Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-09 00:00:00

05 лютого 2018 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернулась [PERSON] із позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу, в якій просила суд стягнути з відповідачів на її користь грошові кошти в загальній сумі 462\~926, 50 грн., з яких сума основного боргу 446\~194, 22 грн. та проценти за період з 07.10.2017 року по 07.01.2018 року включно у розмір 16\~732, 28 грн., а також стягнути з відповідачів судові витрати. В обґрунтування позовної заяви позивач посилається на те, що позивач [PERSON] надала [PERSON] в позику грошові кошти в сумі еквівалент 16\~000, 00 доларів США, що підтверджується власноруч складеною розпискою від 06 жовтня 2017 року. Грошові кошти у позику давалися з умовою про сплату відсотків у розмірі 1, 25 % щомісячно. Строк повернення грошових коштів до 25.12.2017 року. Повернення всієї суми позики та сплата відсотків була забезпечена договором поруки від 06.10.2017 року, укладеним між [PERSON] та [PERSON] Позивач зазначає, що свої зобовязання за договором виконав у повному обсязі, надав грошові кошти, відповідачі в свою чергу грошові кошти не повернули, відсотки не сплатили, у звязку з чим вона і вимушена була звернутися до суду з вищезазначеною позовною заявою. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 07 лютого 2018 року заяву [PERSON] про забезпечення позову у цивільній справі №639/578/18 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу задоволено частково. Оголошено заборону відчуження будинку №12-А по вул. Оленінській у м. Харкові, який належить на праві приватної власності [PERSON]. В іншій частині в задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення позову відмовлено. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 20 лютого 2018 року у задоволені клопотання [PERSON] про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження відмовлено. Прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу. Призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 16\~квітня 2018\~року закрито підготовче провадження за позовною заявою [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу. Призначено справу до судового розгляду в судове засідання. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі Ордеру серії ХВ № 1000020 від 15.11.2017 року, в судовому засіданні завлений позов підтримав. Проти винесення\~заочного рішення\~не заперечував. В судових дебатах заявив про те, що ним буде подано заяву про додатковий розрахунок судових витрат. Відповідачі по справі в судове засідання не зявилися, про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. У звязку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 223 та ст. ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував і представник позивача по справі. Суд, вислухавши думку представника позивача, дослідивши надані сторонами та долучені до матеріалів справи докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. В судовому засіданні було встановлено, що 06 жовтня 2017 року [PERSON] отримала від [PERSON] гроші у сумі еквівалент 16\~000, 00 доларів США та зобовязалася повернути вказані кошти до 25 грудня 2017 року включно. За користування грошима до моменту повернення грошей встановлюється плата у розмірі 1, 25% на місяць, що підтверджується копією розписки, яка міститься в матеріалах справи. (а.с. 8) Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч. 1, 2 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. В забезпечення виконання зобовязання за вказаною розпискою, того ж дня, 06 жовтня 2017 року, між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір поруки, за яким поручитель ([PERSON]Д.) ручається за виконання її донькою, [PERSON] зобовязань за кредитом з поверненню грошових коштів у сумі еквівалент 16\~000, 00 доларів США та сплаті відсотків у розмірі 1,25% щомісячно за користування грошима, які вказані у розписці від 06 жовтня 2017 року, що підтверджується копією Договору поруки, яка міститься в матеріалах справи. Згідно ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Статтею 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. В судовому засіданні було встановлено, що позикодавець свої зобовязання за договором позики виконав в повному обсязі, відповідачі в свою черго зобовязання не виконали. 07 березня 2018 року на адресу відповідачів позивачем було направлено повідомлення з вимогою про погашення боргу у розмірі 17\~000, 00 доларів США (на 07.03.2018 року) та судових витрат. (а.с.82) В судовому засіданні представник позивача пояснив, що витрати повязані зі сплатою судового збору, а також відсотків за лютий 2018 року були погашені [PERSON] 07.03.2018 року, про що свідчить копія розписки, яка міститься в матеріалах справи, оригінал якої був досліджений судом. (а.с. 81) Отже, на момент звернення позивача до суду з вказаною позовною заявою сума боргу становить 16\~600, 00 доларів США, з яких 16\~000, 00 доларів США сума основного боргу, 600,00 доларів США сума боргу по відсоткам з 07 жовтня 2017 року по 07 січня 2018 року. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Стаття 610 ЦК України встановлює, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Частина 4 статті 631 ЦК України встановлює, що закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За змістом статей 524 та 533 ЦК грошовим є зобовязання, яке виражається в грошовій одиниці України (або грошовому еквіваленті в іноземній валюті). Така правова позиція підтверджується й практикою Верховного Суду України (постанова від 24.09.2014 р. у справі № 6-145цс14). Відповідно до встановленого Національним Банком України курсу доларів США до гривні станом на день подання позову 05.02.2018 року 16 600 доларів США (заборгованість за договором розписки, яка складається з суми основного боргу 16\~000 доларів США та відсотків у розмір 600 доларів США) становить 446\~194, 88 грн., станом на день розгляду справи 06.07.2018 року 16 600 доларів США становить 438 734, 35 грн. Відтак, в судовому засіданні було встановлено, що на теперішній час сума боргу залишається неповернутою, а тому суд приходить до висновку про, те що є всі підстави для часткового задоволення позову [PERSON] та стягнення з відповідачів на її користь суми боргу у розмірі 438 734, 35 грн., що є еквівалентом 16 600 доларів США (16 600 х 2642,9780/100 = 438 734, 35 грн.). При цьому суд зазначає, що представником позивача в судових дебатах було заявлено про те, що ним буде подано заяву про додатковий розрахунок судових витрат, що відповідає вимогам ч.8 ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial