Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

06 квітня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві [PERSON] зазначила, що з 29 вересня 1995 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від якого мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Шлюб і для неї і для відповідача було зареєстровано вперше. Подружжя припинили шлюбні відносини у квітні 2013 року внаслідок відсутності порозуміння через різні погляди на життя. Мали місце систематичні суперечки та сварки, однією з причин яких є зловживання відповідачем алкогольними напоями. Внаслідок викладеного, позивач дійшла до висновку про необхідність розірвання шлюбу. Спір з приводу спільного майна подружжя відсутній. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Посилаючись на наведені обставини, [PERSON] просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] Позивач до судового засідання не з'явилась, про слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач, повідомлений про час і місце судового розгляду, не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, до суду не з'явився, надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, заявлені [PERSON] позовні вимоги визнав у повному обсязі, згоден на розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 29 вересня 1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського району м. Запоріжжя, актовий запис № 1339. Як для позивача так і для відповідача шлюб був зареєстрований вперше. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції. Дитина проживає з позивачем. На теперішній час спір між сторонами про місце проживання неповнолітнього сина та порядку участі у його вихованні між сторонами відсутній. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Під час розгляду справи судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені у квітні 2013 року. З вказаного часу вони разом не проживають, сумісне господарство не ведуть. Причиною позову про розірвання шлюбу є систематичні сварки між подружжям через відсутність порозумінь, різні погляди на життя та зловживання відповідачем спиртними напоями. За час окремого проживання жоден з подружжя не здійснив дій щодо збереження сім'ї. Більш того, кожен з них заявив про необхідність розірвання шлюбу. Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що надання подружжю строку для примирення у даному випадку буде суперечити їх інтересам. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу вимог ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання кожного з них продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] та збереження їх сім'ї неможливе і суперечить інтересам кожного з них, що має істотне значення. Крім того, за приписами ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до вимог ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач виявила бажання залишити після розірвання шлюбу прізвище «[PERSON]». При звернені до суду позивачем було сплачено судовий збір 243,60 грн. Але у позовній заяві [PERSON] зазначила про віднесення судових витрат за її рахунок. За таких обставин, суд вважає можливим не розподіляти судові витрати між сторонами. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved