Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

05.06.2020р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с.№3). Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 01.07.2020р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи у відповідності до ч.5 ст. 279 ЦПК України призначено в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін (а.с.№19). Позивачка в обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 24.11.2017р. в Соборному районному у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області під актовим записом № 1055. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Сімейні стосунки між сторонами остаточно припинені. Причиною припинення стали відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя та ведення господарства, через що виникали постійні конфлікти. Намагання сторін зберегти сімейні стосунки не мали успіху. Сторони не підтримують жодних шлюбних стосунків. Позивачка по тексту позову зазначала, що після розірвання шлюбу за взаємною згодою малолітня донька залишається проживати з нею. Вважає, що родина розпалася остаточно та не може бути відновлена. Позивачка та її представник в судове засідання 22.09.2020р. не з,явилися, про дату розгляду справи судом були повідомлені належним чином (а.с. № 28). Представник позивачки - адвокат Пантилеєнко З.С. (діє на підставі ордеру від 04.06.2020р. - а.с. № 15) 22.09.2020р. на е/пошту суду надіслала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, шлюб розірвати та винести по справі заочне рішення, розглянувши справу за відсутності представника позивачки (а.с.№31). В раніше поданій заяві від 14.07.2020р. представник позивачки зазначила, що сторони не проживають разом з квітня 2020р. та вже тривалий час бажають розірвати шлюб. Відповідач в судові засідання по справі, які були призначені на 14.07.2020р. та 22.09.2020р., двічі поспіль не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток за адресою реєстрації, яка була повідомлена суду ВОМІ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області (а.с. № 18). Про причини неявки в судові засідання відповідач суд не сповістив, заяв про відкладення розгляду справи не надав. У справі є розписка про особисте отримання відповідачем судової повістки на 14.07.2020р. (а.с. № 23). В подальшому суду повернувся конверт з судовою повісткою на 22.09.2020р., який був надісланий відповідачу поштою, з відміткою «адресат відсутній» (а.с.№30). Також, про дату судового засідання 22.09.2020р. відповідач повідомлявся шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада України» про виклик відповідача у судове засідання (а.с. №32). Отже відповідач відповідно до ч.8, ч.11 ст. 128 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином про дати розгляду справи і про причини неявки суд не сповістив, так само, як і не надав відзив на позовну заяву. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24.11.2017р. в Соборному районному у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області під актовим записом № 1055 (а.с. № 4). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с. № 5). Позивачка по тексту позову до суду зазначила, що спільне життя сторін не склалося через різні погляди на життя та ведення господарства, втрату почуття любові та поваги один до одного, що в подальшому призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Представник позивачки в заяві до суду від 14.07.2020р. зазначила, що сторони остаточно припинили шлюбно-сімейні відносини з квітня 2020р. По тексту позову позивачка зазначала, що після розірвання шлюбу за взаємною згодою з батьком дитини малолітня донька залишиться проживати з нею. З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по справі припинені, зі слів представника позивачки, з квітня 2020р., і з цього часу більше не відновлювалися, позивачка від позову не відмовилася, а відповідач не надав заперечень проти розірвання шлюбу, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, її відновлення бути не може, і шлюб підлягає розірванню. Одночасно з винесенням рішення суду про розірвання шлюбу, суд не вирішує питання про зміну прізвища відповідачки у відповідності до положень ст.113 Сімейного Кодексу України, оскільки позивачка при реєстрації шлюбу призвіще не змінювала. Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ст.141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки понесені при подачі позову судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 840 грн. 80коп.(а.с.№2). На підставі викладеного,

Outcome: approved