Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

04 листопада 2014 року [PERSON] звернулася до Чугуївського міського суду Харківської області з зазначеним позовом, посилаючись на те, що [INFO] року помер її чоловік - [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на земельну ділянку, площею 0,094 га, розташовану на території Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що належить померлому на підставі Державного акту серії ХР 26-76-095067, виданого 03 березня 1999 року Малинівською селищною радою. Спадкоємцями першої черги на вищезазначене спадкове майно є вона та відповідач по справі, їх дочка. Вважає себе особою, що фактично прийняла зазначене спадкове Факт її постійного спільного проживання з чоловіком на момент його смерті підтверджується довідкою № 129, виданою 03 листопада 2014 року Малинівською селищною радою Чугуївського району Харківської області. Відповідно до п. 4 Прикінцевих положень діючого на теперішній час Цивільного кодексу України в редакції 2003 року, до цивільних правовідносин, що виникла до набрання ним чинності, застосовуються норми Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року. Так, згідно до ст. 549 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року), особою, що фактично прийняла спадок, визнається спадкоємець, який фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Позивачка в позові зазначає, що поточному році з метою оформити та юридично закріпити за собою право власності на належне їй за законом спадкове майно вона звернулася з відповідною заявою до Чугуївської держнотконтори. Остання, своїм листом від 22 вересня 2014 року за № 4076/02-17 відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка, оскільки в неї відсутній правовстановлюючий документ на приватизовану земельну ділянку, що входить до складу спадщини. Отримати дублікат Державного акту про право власності на вищезазначену земельну ділянку вона не має можливості, оскільки згідно усного повідомлення Управління Держземагенства у Чугуївському районі Харківської області бланки державних актів на право власності на земельні ділянки, а також їх дублікати не друкуються та не реєструються. В зв'язку з вищезазначеним вона вимушена звернутися з даною заявою до суду за захистом своїх спадкових прав. Частиною 1 ст. 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. З зазначених підстав [PERSON] просить визнати за нею право власності на земельну ділянку, площею 0,094га, розташовану на території Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель за Державним актом серії ХР 26-76-095067, виданим 03 березня 1999 року Малинівською селищною радою в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка - [PERSON]. У судове засідання від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позов підтримав, відповідачі проти позову не заперечували. Згідно до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Перевіривши письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] року помер чоловік позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Малинівською селищною радою Чугуївського району Харківської області, актовий запис № 62 (а.с.9). Факт стосунків з померлим, як чоловіком та дружиною, підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим 29 жовтня 1983 року Малинівською селищною радою Чугуївського району Харківської області (а.с.9). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку, площею 0,094га, розташовану на території Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що належить померлому на підставі Державного акту серії ХР 26-76-095067, виданого 03 березня 1999 року Малинівською селищною радою Чугуївського району Харківської області (а.с.11). Спадкоємцями першої черги на вищезазначене спадкове майно є позивач - [PERSON] та відповідач по справі, її дочка - [PERSON] Відповідно до вимог статті 1220 Цивільного Кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи, або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день з якого вона оголошується померлою. Згідно статті 1221 Цивільного Кодексу України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Таким чином, відповідно до наведених норм, часом відкриття спадщини є [INFO] року, а місцем відкриття спадщини - [ADDRESS] На підставі вимог статті 1217 Цивільного Кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. [PERSON] за життя не склав заповіт, щодо вирішення долі вище вказаного майна, тому спадкування здійснюється за законом. У відповідності до статті 1223 Цивільного Кодексу України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно із статтею 1216 Цивільного кодексу України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), та статтею 1218 Цивільного кодексу України, де зазначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до пункту 1 статті 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Стаття 1270 ЦК України встановлює для прийняття спадщини строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Факт постійного спільного проживання з позивачці з чоловіком на момент його смерті підтверджується довідкою №129, виданою 03 листопада 2014 року Малинівською селищною радою Чугуївського району Харківської області (а.с.13). На підставі вимог ст. 549 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року), особою, що фактично прийняла спадок, визнається спадкоємець, який фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. З метою оформити та юридично закріпити за собою право власності на спадкове майно позивачка звернулася з відповідною заявою до Чугуївської держнотконтори, в чому їй листом від 22 вересня 2014 року за № 4076/02-17 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка за відсутністю правовстановлюючого документу на приватизовану земельну ділянку, що входить до складу спадщини (а.с.14). Частиною 1 ст. 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. На підставі статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо його право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно статті 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Із наданої суду 01 грудня 2014 року інформації Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області, вбачається, що після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, в шестимісячний термін звернулися спадкоємці [PERSON], [PERSON], діюча за себе та свою неповнолітню доньку [PERSON], з заявами про прийняття спадщини. Заведена спадкова справа за № 353/1999. 22 травня 2000 року за № 1003 видано свідоцтво про право на спадщину за законом [PERSON], [PERSON], [PERSON] по 1/3 частині кожній на автомобіль моделі «Жигули» ВАЗ-2101. Відповідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. За правилом ч. 3,4 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Вище приведені обставини та факти у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок про те, що обставини, на які позивач посилався у позові, як на підстави своїх вимог, - обґрунтовані. З зазначених правових підстав, суд вважає, що за [PERSON] повинно бути визнане право власності на земельну ділянку, площею 0,094 га, розташовану на території Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель за Державним актом серії ХР 26-76-095067, виданим 03 березня 1999 року Малинівською селищною радою Чугуївського району Харківської області в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка - [PERSON]. Враховуючи викладене вище, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє підтвердження в ході судового засідання. Визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved