Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

05.10.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу в сумі 1 200 грн. та стягнення судових витрат. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 14.10.2012 року він надав відповідачу грошові кошти у розмірі 1 200 грн. Вказаний факт підтверджується розпискою від 14.10.2012 року. Відповідно до умов розписки, відповідач зобов'язався повернути отримані кошти до 30.12.2012 року, однак остання ці кошти не повернула. Просить стягнути з [PERSON] суму боргу по розписці від 14.10.2012 року в розмірі 1 200 грн., а також судовий збір. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, та просив їх задовольнити, з підстав, викладених в позові. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день і час слухання справи повідомлялася в установленому законом порядку, відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України (а.с.12-15). З клопотаннями про відкладення розгляду справи до суду не звертався. Суд вважає, що в матеріалах справи достатньо даних про права і взаємовідносини сторін, а отже, зі згоди позивача, вважає за можливе вирішити справу з постановленням заочного рішення. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 14.10.2012 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики у формі розписки, відповідно до якого відповідач взяла у [PERSON] в борг 1 200 грн., які зобов'язалася повернути в строк до 30.12.2012 року (а.с. 16). Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Частиною другою ст. 1047 ЦК України встановлено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що відповідач на момент розгляду справи в суді взяті в борг грошові кошти не повернула. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики підлягають задоволенню у повному обсязі і загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідача по договору позики становить 1 200 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп. На підставі наведеного,

Outcome: approved