Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

06.07.2015 року представник позивача звернувся до суду з вказаною позовною заявою, та в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 22.02.2013 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] укладений Кредитний договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER], згідно умов якого банк надав споживчий кредит в загальній сумі 17 998,50 грн., строком на 36 місяців, в обмін на обовязок відповідача повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом за ставкою 9,99% річних. В порушення умов вищевказаного кредитного договору [PERSON] належним чином не виконав обовязку щодо своєчасного повернення кредитних коштів, у звязку з чим, станом на 20.04.2015 року, за ним рахується заборгованість у розмірі 21 608,52 грн., яку представник позивача і просить стягнути з відповідача на користь позивача, а також витрати по оплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. В судове засідання представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не зявився, згідно письмового клопотання представник позивача за довіреністю [PERSON] просив судове засідання провести без його участі (а.с. 35). Відповідач в судове засідання повторно не зявився, причини неявки суду не повідомив, про проведення судових засідань на 07.10.2015 року та 19.11.2015 року повідомлений належним чином, про що свідчать відповідні поштові повідомлення, про отримання нею особисто судових повісток 10.09.2015 року та 27.10.2015 року (а.с. 34,40). Отже на підставі ст.ст. 74,76 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленою. За викладених обставин суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів згідно ст.224 ЦПК України. У звязку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних законних підстав. Судом встановлено, що 22.02.2013 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] укладений Договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER] від 22.02.2013 року (а.с. 4-9). Згідно умов зазначеного договору банк надав відповідачу кредит у загальній сумі 17 998,50 грн., з яких: 15 000,00 грн. на споживчі цілі, 2 700,00 грн. на придбання послуг у ПАТ «Страхова компанія «Ренесанс Життя» та 298,50 грн. - на сплату комісії за оформлення кредиту, строком на 36 місяців, з 22.02.2013 року по 22.02.2016 року, в обмін на обовязок відповідача повернути банку кредит, сплатити проценти за користування Кредитом за ставкою 9,99% річних та інші платежі, визначені даним Кредитним договором та Додатком №1 «Графік Платежів», що є невід'ємною частиною договору. Згідно п. 1.4.2 Договору сума отриманого кредиту погашається щомісяця в дату платежу та в розмірі, зазначених в Графіку платежів. За обслуговування кредитом Позичальник щомісяця, одночасно з погашенням суми кредиту і процентів, сплачує комісію у розмірі 1,99% від суми кредиту (п.1.4.4. Договору, Графік платежів). 21.07.2014 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» згідно з умовами Договору факторингу №21/07/2014 від 21.07.2014 року відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за Кредитним договором № [NUMBER] від 22.02.2013 року (а.с.21-24, 25-27). Згідно п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ст.1077 ЦК України). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ст. 1078 ЦК України). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] у порушення умов спірного кредитного договору свого обовязку по своєчасному поверненню кредитних коштів належним чином не виконав, у звязку з чим, станом на 20.04.2015 року, за ним рахується заборгованість у розмірі 21 608, 52, яка складається із: - залишку заборгованості за кредитом 15 797,08 грн. - заборгованості по відсоткам за користування кредитом 1 513,40 гн. - комісії 4 298,04грн. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 10) та відповідачем належними доказами не спростований. У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно статей 525, 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання (ст. 625 ЦК України). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом (ч.1 ст. 611 ЦК України). Відповідно до положень ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (ч.1 ст. 60 ЦПК України). Аналізуючи перелічені вище докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що відповідачем допущено порушення умов Договору про надання споживчого кредиту № [NUMBER] від 22.02.2013 року, у звязку чим, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 21 608,52 грн. Крім того, оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, то згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 243,60 грн. (а.с.1).

Outcome: approved