Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

06.07.2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій з урахуванням уточнених позовних вимог, прийнятих судом під час розгляду справи від 24.09.2015 року /а.с.50/, просив визнати неправомірними дії Водоканалу по нарахуванню йому плати за травень-вересень 2015 року за послуги водопостачання та водовідведення за тарифом 23,11 грн. за 1 куб.м та зобов'язати його здійснити перерахунок суми оплати за вказані послуги відповідно до рішення виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради № 54 від 08.12.2010 року. Свої вимоги мотивував тим, що постанова Комісії № 1259 від 16.04.2015 року «Про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення Водоканалу» (далі - Постанова № 1259), якою визначені нові тарифи для населення, введена відповідачем з 01.05.2015 року з порушенням чинного законодавства, оскільки не зареєстрована Міністерством юстиції України, відтак вважається такою, що не набрала чинності і не може бути застосована. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали повністю з підстав, зазначених в позовній заяві. Представники відповідача в судовому засіданні, заперечуючи проти заявлених позовних вимог, пояснили суду, що Постанова № 1259 не підлягає державній реєстрації та набрала чинності з 01.05.2015 року (письмові заперечення а.с.20-23). Представник ІІІ особи Комісії в судове засідання не прибув, в заяві до суду просив справу розглянути за його відсутності /а.с.74/. В письмових поясненнях пояснив, що підстав для задоволення позову немає, оскільки Постанова № 1259 є актом індивідуальної дії, а тому Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади № 731 від 28.12.1992 року (далі - Положення № 731) на неї не поширюється. Постанова № 1259 була прийнята Комісією на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України /а.с.44-49, 67-73/. Заслухавши усні пояснення учасників судового процесу, дослідивши письмові матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Водоканал, відповідач у справі, в силу ст. 1 Закону України «Про природні монополії», ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є суб'єктом природної монополії та виробником/виконавцем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення (далі - Послуги), державне регулювання діяльності якого у сфері вказаних послуг здійснює Комісія (ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 4 Закону України «Про природні монополії», ст. 2 Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг»). Остання, зокрема, відповідно до ст. 6 України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг» та п. 4 Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, затвердженого Указом Президента України № 715/2014 від 10 вересня 2014 року (далі - Положення про Комісію), встановлює тарифи на комунальні послуги для суб'єктів природних монополій, в тому числі на Послуги Водоканалу. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» Водоканал має право розробляти і подавати на затвердження розрахунки щодо рівня цін/тарифів на Послуги в порядку, встановленому ст. 31 цього ж закону. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Судом встановлено, що Постановою № 1259 Комісією було встановлено Водоканалу тарифи на господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення, яка здійснюється до межі балансової належності системи виробника та споживача, тобто до вводу в багатоповерхових будинок. На централізоване водопостачання - 7,24 грн. за 1 куб.м, на централізоване водовідведення - 12,02 грн. за 1 куб.м. /а.с.8/ Вказані тарифи повинні застосовуватись Водоканалом при розрахунках зі споживачами Послуг. Положенням про Комісію, зокрема пунктом 13, передбачено, що рішення Комісії підлягають обов'язковій державній реєстрації в установленому законодавством порядку, за винятком рішень з питань установлення цін та тарифів (крім установлення цін та тарифів для населення) та рішень з питань функціонування оптового ринку електричної енергії. На державну реєстрацію подаються нормативно-правові акти, прийняті уповноваженими на це суб'єктами нормотворення у визначеній законодавством формі та за встановленою законодавством процедурою, що містять норми права, мають не персоніфікований характер і розраховані на неодноразове застосування, незалежно від строку їх дії та характеру відомостей, що в них містяться (п.3 Положення № 731). В свою чергу, нормативно-правовий акт - офіційний документ, який встановлює норми права для неозначеного кола осіб і розрахований на неодноразове застосування. Постанова № 1259 не встановлює, змінює чи скасовує норми права і застосовується лише до Водоканалу, а відтак є актом індивідуальної дії, Положення № 731на неї не поширюється та вона не підлягає державній реєстрації в Міністерстві юстиції України. Саме такі роз'яснення надані суду Комісією від 23 вересня 2015 року та Міністерством юстиції України від 12.10.2015 року /а.с.78-79/. За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача про визнання дій Водоканалу по нарахуванню йому плати за Послуги за тарифами, встановленими Постановою № 1259, задоволенню не підлягають, оскільки остання не повинна реєструватись в Міністерстві юстиції України, а тому в позові слід відмовити за безпідставністю.

Outcome: dismissed