Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

05.09.2016 року ПАТ «Укрсоцбанк»\~ звернулось до суду з даним позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за договором кредиту №382ВІ10140207001 від 07.02.2014 року в розмірі 13031 гривня 05 копійок та понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378 гривень (а.с.2-3). Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. 07.02.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання кредиту №382ВІ10140207001, згідно якого позивач надав відповідачу у користування на споживчі потреби грошові кошти в сумі 17000 грн., зі сплатою 28,78 % річних та кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 06.02.2019 року. Позивач стверджує, що в порушення зазначених умов договору відповідач не виконує належним чином зобовязання за кредитним договором, в звязку з\~ чим відповідно до умов кредитного договору позивач має право вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів. Позивач зазначив, що станом на 18.08.2016 року за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 13031 гривень 05 копійок, з яких: сума заборгованості за кредитом 10483,41грн., сума заборгованості за відсотками- 1879,93 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту- 202,97грн., пеня за несвоєчасне повернення відсотків- 353,17 грн., інфляційні витрати за кредитом-34,06 грн., інфляційні витрати за відсотками-77,51 грн. На цей час Відповідач заборгованість не погашає та продовжує ухилятися від виконання зобовязання за договором, що є порушенням законних прав Позивача. Представник позивача в судове засідання не зявився, направив суду заяву, в якій просив розглядати справу без присутності представника, позов просить задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання \~ повторно не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином,\~ відповідно до ст.74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та заперечень щодо позову не надходило. Відповідно до вимог ст. ст. 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи представник позивача не заперечує. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, 07 лютого 2014 року між ПАТ «Укрсоцбанк», та [PERSON] було укладено Договір кредиту №382ВІ10140207001, відповідно до якого Банк надав Відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти одним траншем в сумі 17000 гривень, зі сплатою 28,78 % річних з кінцевим терміном погашення заборгованості до 06 лютого 2019 року (а.с. 4-8). Відповідно до п. 1.1.1 Договору кредиту, погашення кредиту буде здійснюватися в наступному порядку до 07 числа(включно) кожного місяця, починаючи з березня 2014 року, Позичальник щомісячно рівними частинами сплачує Кредитору суму грошових коштів у розмірі 283,33 гривень з кінцевим терміном повернення заборгованості по кредиту до 06 лютого 2019 року( включно), на умовах визначених цим Договором. Згідно п. 1.2 Договору кредиту, кредит надано на споживчі потреби. Пунктом 3.3.6 даного договору визначено, що позичальник зобовязаний своєчасно та в повному обсязі погашення Кредиту із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку визначеному п.1.1, 2.4 цього Договору. Відповідно до п. 4.1 договору кредиту, у разі допущення Позичальником прострочення строків сплати процентів в порядку та в розмірі, визначеному п.п.1.1,2.4,2.7, 2.9 цього Договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п. 1.1, 3.2.3,3.3.11 цього Договору, позичальник сплачує Кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення. За змістом п.4.2 даного договору, у разі порушення позичальником вимог п.п.3.3.2,3.3.4,3.3.5,3.3.6,3.3.8-3.3.15 цього Договору, позичальник зобовязаний сплатити Кредитору штраф у розмірі 0,5 процента від суми фактичної заборгованості за кредитом та нарахованими процентами, за кожний випадок. Згідно п.п. 3.2.3 договору кредиту, кредитор має право вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів, сплати комісії та можливих штрафних санкцій у разі затримання Позичальником сплати кредиту(частини кредиту) та/або процентів щонайменше на один календарний місяць. Відповідно до вимог частини 1 статті 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за\~ зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та\~ інших осіб, які беруть участь у справі. Встановлено, Банк свої зобов'язання за Договором кредиту виконав, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, що підтверджується випискою по особовому рахунку №22031700028642 від 07.02.2014 (а.с.13). Однак, відповідач порушив взяті на себе зобовязання за Договором кредиту, неналежно виконував взяті на себе зобовязання, в результаті чого виникла заборгованість. Як встановлено, відповідач ухиляється від виконання зобовязання і в добровільному порядку заборгованість не погашає. З наданого позивачем розрахунку суми заборгованості (а. с. 14-15) встановлено, що за вказаним Договором кредиту станом на 18.08.2016 року за відповідачем\~ рахується заборгованість на загальну суму 13031 гривня 05 копійок, з яких : сума заборгованості за кредитом 10483,41грн., сума заборгованості за відсотками- 1879,93 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту- 202,97грн., пеня за несвоєчасне повернення відсотків- 353,17 грн., інфляційні витрати за кредитом-34,06 грн., інфляційні витрати за відсотками-77,51 грн. Правильність розрахунку не викликає у суду сумнівів. Будь-яких заперечень щодо правильності нарахованої заборгованості, а також доказів, які це підтверджують, відповідачем не надано та не зазначено джерел їх здобуття. Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що зобовязання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. Згідно зі ст.ст. 610, 611, 612, 625 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених згідно змісту зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності у разі неможливості виконання ним грошових зобовязань. У відповідності до вимог ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання відповідно до ст. 617 ЦК України. З урахуванням наведеного, суд прийшов до переконання про обґрунтованість заявлених позивачем вимог щодо дострокового стягнення суми кредиту та нарахованих процентів. Враховуючи те, що відповідач порушив умови кредитного договору, суд приходить до переконання, що Банк має право вимагати повернення позики, що залишилася, сплати процентів та штрафних санкцій передбачених договором, в зв'язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Згідно наданої квитанції, позивач поніс судові витрати в сумі 1378 гривень ( а.с. 1), які підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved