Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

06.12.2017 року позивач ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду із позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 71\~308,83 грн. та судовий збір. При цьому позивач посилається на те, що між позивачем та відповідачем 08.10.2008 року було укладено Договір про надання невідновлювальної кредитної лінії №665/Ф03.14/252, відповідно до умов якого відповідач отримала кредитні кошти та зобовязалась повертати кредит та виплачувати проценти за користування ним, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та графіком погашення кредиту. Позивач відповідно до умов договору виконав свої зобовязання по наданню кредитних коштів, однак відповідачем умови договору не виконуються, нею порушуються строки повернення кредиту та сплати процентів, в звязку з чим позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. До судового засідання представник позивача ПАТ «Укрсоцбанк» не зявився, в заяві, доданій до позову, просить позов задовольнити та проводити розгляд справи за відсутності представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявилась, повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку про наявність підстав у розумінні ч. 1 ст. 280 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 08.10.2008 року між АКІБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено Договір кредиту №665/Ф03.14/252 та 24.09.2009 року Додаткову угоду №1, відповідно до умов яких кредитор надає позичальнику грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в сумі 45000,00 доларів США 00 центів, зі сплатою 14,50 процентів річних та комісій, в розмірі та в порядку, визначених в Додатку №1 до цього Договору /а.с.8-15/. Крім того, 06.08.2012 року між позивачем та відповідачем укладено Договір про внесення змін №2, відповідно до якого змінено валюту кредитування та переведено суму кредиту в гривню, а також встановлено максимальний ліміт кредитування та змінено процентну ставку /а.с.20-24/. Як вбачається з матеріалів справи, позивач виконав свої зобовязання по наданню кредитних коштів відповідачу. Однак, відповідач [PERSON] не виконала зобовязання по поверненню суми отриманого кредиту та оплати відповідної плати за користування кредитом, чим порушила умови кредитного договору, що вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем до позову, станом на 27.09.2017 року. Так, згідно вказаного розрахунку, заборгованість [PERSON] становить 71918,96 грн., з яких: заборгованість за кредитом 66951,16 грн., заборгованість за відсотками 4357,67 грн., пеня за несвоєчасне повернення відсотків 440,80 грн., інфляційні витрати за відсотками 169,33 грн. /а.с.18-19/. Матеріали справи не містять доказів, які були б відхилені судом. Оскільки, відповідач не здійснив повернення коштів у строк, визначений у договорі, то суд приходить до висновку, що права, свободи та інтереси позивача порушені, що призвело до звернення позивача до суду за захистом. Суд зазначає, що спірні правовідносини регламентуються положеннями ст. ст. 16, 526, 530, 536, 611, 612, 634, 1048, 1050, 1054 ЦК України. Згідно з ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У ході розгляду справи судом не виявлено норм права, на які посилалася сторона позивача, що не підлягають застосуванню до даних правовідносин. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» підлягають задоволенню у повному обсязі, так як законні та обґрунтовані. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved