Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

05.03.2018 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшов даний позов, в якому позивач просить розділити спільно нажите майно подружжя, виділивши позивачу у власність автомобіль ВАЗ-21101, вартістю 90000,00 грн., тиски слюсарні вартістю 570,00 грн., електроточило вартістю 800,00 грн., шафу інструментальну вартістю 1000,00 грн., а всього із спільного майна на суму 92370,00 грн., за відповідачем [PERSON] визнати право власності та залишити їй у власності скутер «Ямаха» вартістю 8000,00 грн., велосипед вартістю 2000,00 грн., автомийку «Кьорхер» вартістю 3000,00 грн., газову плиту «Норд», вартістю 5000,00 грн., пральну машину «Самсунг» вартістю 6200,00 грн., мякий куток вартістю 4500,00 грн., стінку меблеву вартістю 6400,00 грн., диван вартістю 6800,00 грн., компютер вартістю 9650,00 грн. компютерний стіл вартістю 1750,00 грн., відеодвійка вартістю 1000,00 грн., крісло до комп'ютерного столу вартістю 1030,00 грн., два крісла по 500 грн. на суму 1000 грн., електродриль вартістю 500,00 грн., телевізор «Део» вартістю1000 грн., магнітофон вартістю 2400,00 грн., супутникову антену з тюнером вартістю 2000,00 грн., газовий котел КСТ вартістю 5560,00 грн., пилосос вартістю 1000,00 грн. мотокосу вартістю 2000,00 грн., холодильник вартістю 4000,00 грн., зварювальний апарат вартістю 1820,00 грн., болгарку вартістю 1560,00 грн., електродриль вартістю 800 грн., шуруповерт вартістю 700 грн., електролобзик вартістю 800,00 грн., шліфувальну машину вартістю 500,00 грн., холодильник б/у вартістю 400,00 грн., тумбочку під телевізор вартістю 670,00 грн. електропраску вартістю 600,00 грн. відеомагнітофон вартістю 600,00 грн., модем для інтернету вартістю 200,00 грн., машинку перукарську вартістю 420,00 грн. рало для садіння вартістю 850,00 грн., машинку пральну «Донбас» вартістю 400,00 грн. підставку під телевізор вартістю 410,00 грн., всього на суму 88945,00 грн., різницю вартості майна в сумі 1712,50 грн. стягнути з позивача на користь відповідача. Позивач збільшив свої позовні вимоги та окрім вимог вказаних в первісному позові просив стягнути з відповідачки на його користь вартість ремонтно-будівельних робіт в сумі 27150 грн. Свій позов\~позивач мотивує\~тим,\~що 18.11.1995\~сторони зареєстрували\~шлюб у\~Шполянському відділі\~РАЦС в\~м.\~Шпола Черкаської\~області.\~Спільне подружнє\~життя у\~них не\~склалось і\~вони фактично\~припинили шлюбні\~відносини,\~господарство спільно\~вони не\~ведуть та\~в Шполянському\~районному суді\~02.02.2018\~їхній шлюб\~розірваний.\~Між сторонами\~не досягнуто\~згоди у\~розділенні спільного\~майна подружжя,\~яке їхньою\~спільною сумісною\~власністю.\~З метою\~уникнення непорозумінь,\~щодо поділу\~спільного майна\~подружжя та\~досудового врегулювання\~спору позивач\~неодноразово звертався\~до Відповідачки\~з пропозицією\~добровільно розділити\~спільне майно,\~однак відповідачка\~ігнорує усі\~спроби досудового\~врегулювання спору.\~ Так\~за час\~спільного проживання\~сторонами придбано\~ спільного\~рухомого майна\~на суму\~177890\~грн.\~Окрім цього,\~на протязі\~останніх років\~перед розірванням\~шлюбу та\~спільного проживання\~по 2016\~рік,\~позивачем \~та [PERSON]\~за спільні\~кошти проведено\~добудови та\~ремонт всього\~будинку та\~надвірних споруд,\~а саме:\~замінено газовий\~котел вартість\~5600\~грн.;\~переобладнано гараж\~-\~обшито гіпсокортоном\~вартість 2500\~грн.;\~добудовано літній\~гараж з\~металопрофілю вартість\~2400\~грн.\~(метолопрофіль)\~+\~1300(дошка)\~всього 3700\~грн.;\~проведено ремонт\~ванної кімнати\~з викладенням\~плиткою 4000\~грн.;\~вибудувано камінну\~огорожу з\~деревяним штахетом\~вартістю 10000\~грн.;\~встановлено залізні\~ворота та\~хвіртка вартістю\~6000\~грн.;\~залили бетоном\~двір з\~укладенням камінців\~«клинець» вартістю\~6000\~грн.;\~ремонт коридору:\~оббито вагонкою,\~замінено шпалери\~1500\~грн.;\~ремонт кімнати:\~ замінено\~шпалери,\~покладено лінолеум,\~замінена люстра\~вартість 4000\~грн.;\~замінено на\~пластикове вікно\~спальні вартість\~2000\~грн.;\~ремонт спальні:\~замінено шпалери,\~лінолеум ,\~люстра 3000\~грн.;\~зала замінено\~шпалери,\~люстра 2000\~грн.;\~проведення каналізації,\~вартість 3000\~грн.\~Всього приблизно\~за спільні\~кошти виконано\~ремонтно -\~будівельних робіт\~на суму\~54300\~грн.\~Наведена позивачем\~вартість ремонтних\~робіт відображає\~тільки вартість\~затрачених нами\~матеріалів. Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 04.04.2018 було відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. 18.04.2018 відповідачем у відповідності до норм ст. 193 ЦПК України було подано зустрічний позов у справі, в якому просив постановити рішення яким поділити спільне майно подружжя: [PERSON] та [PERSON]. Позивач за зустрічним позовом просила присудити [PERSON] грошову компенсацію в розмірі 65000 (шістдесят п'ять тисяч) гривень замість належної Ѕ частки у праві спільної сумісної власності на транспортний засіб: автомобіль марки - ВАЗ. реєстраційний номер [NUMBER], моделі - 21101, типу - легковий седан-В, 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) V1N- ХТА21101071070947, який зареєстрований за [PERSON]. Свій позов обґрунтовує наступним. Позовні вимоги [PERSON] не визнає в частині визначеного ним обсягу спільного майна подружжя та встановленій ним вартості у 90000 (дев'яносто тисяч) гривень транспортного засобу - автомобіля ВАЗ-21101, а також не погоджується із запропонованим Відповідачем способом поділу спільного майна подружжя. Одночасно зважаючи на специфіку обраного позивачем за зустрічним позовом способу поділу майна, що визначений ч.4 ст. 71 СК України та полягає у присудженні одному із подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, позивачем обираю відповідний спосіб захисту свого цивільного права, що визначений п. 7 ч. 2 ст. 16 ЦК України та ч.2 ст. 364 ЦК України і полягає у припиненні правовідношення - припиненні права на частку у праві спільної часткової власності зі сплатою (одержанням) компенсації. Під час укладеного шлюбу сторони проживали [INFO], що знаходиться по вул. Зеленій (бувша - Урицького) в м. Шпола Черкаської області (надалі - Будинок), який був успадкований позивачем за зустрічним позовом в рівних долях із [PERSON] після смерті [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 23 червня 2003 року № 975. Так, на момент переходу до позивача за зустрічним позовом права власності на частку у Будинку, дана оселя була повністю облаштована меблями та побутовою технікою, яку за життя придбавали її батьки: [PERSON] та [PERSON], тому ці речі побуту відповідно перейшли до неї у власність разом із будинком в порядку спадкування. Одночасно сторони проживаючи у шлюбі працювали та отримували прибуток, який витрачали на власні потреби та на забезпечення їхнього сина, при цьому звичайно за час спільного проживання вони купували і деякі речі побутового призначення. В кінці 2009 року сторонами був придбаний транспортний засіб: автомобіль марки ВАЗ, реєстраційний номер [NUMBER], моделі - 21101, типу - легковий седан В, 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) VIN-XTA21101071070947, який було зареєстровано за [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії САА № 223473 (надалі - Автомобіль). Позивач за зустрічним позовом вважає, що [PERSON] у своєму Позові дещо занизив вартість автомобіля оцінивши його у 90000 гривень. Так, за оцінками позивача за зустрічним позовом вартість вказаного транспортного засобу складає 130000 (сто тридцять тисяч) гривень. Однак, якщо Відповідач не погоджується із запропонованою нею ціною, то в такому випадку виникає необхідність проведення судової експертизи з визначення дійсної вартості автомобіля, за умови якщо Відповідач погодиться сплати їй вартість належної їй 1/ 2 частки у праві спільної сумісної власності на автомобіль і врахуванням того, що цей транспортний засіб залишиться у його виключній власності. Щодо іншого придбаного сторонами під час шлюбу рухомого майна, то сторони розділили його ще до розлучення в добровільному порядку, оскільки, як зазначено вище, сторони не проживають разом починаючи із 2015 року. Разом з тим сторони не дійшли згоди щодо поділу автомобіля, так як він є річчю неподільною до того ж достатньо вартісною по відношенню до іншого малоцінного майна придбаного нами у шлюбі, що виключало можливість передачі цих речей в повному обсязі одному з подружжя в рахунок його частки у спільному автомобілі. Втім [PERSON]В скориставшись відсутністю доказів про раніше здійснений між сторонами поділ рухомого майна вирішив звернутися до суду. Таким чином позивач за зустрічним позовом, повністю заперечує щодо обсягу та наданні правового статусу спільного майна подружжя - усім іншим предметам окрім автомобіля, що перелічені Відповідачем у позові. Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 06.06.2018 було обєднано в одне провадження позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя та зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Присвоєно позовам один єдиний унікальний номер - № 710/240/17, номер провадження 2/710/290/18. Відповідачем за зустрічним позовом було подано відзив. Яким позовні вимоги відповідачем не визнано, оскільки вважає їх необґрунтованими, безпідставними, бездоказовими. Намагаючись уникнути рівного розподілу майна подружжя [PERSON] стверджує в позовній заяві про те, що в 2003 році вона успадкувала будинок від [PERSON], разом з майном меблями та побутовою технікою. Таке твердження позивача за зустрічним позовом є не що іншим, як спроба уникнути справедливого та рівного розподілу майна подружжя. Більше того це твердження не підкріплене жодним доказом що відповідно суперечить вимогам ст. 81 ЦПК України. Натомість відповідачем за зустрічним позовом було надано до суду акт про те, що [PERSON] 21.11.2017, ухиляючись від розподілу спільного майна, не допустила до помешкання комісію, яка могла би описати спільне майно подружжя, зазначивши дати його походження, вартість та відповідні документи на майно. Складений акт, як і сам зустрічний позов є доказом того, що відповідачка за первісним позовом намагається ухилитись від справедливого розподілу спільного майна подружжя, визначивши до розподілу лише автомобіль ВАЗ -21101. Не є логічним твердження [PERSON] про те, що з моменту укладення шлюбу з листопада 1995 року по 2017 рік, тобто за 22 роки спільного проживання, сторони придбали лише один автомобіль. Більше того [PERSON] стверджує про те, що нібито сторонами проведений розподіл майна, що є спільною власністю, разом з тим все майно, включаючи автомобіль, знаходиться в [PERSON], яка самовільно його привласнила та не допускає відповідача за зустрічним позовом до будинку і перешкоджає опису майна, що підтверджується актом про відмову від опису. Жодного доказу про те, що сторони нібито добровільно розділили майно позивачка не надала. На протязі останніх років перед розірванням шлюбу в період з 2013 по 2016 рік відповідачем та [PERSON] за спільні кошти проведено добудови та ремонт всього будинку. Водночас слід зазначити про те, що відповідачка за первісним позовом визнає факт прийняття [PERSON] участі у проведенні поточних ремонтів у будинку в тому числі і внесення частини коштів на їх реалізацію. Однак здебільшого ремонти проводилися за життя матері - власниці будинку на той час, яка і надавала основну частину коштів на їх здійснення. До того ж за рахунок виконаних поточних ремонтів у будинку-він практично не збільшився у своїй вартості, а тому не може у відповідності до ст. 62 СК України визнаватися судом об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, як то намагається довести Позивач за первісним позовом. Також було подано відповідь на відзив [PERSON] на зустрічну позовну заяву про поділ спільного майна подружжя. В даній відповіді, позивачка за зустрічним позовом зазначила, що категорично заперечує проти акту від 21.11.2017, складеного представником [PERSON] та двома особами, які називаються «свідками» (надалі -Акт), як доказу уникнення з її боку справедливого та рівного розподілу майна подружжя. Вважає, що даний Акт навпаки є доказом неправомірних дій [PERSON], що порушують її конституційні права, а також - є засобом для введення суду в оману. Так, відповідно до ст. 30 Конституції України кожному гарантується недоторканність житла. Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду. Таким чином вказаною нормою Конституції України заборонено будь-яким особам проводити опис майна, що знаходиться в житлових будинках приватної власності, окрім як особам наділеними спеціальними повноваженнями та за рішенням суду, більше того не припустимо проводити оцінку такого майна особами, які не володіють спеціальними знаннями в галузі оцінки майна та окрім цього представник [PERSON] і два «свідки» не уповноважені визначати статус рухомого майна, що знаходиться в її будинку, а саме відноситься воно до спільного майна подружжя чи до мого особистого майна. Тому просила відхилити заперечення відповідача викладені у відзиві. Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 16.08.2018 було призначено судову будівельно технічну експертизу. Провадження у справі було зупинене. Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 14.11.2018 було поновлено провадження у справі. У судове засідання представник позивача зявилися, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, зустрічний позов визнав частково. 17.12.2018 позивач за первісним позовом уточнив та збільшив позовні вимоги. В результаті збільшення та уточнення позовних вимог, він просив розділити спільно нажите майно подружжя, виділивши йому [PERSON] у власність: автомобіль ВАЗ-21101 вартість якого 120000 грн., автомийка «Кьорхер» вартістю 2500 грн., холодильник « Норд» вартістю 2000 грн., всього із спільного майна на суму: 124500 грн. За відповідачем [PERSON] визнати право власності та залишити їй у власність: скутер «Ямаха» вартістю 7000 грн.; велосипед вартістю 500 грн.; газова плита вартістю 2000 грн.; пральна машина « Самсунг» вартістю 3100 грн.; мякий куток вартістю 2250 грн.; стінка меблева вартістю 6400 грн.; диван вартістю 1000грн.; компютер вартістю з монітором 2000 грн.; компютерний стіл вартістю1000 грн.; два крісла по 300 грн. на суму 600 грн.; магнітофон касетний100 грн.; супутникова антена з тюнером вартістю 400 грн.; газовий котел КСТ вартістю 1000 грн.; пилосос «Ракета» 1990 рік вартістю 100 грн.; шафа інструментальна вартістю 500 грн.; шуруповерт вартістю100 грн.; холодильник б/у , несправний вартістю 50 грн.; електропраска вартістю 300 грн.; машинка перукарська (несправна)50 грн.; тумбочка під телевізор вартістю 410 грн.; електроточило вартістю 800 грн.; відеомагнітофон вартістю 600 грн.; рало для садіння вартістю 850 грн.; тиски слюсарні вартістю 570 грн., відеодвійка вартістью1000 грн.; крісло до комп'ютерного столу вартістю 500 грн.; електродриль вартістю 500 грн.; телевізор «Део» вартістю 1000 грн.; мотокоса вартістю 2000 грн.; зварювальний апарат вартістю1820 грн.; болгарка вартістю 1560 грн.; електродриль вартістю 800 грн..; електролобзік вартістю 800 грн.; шліфувальна машина вартістю 500 грн. Всього вартістю 42160,00 грн. Окрім цього просив залишити у власності вартість ремонтно будівельних робіт на суму 82688,00 грн. Всього відповідачу на суму 124848,00 грн. Різницю між виділеним майном позивачу та відповідачу в розмірі 348,00 грн. залишити відповідачу. Відповідачем за первісним позовом 18.12.2018 було подано заяву про збільшення розміру позовних вимог до зустрічної позовної заяви про поділ спільного майна подружжя. В своїй заяві позивач за зустрічним позовом просила поділити між [PERSON] та [PERSON] придбане у шлюбі їх спільне майно: автомобіль марки ВАЗ, реєстраційний номер [NUMBER], моделі 21101, типу - легковий седан В, 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) VIN XTA21101071070947, який зареєстрований за [PERSON]; транспортний засіб марки YAMAHA, моделі JOG, типу Мопед АІ, реєстраційний номер СААА 7890, номер шасі (кузова, рами) - SA16J050628, 30 жовтня 2012 року випуску, який зареєстрований за [PERSON]. Також відповідачем за первісним позовом [PERSON] подала відзив на збільшення та уточнення позовних вимог [PERSON], до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. В даному відзиві зазначено, що оскільки (вартість ремонтних робіт) не є річчю, майновим правом чи обовязком, тому вона не може бути обєктом поділу подружжя. Тому, якщо позивач вважає, що він має право на частку у будинку оскільки вартість житлового будинку та надвірних будівель збільшилася за рахунок ремонтів проведених за наші спільні кошти, а не кошти співвласника [PERSON], то йому окрім доведення цього факту необхідно надати докази порівняння вартості цього нерухомого майна на час вирішення спору до та після такого поліпшення, про що зазначено у Правовому висновку ВСУ у справі №6-144цс17. Відсутні допустимі докази, які б свідчили, що все інше майно, яке позивач перелічує у заяві, окрім автомобіля та скутера, відноситься саме до спільного майна подружжя, а не було придбане співвласником житлового будинку [PERSON]. Як доказ того, що позивач намагається привласнити собі частку відповідача у автомобілі за рахунок віднесення рухомого майна, що знаходиться в будинку та яке було придбане ще моїми батьками, а саме є зарахування до обєктів розподілу пилососа «Ракета» 1990 року та холодильника «Вега» 1981 року виробництва. Тому просила відмовити повністю у позові [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя. Представник відповідача у судове засідання зявився, первісний позов не визнав, та наполягав на задоволенні зустрічного позову. Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 19.12.2018 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Заслухавши пояснення та доводи представників сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд встановив наступне. Згідно свідоцтва про шлюб від 25.10.2017 серія І-СР №153550 виданого повторно Шполянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, між [PERSON] та [PERSON] 18.11.1995 було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис №182. Прізвище після державної реєстрації шлюбу змінилося на Кулинич. (а.с.9). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.06.2004, зареєстровано в реєстрі №975, виданого [PERSON], - державним нотаріусом Шполянської державної нотаріальної контори, спадкоємцями житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в м. Шпола, вул. Урицького 8 (вісім) Черкаської області, є в рівних долях [PERSON] та [PERSON]. (а.с.35). Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого Шполянським виробничим підрозділом Черкаського обласного обєднання бюро технічної інвентаризації від 13.08.2004, номер витягу 4437563, реєстраційний номер 5871550, номер запису 4514 в книзі 25, будинок, за адресою: Черкаська область, Шполянський район, м. Шпола, вул. Урицького, буд.8, зареєстрований по Ѕ частині за [PERSON] та [PERSON]. (а.с.36). Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САА 223473, виданого Шполянським ВРЕР при УДАІ ГУМВС України в Черкаській області, ВАЗ 21101, тип легковий седан В, номер шасі (кузова, рами) VIN XTA21101071070947 ХТА 21101071070947, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], 14.11.2009 зареєстрований за [PERSON], має право керувати [PERSON] (а.с.37). Згідно з трудовою книжкою БТ І №9795859 [PERSON], 02.08.2017 [PERSON] була прийнята на роботу диспетчером до СПОП «Відродження», 28.02.2018 була звільнена за власним бажанням ст.38 КЗпП України. (а.с.74). Відповідно до довідки підтвердження голови вуличного комітету вул. Зелена від 26.07.2018, підпис якого стверджено секретарем Шполянської міської ради обєднаної територіальної громади Черкаської області, [PERSON] є законною власницею домоволодіння, яке знаходиться по вул. Зелена 8, м. Шпола Черкаської області. Одночасно підтверджує те, що [PERSON]С, проживає з громадянином [PERSON], [INFO], однією сімєю без укладення шлюбу. Ведуть спільне господарство та мають спільний бюджет, починаючи з 12.03.2016 по даний час. В період з травня 2015 року по березень 2016 року [PERSON] не проживала у вказаному володінні, у звязку з працевлаштуванням. (а.с.75). Згідно рішення Шполянського районного суду Черкаської області, від 27.02.2018, справа №710/1138/17, було розірвано шлюб між подружжям [PERSON] та Кулинич (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON] (а.с.76). Згідно висновку судового експерта [PERSON] від 09.11.2018 за №19-18, загальна вартість ремонтно-будівельних робіт, використаних матеріалів при проведенні добудов та ремонт домоволодіння по вул. Урицького (Зелена), 8, в м. Шпола, а саме: замінено газовий котел; переобладнано гараж обшито гіпсокартоном; добудовано літній гараж з металопрофілю; проведено ремонт ванної кімнати з викладенням плиткою; вибудовано камінну огорожу з деревяним штахетом; встановлено залізні ворота та хвіртка; залили бетоном двір з укладанням камінців; ремонт коридору, оббито вагонкою, замінено шпалери; ремонт кімнати, замінено шпалери, покладено лінолеум, замінена люстра; замінено на пластикове вікно в спальні; ремонт спальні, замінено шпалери, лінолеум, люстра, визначалась із застосуванням програмного комплексу АВК -5 (версія 3.3.0) і на час проведення експертизи склала 82\~688 (вісімдесят дві тисячі шістсот вісімдесят вісім) гривень (без урахування ПДВ). В тому числі вартість використаних матеріалів складає 58\~863, 75 грн. (а.с.98-117). Згідно свідоцтва про шлюб серія І-СР № 158240 від 02.09.2018, виданого виконавчим комітетом Товмацької сільської ради Шполянського району, Черкаської області, між [PERSON] та [PERSON], 02.09.2018 зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис №3. Прізвище після державної реєстрації шлюбу дружини змінилося на «Фальківська» (а.с.127). Згідно акту опису майна від 12.12.2018, підписаний представником позивача [PERSON], представником відповідача [PERSON], в присутності [PERSON], проведено опис майна, що знаходиться за адресою в м. Шпола, Шполянського району, по вул. Зеленій 8 (колишня вул. Урицького), 8, а саме: автомобіль ВАЗ -21101 вартістю - 120\~000 грн., скутер «Ямаха» вартістю - 7000 грн., велосипед вартістю - 500 грн., автомийка «Кьорхер» вартістю 2500 грн., газова плита «Норд» вартістю 2000 грн., пральна машинка «Самсунг» вартістю 3100 грн., мякий куточок вартістю 2250 грн., стінка меблева вартістю 6400 грн., диван вартістю 1000 грн., компютер в зборі вартістю 2000 грн., компютерний стіл 1000 грн., два мяких крісла по 300 грн., на суму 600 грн., магнітофон касетний 100 грн., супутникова антена з тюнером (неробочий) 400 грн., газовий котел КСТ «Тепло» вартістю 1000 грн., пилосос ракета 1990 рік 100 грн., холодильник «Норд» - 2000 грн., шафа інструментальна вартістю 500 грн., шуруповерт несправний вартістю 200 грн., холодильник «Вега» вартістю 50 грн., електропраска вартістю 300 грн., машинка перукарська несправна вартістю 50 грн., підставка під телевізор (несправна) 410 грн., електроточило вартістю 500 грн. (а.с.146). Згідно тимчасового реєстраційного талону серія ДАР № 235554, виданого відділення РЕР ДАІ з обслуговування Шполянського району, за [PERSON] зареєстрований транспортний засіб марка YAMAHA, модель JOG, Тип- мопед АІ, номер шасі (кузова рами) SA16J050628, колір білий, рік випуску 30 жовтня 2012 року, реєстраційний номер СААА7890. (а.с.148). Згідно довідки від 13.12.2018 за № 486, виданої Шполянською міською радою обєднаної територіальної громади, про те, що [PERSON] [INFO], була зареєстрована і проживала у [INFO] з 1981 року і по день своєї смерті: 29.12.2012 року та є власником Ѕ частини даного будинковолодіння. На час смерті: 29.12.2012 року [PERSON], у будинковолодінні по вул. Зеленій 8, була зареєстрована і постійно проживала: [PERSON],[INFO], яка теж є власником Ѕ частини. [PERSON] на 13.12.2018 року в даному будинковолодінні зареєстрований та проживає - [PERSON], [INFO]. Підстава: підтвердження голови вуличного комітету, будинкова книга, технічний паспорт на будинковолодіння. (а.с.152). Відповідно до показань свідка [PERSON], сторони разом купили автомобіль ВАЗ, інструменти, дрелі болгарка, ключі різні. Позивач за первісним позовом зробив сам євроремонт у веранді, гараж добудував. Разом сторони прожили 20 років. Свідок [PERSON] повідомив, що років 8-10 тому підключав позивачу котел, котел був замінений на новий. Свідок [PERSON], дав показання про те, що він допомагав робити ремонт у кухні зокрема чіпляти гіпсокартон, вирівнювати стіни. У позивача за первісним позовом були інструменти: бензопила, електрошуроповерт, дрелі, болгарка, будівельний фен. В кімнаті сина зроблено ремонт, поклеєно обої, постелений леноліум, замінені вікна. Купували сину скутер, компютер 2007-2008 роки, був принтер, монітор «Самсунг», стіл компютерний, телевізор. Свідок [PERSON] пояснив, що був депутатом на окрузі де живе відповідачка, і його запрошували на збори щодо сімейних обставин [PERSON]. Позивач за первісним позовом працював у РЕСі, заробляв гарно, був господарем в будинку, купував все у будинок. Позивач купив собі автомобіль і синові, також купив скутера, із інструментів у нього було все. Хотіли здійснити поділ без суду, проте відповідачка за первісним позовом нічого не позивачу не дала. Свідок [PERSON], сестра відповідачки пояснила, що сторони проживали разом більше 20 років. Жили вони в будинку матері по вул. Урицького нині Зелена. Купили сторони машину, компютер, компютерний стіл, кухонний куточок, холодильник, інші меблі, скутер, автомобілі десятка, вісімка, супутникову тарілку, мобільні телефони. Позивач працював у РЕСі, мав гарну зарплату. Ремонти робив у хаті, поставив власний газовий котел. У матері пенсія була маленька, вона хворіла. В будинку позивач робив всі ремонти. Позивач не взяв з будинку нічого крім одягу. Крім того в будинку було і її майно ліжко, яке вона купувала з чоловіком. Свідок [PERSON] пояснив, що у сторін було два автомобілі ВАЗ -2110, ВАЗ 2108, один брали новий, інший ні, допомагав позивачу облаштовувати гараж. У позивача було багато інструментів, дрелі, перфоратори, ключі. Також свідок повідомив, що не був присутній 21.11.2017 на вул.Урицького, 8 в м.Шпола, а акт підписав набагато пізніше вказаної в акті дати. Відтак суд оцінює акт від 21.11.2017, підписаний представником [PERSON] в особі [PERSON], що діє на підставі довіреності, свідком [PERSON], депутатом Шполянської міської ради, свідком [PERSON] (а.с.11), як такий що є неналежним та недопустимим доказом відповідно до ст.77 та 78 ЦПК України. [PERSON] дав покази про те, що позивача дружина вигнала з будинку і нічого не дала. У них була машини ВАЗ 2110, ВАЗ 2108, зварювальний апарат, мийка керхер, скутер, набір ключів, головок, болгарка. Він допомагав позивачу будувати гараж влітку 2016 року. Згідно з ч. 3 ст. 368 ЦК України та ч. 1ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.1 ст.61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно з\~ч.3 ст.61 СК України якщо одним з подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, які були одержані за договором є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Крім того відповідно до\~ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Домовленості між сторонами відсутні, не укладався і шлюбний договір. Відповідно до ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу, за взаємною згодою. Згідно з ч.2 ст.70 СК України, при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. Підстав для відступу від засад рівності часток подружжя немає. В пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», роз'яснено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. Як зазначив Верховий Суд України у постанові по справі № 6-399цс17 від 05.04.2017 відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею (ним) за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто. Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму ст. 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Тобто, статус спільної сумісної власності визначається такими чинниками, як час набуття майна та кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття). У постанові [PERSON] Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18) зроблено висновок, що «у\~статті 60 СК України\~закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і\~стаття 368 ЦК України. Частиною першою\~статті 70 СК України\~встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об'єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує». Аналогічна правова позиція викладена і у рішенні Верховного Суду від 27.02.2019, справа № 565/995/15-ц. Згідно до\~ч.ч.5,\~6\~ст.13\~Закону України\~«Про судоустрій\~та статус\~суддів»,\~висновки щодо\~застосування норм\~права,\~викладені у\~постановах Верховного\~Суду,\~є обовязковими\~для всіх\~субєктів владних\~повноважень,\~які застосовують\~у своїй\~діяльності нормативно-правовий\~акт,\~що містить\~відповідну норму\~права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. \~Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Судом встановлено що позивач та відповідач за первісним позовом перебували у зареєстрованому шлюбі з 18 листопада 1995 року по 30 березня 2018 року (а.с.76). Відповідач за первісним позовом є власником Ѕ будинку за адресою: вул. Урицького буд.8, м. Шпола, Черкаської області, яка належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину /975/ від 23.06.2004 виданого Шполянською державною нотаріальною конторою, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 4437563 від 13.08.2004 виданим Шполянським виробничим підрозділом Черкаського обласного обєднання бюро технічної інвентаризації, інша частина будинку в розмірі Ѕ належить [PERSON], яка померла 29.12.2012 (а.с.35-36,152.) Відповідач за первісним позовом заперечує наявність рухомого майна, придбаного під час шлюбу (за виключенням автомобіля ВАЗ 21101 та мопеда АІ - YAMAHA). За твердженням відповідача на момент переходу до неї права власності на частку у будинку, оселя була повністю облаштована меблями та побутовою технікою, яку за життя придбавали батьки: [PERSON] та [PERSON]. Згідно вимог ст. ст.\~76,\~77,\~79,\~80 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. В той же час Позивачем за первісним позовом на підтвердження переліку рухомого майна була надано акт опису спільного рухомого майна від 12.12.2018, який підписаний представниками сторін та [PERSON] До складу рухомого майна увійшли: автомобіль ВАЗ -21101 вартістю - 120\~000 грн., скутер «Ямаха» вартістю - 7000 грн., велосипед вартістю - 500 грн., автомийка «Кьорхер» вартістю2500 грн., газова плита «Норд» вартістю 2000 грн., пральна машинка «Самсунг» вартістю 3100 грн., мякий куточок вартістю 2250 грн., стінка меблева вартістю 6400 грн., диван вартістю 1000 грн., компютер в зборі вартістю 2000 грн., компютерний стіл 1000 грн., два мяких крісла по 300 грн., на суму 600 грн., магнітофон касетний 100 грн., супутникова антена з тюнером (неробочий) 400 грн., газовий котел КСТ «Тепло» вартістю 1000 грн., пилосос ракета 1990 рік 100 грн., холодильник «Норд» - 2000 грн., шафа інструментальна вартістю 500 грн., шуруповерт несправний вартістю 200 грн., холодильник «Вега» вартістю 50 грн., електропраска вартістю 300 грн., машинка перукарська несправна вартістю 50 грн., підставка під телевізор (несправна) 410 грн., електроточило вартістю 500 грн. (а.с.146). Загальна вартість майна яка погоджена сторонами становить 153\~960,00 грн. Дане майно перебуває у користуванні відповідача, та знаходиться за адресою її місця проживання: вул. Зелена8, м. Шпола, Черкаської області. Таким чином враховуючи презумпцію спільності майна про яку йдеться у рішеннях Верховного суду, суд вважає дане майно спільним сумісним майном сторін набутим за період перебування у шлюбі, оскільки відповідач не довела належними та допустимим доказами того, що дане майно були придбано її батьками, чи нею особисто у період після розірвання шлюбу, адже тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. В силу ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Частино 2 ст. 372 ЦК України передбачено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Доказів про наявність підстав для відступлення від засад рівності часток колишнього подружжя не надано. Згідно частини 1 ст. 190 ЦК України, майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. У відповідності до ст.179 ЦК України, річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов'язки. Згідно ч.2 ст. 182 ЦК України,\~рухомими речами є речі, які можна вільно переміщувати у просторі. Згідно ч.2 ст. 183 ЦК України, неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. В свою чергу статтею 71 СК України визначено способи та порядок поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, до яких відносяться зокрема такі способи, як поділ майна в натурі, присудження неподільної речі одному з подружжя зі сплатою компенсації іншому подружжю у розмірі вартості його частки у цьому майні, при цьому за певних умов: попереднього внесення першого із подружжя відповідної грошової компенсації на депозитний рахунок суду та згоди на отримання вказаної суми другим із подружжя. Разом з тим у пункті 25 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»(далі-Постанова) надається роз'яснення згідно з яким вирішуючи спори про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК ( 2947-14 ) щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК ( 435-15 ), за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі\~коли жоден\~із подружжя\~не вчинив\~таких дій,\~а неподільні\~речі не\~можуть бути\~реально поділені\~між ними\~відповідно до\~їх часток,\~суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Сторони не повідомили про бажання сплатити грошову компенсацію. Щодо вартості та обєму проведення ремонтно - будівельних робіт у будинку по вул. Зелена (Урицького) 8, в м. Шпола, які згідно до висновку експерта складають 82\~688 (вісімдесят дві тисячі шістсот вісімдесят вісім) гривень (без урахування ПДВ), в тому числі вартість будівельних матеріалів складає 58863,75 грн., суд вважає, що позивач за первісним позовом підтвердив належними та допустимими доказами такі роботи на підставі наступного. Згідно з частиною четвертою\~статті 368 ЦК України\~майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Згідно ч.1 ст. 71 СК України, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Встановлено, що сторони перебували у шлюбі 22 роки, проживали в будинку по вул. Зелена (Урицького) 8, в м. Шпола, в якому за спільні кошти та спільною працею здійснювали ремонтні роботи. Обставини проведення ремонтних робіт, крім висновку експерта, були підтвердженні показаннями свідків. Відтак суд вважає, що здійснені за спільні кошти та спільною працею поліпшення у домоволодінні на по вул. Зелена (Урицького) 8, в м. Шпола є неподільними, відокремлення проведених поліпшень можливе лише з заподіянням їм шкоди, а такий підхід є економічно недоцільним та призведе до зменшення ринкової вартості домоволодіння в цілому, тому\~вимоги первісного позивача про залишення вартості здійснених поліпшень відповідачу належать до задоволення. На підставі наданих до суду доказів, зокрема акту опису майна, суд визнає спільною сумісною вартістю подружжя автомобіль ВАЗ 21101, тип легковий седан В, номер шасі (кузова, рами) VIN XTA21101071070947 ХТА 21101071070947, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], 14.11.2009 року зареєстрований за [PERSON], має право керувати [PERSON], вартістю 120000,00 грн., та транспортний засіб марка YAMAHA, модель JOG, Тип- мопед АІ, номер шасі (кузова рами) SA16J050628, колір білий, рік випуску 30 жовтня 2012 року, реєстраційний номер СААА7890, вартістю 7000,00 грн., велосипед вартістю - 500 грн., автомийка «Кьорхер» вартістю2500 грн., газова плита «Норд» вартістю 2000 грн., пральна машинка «Самсунг» вартістю 3100 грн., мякий куточок вартістю 2250 грн., стінка меблева вартістю 6400 грн., диван вартістю 1000 грн., компютер в зборі вартістю 2000 грн., компютерний стіл 1000 грн., два мяких крісла по 300 грн., на суму 600 грн., магнітофон касетний 100 грн., супутникова антена з тюнером (неробочий) 400 грн., газовий котел КСТ «Тепло» вартістю 1000 грн., пилосос ракета 1990 рік 100 грн., холодильник «Норд» - 2000 грн, шафа інструментальна вартістю 500 грн., шуруповерт несправний вартістю 200 грн., холодильник «Вега» вартістю 50 грн., електропраска вартістю 300 грн., машинка перукарська несправна вартістю 50 грн., підставка під телевізор (несправна) 410 грн., електроточило вартістю 500 грн. (а.с.146). Загальна вартість майна яка погоджена сторонами становить 153\~960,00 грн. Щодо іншого рухомого майна такого як: відеомагнітофон вартістю 600 грн.; рало для садіння вартістю 850 грн.; тиски слюсарні вартістю 570 грн., відеодвійка вартістью1000 грн.; крісло до комп'ютерного столу вартістю 500 грн.; електродриль вартістю 500 грн.; телевізор «Део» вартістю 1000 грн.; мотокоса вартістю 2000 грн.; зварювальний апарат вартістю1820 грн.; болгарка вартістю 1560 грн.; електродриль вартістю 800 грн..; електролобзік вартістю 800 грн.; шліфувальна машина вартістю 500 грн., загальною вартістю 12,500 грн., суд зазначає, що наявність даного рухомого майна, період і вартість його придбання не підтверджені належними та допустимими доказами, жодна з сторін не довела, що ці речі перебувають у володінні іншої сторони. Відтак, суд вважає, що це майно відсутнє на час вирішення справи, а тому воно не може бути визнане спільним сумісним майном, відповідно воно не може бути і розподілене між сторонами. За таких обставин суд вважає за можливе поділити рухоме майно подружжя виділивши у власність позивача автомийку «Кьорхер» вартістю 2500 гривень і холодильник «Норд» вартістю 2000 гривень та автомобіль ВАЗ -21101, вартістю 120 000,00 грн., а всього на загальну вартість 124500 гривень. Рухоме майно: скутер марка YAMAHA, модель JOG, вартість якого безспірно оцінюється сторонами в 7000,00 гривень, газова плита «Норд» вартістю 2000 грн., пральна машинка «Самсунг» вартістю 3100 грн., мякий куточок вартістю 2250 грн., стінка меблева вартістю 6400 грн., диван вартістю 1000 грн., компютер в зборі вартістю 2000 грн., компютерний стіл 1000 грн., два мяких крісла по 300 грн., на суму 600 грн., магнітофон касетний 100 грн., супутникова антена з тюнером (неробочий) 400 грн., газовий котел КСТ «Тепло» вартістю 1000 грн., пилосос ракета 1990 рік 100 грн., шафа інструментальна вартістю 500 грн., шуруповерт несправний вартістю 200 грн., холодильник «Вега» вартістю 50 грн., електропраска вартістю 300 грн., машинка перукарська несправна вартістю 50 грн., підставка під телевізор (несправна) 410 грн., електроточило вартістю 500 грн., на загальну вартість 21\~960,00 гривень - залишити відповідачу. Таким чином суд задовольняє частково первісний позов та частково задовольняє зустрічний позов. Заходи забезпечення позову не застосовувались. Позивач зазначає, що поніс судові витрати у справі в розмірі 7480,98 грн.: 6200,00 грн. витрат на проведення експертизи, судового збору в розмірі 1244,98 грн. (923,70+271,50+49,78) та 36 грн. поштові витрати грн. послуги за надання правничої допомоги. Згідно зі\~ст.133\~ЦПК України\~судові витрати\~складаються з\~судового збору\~та витрат, повязаних\~з розглядом\~справи.\~Розмір судового\~збору,\~порядок його\~сплати,\~повернення і\~звільнення від\~сплати встановлюються\~законом. До\~витрат,\~повязаних з\~розглядом справи,\~належать витрати: на професійну правничу допомогу, повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; повязані з\~витребуванням доказів,\~проведенням огляду\~доказів за\~їх місцезнаходженням,\~забезпеченням доказів; повязані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ч.8.\~ст.141\~ЦПК України,\~розмір витрат,\~які сторона\~сплатила або\~має сплатити\~у звязку\~з розглядом\~справи,\~встановлюється судом\~на підставі\~поданих сторонами\~доказів (договорів,\~рахунків тощо).\~Такі докази\~подаються до\~закінчення судових\~дебатів у\~справі або\~протягом пяти\~днів після\~ухвалення рішення\~суду за\~умови,\~що до\~закінчення судових\~дебатів у\~справі сторона\~зробила про\~це відповідну\~заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: 1)\~у разі\~задоволення позову\~-\~на відповідача;\~ 2)\~у разі\~відмови в\~позові -\~на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так як первісний позов задовольняється частково суд стягує з первісного відповідача на користь первісного позивача судові витрати в розмірі 7444,98 грн. В той же час суд стягує з зустрічного відповідача на користь зустрічного позивача судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: partial