Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

05.11.2015 року [PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом, в якому просила визнати за нею право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 6325484000:02:000:0103, площею 3,68 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Коробочкинської сільської ради Чугуївського району Харківської області, за Державним актом на право власності на землю серії ІІ-ХР №080809, виданим Чугуївською районною державною адміністрацією Харківської області 28.12.2002 року, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON]. В обґрунтування позову посилалася на те, що 27.01.2004 року помер її чоловік - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ №513636, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Чугуївському району Чугуївського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис №08. Після його смерті відкрилася спадщина на майно, а саме: на земельну ділянку, кадастровий №6325484000:02:000:0103, площею 3,68 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Коробочкинської сільської ради Чугуївського району Харківської області, належну померлому на підставі Державного акту на право власності на землю серії ІІ-ХР №080809, виданого Чугуївською райдержадміністрацією Харківської області 28.12.2002 року. Позивачка зазначає, що є єдиною спадкоємицею першої черги за законом після смерті [PERSON] Факт її перебування у шлюбі зі спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІІ-ВЛ №345238, виданим 18.02.1989 року Коробочкинським сільським відділом ЗАГСу Чугуївського району Харківської області. У встановлений законом термін вона не подала до держнотконтори заяву про прийняття спадщини після смерті чоловіка, оскільки шляхом постійного проживання з померлим фактично прийняла спадок, а тому вважала, що може його оформити в будь-який час. Довідкою-інформацією за №02-41/1503 від 25.09.2015 року та за №02-41/1698 від 19.10.2015 року виконавчого комітету Коробочкинської сільської ради Чугуївського району Харківської області підтверджується реєстрація позивачки в якості мешканки житлового будинку №270 по вул. Жовтневій в с. Коробочкине Чугуївського району Харківської області разом з померлим на час відкриття спадщини. В теперішній час позивач не може оформити та закріпити за собою право власності на належне їй спадкове майно після смерті чоловіка, оскільки на зазначену земельну ділянку в неї відсутній оригінал правовстановлюючого документу, а саме - Державний акт на право власності на землю серії ІІ-ХР №080809, виданий на ім'я [PERSON] 28.12.2002 року Чугуївською райдержадміністрацією. Отримати дублікат Державного акту на право власності на спірну земельну ділянку позивач не може тому, що згідно усного повідомлення Управління Держземагенства у Чугуївському районі Харківської області - бланки державних актів на право власності на земельні ділянки, а також їх дублікати не друкуються та не реєструються. У зв'язку з вищезазначеним, [PERSON] й вимушена була звернутися з даною заявою до суду за захистом своїх спадкових прав. Під час розгляду справи в суді, позивачка повністю підтримала заявлені нею вимоги та просила суд їх задовольнити. Представник відповідача - Коробочкинської сільської Ради, [PERSON] надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, заперечень проти позову не має (а.с.59). Від представника третьої особи завідуючої Чугуївською державною нотаріальною конторою [PERSON] теж надійшла заява, в якій остання просила суд розглянути справу без участі представника контори та винести рішення відповідно до вимог чинного законодавства. 23.12.2015 року на адресу суду від [PERSON] надійшло клопотання про залучення її в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги, до участі у цій справі. При цьому зазначена особа в клопотанні посилалася на те, що є донькою померлого [PERSON] і теж має право, згідно ст. 1261 ЦК України, на спадкування за законом після смерті батька (а.с.37-38). Відповідно до ст. 34 ЦПК України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення судового розгляду, предявивши позов до однієї чи обох сторін. Стаття 35 цього кодексу вказує на те, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до ухвалення судом рішення, якщо рішення в справі може вплинути на їх права або обовязки щодо однієї із сторін. Ухвалою суду від 23.12.2015 року [PERSON] була залучена до участі у вказаній справі в якості третьої особи, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином, зазначеній особі були спрямовані копія позову з доданими документами та ухвалою суду (а.с.45). 14.01.2016 року від [PERSON] до суду надійшло клопотання, в якому остання просила відкласти розгляд справи на іншу дату для підготовки заперечень на позовну заяву. Позов до однієї чи обох сторін по справі третя особа не пред`являла (а.с.55). Судом клопотання вказаної особи було задоволено, розгляд справи відкладено на 04.02.2016 року. 04.02.2016 року [PERSON] до суду не з`явилася, заперечень проти позову не надала, позов до однієї чи обох сторін по справі не пред`явила, про час і місце судового розгляду оповіщена у встановленому порядку, а відтак суд вважає можливим розглянути справу за її відсутності. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності зі ст. 10 ЦПК України сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Стаття 11 того ж кодексу вказує на те, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. Суд вислухавши позивачку та дослідивши матеріали справи приходить до наступного: Відповідно до вимог статті 1220 Цивільного Кодексу України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи, або оголошення її померлою. Судом встановлено, що 27.01.2004 року помер [PERSON] (а.с.8), який є чоловіком позивачки, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІІ-ВЛ №345238, виданим 18.02.1989 року Коробочкинським сільським відділом ЗАГСу Чугуївського району Харківської області (а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку, кадастровий №6325484000:02:000:0103, площею 3,68 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Коробочкинської сільської ради Чугуївського району Харківської області, належну померлому на підставі Державного акту на право власності на землю серії ІІ-ХР №080809 від 28.12.2002 року, виданого Чугуївською райдержадміністрацією Харківської області на підставі розпорядження від 10.12.2002 року за №333 (а.с.11). Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями майна [PERSON] за законом є його дружина позивач по справі та донька [PERSON]- третя особа (а.с.7,41-42). Судом також встановлено, що із заявами до нотаріальної контори про прийняття спадщини ніхто із спадкоємців не звертався, проте на момент смерті [PERSON] з ним в одному будинку була зареєстрована та проживала його дружина - позивачка, яка протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, заяву про відмову від спадщини не заявила, отже вважається такою, що прийняла спадщину, однак, не отримала у встановленому законом порядку свідоцтво про право на спадщину, оскільки оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку в неї не має Факт того, що на момент смерті [PERSON], його дружина була зареєстрована та проживала з ним в одному будинку за адресою: Харківська область, Чугуївський район, с. Коробочкине, вул. Жовтнева, буд. 270 підтверджується довідками за №02-41/1503 від 25.09.2015 року,за №02-41/1698 від 19.10.2015 року та за 302-41/2094 від 26.12.2015 року, виданими виконавчим комітетом Коробочкинської сільської ради Чугуївського району Харківської області (а.с.9-10, 60). Судом також встановлено, що із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини ані [PERSON], ані будь-хто інший не зверталися, оскільки у інформаційній довідці зі Спадкового реєстру №42315311 від 02.12.2015 року та зі Спадкового реєстру №42688509 від 16.01.2016 року - інформація про заведення спадкової справи та видачу свідоцтва про спадщину - відсутня (а.с.32). Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269 та ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право приймати спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 03.03.2004 року, доказом постійного проживання разом із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом із спадкодавцем; копія рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або у будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, інші документи, які підтверджують факт постійного проживання разом із спадкодавцем. Таким чином, суд вважає, що спадщину після смерті [PERSON] прийняла позивач [PERSON] шляхом фактичного прийняття спадщини, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Інших претендентів на спадщину після смерті [PERSON] не має, оскільки його донька [PERSON]- третя особа по справі, до Чугуївської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька у встановлений законом строк не зверталася, на день смерті [PERSON] з ним фактично не проживала, була зареєстрована за іншою адресою (с. Коробочкине, вул. Шевченко, 129, Чугуївського району, Харківської області (а.с.43). Враховуючи, що позов [PERSON] відповідач по справі визнав та проти нього не заперечував і це визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд, відповідно до ст. 174 ЦПК України, вважає за необхідне вимоги позивачки задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved