Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

06.09.2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] і просить стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в сумі 26500 доларів США, що в еквіваленті з урахуванням встановленого НБУ курсу долара до національної валюти становить 212000 гривень; 2120 гривень сплаченого судового збору та 2000 гривень в рахунок відшкодування (компенсації) витрат за надану правову допомогу адвоката. Свої вимоги обґрунтував тим, що 01 грудня 2012 року [PERSON], як позикодавець, та відповідач [PERSON], як позичальник, у відповідності з нормами Цивільного кодексу України уклали договір позики, на підставі якого [PERSON] отримав від [PERSON] в борг 26500 доларів США, що в еквіваленті з урахуванням встановленого НБУ курсу долара до національної валюти на день позики становило 212000 гривень, з терміном повернення до 01 грудня 2013 року, тобто через рік. Вказаний факт отримання від позивача грошової позики [PERSON] підтвердив власноруч написаною ним 01 грудня 2012 року на паперовому аркуші, розпискою про отримання від позивача грошових коштів в указаній сумі та засвідчив її своїм особистим підписом. Однак, відповідач [PERSON] не виконав взяті на себе зобовязання і в строк до 01 грудня 2013 року грошові кошти в сумі 26500 доларів США позивачу не повернув та не повідомив про причини неповернення боргу. 06 серпня 2016 року позивач на адресу відповідача направив рекомендованим повідомленням письмову вимогу в якій прохав [PERSON] в строк до 20 серпня 2016 року повернути борг за договором позики в розмірі 26500 доларів США. На вказану вимогу [PERSON] жодної відповіді взагалі не надав, борг не повернув та продовжує користуватися грошима позивача в сумі 26500 доларів США, що в еквіваленті з урахуванням встановленого НБУ курсу долара до національної валюти станом на 01.09.2016 року становить 617515 гривень. У звязку з цим позивач змушений звернутися до суду з вказаним позовом та прохає стягнути з відповідача заборгованість за договором позики в сумі 26500 доларів США з урахуванням встановленого НБУ курсу долара до національної валюти станом на день позики, що в перерахунку на гривні становить 212000 грн. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомленим, до суду не зявився, в заяві до суду від 04.10.2016 року розгляд справи прохав проводити без його участі (а.с. 26), в заяві до суду від 28.10.2016 року повідомив, що позовні вимоги підтримує (а.с. 33). Відповідач [PERSON] повідомлений про дату час і місце розгляду справи за адресою зареєстрованою у встановленому законом порядку, в судове засідання не з'явився. Відповідно до ст. 74 ЦПК України вважається, що судове повідомлення вручене йому належним чином. Судом встановлено, що 01 грудня 2012 року між сторонами по справі було укладено договір позики у вигляді письмової розписки за яким [PERSON] отримав в позику (в борг) від [PERSON] 26500 доларів США, які зобовязався повернути в строк до 01 грудня 2013 року (а.с. 10). 06 серпня 2016 року [PERSON] на адресу [PERSON] вул. Польова, 21, с. Овлаші Роменського району Сумської області надіслав вимогу про виконання грошових зобовязань в якій, у звязку з порушенням ним ([PERSON]М.) умов письмового договору від 01 грудня 2012 року, а також норм Цивільного кодексу України, прохав повернути борг в сумі 26500 доларів США в строк до 20 серпня 2016 року в с. Овлаші Роменського району Сумської області по місцю його ([PERSON]Є.) проживання за вищевказаною адресою (а.с. 8-9). Наведене свідчить, що між сторонами виникли цивільні правовідносини з приводу виконання грошових зобовязань за договором позики. Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Відповідно до ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. За ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. Дослідивши докази зібрані у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок їх у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за договором позики підлягають задоволенню в повному обсязі, а в частині стягнення судових витрат підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Позивачем доведено факт невиконання грошового зобовязання за договорами позики з боку [PERSON] З сайту офіційного інтертнет представництва НБУ (https://bank.gov.ua/control/uk/curmetal/currency/search) вбачається, що станом на 01 грудня 2012 року відомості про офіційний курс гривні до долара США відсутні, а станом на 03 грудня 2012 року офіційний курс гривні до долара США становив 799,30 грн. за 100 доларів США. Звідси випливає, що офіційний курс гривні за 1 долар США складав близько 8 грн., відповідно 26500 доларів США в перерахунку на гривні становить 212000 грн. (26500 х 8 = 212000). За таких обставин, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] заборгованість за договором позики в сумі 26500 доларів США, що в еквіваленті з урахуванням встановленого НБУ курсу долара до національної валюти станом на день отримання позики становить двісті дванадцять тисяч гривень 212000 грн. Вирішуючи вимоги відповідача про стягнення судових витрат, суд виходить з наступного. Згідно вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені і документально підтверджені судові витрати. Згідно вимог ч.1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Враховуючи викладене, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 2120 грн. судового збору, сплаченого [PERSON] при зверненні з позовом до суду. Згідно вимог п.2 ч.3 ст. 79 ЦПК України до витрат, повязаних з розглядом судової справи належать витрати на правову допомогу. Відповідно до ч.1 ст.84 ЦПК України витрати пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Згідно ч. 2 даної статті граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. З матеріалів справи вбачається, що між позивачем [PERSON] та адвокатом [PERSON] 06 серпня 2016 року було укладено угоду про надання правових послуг (а.с. 12). З квитанції № 29 від 26.08.2016 року вбачається, що адвокатом [PERSON] було отримано від [PERSON] 2000 грн. за надання правових послуг на підставі угоди про надання правових послуг від 06.08.2016 року за підготовку вимоги про виконання грошових зобовязань в адресу боржника [PERSON], оформлення позовної заяви про стягнення з відповідача [PERSON] грошових коштів та судових витрат; за здійснення захисту прав та інтересів клієнта ([PERSON]Є.) в якості представника позивача в судах першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи, що стосується прав та законних інтересів клієнта (а.с 13). Розмір оплати правової допомоги в сумі 2000 грн. суд вважає завищеним, з наступних підстав. Згідно ст. 1 Закону України Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Згідно ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік», розмір мінімальної заробітної плати з 01.05.2016 року складає 1450 грн., звідси випливає, що розмір компенсації витрат на правову допомогу не може перевищувати 580 грн. за годину участі особи, яка надавала правову допомогу. Як встановлено судом, [PERSON] не приймав участі в судовому засіданні по справі. Враховуючи характер спірних правовідносин суд вважає, що на підготовку позову (а.с. 3-5) було затрачено часу близько години, на підготовку вимоги про виконання грошових зобовязань на адресу боржника [PERSON] (а.с. 8-9) було затрачено часу близько 30 хв., а тому враховуючи положення чинного цивільно-процесуального законодавства, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 580 грн. витрат на правову допомогу за складання позовної заяви. та 290 грн. за складання вимоги про виконання грошових зобовязань на адресу боржника, а всього витрат на правову допомогу на загальну суму 870 грн..

Outcome: approved