Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

07.08.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання в розмірі 960 грн. 81 коп., яка утворилась за період з 01.03.2013 року по 30.04.2016 року. Позов мотивовано тим, що відповідача не здійснюють оплату за обігрів місць загального користування, а тому плата підлягає стягненню у примусовому порядку. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача [PERSON], та [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, посилались не те, що квартира відповідачів обладнана джерелом автономного опалення, а тому тепловтрати від квартири компенсують вартість теплоносія, яким позивач обігріває місця загального користування. Крім того відповідачі зазначають, що договору із позивачем на постачання теплової енергії не укладалося, а тому договірні відносини відсутні, що на їх думку виключає обґрунтованість вимоги зі сплати вартості тепла до них. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні борг за період з 01.03.2013 року по 30.04.2016 року в розмірі 396 грн 65 коп визнала. Відповідач [PERSON] надав суду письмові пояснення, в яких зазначив, що позов не визнає у повному обсязі та повідомив суд про своє не проживання в [INFO] та відсутність між ним та позивачем будь-яких договірних відносин. Відповідач [PERSON] до початку судового засідання подав заяву в якій повідомляє про відсутність між ним та позивачем будь-яких договірних відносин, а тому у задоволенні позову просить відмовити. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до відомостей наданих адресно-довідковим підрозділом УДМС України в Чернігівській області за адресою вул. Рокоссовського, 37-а/128, в м. Чернігові зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 18-19). Квартира, що знаходиться за адресою вул. Рокоссовського, 37-а/128, в м. Чернігові обладнана автономним джерелом опалення (а.с. 60-70). Згідно із ст.\~382 ЦК України, ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та\~рішення Конституційного суду України\~від\~\~\~\~2 березня 2004 року\~№ 4 рп/2004 власники квартир багатоквартирних будинків та приватизованих кімнат гуртожитків є співвласниками усіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання і зобовязані брати участь у загальних витратах, повязаних з утриманням будинку та прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку. Таким чином співвласники житлового будинку повинні брати участь у витратах на його утримання пропорційно своїй частці у будинку. Згідно із ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального\~призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій; 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків; 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд. Примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Статтями 20, 21 цього Закону визначені права та обовязки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, споживач зобовязаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, а також його правом є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обовязком - оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обовязком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Згідно із Порядком відключення житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 липня 2005 року № 4, при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, відключення приміщень виконується монтажною організацією, яка реалізує проект за участю наймача\~квартири та по закінченню робіт складається акт про відключення квартири від мереж ЦО і ГОП, який в десятиденний термін подається заявником до міжвідомчої комісії для розгляду на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні комісії сторони переглядають умови договору щодо надання послуг з централізованого теплопостачання. Пунктом 28 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів від 21 липня 2005 року № 630, визначено, що споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до Методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Пунктом 1.2. Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, що затверджена наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31 жовтня 2006 року за № 1237/13111, передбачено, що ця Методика встановлює порядок визначення витрат теплової енергії на опалення місць загального користування (далі МЗК) у багатоквартирних житлових будинках для встановлення розміру плати за неї споживачами. Відповідно до підпункту 2.1.4 пункту 2.1 Методики загальна кількість теплової енергії на опалення місць загального користування визначається за формулою QМЗК = QКМЗК + Qвтр, де QКМЗК кількість теплової енергії на опалення окремого приміщення МЗК, Гкал; Qвтр утрати теплової енергії розподільчими трубопроводами системи опалення будинку, прокладеними в підвалі або на горищі (розраховується за СНіП 2.04.05-91 «Отопление, вентиляция и кондиционирование», Додаток № 12, 1991 року). У разі часткового оснащення приміщень споживачів приладами обліку теплової енергії та відсутності приладів обліку теплової енергії на МЗК витрати теплової енергії на опалення МЗК визначаються розрахунком за формулами, наведеними в пункті 2.1. Розрахунок витрат теплової енергії в приміщеннях загального користування ( сходова клітка), який стосується безпосередньо її квартири і розроблений разом з робочим проектом та Актом на відключення квартири відповідачів від загальнобудинкової системи опалення, затвердженим уповноваженими посадовими особами і знаходиться безпосередньо у ВАТ „Облтеплокомуненерго. Саме цим розрахунком для їх квартири було визначено розмір для оплати, який має дорівнювати добутку коефіцієнту 0,047гкал. та відповідного тарифу, Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 06.09.2011 року встановлено, що порядок розрахунку плати за опалення місць загального користування багатоквартирних будинків визначено в п.3 цієї Методики , а саме( за формулою - П=Qi мзк. х Т). Де Qi мзк це витрати теплової енергії, спожитої за опалення МЗК, яка виставляється до сплати власникам споживачами кожного окремого помешкання будинку та визначається за формулою 2.7 Методики, тобто згідно п.2.2.1 . Таблицею 1 даної Методики визначено загальнорічні та питомі витрати теплової енергії на опалення МЗК в багатоквартирних будинках масової серії будівництва, які значною мірою різняться для секцій будинку, в залежності від того, скільки поверхів та скільки квартир у підїзді має будинок. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 21.09.2017 року мешканцями підїзду № 8 будинку № 37-а по вул. Рокоссовського в м. Чернігові склали акт про те, що [PERSON] не проживає за вказаною адресою більше чотирьох років (а.с. 32). В п. 6 ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» зазначено, що на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім'ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У відповідності до п. 29 Постанови КМУ № 630 «Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» споживач має право на зменшення розміру плати у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім'ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання). Оскільки відповідачем не надано суду доказів того, що вона зверталася до відповідача із відповідною заявою, акт від 21.09.2017 року складений мешканцями підїзду № 8 будинку № 37-а по вул. Рокоссовського в м. Чернігові про не проживання [PERSON] за вказаною адресою більше чотирьох років не може бути підставою для звільнення його від оплати за теплопостачання за місця загального користування. Відповідно до даних про мешканців по особовому рахунку № 44 наданих КП «Деснянське» Чернігівської міської ради [PERSON] 01.08.2016 року та [PERSON] 25.08.2016 року знялися з реєстрації за адресою: вул. Рокоссовського, 37-а/128 в м. Чернігові (а.с. 47) таким чином у судовому засіданні достовірно встановлено, що у період з 01.03.2013 року по 30.04.2016 року вони були зареєстровані за цією адресою. За таких обставин, враховуючи часткове визнання позову відповідачем, а також відсутність правового врегулювання даних правовідносин суд доходить висновку, що солідарному стягненню з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за послуги з теплопостачання місць загального користування за період з 01.03.2013 року по 30.04.2016 року в розмірі 396 грн. 65 коп. Відповідно до ч. 1 ст.. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено на 41 % з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню по 164 грн. 00 коп. у відшкодування судових витрат.

Outcome: partial