Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-19 00:00:00

05.03.2018 р. до Октябрського районного суду м. Полтави за підсудністю згідно з ухвалою Красногрвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30.01.2018 р. надійшла вишевказана цивільна справа, відповідно до якої позивач прохав суд стягнути з відповідача на його користь 30 000,00 грн. вартість втарченої посилки, штраф за втрату посилки - 7 269,00 грн. згідно з умовами Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень, а також 79,56 грн. - відстоків річних та 745,38 грн. - інфляційних витрат відповідно до ст. 625 ЦК України, що разом становить 38 093,94 грн. В обгрунтування позову зазначено, що 22.09.2017 р. він звернувся до відділення № 85 ТОВ «Нова Пошта» за адресою м. Дніпро, просп. Пушкіна, 77 для відправлення посилки приватній особі - [PERSON] за адресою [ADDRESS], відділення ТОВ «Нова Пошта» № 4. Посилку було прийнято відповідчаем, про що видано відправнику (позивачу) експрес-накладну № 59000284064913. Відповідно до вказаної експрес-накладної зазначено оголошену вартість відправлення - 30 000,00 грн., опис посилки - відеокарти, за вказаною посилкою зазначений зворотній платіж у сумі 30 000,00 грн., зазначено дату прибуття посилки до адреси одержувача - 25.09.2017 р. Позивачем також зазначено, що у зв'язку з тим, що йому декілька днів не приходило повідомлення про повернення платежу, він звернувся до відділення ТОВ «Нова Пошта», де останнього оператор повідомив, що посилку було повернуто йому у день відправлення, на його вимогу, а тому відправлення посилки перевізником не здійснювалось. Позивач зазначає, що посилка йому не поверталась відповідачем, заяву про повернення відправлення відповідно до умов договору він не писав, відсутність факту наявності посилки у відправника свідчить про її втрату. У зв'язку з цим, позивач прохав відшкодувати вартість втраченої посилки відповідно до оголошеної вартості в експрес-накладній - 30 000,00 грн., стягнути з відповідача штраф, відповідно до п. 7.2.4 Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень, що становить 24,23% від суми відшкодування (компенсації) - 7269,00 грн., а також 79,56 грн. - відстоків річних та 745,38 грн. - інфляційних витрат відповідно до ст. 625 ЦК України. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 06.03.2018 р. відкрито загальне позовне провадження у справі. 05.05.2018 р. до суду, в межах строку встановленого судом, від відповідача ТОВ «Нова Пошта» надійшов відзив на позов, відповідно до якого останній заперечував проти задоволення позову в повному обсязі. В обгрунтування заперечень вказував, що позивач дійсно згідно з експрес-накладною № 59000284064913 здійснив відправлення вантажу згідно з опису - відеокарти, оголошеною вартістю - 30 000,00 грн. з відділення ТОВ «Нова Пошта» № 85 за адресою м. Дніпро, просп. Пушкіна, 77 до відділення ТОВ «Нова Пошта» № 4 за адресою [ADDRESS]. Відправлення було прийнято для перевезення у пакуванні відправника (під час приймання не оглядалась, як зазначено в експрес-накладній). Відправник визначив додаткову послугу - грошовий переказ на суму 30 000,00 грн. Про прийняття вантажу оператором відділення [PERSON] було складено експрес-накладну № 59000284064913 від 22.09.2017 р. один з примірників якої було надано Відправнику (позивачу). Також, у відзиві зазначено, що ТОВ «Нова Пошта» не втратила вантаж, прийнятий до перевезення від позивача, а вантаж було видано Відправнику (позивачу) у день його прийняття 22.09.2017 р. через декілька годин на його прохання. Оскільки оператор [PERSON] упізнала відправника, тому оператор [PERSON] повернула йому вантаж. Як вказує відповідач, відправник повернув оператору свій примірник експрес-накладної. Відповідач не вбачає порушень чи протиправних дій з боку перевізника, вважає, що позивачем не доведено спричинення йому матеріальної шкоди в розмірі 30 000,00 грн., оскільки заявлена сума не відповідає фактичній вартості відправлення, жодної інформації про виробника та модель вантажу (відеокарт) не зазначена в експрес-накладній, що унеможливлює його ідентифікацію; вантаж не оглядався Перевізником. Таким чином відповідач вважає недоведеним розмір фактичної шкоди. Разом з тим, у відзиві зазначено про відсутність підстав для застосування положень ст. 625 ЦК України щодо стягнення 3% річних та інфляційних витрат, оскільки грошових зобов'язань між сторонами не виникло. У судовому засіданні адвокат позивача позов підтримала у повному обсязі, прохала суд його задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позову в повному обсязі, прохав суд відмовити в його задоволенні. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі доказі в їх сукупності, надавши їм оцінку, встановив наступне. Згідно з наявною в матеріалах справи експрес-накладною № 59000284064913 від 22.09.2017 р. позивачем [PERSON] (надалі - Відправник, Замовник, Позивач) з відділення ТОВ «Нова Пошта» № 85 (надалі - Перевізник, Відповідач) м. Дніпро, просп. Пушкіна, 77) було відправлено вантаж до відділення ТОВ «Нова Пошта» № 4 ([ADDRESS]); одержувачем вантажу зазначено - приватна особа - [PERSON] тел. 380665396533; вид вантажу - посилка; вага - 5 (об'єма); місць: 1; опис: інше: відеокарти; оголошена вартість зазначена - 30 000,00 грн.; доставка з післясплатою: грошовий переказ 30000,00 грн.; платник - [PERSON], Бердичів; під час приймання посилка не оглядалась; доставку сплачує отримувач - 218,00 грн. При складанні експрес-накладної Відправник, передавши вантаж для перевезення, погодився з умовами Публічного договору (публічна оферта, надалі - Публічний договір) про надання послуг з організації перевезення відправлень, оприлюдненого у вільному доступі, шляхом розміщення на офіційному сайті http://noyaposhta.ua. Відповідно до п. 1.2 Публічного договору договір є укладеним з моменту передачі Замовником Експедитору відправлення. Відповідно до ч. 1 ст. 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором. Частиною 3 ст. 909 ЦК України передбачено, що укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента, або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Вказана експрес-накладна підтверджує, що між сторонами було укладено договір про надання послуг з організації перевезення відправлень. Факт отримання вантажу від позивача не заперечувався представником ТОВ «Нова Пошта» відповідно до відзиву, а також підтверджений експрес-накладною № 59000284064913 від 22.09.2017 р. та показами свідків - працівників ТОВ «Нова Пошта»: оператором [PERSON], що приймала товар на відправлення, та оператором [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Таким чином, суд дійшов висновку, що між сторонами було укладено договір перевезення вантажу. Відповідно до п. 3.1 Публічного договору Експедитор взяв на себе зобов'язання здійснити за плату та за рахунок Замовника організувати перевезення відправлення й надання комплексу інших послуг, пов'язаних із організацією перевезення. Відповідно до п. 4.1.2 Публічного договору Експедитор взяв на себе зобов'язання забезпечити збереження відправлення з моменту його прийняття для надання послуг до моменту його видачі Одержувачу за умови дотримання Замовником положень Договору та Умов надання послуг. Відповідно до ч. 3 ст. 909 ЦК України укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Пунктом 3.4. Публічного договору передбачено, що шляхом передачі Замовником відправлення Експедитору для надання послуг, передбачених Договором, Замовник підтверджує, що він ознайомлений та погоджується з положеннями Договору, Умовами падання послуг, чинними на момент передачі підправлення для транспортування, та зобов'язується їх виконувати незалежно від наявності/відсутності в експрес-накладній підпису Відправника. Пунктом 4.3.2. Публічного договору визначено обов'язок Відправника відповідно до вимог Експедитора чітко та правильно заповнити експрес-накладну (заповнити всі обов'язкові поля, зазначити достовірну інформацію тощо) на кожне окреме відправлення, засвідчити її підписом та надати заповнену та підписану експрес - накладну Експедитору. Доказів про порушення позивачем, як Відправником, вказаного обов'язку суду не надано. Відповідно до п. 7.2.13 Публічного договору Експедитор не зобов'язаний здійснювати перевірку вмісту відправлення та відповідності упаковки особливостям відправлення, вимогам чинного законодавства та державним стандартам. Таким чином, перевірка вмісту відправлення є правом Експедитора, а тому не здійснення його права останнім ніяким чином не впливає на факт отримання вантажу відповідно до зазначеного опису вкладеного в експрес-накладній. Позивач зазначає, що відправлення не було отримано Одержувачем, зазначеним в експрес-накладній, а також зазначає, що він не користався додатковою послугою ТОВ «Нова Пошта» - «Повернення відправлення», а тому не отримував з відділення посилку. Відповідач зазначає, що відправлення було повернуто позивачу у день його прийняття оператором відділення ТОВ «Нова Пошта» № 85 - 22.09.2017 р., на вимогу останнього, що підтвердили допитані у судовому засіданні свідки - оператори ТОВ «Нова Пошта» [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд керується принципом допустимості та достатності доказів (ст ст. 78, 79 ЦПК України), відповідно до яких обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування; достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування; питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Так, відповідно до умов Публічного договору (п. 13.2) повернення відправлення - це додаткова послуга, що передбачає повернення відправлення Відправнику на підставі заяви про повернення відправлення або на певних умовах співпраці з Клієнтом. Послуга тарифікується відповідно до тарифів на доставку. Бланк Заяви на повернення відправлення визначеного ТОВ «Нова Пошта» зразка розміщений на офіційному сайті товариства. Відповідч в підтвердження дотримання між сторонами зазначеного у Публічному договорі порядку повернення відправлення належних доказів не надав, а тому суд дійшов висновку про недоведеність факту повернення відправлення ТОВ «Нова Пошта» Відправнику (позивачу у справі). Разом з тим, суд враховує вимоги ст. 924 ЦК України, якою передбачено, що перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини. Зазначена норма передбачає принцип винності в разі відповідальності перевізника за втрату, нестачу, псування й ушкодження вантажу, який є загальним для всіх видів транспорту. Перевізник несе відповідальність за нестачу, втрату, псування й ушкодження вантажу лише у випадках, коли він винен у несхоронності вантажу. При цьому обов'язок доведення своєї невинуватості лежить на ньому. Отже, відповідальність перевізника побудована за принципом вини і діє, як правило, презумпція вини зобов'язаної сторони. Перевізник несе відповідальність, якщо не доведе, що втрата, псування й ушкодження вантажу відбулися внаслідок обставин, яким він не міг запобігти чи усунення яких від нього не залежало, зокрема внаслідок вини відправника тощо. Таким чином, законодавець покладає на перевізника обов'язок доводити наявність обставин, що звільняють його від відповідальності за незбереження вантажу. Втрата, нестача і пошкодження вантажу є наслідком незбереження вантажу під час пе\-ревезення, свідчить про неналежне виконання перевізником своїх обов'язків за договором перевезення вантажу. Відповідно до п. 7.2.2. Публічного договору у разі повної втрати або пошкодження відправлення з вини експедитора, експедитор повертає замовнику суму, що дорівнює його оголошеній вартості (але не більше, ніж фактичну вартість відправлення), та провізну плату, сплачену замовником згідно з відповідною експрес-накладною. Відповідно до п. 6.1 Публічного договору оголошена вартість - це вартість відправлення, заявлена Відправником в експрем-накладній. Відповідно до п. 6.2 Публічного договору оголошена вартість повинна дорівнювати реальній (ринковій) вартості відправлення. Доказів того, що зазначена позивачем, як відправником, в експрес-накладній оголошена вартість не відповідає реальній (ринковій) вартості, суду не надано. Підпунктом 7.2.4 Публічного договору передбачено, якщо відшкодування (компенсація) здійснюється Замовнику - фізичній особі, Експедитор додатково сплачує Замовнику штраф в розмірі 24,23% від суми відшкодування (компенсації). В даному випадку розмір штрафу складає 7269,00 грн.(24,23% від 30 000,00 грн.). Таким чином, позовні вимоги в частині відшкодування вартості втраченого вантажу у розмірі, що відповідає вказаному в експрес-накладній - 30 000,00 грн., а також стягнення штрафу у розмірі 7269,00 грн. є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь 79,56 грн. - відсотків річних та 745,38 грн. - інфляційних витрат відповідно до ст. 625 ЦК України, суд вважає таку вимогу безпідставною, оскільки правовідносини між сторонами виникли на підставі Договору перевезення, і між сторонами не виникло грошових зобов'язань. Отже, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в цій частині. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується вимогами ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України, враховує часткове задоволення позовних вимог у сумі 37 269,00 грн., а також те, що позивача звільнено від сплати судового збору. Судовий збір, що підлягав сплаті становить - 704,80 грн. Ціна позову визначена - 38093,94 грн. Таким чином, необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 689,54 грн. (розрахунок: 37 269,00 грн./ 38093,94 грн. х 704,80 грн./100% = 689,54 грн.) Інша частина судового збору, підлягає компенсації за рахунок держави.

Outcome: partial