Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

06 жовтня 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з уточненими під час судового розгляду позовними вимогами до відповідача про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини. Ухвалою Дунаєвецького районного суду від 27 жовтня 2015 року позовну заяву в частині стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів залишено без розгляду по клопотанню позивачки. В обґрунтування заявленого позову про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини позивачка посилається на те, що від шлюбу з відповідачем має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. 2012 році їхня сім'я розпалася і донька залишилася проживати з нею. З відповідача за рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 27.12.2012 року стягнено аліменти. Дочка хворіє на цукровий діабет І типу та є інвалідом відповідно до медичного висновку №60 від 13.10.2014 року, а тому потребує постійного лікування, особливого догляду та оздоровлення, в зв'язку з чим позивачка несе додаткові витрати на дитину, викликані її хворобою. Так, в 2015 році на оздоровлення дитини позивачкою було витрачено 10849,70 грн., які складались з оплати путівки в санаторій, послуги по лікуванню, проїзд до санаторію, придбання медикаментів та проведення обстеження. Відповідач в добровільному порядку відмовляється брати участь у додаткових витратах на дитину, чим порушує права неповнолітньої дитини. Оскільки в 2015 році позивачка понесла додаткові витрати на дитину в розмірі 10849,70 грн., вважає, що відповідач повинен відшкодувати їй половину здійснених витрат одноразово в сумі 5424,85 грн., а тому змушена звернутися до суду та просить стягнути з [PERSON] на свою користь додаткові витрати на утримання дочки [PERSON],[INFO] в розмірі 5424,85 грн.. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та пояснила, що дочку кожні пів року потрібно лікувати, оскільки вона хворіє, потрібно інсулін та тест-смужки на вимір рівня цукру в крові дитини та інше. Витрати на дитину становлять 10 849,70 грн.. Хоче,щоб відповідач брав участь у цих витратах і повернув їй половину цих витрат. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та пояснив, що дійсно дитина хворіє та потребує лікування, згідний сплатити половину коштів на лікування дитини. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] року та її батьками є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] Рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 27 грудня 2012 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дочкою повноліття. Згідно медичного висновку № 60 КУ Дунаєвецької районної ради « Дунаєвецька центральна районна лікарня» від 13.10.2014 року [PERSON], [INFO] хворіє на цукровий діабет І типу. Відповідно до епікризів Хмельницької обласної лікарні від 26.09.2015 року та 25.03.2015 року видно, що [PERSON], [INFO] року має діагноз: цукровий діабет, І тип, важка форма, їй рекомендовано ін'єкції інсуліну та санаторно-курортне лікування один раз на рік. Відповідно до положень ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно із ч. 1 ст. 185 Сімейного Кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Згідно із ч. 2 ст. 185 СК України, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Зі змісту п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов'язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала на лікуванні в санаторії «Березовий Гай» м. Миргород з 06.07.2015 року по 26.07.2015 року, оплата путівки для дитини коштувала 7644 грн., що підтверджується рахунком №92 від 25.06.2015 року, інформаційною картою на ім'я [PERSON] та копією квитанції №0.0.404423911.1 від 01.07.2015 року. Судом також встановлено, що на придбання тест-смужок позивачка витратила 642 грн., проведення обстеження 153 грн., проведення аналізу крові 430 грн. та на проїзд до санаторію - 48 грн., а в загальній сумі 1498 грн., що підтверджується копією додаткової накладної №86 від 21 березня 2015 року, талоном на отримання результату на ім'я [PERSON], копією чеку №34519 від 15.07.2015 року, копіями чеків №34321 та №34312 від 10.07.2015 року, копією чеку №34343 від 13.07.2015 року та проїзними документами серії АУ №138186 та АУ №138188. Відповідно копій квитанцій, наявних в справі, позивачкою були витрачені кошти на придбання медикаментів та проведення обстеження дитини в розмірі 1707,70 грн.. Враховуючи те, що вказані кошти були витрачені позивачкою на оздоровлення дитини, що пов'язане з її захворюванням, вони є додатковими витратами на дитину, а тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки половину вартості лікування, враховуючи матеріальне становище відповідача по справі та згоду відповідача на відшкодування половини понесених позивачкою додаткових витрат. Оскільки витрати позивачки становлять 10849 грн. 70 коп. (7644+1498+1707,70) з відповідача на її користь слід стягнути 5424 грн. 85 коп.,тобто половину цих витрат. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 487,20 грн..

Outcome: approved