overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

04 червня 2020 року [PERSON] звернулась до Рівненського міського суду із позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб з [PERSON] , мотивуючи тим, що відносини в сім`ї не склалися, сторони припинили спільне проживання, сім`я фактично розпалася. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Позивач в судове засідання не з`явилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти їх задоволення, справу просить розглядати у його відсутність. Суд дослідивши наявні в матеріалах справи докази вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції,\~19 серпня 2005 року, серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] ( після заключення шлюбу [PERSON] ) зареєстрували шлюб 19 серпня 2005 року, актовий запис №1159. Від шлюбу мають\~сина: [PERSON] , [INFO] . Згідно з ч.3\~ст.105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст.110 СК України. Стаття 112 СК України\~передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.\~ Частинами 3, 4\~ст. 56 СК України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Суд вважає, що на даний час спільне проживання сторін стало не можливим і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тобто фактично шлюб не існує, а тому його слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-19 00:00:00

04 червня 2020 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із позовною заявою до [PERSON] , в якій просила визнати об`єктами спільної сумісної власності подружжя її та батька відповідачки - [PERSON] , який помер [INFO] , житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , автомобіль марки «ЗАЗ TF 69 YO» реєстраційний номер [NUMBER] та депозитні рахунки на загальну суму 125 983 грн. Позивачка та її представник в підготовчому судовому засіданні заявлені вимоги підтримали повністю. Відповідачка та її представник в підготовчому судовому засіданні позов визнали повністю. Третя особа в підготовче судове засідання не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Позивачка [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] , перебували у зареєстрованому шлюбі з 07 грудня 2000 року. Ці обставини не оспорюються сторонами, а крім того, підтверджуються свідоцтвами про одруження та про смерть (а. с. 9, 24). Відповідно до вимог ст.ст. 60, 69, 70 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності; розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу; дружина та чоловік мають право на його поділ; у разі поділу частки дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Судом встановлено, що житловий будинок з прилеглими до нього господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , автомобіль марки «ЗАЗ TF 69 YO» реєстраційний номер [NUMBER] та депозитні рахунки на загальну суму 125 983 грн були набуті сторонами як подружжям за час шлюбу, і вони належать їм на праві спільної сумісної власності, частки яких відповідно до ст. 70 СК України є рівними - по 1/2 за кожним із подружжя. Позивачкою в рахунок судового збору за звернення до суду із цим позовом та з заявою про забезпечення позову сплачено 2 789 грн, що підтверджується відповідними квитанціями (а. с.1-2). Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому, ч. 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 141 та ч. 1 ст. 142 ЦПК України, позивачці з державного бюджету має бути повернуто 1 394 грн 50 коп. (50% суми сплаченого судового збору), а інші відносяться за її рахунок, за власним клопотанням останньої. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-08 00:00:00

04 червня 2020 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , в якій позивач просить розірвати зареєстрований між ними шлюб, посилаючись на те, що сторони шлюбних стосунків не підтримують і шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені. Від цього шлюбу неповнолітніх дітей не мають. 17 червня 2020 року вказаний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження, призначено судове засідання. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та просила задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач до судового засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки не повідомив, відзиву не надіслав. У відповідності до положень ст. 280-281 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Враховуючи викладене, суд вважає можливим розглянути справу та ухвалити рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26 вересня 1992 року, місце реєстрації: м. Миколаїв, Палац урочистих подій, актовий запис № 1241. Неповнолітніх дітей сторони не мають. Шлюбні стосунки сторони припинили, сумісне господарство не ведуть. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, приймаючи до уваги, що сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За змістом ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-30 00:00:00

04 червня 2020 року до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернулася [PERSON] ,\~заінтересована особа\~Головне управління\~ПФУ у\~Хмельницькій областіпро встановлення факту належності трудової книжки в якій зазначила, що їй управлінням ПФУ відмовлено у призначені пенсії через наявність розбіжностей у даті народження у паспорті та трудовій книжці. Розбіжності викликані опискою, допущеною під час видачі та оформленні трудової книжки. Просить суд встановити факт належності [PERSON] ,\~заінтересована особа\~Головне управління\~ПФУ у\~Хмельницькій області\~трудової книжки серії АТ ІІІ [NUMBER] 2509688, заповненої 15.10.1981 року. Заявник у судове засідання не з`явилася проте, подала до суду заяву у якій підтримала позовні вимоги та просила справу розглядати без її участі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився проте, направив до суду пояснення щодо позовних вимог. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Дунаєвецьким райвідділом реєстрації актів громадянського стану та даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Воробіївської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області 02.06.2020 року проте, у паспорті дата народження [INFO] . Головним управлінням ПФУ у Хмельницькій області заявниці відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з виявленою розбіжністю дат народження у паспорті та трудовій книжці. Трудова книжка серії [NUMBER] видана 15 жовтня 1960 року « [PERSON] » [INFO] . Суд вважає, що розбіжності у трудові книжці викликані опискою, допущеною під час видачі. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. На підставі викладеного суд приходить до переконання, що факт належності\~ [PERSON] [INFO] ,\~ правовстановлюючого\~документу,\~а саме\~Трудової книжки\~серії [NUMBER] \~видана 15\~жовтня 1960\~року « [PERSON] »\~ в\~судовому засіданні\~ підтверджено\~доказами у\~їх сукупності.\~ З урахуванням викладеного, а також враховуючи, що спір про право у даній справі відсутній, заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документу слід задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

04 червня 2020 року позивач, [PERSON] , звернувся до суду з позовом до Дунаєвецької міської ради Хмельницької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи тим, [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті залишилось спадкове майно: земельна частка (пай) розміром 1,94 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості у землі, яка перебувала у колективній власності спілки селян «Жванчик» с.Великий Жванчик Дунаєвецького району Хмельницької області, право якої посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0368738. [PERSON] за життя склала заповіт, згідно якого все своє майно заповіла своїм дітям: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] , а [PERSON] помер [INFO] , спадщину не прийняли ,інших спадкоємців немає. 25 травня 2020 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу Бугерко Н.А. з питанням видачі йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, яке залишилося після смерті матері, однак нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, в зв`язку з тим, що позивач згідно поданих документів спільно не проживав і не був зареєстрованим із [PERSON] та звернувся до нотаріальної контори після спливу строку для прийняття спадщини, встановленого чинним законодавством. В установлений законом шестимісячний термін позивач не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини з поважної причини, оскільки хворів, що підтверджується довідками, виданими Дунаєвецькою амбулаторією загальної практики сімейної медицини №1, а тому звернувся до суду та просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини протягом трьох місяців з дня набрання рішенням суду законної сили після смерті [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] Ухвалою судді від 05 червня 2020 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання за загальними правилами позовного провадження. Позивач [PERSON] в підготовче засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності у зв`язку з карантинними заходами внаслідок поширення пандемії коронавіруса, позов підтримав, просив винести рішення на підставі наявних у справі документів. Відповідач: представник Дунаєвецької міської ради Хмельницької області в підготовче засідання не з`явився, однак подав до суду відзив на позов, в якому просив проводити розгляд справи у його відсутності, позов визнав та проти задоволення позову не заперечив. Враховуючи те, що відповідачем визнано позов в повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-03 00:00:00

04 червня 2020 року позивач [PERSON] звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 21 вересня 2018 року він зареєстрував шлюб із [PERSON] у Хотинському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області, актовий запис № 130. Зазначає, що від даного шлюбу в них народився син [PERSON] , [INFO] . При цьому, починаючи із березня 2020 року та по даний час вони не проживають однією сім`єю. Причиною розпаду сім`ї стало те, що в них різні характери та погляди на життя. Між ними немає взаємопорозуміння щодо багатьох п принципових життєвих позицій, в результаті чого між ними втрачено кохання та взаємоповагу. Вказує, що оскільки вони не проживають однією сім`єю, кожен із них веде життя, яке ніяким чином не пов`язане із сімейними відносинами, їх шлюб набув формального характеру, просить задовольнити позовні вимоги. Ухвалою суду від 11 червня 2020 року по даній справі відкрито спрощене позовне провадження та відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України роз`яснено учасникам справи про її розгляд без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, також було надано строк для подання відповідачем відзиву на позов. Ухвалу суду та позовну заяву з додатками відповідач отримала 01.07.2020 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, але відзив на позов до суду станом на 04.08.2020 року нею не подано. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню наступних підстав. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували свій шлюб 21 вересня 2018 року у Хотинському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області, за актовим записом 130 (а.с. 5). Від подружніх відносин у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Витягом із реєстру актів про народження (а.с. 11). Сторони шлюбні стосунки не підтримують протягом тривалого часу, спільного господарства не ведуть, їх шлюб набув формального характеру й тому суд вважає, що його необхідно розірвати. Спору про майно та місце проживання неповнолітньої дитини не виникає. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати в розмірі 840,80 грн. на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-21 00:00:00

04 червня 2020 року позивач звернувся до суду з вище зазначеним позовом. На підтвердження позовних вимог [PERSON] зазначає, що вона перебуває у шлюбі з [PERSON] з 11 жовтня 1997 року, який був зареєстрований в Олександрівському відділі реєстрації актів громадянського стану Кіровоградської області, актовий запис № 35. Від даного шлюбу мають спільного сина [PERSON] , 1998 року народження. [PERSON] в позовній заяві зазначила, що спільне життя між нею та [PERSON] не склалося у зв`язку з тим, що відповідач в останній рік має стосунки з іншою жінкою, яка на даний час вагітна і має народити дитину, на підставі цього виникають постійні сварки, внаслідок чого кожен з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Спору майнового характеру між сторонами немає. Спільне господарство не ведеться. Шлюбні відносини між сторонами припинено. Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 09 червня 2020 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 22 липня 2020 року суд вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11 жовтня 1997 року, який був зареєстрований в Олександрівському відділі реєстрації актів громадянського стану Кіровоградської області, актовий запис № 35 (а.с.8). Від даного шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON] , 1998 року народження (а.с.9). Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки це суперечило б інтересам сторін. Позивач не бажає продовжувати подружні стосунки з відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не надав суду жодних заперечень, позов підлягає до задоволення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. В зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-22 00:00:00

04 червня 2020 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 11 листопада 2011 року між ним та відповідачем зареєстровано шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Світловодськ Світловодського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 298. Від шлюбу мають спільну доньку: [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки між позивачем та відповідачем не склались через різні характери та життєві погляди, що призвело до відсутності взаємного порозуміння. Шлюбні відносини фактично припинені. Позивач переконаний, що подальше сімейне життя та збереження сім`ї неможливо. Ухвалою судді від 30 червня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі, призначено перше судове засідання.(а.с.12-13). Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Судовий збір, сплачений ним при подачі позовної заяви до суду, просить з відповідача не стягувати. (а.с. 2, 7). Відповідач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. (а.с. 17-20). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За нормою ч.1 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Шлюб між позивачем та відповідачем зареєстрований 11 листопада 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Світловодськ Світловодського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 298. (а.с.5). Від шлюбу позивач та відповідач мають спільну доньку: [PERSON] , [INFO] . (а.с.6). Статтею 51 Конституції України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно ст.21 СК України шлюб є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. За нормою ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача. Відповідно до вимог ст. 142 ЦПК України суд вирішує питання про судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved