Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

05 березня 2018 року [PERSON] та [PERSON] звернулись з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням квартирою № 154 будинку №26 по пр-ту Незалежності в м. Южноукраїнську Миколаївської області, у звязку\~ з відсутністю в ньому понад шість місяців без поважних причин. Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 28 серпня 2018 року до участі у розгляді справи залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачів Южноукраїнську міську раду Миколаївської області. Свою позицію позивачі обґрунтовують тим, що [PERSON], перебуваючи у шлюбі з відповідачем [PERSON] отримала квартиру [ADDRESS] та проживали в ній всією сімєю разом з донькою [PERSON] та сином [PERSON] Її донька [PERSON] разом з онуком вибули з вказаної квартири, знявшись з реєстраційного обліку. Шлюб з відповідачем на теперішній час розірвано та з квітня 2017 року відповідач забрав речі та виїхав в невідомому напрямку та з цього часу в квартирі не зявлявся. З 27 червня 1991 року відповідач зареєстрований в вказаній квартирі, однак з квітня 2017 року в ній не проживає, при цьому з реєстраційного обліку в м. Южноукраїнську не знявся. Посилаючись на те, що реєстрація в квартирі [ADDRESS] [PERSON] створює для них проблеми в додаткових витратах на оплату комунальних послуг, добровільно обрав собі інше місце проживання та втратив інтерес до вказаної квартири, просили суд визнати відповідача таким, що втратив право користування вказаною квартирою. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала повністю та пояснила, що під час перебування з [PERSON] в шлюбі вона отримала квартиру [ADDRESS]. Квартира не приватизована. Зі [PERSON] вони розірвали шлюб близько чотирнадцяти років тому. В квітні 2017 року її колишній чоловік [PERSON] виїхав з квартири, забрав всі свої речі зі словами: «Я поїхав влаштовувати своє життя» та поїхав працювати в Полтавську область, однак залишився зареєстрованим в квартирі. Його батькам вона телефонувала, однак вони не відповідали, в подальшому, номер телефону батьків відповідача перестав обслуговуватись. Вона змушена сплачувати за комунальні послуги, а тому просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування вказаною квартирою, у звязку\~ з відсутністю в ньому понад шість місяців без поважних причин. Представник позивача [PERSON] повністю підтримала позицію позивача. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, його представником за довіреністю є [PERSON] (а.с. 18-20). Представник третьої особи Южноукраїнської міської ради Миколаївської області в судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений через оголошення на веб-порталі судової влади України. За таких обставин, відповідно до вимог ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та постановити заочне рішення, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду та проти заочного розгляду справи представник позивача не заперечував, про що суд постановив ухвалу. Свідок [PERSON] суду пояснила, що з сімєю [PERSON] вони дружили сімями. [PERSON] вона вже близько двох років не бачила. Їй відомо, що він поїхав на заробітки і вони перестали спілкуватись. Свідок [PERSON] суду пояснила, що з сімєю [PERSON] вони сусіди. В останнє [PERSON] вона бачила в березні 2017 року. З позивачкою вона спілкується і зараз та буває в квартирі. Речей [PERSON] вона не бачила. Вона чула, що [PERSON] їздить на заробітки в інші міста. Вислухавши пояснення позивача та його представника, свідків, дослідивши докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню. Правовідносини з приводу користування приватними жилими приміщеннями регулюються ЖК України та відповідними нормами ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно із ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Пленум Верховного Суду України в п. 10\~постанови від 12 квітня 1985 року\~\~№ 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України»\~роз'яснив судам, що у справах цієї категорії необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності, зокрема, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї, суд може продовжити пропущений строк.\~\~ В судовому засіданні встановлено, що згідно ордеру на жиле приміщення від 17 квітня 1994 року [PERSON] разом з членами сімї [PERSON]С.(чоловік) та донька [PERSON] (донька) отримали квартиру [ADDRESS] (Леніна) в м. Южноукраїнську Миколаївської області (а.с. 12). Відповідно до копії договору найму жилого приміщення (а.с. 13-14) вказана квартира надана в постійне користування [PERSON] та має статус не приватизованої (а.с. 17). 24 червня 2004 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 11). Відповідно до довідки (виписки з домової книги про склад сімї та реєстрацію) станом на 05.02.2018 року, в вказаній квартирі зареєстровані: [PERSON] (квартиронаймач), [PERSON] (чоловік) та [PERSON] (син). Донька [PERSON] [PERSON] та онук [PERSON] 05 травня 2010 року вибули з вказаної квартири (а.с. 10). Відповідно до відповіді на запит суду від 06 березня 2018 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO] /а.с. 24/. Згідно актів №18/12 від 10 листопада 2017 року та №1/18 тієї ж дата, про не проживання, складеного комісією ОСББ «Незалежність 26» (а.с. 15, 16) та 05 лютого 2018 року [PERSON] з квітня 2017 року [ADDRESS] не проживає. В вказаних актах поставили підписи сусіди [PERSON] та [PERSON] Таким чином, з квітня 2017 року, тобто більше шести місяців відповідач [PERSON] не проживає в [INFO] без поважних причин, він втратив право користування нею, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивачів в рівних частках підлягає судовий збір в сумі 740,80 грн.

Outcome: approved