Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

06 квітня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта», в якому, збільшивши позовні вимоги згідно заяв про збільшення позовних вимог від 04.05.2016 року, 06.05.2016 року та 21.06.2016 року просить стягнути середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 13.08.2015 року по день розгляду справи судом в сумі 121306 грн. 10 коп. Обґрунтовано позов тим, що 05.05.2014 року позивач був призначений на посаду виконуючого обовязки директора філії Чернігівської дирекції Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» та 02.04.2015 року був звільнений з роботи у звязку з закінченням строку трудового договору. В подальшому, рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 серпня 2015 року визнано незаконним наказ про звільнення позивача у звязку з закінченням строку трудового договору, поновлено його на роботі на посаді виконуючого обовязки директора Чернігівської дирекції Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» та стягнуто з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 48411 грн. 15 коп. та компенсацію втрати частини грошових доходів у звязку із порушенням термінів їх виплати в сумі 7542 грн. 45 коп. Вказане рішення суду було змінено рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 05.10.2015 року в частині стягнення загальної суми та судового збору. Рішення в частині поновлення позивача на роботі залишилося без змін. Позивач зазначає, що протягом тривалого часу як на його вимогу, так і на вимоги державного виконавця, рішення суду про поновлення його на роботі відповідачем виконано не було, а тому просить суд стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за весь час затримки при виконанні рішення про поновлення його на роботі. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те, що, жодних перешкод у поновленні на посаді [PERSON] з боку посадових осіб не було, адже було видано відповідний наказ від 07.09.2015 року № 468/к про поновлення [PERSON] на посаді в.о. директора Чернігівської дирекції УДППЗ «Укрпошта», про що листом від 08.09.2015 року було повідомлено позивача, проте позивач не приступив до виконання своїх обовязків та на роботу не зявився, трудову книжку для оформлення відповідних записів не надав. Крім того, з 21 вересня 2015 року у звязку з виключенням із штатного розпису такої посади як виконуючий обвязки Чернігівської дирекції УДППЗ виникли обставини, які унеможливлюють виконання рішення суду в частині поновлення позивача на роботі виконуючим обовязки директора Чернігівської дирекції УДППЗ «Укрпошта». Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача та дослідивши письмові докази у справі, суд знаходить підстави для часткового задоволення позову, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що позивач 05.05.2014 року був призначений на посаду виконуючого обовязки директора Чернігівської дирекції Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» та 02.04.2015 року наказом Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» № 175/к був звільнений з роботи відповідно до п. 2 ст. 36 КЗпП України у звязку з закінченням строку трудового договору. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 серпня 2015 року визнано незаконним наказ Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» від 01.04.2015 року № 175/к про звільнення з роботи 02 квітня 2015 року [PERSON] відповідно до пункту 2 статті 36 КЗпП України у звязку із закінченням строку трудового договору; поновлено [PERSON] на посаді виконуючого обовязки директора Чернігівської дирекції Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта»; стягнуто з Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 48411 гривень 15 копійок та компенсацію втрати частини грошових доходів у звязку із порушенням термінів їх виплати в сумі 7542 гривні 45 копійок, а всього 55953 гривні 45 копійок. (сума визначена без урахування обовязкових відрахувань до бюджету і державних цільових фондів). Рішення суду, в частині поновлення [PERSON] на посаді виконуючого обовязки директора Чернігівської дирекції Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» та стягнення на його користь середньомісячного заробітку в розмірі 11685 грн. 45 коп. (сума визначена без урахування обовязкових відрахувань до бюджету і державних цільових фондів), підлягає негайному виконанню (а/с 7-9). На виконання рішення суду позивачу Деснянським районним судом м. Чернігова було видано виконавчий лист про поновлення [PERSON] на посаді виконуючого обовязки директора Чернігівської дирекції Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта». 13 серпня 2015 року позивач подав до відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві вказаний вище виконавчий лист та заяву про прийняття його на виконання (а/с 10). Крім того, позивач також звернувся до виконуючого обовязки генерального директора Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» з проханням негайно виконати рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 серпня 2015 року в частині поновлення його на роботі та стягнення середньомісячного заробітку (а/с 11). 18 серпня 2015 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 750/3663/15-ц про поновлення [PERSON] на посаді виконуючого обовязки директора Чернігівської дирекції Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта», в якій зазначено, що рішення суду підлягає негайному виконанню (а/с 12). Рішенням Апеляційного суду м. Чернігівської області від 05 жовтня 2015 року рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 серпня 2015 року скасовано в частині стягнення компенсації втрати частини грошових доходів у звязку із порушенням термінів їх виплати; в частині стягнення загальної суми та судового збору змінено та зменшено загальну суму стягнення з Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» на користь [PERSON] з 55953 грн. 45 коп. до 48411 грн. 15 коп. та збільшено суму стягнення судового збору з Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» на користь держави з 559 грн. 53 коп. до 971 грн. 31 коп. (а/с 13-16). 12 жовтня 2015 року позивач повторно звернувся до виконуючого обовязки генерального директора Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» з проханням негайно виконати рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 серпня 2015 року та рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 05 жовтня 2015 року в частині поновлення його на роботі та стягнення середньомісячного заробітку (а/с 17). В подальшому позивач неодноразово звертався до виконуючого обовязки генерального директора Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» з такими проханнями. Крім того, позивач також звертався до міністра інфраструктури України зі скаргою на дії службових осіб УДППЗ «Укрпошта». Виконавчі листи про поновлення [PERSON] на посаді виконуючого обовязки директора Чернігівської дирекції Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» та стягнення середньомісячного заробітку в розмірі 11685 грн. 45 коп. для виконання були направлені Деснянським районним судом м. Чернігова до відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві (а/с 18), проте постановою державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження від 06.11.2015 року відмовлено у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа про поновлення позивача на роботі, так як в порушення вимог п. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» відсутня заява стягувача (а/с 28). В подальшому позивач оскаржив дії державного виконавця щодо відмови у відкритті виконавчого провадження, звернувшись до суду з відповідною скаргою. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 січня 2016 року скаргу [PERSON]І - задоволено. Визнано незаконною та скасовано постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві [PERSON] від 06.11.2015 року про відмову у відкритті виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №750/3663/15-ц, виданого Деснянським районним судом м. Чернігова 22.10.2015 року по виконавчому провадженні №49257974; зобовязано відділ державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві вчинити дії щодо відкриття виконавчого провадження відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» з виконання виконавчого листа №750/3663/15-ц, виданого Деснянським районним судом м. Чернігова 22.10.2015 року про поновлення [PERSON] на посаді виконуючого обовязки директора Чернігівської дирекції Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» (а/с 29-30). 18 січня 2016 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення суду про поновлення [PERSON] на посаді виконуючого обовязки директора Чернігівської дирекції Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» та надано боржнику семиденний строк з моменту винесення (отримання) постанови про відкриття виконавчого провадження для самостійного виконання рішення суду (а/с 31). Так як рішення суду боржником в самостійному порядку виконано не було, 25 січня 2016 року державним виконавцем направлено до Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» вимогу, згідно якої боржник повинен виконати рішення суду про поновлення на роботі в строк до 12.00 08.02.2016 року, про що повідомити державного виконавця, надавши при цьому відповідний наказ (а/с 37). Постановою державного виконавця про зупинення виконавчого провадження від 10.02.2016 року зупинено виконавче провадження з примусового виконання вказаного вище виконавчого листа у звязку з направленням до суду заяви про розяснення судового рішення (а/с 32). Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 лютого 2016 року у задоволенні заяви про розяснення порядку виконання рішення суду відмовлено (а/с 33-34). 11 березня 2016 року виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 750/3663/15-ц про поновлення позивача на роботі поновлено згідно постанови державного виконавця про поновлення виконавчого провадження (а/с 35). 15 березня 2016 року державним виконавцем направлено до Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» вимогу, згідно якої боржник повинен виконати рішення суду про поновлення на роботі в строк до 15.00 29.03.2016 року, про що повідомити державного виконавця, надавши при цьому відповідний наказ (38). 30 березня 2016 року та 11 квітня 2016 року державним виконавцем в черговий раз було направлено боржнику вимоги щодо виконання рішення суду про поновлення стягувача на роботі (а/с 39, 56). Постановою державного виконавця від 11 квітня 2016 року відкладено провадження виконавчих дій згідно ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку із заявою боржника про неотримання ним постанови державного виконавця про поновлення виконавчого провадження (а/с 57). Згідно постанови державного виконавця від 19 квітня 2016 року про закінчення виконавчого провадження виконавче провадження з виконання виконавчого листа про поновлення [PERSON] на посаді виконуючого обовязки директора Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» закінчено згідно п. 3 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», так як згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців боржник перебуває в стані припинення, ліквідатором призначено [PERSON] та відповідно до ч. 2 ст. 67 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ліквідації боржника юридичної особи виконавчий документ надсилається ліквідатору для вирішення питання про подальший порядок виконання рішення суду (а/с 59). Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігові від 03 червня 2016 року визнано незаконною та скасовано вказану вище постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження (а.с.158-159) Наказом Міністерства інфраструктури України від 11.11.2015 року № 465 «Про реорганізацію Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» у публічне акціонерне товариство» прийнято рішення про реорганізацію Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» шляхом його перетворення у публічне акціонерне товариство «Укрпошта», 100 відсотків акцій якого належить державі та не підлягає відчуженню (а/с 119). Згідно наказу в.о. генерального директора УДППЗ «Укрпошта» від 07.09.2015 року № 468/к «По особовому складу» було звільнено з роботи [PERSON], виконуючого обовязки директора Чернігівської дирекції УДППЗ «Укрпошта» в перший день його виходу на роботу після тимчасової непрацездатності відповідно до п. 6 ст. 40 КЗпП України у звязку з поновленням на роботі працівника, який раніше виконував цю роботу; поновлено на роботі [PERSON] виконуючим обовязки директора Чернігівської дирекції УДППЗ «Укрпошта» з дня наступного за днем звільнення [PERSON] (а/с 86). Того ж дня [PERSON] згіно наказу № 564/к «По особовому складу» склав з себе повноваження на посаді виконуючого обовязки директора Чернігівської дирекції УДППЗ «Укрпошта» у звязку з поновлення на роботі [PERSON] згідно п. 6 ст. 49 КЗпП України (а/с 108). 21.09.2015 року наказом № 506/к «По особовому складу» призначено на посаду директора Чернігівської дирекції УДППЗ «Укрпошта» [PERSON] на умовах укладеного контракту з 21 вересня 2015 року по 20 вересня 2016 року (а/с 87). Того ж дня [PERSON] приступив до виконання обовязків на посаді директора Чернігівської дирекції УДППЗ «Укрпошта», а наказ Чернігівської дирекції від 07.09.2015 року № 564/к визнано таким, що втратив чинність, так як [PERSON] не приступив до роботи на посаді виконуючого обовязки директора Чернігівської дирекції УДППЗ «Укрпошта» (а/с 109). Згідно п. 99 Типової інструкції з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженої постановою КМУ від 30 листопада 2011 року № 1242 у наказі (розпорядженні) про призначення або звільнення працівника зазначається повна дата (число, місяць, рік) фактичного виходу працівника на роботу (припинення трудових відносин), розміри його посадового окладу відповідно до штатного розпису, надбавок та доплат. Пунктом 102 вказаної вище інструкції визначено, що під час ознайомлення з наказом (розпорядженням) згаданими у ньому особами на першому примірнику наказу чи на спеціальному бланку проставляються їх підписи із зазначенням дати ознайомлення. Наданий представником відповідача наказ від 07.09.2015 року № 468/к «По особовому складу» не відповідає вимогам інструкції, адже в ньому не вказано конкретної дати виходу, тобто поновлення позивача на роботі. Крім того, з даного наказу вбачається, що позивач не був ознайомлений із його змістом, про що свідчить відсутність його підпису та дати ознайомлення. Суд не бере до уваги доводи відповідача на те, що позивач був ознайомлений із наказом, так як він йому направлявся поштою, адже Типовою інструкцією з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади встановлений інший порядок ознайомлення з наказами про прийняття працівника на роботу. Таким чином, рішення суду про поновлення позивача на роботі на час розгляду судом справи залишається невиконаним з причин, не залежних від позивача. З копії довідки про середній заробіток від 06.05.2015 року, виданої Українським державним підприємством поштового звязку «Укрпошта», вбачається, що розмір середньоденного заробітку позивача становить 556 грн. 45 коп. (а/с 40). Згідно розрахунку позивача, розмір середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 13.08.2016 року по 24.06.2016 року включно становить 121306 грн. 10 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Конституція України, трудове та цивільне законодавство закріплює обов'язок кожного неухильно додержуватися положень Конституції України та законів України, добросовісно здійснювати свої права та обов'язки і встановлює юридичну відповідальність за їх невиконання та передбачає заходи примусового виконання цивільних обов'язків, які виникають, зокрема, безпосередньо з актів законодавства, рішення суду або договору, у разі їх невиконання боржником добровільно (стаття 68 Конституції України, статті 11, 14 ЦК України, статті 14, 367 ЦПК України, Закон України «Про виконавче провадження»). Так, частина перша статті 235 КЗпП України передбачає, що в разі звільнення без законних підстав працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, підлягає негайному виконанню (частина п'ята статті 235 КЗпП України). Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 01 липня 2015 року у справі № 6-435цс15, негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно набуває властивостей обов'язковості і підлягає виконанню не з моменту набрання ним законної сили, а негайно з часу його оголошення в судовому засіданні. Обов'язковість рішень суду віднесена Конституцією України до основних засад судочинства (частина п'ята статті 124 Конституції України). Отже, з огляду на принцип загальнообов'язковості судових рішень за змістом статей 14, 367 ЦПК України судові рішення, які відповідно до закону підлягають негайному виконанню, є обов'язковими для виконання, зокрема, посадовими особами, від яких залежить реалізація прав особи, підтверджених судовим рішенням. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 34 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі слід вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов'язків. Отже аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що законодавець передбачає обов'язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення працівника на роботі і цей обов'язок полягає у тому, що у роботодавця обов'язок видати наказ про поновлення працівника на роботі виникає відразу після оголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде дане рішення суду оскаржуватися. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (частина друга статті 14 ЦПК України). Статтею 236 КЗпП України встановлено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки. У випадку невиконання цього обов'язку добровільно, рішення суду підлягає виконанню у примусовому порядку. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначають Закон України «Про виконавче провадження», а також прийнята на виконання цього Закону Інструкція про проведення виконавчих дій, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року №74/5. Відповідно до зазначених нормативно-правових актів примусове виконання рішень в Україні покладається на державну виконавчу службу та здійснюється останньою на підставі виконавчого документа. Виходячи з лексичного значення (тлумачення) поняття «затримка», як «зволікання», «проволока», за змістом норм статті 236 КЗпП України затримкою виконання рішення суду про поновлення працівника на роботі слід вважати не видання власником (уповноваженим органом) наказу про поновлення працівника на роботі без поважних причин, негайно, після проголошення судового рішення. Суд приходить до висновку про затримку з вини відповідача виконання судового рішення у розумінні статті 236 КЗпП України, яка зумовлює відповідальність, передбачену цією нормою та частково погоджується з наданим позивачем розрахунком середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 13.08.2016 року по 24.06.2016 року, а тому позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. При цьому суд враховує, що згідно мотивувальної частини рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 серпня 2015 року при поновленні позивача на роботі судом було стягнуто середній заробіток за період з 03.04.2015 року по 11.08.2015 року, а тому вимога позивача про стягнення на його користь середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі, починаючи з 13.08.2015 року і по час розгляду справи судом, є правомірною. Середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі з 13.08.2015 року по 24.06.2016 року становить 119080 грн. 30 коп. (556,45 грн. (середньоденна заробітна плата) х на 214 робочих днів), а тому вимога позивача підлягає частковому задоволенню. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. Враховуючи викладене,

Outcome: partial