON], термін навчання закінчується 30.06.2020 року, згідно довідки №507 від 18.01.2017 року Миколаївського національного університету імені [PERSON]. Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримивати повнолітніх дітей, що продовжують навчання до досягнення ними 23-х років, при умові, якщо вони можуть надавати матеріальні допомоги. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. При визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, суд враховує матеріальне положення відповідача і вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у зв'язку з чим, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, починаючи стягувати з дня пред'явлення позову до суду і до закінчення навчання, тобто до 30.06.2020 р, але не більш ніж до досягнення дитиною двадцяти трьох річного віку, а саме до 05.03.2022 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

06.03.2017 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що [PERSON], [INFO]. та [PERSON], [INFO] є однією особою. В обґрунтування своєї заяви зазначає, що 13.06.1999 року померла її мати [PERSON] 24.02.1996 р. її мати уклала шлюб з [PERSON], та змінила прізвище на «Харченко», однак після реєстрації шлюбу, паспорт не змінила. Свідоцтва про смерть матері було видано на підставі паспорта, тому було зазначено дошлюбне прізвище «Костюченко». Встановлення факту необхідно для перерахунку стипендії дітям-сиротам. В судовому засіданні заявник заяву підтримала та просила задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні проти встановлення факту не заперечувала. Пояснила, що її мати [PERSON], [INFO] у 1996 році уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «Харченко», але паспорт не змінила. Заявник [PERSON] є її рідною сестрою по матері від зазначеного шлюбу. Чоловік матері [PERSON] помер у 2007 році. Представник заінтересованої особи Житомирський державний університет ім. І. Франка у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. [PERSON] померла 13.06.1999 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть № 1-ТП № 112048, виданого 17.06.1999 року. (а.с. 7) Відповідно до свідоцтва про одруження серії 1-ТП № 015828 від 24.02.1996 р. [PERSON] та [PERSON] [INFO] зареєстрували шлюб 24.02.1996 р., при цьому [PERSON] змінила прізвище на «Харченко». (а.с. 8) Згідно свідоцтва про народження серії 1-ТП № 063810 від 12.08.1997 р., [PERSON] народилась 08.07.1997 р., батьками вказані [PERSON], [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серії ІІ-ТП №443148 від 17.08.1985 р., [PERSON] народилась 24.07.1985 р., батьками вказані [PERSON], [PERSON]. Відповідно до листа державного нотаріуса № 613/02-14/59/05 від 17.03.2017 р. спадкоємцями [PERSON] є її чоловік [PERSON], дочки [PERSON] (заявник) та [PERSON] (заінтересована особа). [PERSON] помер 29.01.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 31.01.2007 року. Згідно ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В судовому засіданні достовірно встановлено, що мати заявника [PERSON] і [PERSON] є однією особою. Оскільки встановлення факту не пов'язане з вирішенням спору про право, породжує для заявника юридичні наслідки, вказані ним обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

06.03.2017 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті [PERSON], свої вимоги обґрунтувала тим, що 20.02.2017 року померла її мати [PERSON], [INFO], яка мешкала та була зареєстрована за адресою: [INFO]. Після її смерті був отриманий дублікат лікарського свідоцтва про смерть №49 від 21.02.2017 року виданий Центром первинної медико-санітарної допомоги в районі Амвросіївка ДНР та свідоцтво про смерть серії ДНР №062458 видане Амвросіївським районним відділом запису актів цивільного стану Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції ДНР від 21.02.2017 року. Після її смерті залишилася спадщина. Вона не може скористатися своїми правами, після смерті [PERSON] прийняти спадщину, у звязку з тим, що лікарське свідоцтво про смерть та свідоцтво про смерть серії ДНР, не є дійсними і не створюють правових наслідків, у звязку з чим воно не може бути підставою для отримання спадщини та отримання свідоцтва про смерть. Просить суд встановити факт смерті [PERSON], яка померла 20.02.2017 року в м. Амвросіївка Донецької області. В судовому засіданні представник заявниці вимоги [PERSON] підтримала та просила заяву задовольнити. В судове засідання представник заінтересованої особи не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи за відсутністю представника та не заперечує проти задоволення заяви. Вислухавши пояснення представника заявниці, проаналізував в сукупності представлені в справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно дублікату лікарського свідоцтва про смерть №49 від 21.02.2017 року виданого Центром первинної медико-санітарної допомоги в районі Амвросіївка ДНР та свідоцтва про смерть серії ДНР №062458 виданого Амвросіївським районним відділом запису актів цивільного стану Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції ДНР від 21.02.2017 року [PERSON], померла 20.02.2017 року у віці 91 років. Відповідно до матеріалів справи померла [PERSON] зареєстрована та мешкала за адресою: Донецька область м. Амвросіївка вул. Одеська, 39. Відповідно до свідоцтва про народження батьками заявниці [PERSON] є батько [PERSON] та матір [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про одруження, [PERSON] 13.02.1970 року уклав шлюб з [PERSON] та після реєстрації якого їй було присвоєно прізвище «Лафицька». Згідно ст.256 ч.1 п.1 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України, у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, встановлення такого факту вирішується в судовому порядку. Суд вважає доведеним факт смерті матері заявниці [PERSON], [INFO], уродженки [INFO], яка померла 20.02.2017 року в м. Амвросіївка Донецької області, Україна, у віці 91 років, причина смерті «хронічна судинно-мозкова недостатність. Церебросклероз з гіпертонією». На підставі викладеного,

Outcome: approved