Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

05.05.2016 р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами в сумі 25789 гривень 80 копійок та суму сплаченого судового збору у сумі 1378 грн. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 668/3554BPL2B від 29 листопада 2012 року на суму 16874,00 грн. та кредитний договір № 01105/04188BCCB від 27 травня 2013 року на суму 3900,00 грн. Між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 20150721-Г від 21 липня 2015 року, у відповідності до якого ПАТ «Платинум Банк» відступив позивачу право вимоги від відповідача коштів, право на одержання яких належить ПАТ «Платинум Банк», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача. Відповідно до реєстру заборгованостей (витяг з Додатку № 1 до Договору факторингу № 20150721-Г від 21.07.2015 р.) позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 668/3554BPL2B від 29 листопада 2012 року у сумі 18814,87 грн. та кредитним договором № 01105/04188BCCB від 27 травня 2013 року у сумі 6974,93 грн. На виконання умов договору факторингу № 20150721-Г від 21.07.2015 р., ПАТ «Платинум Банк» було направлено відповідачу лист з повідомленням про відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» по зазначеному кредитному договору. Відповідач повідомлявся про наявність заборгованості, проте не виконав зобов'язань по кредитному договору, після відступлення ПАТ «Платинум Банк» позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу на погашення кредитної заборгованості та має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 668/3554BPL2B від 29 листопада 2012 року на суму 18814,87 грн. та кредитний договір № 01105/04188BCCB від 27 травня 2013 року у сумі 6974,93 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання також не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, заперечень проти позову не надала, своїм правом повідомити суд про своє ставлення до позову не скористалась. Ухвалою суду від 14.07.2016 р. постановлено провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось на підставі ст.197 ЦПК України. Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом встановлено, що ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 668/3554BPL2B від 29 листопада 2012 року на суму 16874,00 грн. та кредитний договір № 01105/04188BCCB від 27 травня 2013 року на суму 3900,00 грн. Між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 20150721-Г від 21 липня 2015 року, у відповідності до якого ПАТ «Платинум Банк» відступив позивачу право вимоги від відповідача коштів, право на одержання яких належить ПАТ «Платинум Банк», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача. Відповідно до реєстру заборгованостей (витяг з Додатку № 1 до Договору факторингу № 20150721-Г від 21.07.2015 р.) позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 668/3554BPL2B від 29 листопада 2012 року у сумі 18814,87 грн. та кредитним договором № 01105/04188BCCB від 27 травня 2013 року у сумі 6974,93 грн. 27.07.2015 року [PERSON] було повідомлено, що на підставі договору факторингу № 20150721-Г від 21.07.2015 року, укладеного між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», право вимоги щодо заборгованості відповідача відступлене на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Згідно з Реєстром заборгованостей від 25 квітня 2016 року за відповідачем рахується заборгованість за кредитним договором № 668/3554BPL2B від 29 листопада 2012 року на загальну суму 18814,87 грн., яка складається з суми заборгованості за основною сумою боргу - 9753,06 грн., суми заборгованості за відсотками та комісією - 2440,38 грн., суми заборгованості по пені - 6621,43 грн. За кредитним договором № 01105/04188BCCB від 27 травня 2013 року на загальну суму 6974,93 грн., яка складається з суми заборгованості за основною сумою боргу - 3754,64 грн., суми заборгованості за відсотками та комісією - 2470,29 грн., суми заборгованості по пені - 750,00 грн. Викладені обставини підтверджуються матеріалами справи, зокрема копіями кредитних договорів, витягом з реєстру заборгованостей, випискою по особовим рахункам, копією договору факторингу, копіями повідомлень. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ч.1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність позов задовольнити, позаяк відповідачем не надано заперечень проти позову і жодних доказів, які підтверджували необґрунтованість вимог позивача. Натомість, на думку суду позивач належним чином довів наявність обставин, які свідчать про законність його позовних вимог, а відтак позов слід задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договорами у розмірі 25789,80 грн. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved