overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

05 лютого 2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше мінімального розміру, встановленого законом, на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення повноліття старшим сином, та у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше мінімального розміру, встановленого законом, щомісячно і до досягнення повноліття молодшим сином. Позивач в судове засідання не з'явилась надала до суду заяву в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином причини неявки суду не повідомив. Згідно ч.1, ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі, оскільки позивач проти цього не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Із свідоцтв про народження (а.с. 6,7) вбачається, що [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] З довідки виданої виконкомом Миронівської сільської ради (а. с. 21) вбачається, що діти [PERSON], 2005 р.н., та [PERSON], 2014 р.н. проживають разом з матір'ю. Враховуючи викладене у відповідності до вимог ст.182 СК України суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. На підставі ст.ст.180, ч.3 ст. 181, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

05 лютого 2015 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що знаходиться в зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка реєстраційної служби Шосткинського міськрайонного управління юстиції у Сумської області, за актовим записом № 240, шлюбі з відповідачем з 19 червня 1998 року. Спільне життя між сторонами не склалося внаслідок того, що вони не знаходили порозуміння при вирішенні спільних питань існування сім'ї, внаслідок чого часто виникали суперечки, шлюбні відносини фактично припинились. В шлюбі у сторін народилась донька [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачем. Позивач вважає що сім'я розпалася, примирення між сторонами не можливе, тому просить шлюб розірвати. Спір про майно відсутній. В судовому засідання [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. В судовому засідання [PERSON] позовні вимоги визнала повністю та не заперечувала проти їх задоволення. Отже, суд вислухавши пояснення сторін на дослідивши докази по справі, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.ст.110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя і суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, 19.06.1998 року сторони зареєстрували шлюб. На сьогоднішній день збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд вважає, що позов доведено і він підлягає задоволенню. Крім цього на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-05 00:00:00

05 лютого 2015 року позивач звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області із зазначеним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що він з відповідачкою з 31 січня 2006 року знаходиться у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки припинені з 2010 року в зв'язку з психологічною несумісністю через різні погляди на життя, що призвело до відсутності взаєморозуміння та припинення шлюбних відносин. Збереження шлюбу вважає неможливим, просив шлюб розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу не має сенсу, на примирення не згоден. У відкрите судове засідання позивач не з'явився, надав заяву з проханням розглядати справу в його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив шлюб розірвати. Відповідачка у відкрите судове засідання не з'явилася за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

05 лютого 2015 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 16 вересня 2011 року. Протягом двох років сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття, загальне господарство не ведуть. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

05 лютого 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 28 лютого 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, про що є актовий запис за № 196, посилаючись на те, що між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного. Шлюбно-сімейні відносини фактично припинені, спільне господарство сторони не ведуть. Вважає, що сім'я розпалась остаточно та відновлена бути не може. Від спільного життя з відповідачем мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який залишається проживати з позивачкою. Позивач позов підтримала, просила задовольнити, справу слухати за її відсутністю, проти винесення по справі заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Суд визнає неявку відповідача неповажною і зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 28 лютого 2009 року, про що є актовий запис за № 196 у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції. Між сторонами відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені, сторони спільне господарство не ведуть, разом не проживають. Від спільного життя з відповідачем мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який залишається проживати з позивачкою. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

05 лютого 2015 року позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій зазначила, що після смерті [INFO] її чоловіка [PERSON] вона, прийнявши спадщину шляхом вступу в володіння і управління спадковим майном, постійно проживаючи із спадкодавцем, є єдиним спадкоємцем за законом житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходяться на [ADDRESS] Через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на будинок позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. Просить визнати за нею право власності на спадкове будинковолодіння за вказаною адресою. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав, зазначених у заяві, пояснив, що інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає, позивач - єдина спадкоємиця, яка проживала із спадкодавцем, доглядала за будинком, де проживала із чоловіком, і де живе на даний час. Просить позов задовольнити. Позивач та представник відповідача, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Позов підлягає до задоволення. Судом установлено, документально підтверджено свідоцтвом про одруження [NUMBER], що [PERSON], [INFO], є дружиною [PERSON]. Із свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого [INFO] виконкомом Гутянської сільської ради, вбачається, що [INFO] [PERSON] помер. З дня його смерті в силу ст.525 ЦК України (в ред. 1963 року) відкрилась спадщина на житлове будинковолодіння, що йому належало. Про належність [PERSON] житлового будинку, що на [ADDRESS], свідчать витяг з погосподарської книги №3 за 2015 рік Гутянської сільської ради та довідка цієї ж ради від 02.02.15 №82. Оскільки згаданий житловий будинок з надвірними будівлями був збудований у сільській місцевості і зареєстрований у погосподарській книзі, то він вважаються прийнятим в експлуатацію і не є самовільним будівництвом. Згідно із ст.549 згаданого Кодексу [PERSON] прийняла спадщину шляхом спільного проживання із спадкодавцем, що стверджено довідкою Гутянської сільської ради від 02.02.15 №82. Спадкоємців, передбачених ст.535 ЦК України (в ред. 1963 року) у спадкодавця немає, що підтверджується довідкою Гутянської сільської ради від 02.02.15 №82. Таким чином, позивач в силу ст.529 цього Кодексу, як дружина спадкодавця, є єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] Однак отримати свідоцтво про право на спадщину на вказане будинковолодіння позивач не може через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на дане майно, про що свідчить інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30.01.2015. Відповідно до ст.328 ч.2 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.Таких обставин судом не встановлено. З огляду на наведене на підставі досліджених доказів суд визнає за позивачем право власності на будинок з надвірними будівлями, що на [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

05 лютого 2015 року позивачка звернулася до Іллічівського районного суду м. Маріуполя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 27 травня 2006 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 320. Від шлюбу народилась донька - [PERSON], [INFO]. Просить суд розірвати шлюб, оскільки спільне проживання з відповідачем не можливо, у зв'язку із несумісністю характерів. Шлюбні стосунки припинили у листопаді 2014 року. Позивачка до судового засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності в якій зазначила, що шлюбні стосунки між нею та відповідачем припинені у листопаді 2014 року у зв'язку із несумісністю характерів. Після розірвання шлюбу бажала залишити прізвище - [PERSON]. Відповідач до судового засідання не з'явився, до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, у якій зазначив, що шлюбні стосунки припинені з листопада 2014 року, у зв'язку із несумісністю характерів. Позов визнав, згоден на розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася з листопада 2014 року, та підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

05 лютого 2015 року позивачка звернулася до суду з даним позовом в якому зазначає, що перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який 25 березня 2009 року був розірваний. Від даного шлюбу [INFO] народилася дочка [PERSON], яка на даний час знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, офіційно не працює. Просить стягнути із [PERSON] в свою користь аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 500 грн. щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги в частині стягнення із відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі по 500 грн. щомісячно, до досягнення нею повноліття підтримала повністю, в частині стягнення аліментів в розмірі не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку відмовилась, про що подала відповідну заяву. Відповідач позов не визнав та пояснив, що на даний час ніде не працює, не має можливості заробити кошти для сплати аліментів. Просить у позові відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Батьком [PERSON] є відповідач, що стверджено її свідоцтвом про народження (а.с. 5), а перебуває вона на утримані позивачки, про що відповідач не заперечує і що стверджено довідкою Нуйнівської сільської ради Камінь-Каширського району від 11 лютого 2015 року № 151 (а.с. 13). Згідно ст. 182 ч. 2 СК України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» № 80-VІІI від 28.12.2014 року передбачено, що для дітей віком від 6 до 18 років прожитковий мінімум з 1 січня 2015 року становить 1286 грн., що 30 % становитиме 385 грн. 80 коп. Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини, відповідача, який інших, крім дочки [PERSON], дітей не має, має нерегулярний, мінливий дохід, суд, в силу до ст. 184 СК України, призначає аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 400 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, оскільки [PERSON] не довела суду, що [PERSON] спроможний сплачувати аліменти в розмірі, якому вона просить. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає до негайного виконання і суд стягує з відповідача в користь держави судовий збір.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

05 лютого 2015 року померла мати позивача [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина. Позивач, яка є спадкоємцем першої черги за законом, не може одержати свідоцтво про право на спадщину за законом, так як вона не подала заяву про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний термін. В звязку з цим позивач звернулася до суду з позовом до Новомиколаївської сільської ради Барвінківського району Харківської області про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини, вказавши, що пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини з поважної причини з травня 2015 року по жовтень 2015 року вона перебувала за кордоном в пошуках роботи. Позивач подала до суду заяву, в якій підтримує свої позовні вимоги і прохає розглядати справу без її участі, що суд вважає за можливе. Відповідач теж подав до суду заяву, в якій прохає розглядати справу без участі його представника, що суд вважає за можливе. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 статті 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного.\~\~ З наданих позивачем і досліджених в судовому засіданні документів вбачається, що позивач є донькою [PERSON], яка померла 05 лютого 2015 року, являється спадкоємцем першої черги за законом. Позивач, яка є спадкоємцем першої черги за законом, не може одержати свідоцтво про право на спадщину за законом, так як вона не подала заяву про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний термін. З наданої позивачем інформаційної довідки від 30.10.2015 року № 41961684 вбачається, що у Спадковому реєстрі відсутня інформація про спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], яка померла 05 лютого 2015 року. Це свідчить про те, що спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалася, отже, ніхто з її спадкоємців не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач в позові вказала, що пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини через те, що з травня 2015 року по жовтень 2015 року вона перебувала за кордоном в пошуках роботи. Це підтверджується довідкою за підписом депутата Барвінківської міської ради від 29.10.2015 року. Вказану позивачем причину пропуску встановленого законом строку для прийняття спадщини суд вважає поважною. Аналізуючи наведені докази в їх сукупності і взаємозвязку, суд вважає за необхідне позов задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

05 лютого 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 24 лютого 1996 року у Нововолинському відділі реєстрації актів громадянського стану Волинської області, актовий запис №36. Від спільного шлюбу в подружжя є повнолітній син [PERSON] та неповнолітня дочка [PERSON], [INFO]. Вимоги позивач обгрунтовує тим, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння та спільних поглядів на сімейне життя та сімейні обов'язки. На теперішній час сім'я фактично розпалась, з січня 2013 року не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства. Подальше перебування в шлюбі з відповідачем суперечить його інтересам. Вважає, що примирення і збереження сім'ї є неможливим, оскільки сім'я існує формально, а тому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву, просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала до суду письмову заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, не заперечує щодо розірвання шлюбу з [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, а саме: копію паспорта позивача (а.с.4), копію свідоцтв про народження (а.с.5,6), свідоцтво про шлюб та його копію (а.с.7,8), суд прийшов до висновку, що сумісне життя подружжя є неможливим, збереження сім'ї суперечить інтересам позивача, а тому позов є підставним і підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, шлюб фактично розпався. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні встановлені обставини, які свідчать про неможливість збереження шлюбу і спільного життя подружжя, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд позов задовольняє. Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору в розмірі 551,20 грн. залишити за ним у зв'язку з поданою про це письмовою заявою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

05 лютого 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначає, що шлюб між ними укладений в 2010 році, їх син [PERSON], [INFO], живе з відповідачкою. Подружнє життя не склалось з причини несумісності поглядів на життя, тому припинили шлюбні стосунки. В суді позивач доводи позову підтримує, строк для примирення просить не надавати, судовий збір з відповідачки не стягувати. Відповідачка до суду не прибула, подала письмову заяву, в якій зазначила, що з позовом згідна, просить проводити розгляд справи без її участі, строк для примирення не надавати.. Вивчивши матеріали справи, суд вважає можливим задовольнити позов. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони через непорозуміння між собою припинили подружні стосунки, ведення спільного господарства. Вказані обставини встановлені з доводів пояснень позивача в суді та доказів, доданих до позовної заяви - свідоцтва про шлюб та про народження сина. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані. Подальше сумісне життя сторін є неможливим і буде суперечити їх інтересам, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

05 лютого 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який уточнив 07.07.2016. Позов обґрунтував тим, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося, вони не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільне господарство, разом не проживають. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем суперечать інтересам сім'ї та вихованню дітей. За час наданий судом для примирення шлюбні відносини не відновилася. За таких обставин збереження шлюбу та подальше сумісне життя, як і примирення є неможливим. До судового засідання позивач не зявився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач до судового засідання не зявилася, надала суду письмову заяву про згоду з позовними вимогами і проханням розглянути справу за її відсутності. Згідно із вимогами ч. 2 ст.197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, без участі всіх осіб, які беруть участь у справі. У судовому засіданні встановлено, що 24 жовтня 2009 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Кочергіна) Дарєю Володимирівною, про що зроблений актовий запис № 174 (а.с. 5). Подружжя має двох дітей: доньку [PERSON], [INFO] (а.с.7) та сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Спору про розподіл майна та місце проживання неповнолітніх дітей на даний час немає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за таких підстав: сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, подальше сімейне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб можливо розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved