Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

05 квітня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про припинення стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідно до судового наказу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 березня 2019 року з нього стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , 2005 року народження, [PERSON] , 2007 року народження , [PERSON] , 2009 року народження , та [PERSON] , 2016 року народження , в розмірі по 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 18 березня 2019 року і до досягнення дітьми повноліття. Однак їхній малолітній син [PERSON] , 2009 року народження , проживає разом з ним та перебуває повністю на його утриманні. В зв`язку з наведеним просив припинити стягнення з нього аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , та продовжувати стягувати з нього аліменти на користь [PERSON] на утримання трьох малолітніх дітей, а саме: [PERSON] , 2005 року народження, [PERSON] , 2007 року народження , та [PERSON] , 2016 року народження . Ухвалою суду від 08 квітня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження, судове засідання призначено на 06 травня 2019 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, не заперечила проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. В судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками чотирьох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 березня 2019 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , 2005 року народження, [PERSON] , 2007 року народження , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 18 березня 2019 року і до досягнення повноліття. Згідно довідки №616, виданої 01 квітня 2019 року виконавчим комітетом Судилківської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області встановлено, що до складу сім`ї [PERSON] , який зареєстрований в [ADDRESS] , входять: дружина - [PERSON] , 1984 року народження, син - [PERSON] , 2005 року народження, син - [PERSON] , 2007 року народження, син - [PERSON] , дочка - [PERSON] , 2016 року народження. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 ст. 188 СК України встановлено, що батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Отже, чинним законодавством України передбачено обов`язок брати участь в утриманні дитини того з батьків, хто проживає окремо від дитини. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що на момент винесення вказаного судового наказу та до теперішнього часу малолітній син сторін [PERSON] , [INFO] , проживає разом з батьком [PERSON] , та знаходиться на його повному утриманні, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині припинення стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання їхнього спільного сина [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Разом з тим, стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів лише за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Разом з тим, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. В судовому засіданні було встановлено, що з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання чотирьох малолітніх дітей у розмірі по 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісяця, до досягнення дітьми повноліття. Однак, як було встановлено у рішенні вище, малолітній син сторін [PERSON] , [INFO] , на теперішній час проживає разом з батьком та перебуває на його утриманні, а тому аліменти, які стягуються з позивача на користь відповідача в частині його утримання, мають бути припинені. Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині припинення стягнення аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] підлягають задоволенню, та з позивача на користь відповідача необхідно продовжувати стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , 2005 року народження , сина [PERSON] , 2007 року народження , та дочки [PERSON] , 2016 року народження , в розмірі по 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, на кожну дитину щомісяця і до досягнення дітьми повноліття. Отже, враховуючи усе вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] до [PERSON] про зменшення (припинення) стягнення аліментів підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved