Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

06.11.2015 року позивач звернувся із вищезазначеним позовом до [PERSON] «Українська транспортна страхова компанія», [PERSON] В обґрунтування своїх вимог він послався на те, що 21.01.2014 року в с.Усатове Біляївського району Одеського області на вул. Леніна відбулася дорожньо-транспортна пригода. В результаті\~ ДТП він отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, проходив лікування. Окрім того, в результаті\~ ДТП був пошкоджений належний йому автомобіль марки «Тойота Хайс», реєстраційний номерний знак [NUMBER]. Вироком Біляївського районного суду Одеської області від 01.07.2014 [PERSON] визнаний винним у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. Цивільно - правова відповідальність [PERSON] на час здійснення ДТП була застрахована в [PERSON] «Українська транспортна страхова компанія». Позивач стверджував, що заподіяна йому в результаті ДТП майнова та моральна шкода підлягає відшкодування як [PERSON] «Українська транспортна страхова компанія» в межах договору страхування, так і [PERSON] В добровільному порядку шкода жодним з відповідачів не відшкодована. Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач просить стягнути з [PERSON] «Українська транспортна страхова компанія» в відшкодування майнової шкоди, повязаної з пошкодження транспортного засобу в наслідок ДТП 49\~000 грн., витрати на лікування у розмірі 8\~746, 99 коп., витрати на проведення автотоварознавчої експертизи в розмірі 1806,62 грн. та з [PERSON] в рахунок відшкодування майнової шкоди, повязаної з пошкодження транспортного засобу в наслідок ДТП у розмірі 130\~280 грн., франшизу у розмірі 1000 грн. Позивач вважав, що діями відповідачів йому заподіяна також моральна шкода, яка полягала у душевних та фізичних стражданнях, повязаних із ушкодженням здоровя, незручностях, викликаних пошкодженням його майна. Компенсацію моральної шкоди, яка підлягає стягненню на його користь з [PERSON] «Українська транспортна страхова компанія» [PERSON] оцінив відповідно до ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних» у 2550 грн. Компенсацію моральної шкоди, яка підлягає стягненню на його користь з [PERSON] [PERSON]оцінив у 47 450 грн. Окрім того, позивач просив присудити на свою користь витрати на оплату судового збору.\~ Позивач в процесі розгляду справи позов підтримав, в останнє судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позов підтримав. Відповідач [PERSON] в останнє судове засідання не зявився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином (телефонограма суду від 22.03.2016 року №143), про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надавав. В процесі розгляду справи позов визнав. Відповідач [PERSON] «Українська транспортна страхова компанія» в судове засідання не зявилась, повідомлялась судом про розгляд справи належним чином (телефонограма суду від 22.03.2016 року №144), про причини неявки суд не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи не надавала. В процесі розгляду справи [PERSON]«Українська транспортна страхова компанія» свій обовязок по відшкодуванню майнової та моральної шкоди визнала, водночас, із розміром позовних вимог не погодилась, надавши письмові заперечення. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню. Так, зясувавши обставини справи, дослідивши доводи та докази сторін, на які вони послались\~ в обгрунтування своїх вимог та заперечень, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) ( п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України). Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В судовому засіданні встановлено, що 21.01.2014 року [PERSON], керуючи автомобілем марки «Вольво», державний номерний знак [NUMBER] з напівпричепом марки «ZREMB», державний номерний знак [NUMBER], порушив п.п.1.5., 2.3., 12.1., 12.3. «Правил дорожнього руху України», в наслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Тойота Хайс», реєстраційний номерний знак [NUMBER]. Власником автомобілю марки «Тойота Хайс», реєстраційний номер [NUMBER] є позивач [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. В результаті ДТП [PERSON] отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, які, згідно з висновком судово-медичної експертизи № 66 від 12.03.2014 року були небезпечними для життя в момент заподіяння та спричинили тривалий розлад здоровя (понад три тижні). Окрім того, в результаті ДТП належний позивачевітранспортний засіб отримав пошкодження механічного характеру, що підтверджується вироком Біляївського районного суду Одеської області від 01.07.2014 року, аварійним сертифікатом [PERSON]«Українська транспортна страхова компанія» №94/12/14, висновком Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз за 3208, не заперечувалось сторонами. Вироком Біляївського районного суду Одеської області від 01.07.2014 року [PERSON] визнаний винним у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. Цивільно - правова відповідальність [PERSON] на час здійснення ДТП була застрахована в [PERSON] «Українська транспортна страхова компанія». Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку, страховик у межах страхових сум, зазначених у\~ страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду,\~ заподіяну внаслідок\~ дорожньо-транспортної\~ пригоди\~ життю,\~ здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений в договорі. Як зазначено ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.\~ Так, в порядку\~ частини 2 статті 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та пункту 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» проведення оцінки майна є обов'язковим у випадках визначення шкоди, яка заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ст.29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у звязку із пошкодженням транспортного\~ засобу відшкодовуються витрати, повязані із відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому в порядку, встановленому законодавством. Відповідно до висновку за № 3208 від 15.07.2014 рокуОдеського науково-дослідного інституту судових експертиз розмір матеріально збитку, завданого власнику автомобіля марки «Тойота Хайс», держномер ВН 0441 ЕМ складає 179 280,00 грн. За страховим полісом №АС 2296686 сума відшкодування страховою компанією шкоди, заподіяної майну третіх осіб, складає 50.000 грн. В добровільному порядку страхова виплата відповідачем [PERSON]«Українська транспортна страхова компанія» в межах договору страхування не здійснена та підлягає стягнененню за вирахуванням франшизи в розмірі 49.000 грн. Суд не погоджується із розміром шкоди, визначеним на підставі аварійного сертифікату № 94/12/14 від 29.12.2014 року, наданим страховою компанією, оскільки належний розрахунок шкоди, заподіяної власникові пошкодженого транспортного засобу за вказаним сертифікатом страховою компанією в процесі розгляду справи не наданий. Окрім того, страхова компанія могла виходити виключно із зазначеного сертифікату при досудовому відшкодуванню страхової виплати. При вирішенні спору в судовому порядку суд оцінює будь-які належні та допустимі докази, надані сторонами та погоджується із вищевказаним висновкомОдеського науково-дослідного інституту судових експертиз, який проведений із застосуванням спеціальних знань, є детальним та обґрунтованим, жодними іншими доказами по справі не спростований. При таких обставинах, суд вважає вимоги\~ [PERSON] про\~ відшкодування йому [PERSON]«Українська транспортна страхова компанія» оціненої шкоди, заподіяної майну внаслідок\~ дорожньо-транспортної\~ пригоди в розмірі 49\~000 грн., витрат на оплату експертного висновку в розмірі 1806 грн. 62 коп. (квитанція № 16 від 24.06.2016 року) обґрунтованими. Згідно із висновком судово-медичної експертизи № 66 від 12.03.2014 року позивач в наслідок ДТП отримав ряд тілесних ушкоджень, до яких відноситься і забій лівого ліктьового суглоба. Витрати позивача, повязані з ушкодженням здоровя, підтверджуються видатковою накладною від 30.01.2014 року, за якою [PERSON] сплачено 3620 грн. на придбання набору для МОС плечової кістки та підлягають стягненню на користь позивача в межах суми визначеної страховим полісом, яким передбачена відповідальність страховика за шкоду, заподіяну життю та здоровю в розмірі 100.000 грн. В решті витрати на лікування не доведені позивачем. Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Так, суд вважає можливим задоволення вимог позивача\~в частині стягнення з [PERSON] різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою та франшизи в розмірі 131\~280 грн. Окрім того, особа несе відповідальність за заподіяну моральну шкоду у випадках, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституцій України або у випадках, визначених ст.ст. 280, 611, 1167,1168 ЦК України, а також іншими нормами законодавства, які встановлюють відповідальність за заподіяння моральної шкоди. Судом встановлено, що [PERSON] заподіяна моральна шкода\~ в звязку із ушкодженням здоровя та пошкодженням належного йому на праві власності транспортного засобу, яка полягала у фізичному болі та стражданнях, що призвело до вимушених незручностей у звичайному укладі життя, повязаних із використанням часу на лікування, неможливістю користування автомобілем. Виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості з урахуванням обставин справи та тяжкості страждань позивача, суд вважає, що компенсація моральної шкоди підлягає стягненню з [PERSON] у розмірі 5000 грн. При цьому, суд погоджується із доводами страхової компанії про відшкодування нею моральної шкодив порядку ст. 26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за якою потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоровя під час дорожньо-транспортної пригоди, відшкодовується моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоровю, що становить за формулою 3620 помножити на 5 та поділити на 100 = 181 грн. Суд також погоджується із доводами страхової компанії про безпідставність стягнення на користь позивача сплаченої ним суми судового збору, оскільки відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір» особи, яким причинено шкоду в наслідок вчинення злочину, від сплати судового збору звільняються. Фактична сплата при поданні позову судового збору, не передбаченого законом, не надає позивачеві право на його стягнення на свою користь в порядку ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial