overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-02 00:00:00

06 липня 2021 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовною заявою, предметом якої є розірвання шлюбу з відповідачем. Свої вимоги позивачка обґрунтувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 13 жовтня 1990 року виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Очаківського району Миколаївської області. Від шлюбу сторони мають повнолітніх дітей. Сімейні стосунки припинені, сумісне життя та збереження сім`ї є неможливим. Оскільки шлюб фактично розпався, позивачка просила розірвати його. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Дослідивши позовну заяву та долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 13 жовтня 1990 року виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Очаківського району Миколаївської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №12 (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають повнолітніх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України (надалі СК України), шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За змістом ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до вимог ст. 110 цього Кодексу, якою закріплено право одного з подружжя на подання позову про розірвання шлюбу. Обмеження права на подання позову, визначені ч. 2 ст. 110 СК України, судом не встановлені. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи той\~факт,\~що позивачка\~наполягала на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам та порушуватиме принцип добровільності шлюбу, визначений ст. 24 СК України. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Оскільки відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, суд, за відсутності будь-яких клопотань з боку відповідача залишає останньому прізвище « [PERSON] ». Позивачкою сплачено в рахунок судового збору за звернення до суду із цим позовом 908 грн 00 коп., що підтверджується відповідною квитанцією. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивачки слід стягнути судові витрати у розмірі 908 грн 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

06 липня 2021 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовною заявою, предметом якої є розірвання шлюбу з відповідачем. Свої вимоги позивачка обґрунтувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 23 січня 1983 року Алботською сільською радою Тараклійського району республіки Молдова. Сімейні стосунки припинені, сумісне життя та збереження сім`ї є неможливим. Оскільки шлюб фактично розпався, позивачка просила розірвати його. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки, ухвалив розглядати справу в заочному порядку. Дослідивши позовну заяву та долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23 січня 1983 року Алботською сільською радою Тараклійського району республіки Молдова, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №2 (а.с. 5). Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України (надалі - СК України), шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За змістом ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до вимог ст. 110 цього Кодексу, якою закріплено право одного з подружжя на подання позову про розірвання шлюбу. Обмеження права на подання позову, визначені ч. 2 ст. 110 СК України, судом не встановлені. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи той факт, що позивачка наполягала на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам та порушуватиме принцип добровільності шлюбу, визначений ст. 24 СК України. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Оскільки відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, суд, за відсутності будь-яких клопотань з боку відповідача залишає останньому прізвище « [PERSON] ». Позивачкою сплачено в рахунок судового збору за звернення до суду із цим позовом 908 грн 00 коп., що підтверджується відповідною квитанцією. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивачки слід стягнути судові витрати у розмірі 908 грн 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-17 00:00:00

06 липня 2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24 листопада 2015 року. Від подружнього життя мають доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне сімейне життя не склалося через різні характери та погляди на життя, сторони не підтримують шлюбні відносини, проживають окремо. За таких обставин позивач вважає, що збереження шлюбу та подальше спільне життя є неможливим, тому просить суд шлюб розірвати. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22 липня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання. В судове засідання позивач не з`явилася, через канцелярію суду подала письмову заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує, справу просить слухати у її відсутність. В судове засідання відповідач не з`явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність, вимоги позову визнає. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. При розгляді справи, судом встановлено, що 24 листопада 2015 року Відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблений відповідний актовий запис № 432. Від подружнього життя сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] . На даний час сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, примирення неможливе. Згідно статті 56 Сімейного кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд дійшов висновку, що збереження сім`ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-16 00:00:00

06 липня 2021 року позивач [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , звернулася до суду з цим позовом та просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 12 грудня 2019 року Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 3552. Позивач [PERSON] у судове засідання не прибула, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, справу розглянуто без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У зв`язку із визнанням відповідачем обставин, які наведені позивачем у позовній заяві на підтвердження своїх вимог, суд вважає, що ці обставини не підлягають доказуванню і оцінює їх як достовірні докази. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Згідно ч. 1 ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 12.12.2019, який зареєстровано Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 3552, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 6). Від шлюбу сторони дітей не мають. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є небажання сторонами будувати у подальшому сімейні стосунки, сторони втратили один до одного почуття поваги та любові і такі поновлювати не бажають, не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу, підлягають задоволенню. Вимога про стягнення витрат по сплаті судового збору з відповідача на його користь, позивачем не заявлялась, а тому суд залишає їх за позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-09 00:00:00

06 липня 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтуванні позову позивач зазначив, що сторони зареєстрували шлюб 02 березня 2011 року виконавчим комітетом Будильської сільської ради Лебединського району Сумської області, актовий запис про шлюб № 01. Від шлюбу мають трьох дітей сина [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Спільне проживання з відповідачем припинено на підставі того, що відповідачка зрадила його та вже створила нову сім`ю. Шлюбні відносини не підтримують з квітня 2021 року, проживають окремо, шлюб має формальний характер . Ухвалою Краснопільського районного суду Сумської області від 12 липня 2021 року відкрито спрощене провадження по справі та надано відповідачу термін на подання відзиву до суду. В зазначений термін відзив до суду, клопотань в порядку ст. 279 ЦПК України відповідач не подала. Сторони в судове за сідання не з`явились, повідомлені належним чином, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує, відповідач позов визнає та просить після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] ». Суд, розглянув позовну заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, і, об`єктивно оцінивши докази, доходить наступних висновків. Сторони у справі зареєстрували шлюб 02\~березня 2011\~року виконкомом\~ Будильської\~сільської ради\~Лебединського району\~Сумської області,\~актовий запис\~про шлюб\~№ 01\~(ас.84).\~Від шлюбу\~мають трьох\~дітей сина\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~(ас.5-6). Відповідно до ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач вирішила прізвище після розірвання шлюбу залишити без змін. Позивач не заявляв вимоги про стягнення судових витрат, тому дане питання судом не вирішувалось.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

06 липня 2021 року позивач звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області суду з позовом до [PERSON] про стягнення 117746 грн. 80 коп. заборгованості за кредитним договором № 500834585 від 30.06.2020, посилаючись на неналежне виконання відповідачем договірних зобов`язань. Ухвалою суду від 20 вересня 2021 року року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача надав суду заяву, в які підтримав позов повністю, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та розглянути справу за їх відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву в якій позовні вимоги визнав, просив справу розглядати в його відсутності. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи таке. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що 30.06.2020 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] була укладена угода про надання особистого кредиту № 500834585, згідно якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит у сумі 92088 грн 77 коп., дата закінчення договору 01.07.2027. Відповідно до умов договору [PERSON] отримав кредит у розмірі 92088 грн. 77 коп. та зобов`язався повернути кредит, сплачувати проценти та інші платежі за користування кредитом. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором, банк зобов`язується надати кошти позичальникові на умовах та у розмірі передбачених кредитним договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 611 ЦК України встановлено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи вищевказані обставини та норми цивільного законодавства суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав інших осіб. Судові витрати, згідно ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-25 00:00:00

06 липня 2021 року позивач звернулася до суду до відповідача з позовом про розірвання шлюбу, вказавши наступне. Вона перебуває з відповідачем у шлюбі з 28 листопада 2017 року, який був зареєстрований Куп`янським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області за актовим записом №165. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Останнім часом між ним та відповідачем склалися відносини, які привели до неможливості зберігання сім`ї, у спільних відносинах відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага один до одного. З травня 2020 року з відповідачем разом не мешкають та шлюбно - сімейні відносини не підтримують. Майнового спору та спору про місце проживання дитини між ними немає. Позивач [PERSON] судове засідання не з`явилася, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи без її присутності, позов підтримує, який просить суд задовольнити. Відповідач [PERSON] також у судове засідання також не з`явився, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи без його присутності, проти позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Перевіривши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 28 листопада 2017 року, який був зареєстрований Куп`янським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області за актовим записом №165 . (а.с.6). Від шлюбу мають малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). Ч. 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя, на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають, істотне значення. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 СК України, суд вважає позов як такий, що підлягає задоволенню, оскільки сім`я фактично розпалась, подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, майновий спір відсутній, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне їх шлюб розірвати. Відповідно до ч.8 ст. 294 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-23 00:00:00

06 липня 2021 року представник комунального некомерційного\~підприємства «Психіатрична\~лікарня м.\~Маріуполь» (надалі - психіатрична лікарня) звернувся до суду із вказаною заявою. Обгрунтовуючи подану заяву посилався на те, що за направленням дільничного лікаря психіатра до лікарні госпіталізована [PERSON] , яка надійшла на стаціонарне лікування, в зв`язку з погіршенням психічного стану. У психіатра спостерігається з 1990 року з приводу важкої розумної відсталості до ступеня вираженої імбецильності. Є інвалідом 1 А групи дитинства. Рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 05 грудня 2007 року визнана недієздатною. Опікуном призначено мати [PERSON] , яка померла у 2011 року та батько [PERSON] . Стан погіршився протягом останніх днів, стала забіякуватої, конфліктна, на місці не утримується, не дає за собою доглядати, не спить ночами, не приймає медикаменти. Комісія-лікарів прийшла до висновку про те, що [PERSON] потребує госпіталізації до психіатричної лікарні. З урахуванням наведеного просить суд госпіталізувати до психіатричної лікарні [PERSON] у примусовому порядку. Представник психіатричної лікарні Ларіонова Л.В. підтримала доводи, викладені в заяві та просила суд її задовольнити. Прокурор не заперечував проти цього. Заінтересована особа [PERSON] підтримав заяву, не заперечував проти госпіталізації його доньки до психіатричної лікарні. Заслухавши пояснення сторін, думку прокурора та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.14 Закону України „Про психіатричну допомогу особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особі тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих або неспроможна самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 05 грудня 2007 року [PERSON] визнана недієздатною. Згідно висновку комісії лікарів психіатрів № 02-17/48-4 від 23 вересня 2021 року у [PERSON] виявлено важку розумну відсталість до ступеня вираженої імбецильності, на підставі чого комісія прийшла до висновку про те, що її необхідно госпіталізувати до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, так як вона нездатна і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби. Врахувавши наведені вище обставини, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для госпіталізації [PERSON] до психіатричної лікарні для надання йому психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Outcome: approved