Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

06 травня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на Ѕ частину житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований в [ADDRESS] . В обґрунтування вимог вказував, що його батьки під час шлюбу у 1953 році придбали зазначений житловий будинок, право власності на котрий було зареєстровано за батьком [PERSON] , який помер у 2004 році. Після смерті батька спадщину на Ѕ частину житла прийняли його дружина (мати позивача) [PERSON] та троє їхніх синів: він (позивач), [PERSON] і [PERSON] кожен по 1/8 частині. У 2019 році мати померла та він у встановлений законодавством шестимісячний строк прийняв спадщину, однак позбавлений можливості оформити в нотаріальній конторі право на спадщину за заповітом, оскільки за життя мати не здійснила державну реєстрацію своїх прав на належну їй частину вказаного житла, тому за захистом свого права змушений звернутися до суду. При розгляді справи [PERSON] позов підтримав та просив його вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] проти позову заперечив та пояснив, що за життя їхня мати [PERSON] склала заповіт на нього, так як він жив найближче з усіх синів і здійснював догляд за нею. Вважає, що заповіт складений на ім`я [PERSON] є сфальсифікованим, так як мати останні роки свого життя постійно хворіла, тому вона не могла змінити свою волю щодо розпоряджання належним їй майном таким чином на користь його брата. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав суду письмову заяву про визнання позову, в якій також просив розгляд справи проводити без його участі. Представник третьої особи в судове засідання також не з`явився, надіслав суду заяву про розгляд справи у їхній відсутності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що батьки позивача [PERSON] та [PERSON] в період шлюбу придбали згаданий вище житловий будинок, який було зареєстровано за батьком, про що свідчать дані договору купівлі-продажу, посвідченого Полонською державною нотаріальною конторою Кам`янець-Подільської області 19 вересня 1953 року за реєстром № 2987/4. За положеннями статті 125 глави 5 бувшого Кодексу законів про сім`ю, опіку, шлюб та акти громадянського стану Української РСР 1926 року, майно, набуте подружжям роботою в період зареєстрованого шлюбу, вважається належним обом подружжю на засадах спільної власності. Відтак, батькам позивача належало по Ѕ частині житлового будинку. [INFO] помер [PERSON] та після його смерті спадщину на належну йому Ѕ частину житла, у відповідності з положеннями ст.ст.1261,\~1268\~ЦК України,\~як спадкоємці\~першої черги\~за законом\~прийнялийого дружина [PERSON] , котрій стало належати 5/8 частин будинку, та сини [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] кожен по 1/8 частині. [PERSON] 27 листопада 2017 року склала заповіт на ім`я свого сина [PERSON] . Після її смерті, що мало місце [INFO] , відкрилася спадщина, зокрема, на належних [PERSON] 5/8 частин вказаного вище житлового будинку. Позивач,\~у встановлений\~ч.1\~ст.1270\~ЦК України\~строк у\~шість місяців\~з дня\~відкриття спадщини,\~подав до\~нотаріуса заяву\~про прийняття\~спадщини після\~смерті матері,\~щостверджується даними свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 21 жовтня 2019 року державним нотаріусом Полонського районного нотаріального округу Лисканюк О.А., зареєстрованого в реєстрі за № 735, а саме, на 1/8\~частку у\~праві власності\~на житловий\~будинок,\~які належали\~покійному чоловікові\~спадкодавниці [PERSON] . Однак, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на належну [PERSON] Ѕ частку у житлі, позивач позбавленій можливості оформити спадщину в нотаріальній конторі в цій частині, що стверджується даними повідомлення нотаріуса від 12 вересня 2019 року № 753/02-14. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.1 ст.1217 цього Кодексу спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За положеннями ст.1218 згаданого Кодексу до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК). Приймаючи до уваги, що [PERSON] у встановлений ч.1 ст.1270 ЦК України строк у шість місяців з дня відкриття спадщини прийняв спадщину, а тому він як спадкоємець за заповітом, набув право власності також на Ѕ частину вказаного домоволодіння, яка належала спадкодавниці у спільній сумісній власності подружжя. Разом з тим, суд не приймає до уваги мотиви, з яких відповідач [PERSON] заперечив проти позову, оскільки заповіт [PERSON] складений на ім`я сина [PERSON] є дійсним та ніким не оспорений.

Outcome: approved