Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

04 лютого 2021 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» ( далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду із позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 12659,98 грн. за кредитним договором б/н від 08.11.2011 року та сплаченого судового збору в розмірі 2270 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» з 14.06.2018 року, з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав анкету - заяву №б/н від 08.11.2011 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. За умовами вказаного договору [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Своїм підписом у заяві [PERSON] підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає договір про надання банківських послуг. [PERSON] зобов`язався сплачувати кредитні кошти, але взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 11.01.2021 року має заборгованість у розмірі 12659,98 грн., з яких: заборгованість за простроченим тілом кредиту 12659,98 грн. Позивач просить розглянути справу за відсутності його представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Ухвалою судді Чугуївського міського суду Харківської області від 24 лютого 2021 року відкрито провадження у справі, розгляд якої визначено провести за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідач [PERSON] 23 березня 2021 року надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що на протязі тривалого часу він сумлінно виконував свої зобов`язання за укладеним кредитним договором, але внаслідок отриманої травми та відсутності у нього роботи після звільнення за станом здоров`я, не можливістю одразу стати на облік в Чугуївській міськрайонній філії Харківського обласного центру зайнятості, де подалі перебував на обліку з 17.06.2020 року по 30.01.2021 року, він не міг своєчасно погашати заборгованість по кредиту, внаслідок чого виникла заборгованість. Зазначав, що ця заборгованість виникла внаслідок непереборної сили, оскільки з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року та з 12.03.2020 року до 30.04.2021 року на всій території України було установлено карантин, що відноситься до форс-мажорних обставин, що об`єктивно унеможливлює виконання зобов`язань, передбачених умовами договору. У зв`язку із чим та відповідно до пп.1п.1 Закону України «Про внесення змін до Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України щодо недопущення нарахування штрафних санкцій за кредитами(позиками) у період дії карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19» від 16.06.2020 № 691-IX позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення. Крім того, посилається на те, що відповідно до вимог п.1 ст.617 ЦК України вищевказане є підставою для звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання. Також зазначає, що при укладенні з ним кредитного договору банком порушені вимоги п.4 ст. 49, ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та п.5 Тимчасового положення про банківський кредит» Рекомендації щодо оцінки комерційними банками кредитоспроможності та фінансової стабільності позичальника від 02.06.1994. На підставі зазначеного [PERSON] , посилаючись на те, що позивач має право подати цей позов до суду, але вважає це не обов`язковим, так як він не ухиляється від сплати заборгованості, яку сплачує добровільно, ні приховує своє місце знаходження, не надає недостовірних відомостей банку, просив: не стягувати з нього (відповідача) щодо нього судового збору та не відкривати виконавче провадження, зобов`язати позивача зробити перерахунок штрафів та пені , які були нараховані у період з 03.12.2019 року до 29.01.2020 року за порушення зобов`язання відповідачем, стягнути з позивача понесені ним витрати які з`явилися в зв`язку з вимушеним захистом відповідача в суді в загальному розмірі: 263,20 грн. ( 125+6+63,60 +68,60 ). 22 квітня 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» надало відповідь на відзив, в якому, посилаючись на безпідставність доводів [PERSON] у його відзиві на позовну заяву, зазначає, що умови укладеного з відповідачем кредитного договору визначені як в анкеті-заяві позичальника, так й в довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна,55 днів пільгового періоду», які підписані [PERSON] , і тривалий час виконувалися останнім, що свідчить про те, що відповідач знав про умови кредитування, і договір не оспорював. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що відповідач частково сплачував заборгованість за договором. Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку відповідача, всі операції за картковим рахунком, які є належними та допустимими доказами. Вказує, що банк, враховуючи введення карантину та інші заходи щодо боротьби із поширенням на території України коронавірусної хвороби COVID-19, банк не здійснював нарахування пені та процентів по ст. 625 ЦК України в період з 01.03.2020 по 31.03.2021 року, що підтверджується наданими доказами. Не заперечував, що після звернення з цим позовом до суду, [PERSON] погашав заборгованість за договором. 07 травня 2021 року позивач АТ КБ «ПриватБанк» надав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, просив стягнути з [PERSON] заборгованість за договором б/н від 08.11.2011 року в розмірі 11159,98 грн., яка виникла на 14.04.2021 року. В запереченнях до відповіді на відзив на позовну заяву від 03.06.2021 року, [PERSON] посилається на порушення позивачем строків, передбачених п.4 ст. 179 ЦПК України, що порушує й його процесуальні права. Також зазначає, що підвищення кредитного ліміту та відсутність в правилах банку обслуговування клієнтів умов, передбачених ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», є порушенням вимог цього Закону. Учасники справи до судового засідання не з`явилися, повідомлялася про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст.ст. 128-131 ЦПК України, у зв`язку із зазначеним суд вважає можливим розглянути справу за їх відсутності. Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані учасниками справи докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 08.11.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON] був укладений договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Своїм підписом у заяві [PERSON] підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає договір про надання банківських послуг. За умовами вказаного договору [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок в розмірі 1400 грн. , який подалі змінювався як в сторону збільшення, так і зменшення, що підтверджується довідкою, яка міститься на а.с. 52. [PERSON] 08.11.2011 отримав кредитну картку № [NUMBER] терміном дії 05/15; 12.01.2015 року отримав кредитну картку № [NUMBER] терміном дії 03/18; 22.01.2018 року- за № [NUMBER] терміном дії 05/21 (а.с. 53). У Анкеті-заяві зазначено, що [PERSON] згодний з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua (а.с.54). Згідно довідки від 08.11.2011 року об умовах кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», яка підписана відповідачем [PERSON] , базова процентна ставка по кредитному ліміту на момент підписання договору складає 2,5 % річних в місяць на залишок заборгованості; розмір щомісячних платежів складає 7% від заборгованості, але не менш 50 грн. і не більше залишку заборгованості, строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, який слідує за звітним. В довідці сторони договору також обумовили порядок та розмір нарахування та сплати пені та штрафу(а.с. 55). Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість [PERSON] , за вищевказаним кредитним договором станом на 14.04.2021 року з урахуванням внесених відповідачем сум на погашення виниклої заборгованості складає 11159,98 грн., яка є заборгованістю за простроченим тілом кредиту. При цьому позивач не здійснював нарахування відповідачу пені та штрафів. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до\~статті 9 Закону України\~\~«Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого\~Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254\~(в редакції, чинній на час звернення до суду з позовною заявою), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого\~Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75\~. Таким чином, виписка по картковому рахунку [PERSON] , що міститься в матеріалах справи, свідчить про тривалий час користування відповідачем наданим кредитом, та є належним доказом щодо простроченої заборгованості відповідача за тілом кредиту(35-51). Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним\~договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір,\~в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цій справі - \~\~АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Як зазначено вище [PERSON] був ознайомлений із запропонованими йому умовами кредиту та погодився з ними шляхом підпису анкети - заяви та довідки № від\~08.11.2011\~року об\~умовах кредитування\~з використанням\~кредитки «Універсальна,\~55\~днів пільгового\~періоду».\~Крім того,\~з наданих\~відповідачем виписок\~з карток\~позичальника за\~період з\~01.01.2020\~року по\~01.02.2020\~року,\~з 01.07.2020\~року \~по 29.12.2020\~року,\~які взяті\~з особистого\~кабінету [PERSON] \~ на\~сайті АТ КБ «ПриватБанк», відповідач слідкував за витратами коштів в межах платіжного ліміту відповідно до умов та правил надання банківських послуг. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник який прострочив виконання зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів на встановлений договором або законом. Посилання [PERSON] у відзиві на позовну заяву на те, що заборгованість виникла внаслідок непереборної сили, оскільки з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року та з 12.03.2020 року до 30.04.2021 року на всій території України було установлено карантин, що відноситься до форс-мажорних обставин, що об`єктивно унеможливлює виконання зобов`язань, передбачених умовами договору, у зв`язку із чим та відповідно до пп.1п.1 Закону України «Про внесення змін до Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України щодо недопущення нарахування штрафних санкцій за кредитами(позиками) у період дії карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19» від 16.06.2020 № 691-IX позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця неустойку, штраф, пеню за таке прострочення, суд не може прийняти до уваги, оскільки АТ КБ «ПриватБанк» заявив позовні вимоги до [PERSON] про стягнення тільки простроченого тіла кредиту та не заявляв вимог про стягнення з відповідача штрафних санкцій. Посилання [PERSON] на те, що заборгованість виникла внаслідок непереборної сили і відповідно до вимог п.1 ст.617 ЦК України вищевказане є підставою для звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання не доведені відповідачем належними та допустимими доказами. Сам по собі факт встановлення карантину не є безумовною підставою вважати, що для сторони за договором настала форс-мажорна обставина (непереборна сила). Сторона договору має довести як наявність такої обставини, так і те, що неможливість виконання зобов`язання виникла саме внаслідок непереборної сили. Як вбачається\~з наданих\~учасниками справи\~доказів в\~ невиконанні відповідачем своїх договірних зобов`язань за кредитним договором відсутній причинно-наслідковий зв`язок з ситуацією, на яку [PERSON] посилається як на непереборну силу. При цьому для уникнення відповідальності за порушеними зобов`язаннями, відповідач не здійснив заходів та не надав суду доказів вчинення певних дій виходу з форс-мажорних обставин. Доводи [PERSON] про те, що при укладенні\~з ним\~кредитного договору\~від 08.11.2011\~року АТ КБ «ПриватБанк» порушені вимоги п.4 ст. 49, ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та п.5 Тимчасового положення про банківський кредит» Рекомендації щодо оцінки комерційними банками кредитоспроможності та фінансової стабільності позичальника від 02.06.1994 року, що потягло за собою (як одну з підстав) виникнення заборгованості за кредитом, спростовуються вищевказаними доказами та не доведені відповідачем, який не оскаржував укладений договір в установленому законом порядку. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником [PERSON] кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, позивач має право на стягнення сум за простроченим тілом кредиту в розмірі 11159,98 грн., тому уточнені позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» підлягають задоволенню. У зв`язку із чим посилання [PERSON] на те, що з нього не може бути стягнутий судовий збір та відкрито виконавче провадження, та прохання зобов`язати позивача зробити перерахунок штрафів та пені, які були нараховані у період з 03.12.2019 року до 29.01.2020 року за порушення зобов`язання, стягнути з позивача понесені ним витрати з вимушеним захистом його прав в суді в загальному розмірі: 263,20 грн., не грунтуються на вимогах закону та матеріалах справи. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у вигляді сплати судового збору в сумі 2270 грн. (а.с. 6-7).

Outcome: partial