Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

05.03.2021 [PERSON] звернулася до Борівського районного суду Харківської області з позовом до ТОВ «Фінансова компанія управління активами», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та м. Ізюм Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в якому просила визнати виконавчий напис, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем та зареєстрований в реєстрі за № 9124 від 29.01.2020, про стягнення з позивача грошових коштівв розмірі 27 315.86 грн. таким, що не підлягає виконанню; заборонити відповідачеві та органам ДВС вчиняти будь-які дії стосовно майна та грошових коштів позивача до моменту вирішення спору по суті; стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати в разі їх наявності. Позовні вимоги мотивовані наступними обставинами. В лютому позивач отримала від державного виконавця копію постанови про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. Як стало відомо позивачу, відповідач звернувся до приватного нотаріуса за отриманням виконавчого напису щодо стягнення з позивача грошових коштів, які відповідач вважає заборгованістю за кредитним договором № 2126/3318ES5D1I від 30.10.2013, укладеним між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] . У виконавчому написі пропонується стягнути з позивача на користь відповідаач грошові кошти у розмірі 27 315.86 грн. Виконавчий напис було зареєстровано у реєстрі за № 9124 від 29.01.2020. Стягувач 16.02.2021 пред`явив до виконання виконавчий напис до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та м. Ізюм Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про що позивачу стало відомо 26.02.2021. 01.03.2021 позивач звернулася із заявою до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та м. Ізюм Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про ознайомлення зі змістом виконавчого провадження та підставами вчинення виконавчого напису нотаріуса. Того ж дня, позивачем були отримані копії документів, що стали підставами для відкриття виконавчого провадження та примусового стягнення грошових коштів. Так, позивачем було отримано наступні документи: копію виконавчого напису від 29.01.2020; копію кредитного договору № 2126/3318ES5D1I від 30.10.2013, на підставі якого приватним нотаріусом зроблено виконавчий напис від 29.01.2020; копію постанови про арешт майна боржника від 16.02.2021; копії супровідних листів № 7970 та № 7994 від 16.02.2021; копію постанови про відкриття виконавчого провадження № 64519768 від 16.02.2021. Враховуючи зміст отриманих відомостей, позивач вважає дії відповідача незаконними, а виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, з огляду на наступне: виконавчий напис вчинено з порушенням приписів Закону України «Про нотаріат» в частині наявності необхідних для вчинення такої дії документів; виконавчий напис вчинено без урахування безспірності щодо стягування. Зокрема, позивач ніяких кредитних договорів з ТОВ «Фінансова компанія управління активами» не укладала, кошти від цього товариства не отримувала. Змістом виконавчого напису зазначено, що в бік ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу № 20182407-1/2 від 24.07.2018, якому в свою чергу ПАТ «Платінум Банк» на підставі договору факторингу № 20151125-Г від 25.11.2015 відступлено право вимоги за кредитним договором № 2126/3318ES5DII від 30.10.2013. Проте, позивачеві невідомі вказані обставини, а матеріали виконавчого провадження та виконавчого напису не містять відомостей про такі договори факторингу. На адресу позивача не надходило жодних відомостей про наявність договорів факторингу або відомостей про якісь інші переуступки права вимоги за договором № 2126/3318ES5D1I від 30.10.2013. У нотаріуса відсутні правові підстави для вчинення виконавчих написів про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Оспорюваний виконавчий напис на підставі нібито наявного боргу за кредитним договором було вчинено 29.01.2020, тобто без правових підстав та в порушення ст. 87 Закону України «Про нотаріат». Крім того, виконавчий напис було вчинено не на підставі оригіналу договору, а на підставі копії кредитного договору № 2126/3318ES5D1I від 30.10.2013. До матеріалів звернення до нотаріуса не було додано відомості, що відображають виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Належним чином оформленого договору на адресу нотаріуса від відповідача не надано, як не надано і згадуваних за текстом договорів факторингу. Сам по собі факт існування виконавчого напису не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивача. Разом із тим, протягом 2020 року, а саме, у серпні та у жовтні 2020 року позивачем було отримано поштову кореспонденцію, з якої випливає, що новим кредитором згідно договору про відступлення права вимоги є ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». Згідно даних листів позивачу повідомлено про наявність заборгованості за договором від 30.10.2013 перед ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» в розмірі 22 821.76 грн. (серпень) та 22 966.08 грн. (жовтень) відповідно. Таким чином, виконавчий напис щодо стягнення з позивача грошових коштів на користь відповідача є таким, що не відповідає критеріям розумності та містить в собі підстави для спору між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та відповідачем. Позивач, в свою чергу, має нести фінансову відповідальність перед невизначеним колом осіб, які можуть безпідставно претендувати на право вимоги за договором № 2126/3318ES5D1I від 30.10.2013. За таких обставин, відсутні підстави вважати, що заборгованість позивача перед відповідачем на час винесення оскаржуваного виконавчого напису була безспірною, а пред`явлений до виконання 16 лютого поточного року виконавчий напис є таким, що підлягає виконанню. Ухвалою Борівського районного суду Харківської області від 09.03.2021 у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження. Ухвалою Борівського районного суду Харківської області від 09.03.2021 [PERSON] відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення. Станом на 13.04.2021 відзив на позовну заяву до Борівського районного суду Харківської області не надійшов. Згідно ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Ухвалою Борівського районного суду Харківської області від 13.04.2021 відповідачу відмовлено в задоволенні клопотання про врегулювання спору за участю судді. Позивач в підготовче судове засідання не з?явилася, надала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про визнання позову. Третя особа: Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та м. Ізюм Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) надав заяву про розгляд справи без участі представника та повідомив, що згідно даних автоматизованої системи виконавчих проваджень у відділі на виконанні перебуває виконавче провадження № 64519768 по виконанню виконавчого напису № 9124, виданого 29.01.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу. 16.02.2021 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої направлено сторонам виконавчого провадження. Цього ж дня було винесено постанову про арешт майна боржника. Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М. в підготовче засідання не з`явився з невідомих суду причин, про дату, час і місце підготовчого засідання повідомлений у встановленому законом порядку. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, які заявили про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних у справі матеріалів, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 3 ст.211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Згідно ч. 3,4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] 30.07.2005 уклали шлюб в Чернещинській сільській раді Борівського району Харківської області, актовий запис № 01 (а.с.9). [PERSON] та [PERSON] мають шістьох дітей та є багатодітною і малозабезпеченою сім`єю, що підтверджується копією посвідчення серії [NUMBER] , виданим УСЗН Борівської РДА (а.с.10), копіями свідоцтв про народження (а.с.11-16), копією довідки про склад сім`ї [PERSON] № 337 від 09.10.2020 виданої виконавчим комітетом Чернещинської сільської ради Борівського району Харківської області (а.с.19), довідкою від 03.02.2021 виданою УСЗН Борівської РДА (а.с.18). 29.01.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 9124, яким запропоновано стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» за період з 24.11.2015 по 20.12.2019 грошові кошти в розмірі 27 315.86 грн. (а.с.20). Постаноовю державного виконавця від 16.02.2021 відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого напису № 9124 від 29.01.2020 (а.с.22). 16.02.2021 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника [PERSON] (а.с.21). За заявою [PERSON] останній надано копію кредитного договору № 2126/3318ES5D1I від 30.10.2013, на підставі якого вчинено виконавчий напис (а.с.23-25). На адресу [PERSON] надходили листи, згідно яких станом на 27.08.2020 [PERSON] має заборгованість перед ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» в розмірі 22 821.76 грн., а станом на 23.10.2020 - 22 966.08 грн. (а.с.26-27). Суд, розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а наданий нотаріусу кредитний договір не посвідчений нотаріально, отже не міг бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 29.01.2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічні правові висновки висловлені Верховним Судом в постанові від 15.04.2020 по справі № 158/2157/17. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису та чи не минуло більше трьох років з дня виникнення права вимоги. Дані обставини підтверджують те, що заборгованість не можна вважати безспірною. Таким чином, нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не було з`ясовано, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Крім цього, із матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від відповідача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, зазначений у написі, є безспірними. Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, чим порушив норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та п.1 Переліку. З дотриманням передбаченого законодавством порядку дослідження доказів, ухвалення судових рішень, судом було повно та всебічно з`ясовано всі обставини справи, на підставі яких, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved