Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

05.03.2020 позивач звернувся до суду з зазначеним позов. В обґрунтування якого вказує, що 20.03.2018 до КС «Істок» звернувся [PERSON] із заявою про вступ до кредитної спілки. 20.03.2018 відповідач подав заяву про отримання кредиту. 20.03.2018 між КС «Істок» та [PERSON] був укладений Кредитний договір ДКХ-2035, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит у сумі 20 000 грн. та зобов`язався його повернути в повному обсязі та у терміни, встановлені Кредитним договором з терміном дії договору 12 календарних місяців, до 20.03.2019, зі сплатою процентів за користування коштами у розмірі 0,001% річних. Плата за надання кредиту становить 28,49 грн. щоденно. Позивач належним чином виконав зобов`язання, передбачені умовами Договору. Відповідачем зобов`язання не виконанні, у зв`язку з чим , за період з 20.03.2018 по 25.02.2020 заборгованість [PERSON] перед КС «Істок» становить 33071,30 грн, із яких: 5277,04 - заборгованість за основною сумою кредиту, 8755,39 грн - заборгованість за платою, 0,39 грн - заборгованість по відсотках, 100% річних -15224,58 грн, 81390 грн - інфляційні нарахування, штраф - 3000 грн. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, а також судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не сповістив. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, та за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить положенням ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного: Приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 20.03.2018 між КС «Істок» та [PERSON] , було укладено Кредитний договір ДКХ-2035, згідно умов якого КС «Істок» зобов`язалася надати позичальнику грошові кошти в сумі 20 000 грн, а позичальник зобов`язався повернути наданий кредит і виконати обов`язки за договором у повному обсязі. Строк дії договору становить 12 календарних місяців до 20.03.2019. Спілкою виконані взяті на себе зобов`язання за кредитним договором ДКХ-2035 від 20.03.2018 щодо видачі кредиту. При укладенні Кредитного договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.2 ст.638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. п.3.2 Договору визначена відсоткова ставка за користування кредитом становить 0,001% річних. Відповідно до п.2.5 Договору плата за надання кредиту становить 28,49 грн щоденно. Відповідно до п.4.1 Кредитного договору відповідач зобов`язався щомісячно сплачувати платежі, що складаються з нарахованої плати та частини кредиту, вказані в Графіку повернення кредиту та сплати зобов`язань, що наведено у додатку до Договору, який є його невід`ємною частиною. п.4.3 Кредитного договору передбачає, що платежі проводяться позичальником згідно з Графіком у повному обсязі шляхом внесення готівкою в касу або на зазначений у договорі рахунок. Відповідно до п.6.2.2 кредитного договору, у разі затримання позичальником сплати частини кредиту та/або відсотків більш як на один календарний місяць, кредитор набуває права вимагати від позичальника дострокового погашення кредиту та нарахованих плати та відсотків згідно умов Договору до дня повного виконання зобов`язань за Договором; вимагати відшкодування збитків, завданих кредитору внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником умов цього договору. Також судом встановлено, що 27.12.2018 між Кредитною Спілкою «Істок» та [PERSON] , був укладений додатковий договір №1 до Кредитного договору ДКХ-2058 від 12.04.2018, який є невід`ємною частиною кредитного договору, відповідно до умов якого у зв`язку з порушенням позичальником графіку повернення кредиту та сплати відсотків, плата за надання кредиту становить 116,16 грн щоденно. Пунктом 4.7 Договору передбачено відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 1000 грн. за порушення сплати кожного платежу, згідно Графіку платежів. Крім того, відповідно до п.4.7.3 Кредитного договору у разі порушення позичальником виконання зобов`язань зі сплати платежів за Договором, повернення позичальником суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та 100% річних від простроченої суми за весь час прострочення сплати зобов`язань за Договором, згідно ст.625 ЦК України. Внаслідок невиконання відповідачем [PERSON] своїх зобов`язань за Договором станом утворилась заборгованість у загальному розмірі 33071,30 грн. З матеріалів позову вбачається, що 23.10.2019 позивачем було надіслано відповідачу лист-попередження про наявність заборгованості та з вимогою погашення заборгованості по кредитному Договору, яка відповідачем у добровільному порядку не виконана. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк, що встановлені договором. Крім того, відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до положень ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Приписами цивільного законодавства передбачено, що Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України). Відповідно до положень ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений строк. При цьому, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. На підставі викладеного, ст.ст.509,525,526,610,611,625,626,629,1048-1050,1054ЦК України,

Outcome: approved