Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-02 00:00:00

05.04.2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 05.09.2007 року у Сусідовицькій сільській раді Старосамбірського району Львівської області зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного подружнього життя дітей не мають. На даний час вони не живуть як сім`я, не виконують разом сімейні обов`язки, спільного господарства не ведуть. Були випадки, коли відповідач піднімав на неї руку та погрожував їй та її сім`ї, а саме: дочці та батьку. На примирення вона не згідна і переконана, що спільне проживання та збереження шлюбу є неможливі. Спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю, немає. Розлучення для них єдиний вихід продовжувати мирне життя. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 05.09.2007 року у Сусідовицькій сільській раді Старосамбірського району Львівської області, актовий запис №5. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Подала в канцелярію суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, а також у заяві вказала, що з відповідачем проживають окремо з літа 2017 року, спільне господарство не ведуть. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином(а.с.17, 20, 26, 27). Виходячи з наведеного, та у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Сторони одружилися 05.09.2007 року, зареєструвавши шлюб у Сусідовицькій сільській раді Старосамбірського району Львівської області, актовий запис №5 (а.с.4). Від спільного подружнього життя дітей не мають. Частиною 2 статті 3 СК України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Судом встановлено, що між сторонами склалися неприязні відносини, вони проживають окремо з літа 2017 року, не підтримують подружніх відносин, стали чужими, сімейне життя у сторін не склалося через різні характери, погляди на сімейне життя та відносини в сім`ї. Позовні вимоги позивачки ґрунтуються на законі. Згідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на стійке волевиявлення позивача, та, беручи до уваги наведені обставини, в тому числі і те, що сторони не проживають разом тривалий час - з літа 2017 року, живуть у різних населених пунктах, не ведуть спільне господарство, що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім`ї, неявка в судове засідання відповідача також свідчить про його байдуже ставлення до збереження сім`ї, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, також формальне існування шлюбу суперечить інтересам сторін із-за невизначеності їх соціального статусу, неможливості вирішувати особисте життя, а тому шлюб при таких обставинах слід розірвати. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивачки понесені нею судові витрати - судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок (а.с.1). А тому,

Outcome: approved