Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

05 травня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача у якому зазначив, що 10.06.2009 року було укладено кредитний договір № б/н за яким відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 9100.00 грн. на платіжну картку зі сплатою 36.00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. За умовами договору відповідач зобов'язалась погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, сплачувати комісію та штрафи на умовах, передбачених Договором. Внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором, станом на 17.04.2016 року у неї утворилась заборгованість в сумі 18175 грн. 60 коп., яку позивач просив стягнути з відповідача та сплачений судовий збір в сумі 1378 грн. Представник позивача Сафір Ф.О. (за довіреністю) в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку (а.с.22). Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності від неї не надходило, тому суд визнає її неявку неповажною, та вважає можливим згідно ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Оскільки позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, а відповідач не з'явилась в судове засідання, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. З матеріалів справи вбачається, що 10 червня 2009 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, шляхом підписання заяви за умовами якої відповідачу того ж дня було видано платіжну картку Універсальна із встановленим кредитним лімітом в розмірі 2000 грн., зі сплатою 36.00 % річних. Договір складається із заяви відповідача разом з пам'яткою клієнта, Умов і Правил надання банківських послуг, тарифів банку, про ознайомлення з якими свідчить підпис відповідача ( а.с.7 на звороті). За Умовами та Правилами надання банківських послуг якими передбачено порядок нарахування та зобов'язання відповідача по сплаті відсотків, порядок погашення боргових зобов'язань, комісій, відповідач зобов'язався сплачувати кредит та інші боргові зобов'язання передбачені кредитним договором (а.с.8-14). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. За статтею 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. У разі порушення зобов'язання наступають наслідки, визначені ст.611 ЦК України та умовами договору. Зокрема кредитор має право вимагати відшкодування збитків та сплати пені або штрафу відповідно до умов договору. Статтями 526,612,625 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконала, у зв'язку з чим, станом на 17 квітня 2016 року у неї утворилась заборгованість в сумі 18175 грн. 60 коп., з яких: 8571 грн. 12 коп. - заборгованість за кредитом; 7562 грн. 78 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 700 грн. - заборгованість за пенею та комісією та штрафи - 500 грн. - штраф (фіксована частина); 841 грн. 70 коп. - штраф (процентна складова) (а.с.3-6). Таким чином, в зв'язку з тим, що відповідач порушила умови договору, взяті на себе зобов'язання виконує неналежним чином, відповідно до вимог чинного цивільного законодавства, умов кредитного договору, суд вважає необхідним стягнути з неї на користь позивача заборгованість за кредитом та відсотками у повному обсязі. Оскільки відповідно до заяви відповідача про оформлення на її ім'я кредитки, розмір штрафу що підлягає стягненню на користь банку в разі порушення позичальником термінів платежів за будь - яким із грошових зобов'язань зазначений в сумі 250 грн., відповідно на користь позивача підлягає стягненню фіксована частина штрафу у розмірі 250 грн., а не 500 грн. як було зазначено у позові. Щодо вимоги банку про стягнення штрафу (процентної складової)- оскільки її нарахування у розмірі 5% від суми заборгованості, не відповідає змісту ч.2 ст.549 ЦК України та сутності застосування штрафу, як способу забезпечення виконання зобов'язання, у її задоволенні слід відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача обов'язок по відшкодуванню позивачу витрат на оплату судового збору.

Outcome: partial