Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

07.06.2017 [PERSON], звернувся до суду з даним позовом, в якому просив визначити поважною причину пропуску ним строку звернення до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої матері [PERSON], та визначити йому додатковий строк три місяці для подання заяви. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що [INFO] померла його мати [PERSON], якій за життя належала житлова квартира [ADDRESS] та земельна ділянка згідно Державного акта на право власності на землю серія [NUMBER]. 04.09.2013 року [PERSON] було складено заповіт, яким остання вищезазначене майно заповіла своєму синові - [PERSON] Прийняти спадщину після смерті матері позивач не міг через обставини, що від нього не залежали. Звернувшись у грудні 2016 року до Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області із заявою про прийняття спадщини після смерті його матері, увидачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно йому було відмовлено з огляду на пропуск строку звернення із заявою про прийняття спадщини. Вважаючи причину пропуску строку поважною, просив позов задовольнити. У судове засідання позивач не з'явився, подав суду через канцелярію заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача Калиновецької сільської ради Золочівського району Харківської області в судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи без участі представника відповідача, позов визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 04.09.2013 року [PERSON], на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: належний їй житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться на [ADDRESS], вона заповіла синові - [PERSON], [INFO] Належну їй квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], земельну ділянку, що належить їй на праві власності на підставі Державного акту серія [NUMBER], вона заповіла своєму синові - [PERSON] (а.с.7). [INFO] у віці 65 років померла [PERSON], про що 29 грудня 2015 року Виконавчим комітетом Жовтневої сільської ради Золочівського району Харківської області зроблено відповідний актовий запис №15 та того ж дня видано відповідне свідоцтво Серія [NUMBER] (а.с.22). З наданої суду копії Державного акта про право приватної власності на землю серія [NUMBER], виданого на підставі розпорядження Золочівської райдержадміністрації від 14.04.2004 року №144 вбачається, що [PERSON], яка мешкає за адресою: [ADDRESS], належить земельна ділянка площею 5,5014 га в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Жовтневої сільської ради Золочівського району Харківської області та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №327 (а.с.8). З копії Свідоцтва про право власності на житло від 27.03.2013 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29.04.2013 вбачається, що квартира [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] (а.с.9,10). 01 грудня 2016 року постановою державного нотаріуса Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області, в порядку виконання обов'язків державного нотаріуса Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області Борисенко К.В. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно після померлої [INFO] його матері [PERSON], у зв'язку із пропуском строку для прийняття спадщини та неподання документів, підтверджуючих факт прийняття спадщини у порядку, встановленому діючим законодавством (а.с.13). Згідно із Інформаційними довідками зі Спадкового реєстру №48059829 від 13.06.2017 року та №48059830 від 13.06.2017 року, після смерті спадкодавця [PERSON], яка померла [INFO], спадкова справа не заводилася, відомості про видачу свідоцтв про право на спадщину відсутні. Наявний заповіт [PERSON], посвідчений Калиновецькою сільською радою Золочівського району Харківської області від 04.09.2013 року за реєстровим №27 (а.с.33, 34, 35). При вирішенні спору суд виходить з того, що спірні правовідносини врегульовані положеннями Конституції України та ЦК України. Статтею 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Стаття 1217 ЦК України встановлює, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Положеннями ч.2 ст.1223 ЦК України встановлено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Частинами 1, 5 статті 1268 ЦК України встановлено умови прийняття спадщини. Так, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві із часу відкриття спадщини. Статті 1269, 1270 ЦК України обумовлюють порядок та строки прийняття спадщини за законом, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України передбачені наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, так, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її, але за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відтак, судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON]. Визнання позову відповідачем суд розцінює, як надання фактичної згоди позивачу для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, що визначено у ч.2 ст.1272 ЦК України. Враховуючи те, що позивач своєчасно не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини через поважні причини, відповідач фактично надав згоду на подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, суд задовольняє позовну заяву і визначає позивачу три місяці додаткового строку для прийняття спадщини, відповідно до положень ст. 1272 ЦК України, який є достатнім для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved