Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

06 серпня 2020 року Гребенюк О.С., який є представником акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» (далі - АТ КБ «ПРИВАТБАНК»), звернувся до суду з позовом, предметом якого є: стягнення з [PERSON] 90 816 грн 57 коп. в рахунок заборгованості за кредитним договором № б/н. В обґрунтування позову зазначив, що 07 лютого 2007 року сторони уклали кредитний договір, за умовами якого відповідачка отримала від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідачка зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 30 квітня 2020 року перед позивачем виникла вищевказана заборгованість. Оскільки відповідачка ухиляється від добровільного погашення боргу, банк змушений звернутися з позовом до суду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій також зазначив, що повністю підтримує позовні вимоги. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позов визнала в частині заборгованості за тілом кредиту на суму 32 000 грн 00 коп. та за відсотками з розрахунку 36 річних, як вказано в кредитному договорі. Про збільшення відсоткової ставки її не повідомляли. Дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 07 лютого 2007 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК», з одного боку, та [PERSON] (до укладення шлюбу [PERSON] ), з другого боку, був укладений кредитний договір, що складається з анкети-заяви позичальника (а.с. 59). Згідно з договором, відповідачці буда видана платіжна картка «Універсальна» з встановленим кредитним лімітом 1700 грн строком на 2 роки зі сплатою відсотків за ставкою 3% на місяць (а.с. 59 - зворотній бік). З розрахунку заборгованості за договором слідує, що станом на 30 квітня 2020 року заборгованість [PERSON] перед банком становить 90 816 грн 57 коп., з яких: 32 000 грн 00 коп. - заборгованість за кредитом, 58 816 грн 57коп. - заборгованість за відсотками. Судом також встановлено, що востаннє [PERSON] вносила кошти на погашення заборгованості за вказаним договором в сумі 11 грн 77 коп. в квітні 2020 року. Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в строк, встановлений в договорі, одностороння відмова від зобов`язання, якщо інше не встановлено договором, не допускається. Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. За порушення зобов`язання винна особа несе цивільно-правову відповідальність, тобто зазнає основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні боржника певних прав або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Оскільки відповідачка взяті на себе зобов`язання не виконує, заборгованість не погашає, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за тілом кредиту. Вирішуючи спір в частині стягнення з відповідачки заборгованості по відсоткам, суд виходить з того, що заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, яка підписана відповідачкою, містить умову, що кредитні кошти надані банком під 36 % річних, однак самі Умови та Правила, на які посилається банк, не містять підпису [PERSON] (а.с. 13-37). Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом статті 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1054 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (частина 2 статті 1055 ЦК України). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони (частина 1 статті 207 ЦК України) Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (частина 2 статті 207 ЦК України). В той же час, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов розуміла відповідачка, підписуючи у 2007 році заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови щодо сплати відсотків і штрафів та саме у зазначеному в цих документах розмірах і порядку нарахування. За таких обставин, без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг та за наявності в анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитним коштами з розрахунку 3 % на місяць, суд дійшов висновку, що розрахунок банком суми заборгованості за відсотками за ставкою 3, 5 % суперечить умовам договору. Оскільки банк збільшив розмір процентів в односторонньому порядку з порушенням умов договору та вимог чинного законодавства, суд дійшов висновку, що вимоги про стягнення суми заборгованості за відсотками підлягають частковому задоволенню, а саме з розрахунку 36% річних на суму заборгованості за кредитом 32 000 грн 00 коп. за період з 28 лютого 2019 року по 30 квітня 2020 року, тобто за 426 днів, що складає 13 632 грн. 46 коп. (32 000 грн. 00 коп. х 36,00% : 360 х 426). Крім того, підлягають стягненню проценти, нараховані до 14 лютого 2014 року у розмірі 1 801 грн 56 коп., правомірність нарахування яких суд не перевіряє, оскільки відповідачка їх визнала. З урахуванням викладеного, а також того факту, що суду не надано письмового договору, підписаного відповідачкою, який би підтверджував наявність домовленості сторін щодо нарахування відсотків з розрахунку 3,5% на місяць, суд задовольняє позов частково. Розподіляючи судові витрати, суд враховує, що позивачем сплачено 2 102 грн 00 коп. в рахунок судового збору за звернення до суду з цим позовом, що підтверджується відповідним платіжним дорученням. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому судові витрати в сумі 1097 грн 88 коп. підлягають стягненню з відповідачки. На підставі викладеного,

Outcome: partial