Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

04 лютого 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики в сумі 8000,00 грн. та стягнення судових витрат, мотивуючи свої вимоги тим, що 18 жовтня 2014 року між ним та [PERSON] було укладено договір позики в усній формі. За умовами договору позики відповідач взяла у нього в борг строком до 31.12.2014 року 8000 гривень, на підтвердження чого вона власноруч написала боргову розписку. Стверджує, що у вказаний час відповідач позичені кошти не повернула та терміну їх можливого повернення йому не повідомила, в подальшому почала ухилятися від спілкування, а потім взагалі повідомила, що повертати борг не буде. Також пояснює, що у зв'язку з несвоєчасним виконанням боржником грошового зобов'язання він був вимушений звернутися за правовою допомогою до адвоката та уклав з ним договір про надання юридичних послуг та представництво його інтересів як позивача у суді; за цим договором позивачем було сплачено 3000 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити. В своїх поясненнях посилався на обставини, викладені в позовній заяві. Додатково пояснив, що відповідач відшкодувала позивачу матеріальну шкоду, завдану злочином, який скоїв її син, за виключенням 8000 гривень. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала та в його задоволенні просила відмовити. Додатково пояснила суду, що гроші вона у позивача не позичала. Її син вкрав у [PERSON] мопед, після чого позивач запропонував їй сплатити гроші, вказані в розписці, за те що він скаже, щоб її сину не призначали покарання у вигляді позбавлення волі. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показала суду, що була присутньою при написанні розписки і в її присутності [PERSON] ніяких грошових коштів [PERSON] не передавав. Вислухавши пояснення сторін, показання свідка, дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно розписки від 18 жовтня 2014 року, власноруч написаної [PERSON], [PERSON] в якості позики було передано [PERSON] в борг 8000 грн. строком до 31 грудня 2014 року. (а.с. 17). Вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 27 жовтня 2014 року засуджено [PERSON], який є сином [PERSON], за незаконне заволодіння транспортним засобом - мотоциклом марки «Zongen» GS 2008 року випуску, який належить [PERSON] За висновком автотоварознавчої експертизи № 56 від 11 липня 2014 року ринкова вартість мотоцикла марки «Zongen» GS 2008 року випуску становить 12338 грн. 27 коп. При призначенні покарання судом враховано добровільне відшкодування обвинуваченим завданої шкоди. (а.с. 39-40). Відповідно до положень ст. 1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Це положення не застосовується до випадків, коли договір був укладений під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини. Згідно ст. 1053 ЦК України за домовленістю сторін борг, що виник із договорів купівлі-продажу, найму майна або з іншої підстави, може бути замінений позиковим зобов'язанням. Заміна боргу позиковим зобов'язанням провадиться з додержанням вимог про новацію і здійснюється у формі, встановленій для договору позики (стаття 1047 цього Кодексу). Проте, позов заявлено з інших підстав, тому в задоволенні позову слід відмовити. Згідно приписів ст. ст.10, 11 ЦПК України справу розглянуто судом в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін.

Outcome: dismissed