Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

06.02.2020 заявник звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. В прохальній частині своєї заяви заявник просить суд встановити факт належності йому - спадкоємцю [PERSON] , [INFO] , р.н.о.к.п.п. [NUMBER] , свідоцтва про право на спадщину за законом від 02 липня 1998 року, на земельну ділянку, площею - 0,093га, розташовану на території [ADDRESS] [ADDRESS] ), виданого після смерті спадкодавця [PERSON] , померлої [INFO] , посвідченого завідуючою Восьмою дніпропетровською державною нотаріальною конторою Румянцевою Людмилою Іванівною, що зареєстровано в реєстрі за № 1-1245, в якому помилково було вказано, що прізвище спадкоємця - « [PERSON] » та спадкодавця - « [PERSON] ». Встановити факт належності йому - спадкодавцю [PERSON] , [INFO] , р.н.о.к.п.п. [NUMBER] , свідоцтва про право наспадщину за законом від 02 липня 1998 року, на житловий шлакобетонний будинок, А-1 житловою площею 39,1 кв.м., сарай Б цегельний, літню кухню В шлакобетонну, сарай Г шлакобетонний, вбиральню Д цегельна, душ Е цегельний, колодязь К, інші споруди [ADDRESS] , та розташований на земельній ділянці розміром 930 кв.м., виданого після смерті спадкодавця [PERSON] , померлої [INFO] , посвідченого завідуючою Восьмою дніпропетровською державною нотаріальною конторою Румянцевою Людмилою Іванівною, що зареєстровано в реєстрі за № 1-1245, в якому помилково було вказано, що прізвище спадкоємця - « [PERSON] » та прізвище спадкодавця - « [PERSON] ». Вимоги заяви обґрунтовані тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Його батько - [PERSON] , помер раніше - [INFO] . Вже після смерті матері [PERSON] він отримав спадщину за законом: житловий шлакобетонний будинок, А-1 житловою площею 39,1 кв.м., сарай Б цегельний, літню кухню В шлакобетонну, сарай Г шлакобетонний, вбиральню Д цегельна, душ Е цегельний, колодязь К, інші споруди [ADDRESS] , та розташований на земельній ділянці розміром 930 кв.м., що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 02 липня 1998 року, виданого державним нотаріусом - Румянцевою Людмилою Іванівною, завідуючою Восьмою дніпропетровською державною нотаріальною конторою. Також, він отримав свідоцтво про право на спадщину за законом від 02 липня 1998 року, виданого після смерті спадкодавця [PERSON] , померлої [INFO] , на земельну ділянку, площею - 0,093 га гектарів, розташовану на території Самарського району по [ADDRESS] ). Під час отримання та посвідчення вище зазначених Свідоцтв про право на спадщину від 02 липня 2008 року на житловий будинок з будівлями та спорудами та земельну ділянку площею 0,093га, в нотаріальній конторі в них було зроблено граматичну помилку в його особистих даних та спадкодавця - [PERSON] , при переводі їх з російської на українську мову. Так, його і спадкодавця прізвища на українській мові - « [PERSON] », а на російській мові - « [PERSON] ». При посвідченні вище зазначених свідоцтв в нотаріальній конторі помилково вказано, що його прізвище та спадкодавця на українській мові - « [PERSON] », тобто зробили граматичну помилку при переводі прізвищв з російської мови на українську. У зв`язку з необхідністю реєстрації вище зазначеної спадкової нерухомості у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно він звернув увагу на граматичну помилку в його особистих даних та даних спадкодавця, тому він звернувся до Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори з проханням виправити дану помилку, але йому було відмовлено. На підставі викладеного просить суд задовольнити дану заяву (а.с. 3-7). Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 07.02.2020 року по даній справі було відкрито провадження, призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження (а.с. 40). В судовому засіданні заявник заяву підтримав та просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи Восьмої Дніпровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена. 18.02.2020 року подала до суду заяву в якій просила розглядати справу без її участі (а.с. 42). Заслухавши пояснення заявника, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , далі мовою оригіналу « [INFO] родился [PERSON] , его родителями есть [PERSON] , [PERSON] . Место регистрации Районное бюро Загс г. Днепропетровск, сделано актовый запись за №1904» (а.с. 27). Згідно свідоцтва про одруження виданого 24.07.1965 року Придніпровським міським ЗАГС Дніпропетровської області, далі мовою оригіналу « [PERSON] зарегистрировал брак с [PERSON] » (а.с. 29). Відповідно до профспілкового квитка вбачається, що прізвище українською мовою зазначено « [PERSON] , [INFO]» на російській мові зазначено « [PERSON] , [INFO]» (а.с. 30). З диплому серії [NUMBER] виданого Головою Державної екзаменаційної комісії м. Дніпропетровська від 1969 року, вбачається, що [PERSON] в 1969 році закінчив повний курс Дніпропетровського ордера Трудового Червоного Прапора металургійного інституту, його прізвище російською мовою зазначено « [PERSON] » [INFO] помер [PERSON] , про що Самарським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) повторно 04 лютого 2020 року видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , зроблено актовий запис за №442 (а.с. 9). 18 квітня 1997 року [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради видано державний акт серії ДП №002031 на право приватної власності на землю площею 0,093 гектарів (а.с. 13). [INFO] померла [PERSON] про що відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Самарської районної ради м. Дніпропетровська 30.12.1997 року видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , зроблено актовий запис за №1375 (а.с. 8). 02 липня 1998 року державним нотаріусом - Румянцевою Л.І., завідуючою Восьмою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, видано свідоцтво про право на спадщину на підставі якого спадкоємцем майна [PERSON] , померлої [INFO] є її син [PERSON] , що мешкає в [ADDRESS] . Спадкове майно на яке видано свідоцтво складається з: жилого шлакобетонного будинку, А-1 житловою площею 39,1 кв.м., сарай Б цегельний, літню кухню В шлакобетонну, сарай Г шлакобетонний, вбиральню Д цегельна, душ Е цегельний, колодязь К, інші споруди [ADDRESS] , та розташований на земельній ділянці розміром 930 кв.м. (а.с. 10). 02 липня 1998 року державним нотаріусом - Румянцевою Л.І., завідуючою Восьмою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, видано свідоцтво про право на спадщину на підставі якого спадкоємцем майна [PERSON] , померлої [INFO] є її син [PERSON] , що мешкає в [ADDRESS] . Спадкове майно на яке видано свідоцтво складається з: земельної ділянки площею 0,093 гектарів, розташованої на території [ADDRESS] та передана для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (а.с. 11). 30 грудня 1999 року Самарським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області [PERSON] видано паспорт серії [NUMBER] , прізвище російською мовою зазначено « [PERSON] » (а.с. 28). З технічного паспорту на житловий будинок, далі мовою оригіналу: «по [ADDRESS] , собственниками указаны [PERSON] и [PERSON] » (а.с. 14-18). Відповідно до ст. 263 ЦПК України законним і обґрунтованим є рішення, ухвалене судом відповідно до норма матеріального права із дотриманням норм процесуального права та на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч. 1,2,3 ст. 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1,7 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Аналізуючи вище викладене з урахуванням вивчених письмових матеріалів справи суд приходить до висновку, що [PERSON] є сином [PERSON] « [PERSON] », яка померла [INFO] . З огляду на вищевикладене, враховуючи, що метою заявника є правомірний намір встановлення факту родинних відносин для подальшого отримання спадщини, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Вирішуючи питання щодо судових витрат, з урахуванням результату розгляду справи, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», суд вважає що судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Outcome: approved