Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

06.09.2016 року заявник звернулася до суду із зазначеною заявою, у якій просила встановити факт смерті [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] в м. Стаханові Луганської області з метою подальшої реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного свідоцтва про смерть. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що її мати - [PERSON], [INFO] померла у м. Стаханові, Луганської області на непідконтрольній державній владі України території. З метою реєстрації смерті матері сім'я зверталась з відповідною заявою до заінтересованої особи по справі, але отримала письмову відмову у реєстрації смерті, посилаючись на відсутність документа медичної установи про смерть матері, яка розташована на території підконтрольній Україні. Встановлення зазначеного факту їй необхідно для реєстрації смерті матері та отримання свідоцтва. У судове засідання заявниця не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала заяву та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання також не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з урахуванням того, що відповідно до ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER], батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13). [INFO] [PERSON], [INFO] померла у м. Стаханові від крововиливу у стовбур головного мозку, факт її смерті відображено в наданому заявницею лікарському свідоцтві про смерть від 08.08.2016 р. №268 №106/у, який видано МОЗ ЛНР та довідки до зазначеного свідоцтва про причину смерті (а.с. 19). Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ст. 256 ЦПК України). Статтею 257-1 ЦПК України встановлено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Пунктом 18 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Пленум Верховного Суду України надав роз'яснення про те, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» від 16.09.2014 року та постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування» м. Стаханов Луганської області визнано тимчасово окупованою територією. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року № 2398-VIдержавна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Згідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Лебединським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Сумській області відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON], оскільки для підтвердження факту її смерті пред'явлено документи, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с. 20). Тобто орган реєстрації обґрунтовано прийшов до висновку про те, що свідоцтво про смерть № 268 від 08.08.2016 року, видане 08.08.2016 р. про смерть [PERSON] - на тимчасово окупованій території України, не створює правових наслідків. Але факт смерті [PERSON] саме [INFO] в м. Стаханів Луганської області, знайшов підтвердження при розгляді справи наданими заявником та дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме лікарською довідкою про причину смерті. Згідно п. 13 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Отже, оскільки заявник не має можливості надати до Лебединського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області документи, передбачені законодавством України та які необхідні їй для отримання свідоцтва про смерть, суд приходить до висновку, що з метою захисту законних прав та інтересів громадянки України [PERSON] необхідно встановити факт смерті її матері [PERSON], яка померла [INFO] року у м. Стаханові Луганської області. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про те, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню і на підставі п. 8 ст. 367 ЦПК України допускає негайне виконання рішення у справі про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved