Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

06 грудня 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із зазначеним вище позовом, де просить ухвалити судове рішення, яким стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №б/н від 02.12.2014 року в сумі 19114,01 грн та судові витрати. В позовній заяві зазначено, що 02.12.2014 року між сторонами укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, згідно з умовами якої відповідач отримав кредит у розмірі 5667,93 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом к розмірі 0,01% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом у терміни та розміри, передбачені встановленими умовами кредитного договору. Проте, взяті на себе зобов`язання щодо погашення суми отриманого кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, у розмірі та строки визначені кредитним договором відповідачем не виконано, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість, яка станом на 16.11.2019 року становить в сумі 19114,01 гривень, і складається із заборгованості за кредитом в сумі 5667,93 грн, заборгованості по відсоткам за користування кредитом в сумі 2,85 грн, заборгованість за пенею 12222,47 грн, штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди в сумі 1220,76 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору та судові витрати. Справу розглянути за відсутності представника позивача. Ухвалою суду від 09 січня 2020 по справі було відкрито провадження та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Позивач у позовній заяві не заперечував проти заочного розгляду справи. Від відповідача, [PERSON] , у запропонований йому ухвалою суду строк відзиву на позов до суду не надходило. Про розгляд справи відповідач повідомлявся належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб сайті судової влади України. Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про розгляд справи у спосіб, передбачений законом та з огляду на те, що відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає, що є передбачені ст.ст. 280,281 ЦПК України підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. На підтвердження позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» надано копію анкети-заяви [PERSON] від 31.10.2011 року, за змістом якої відповідач виявляє бажання оформити на своє ім`я платіжну картку (а.с.9). Зазначена вище анкета-заява не містить відомостей про розмір наданих кредитних коштів (кредитного ліміту), строк дії кредитного договору. Відсутня також інформація про розмір процентів за користування кредитними коштами, комісії, неустойки. Долучені до позовної заяви Умови та Правила надання банківських послуг, затверджені наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256, якими передбачено порядок надання та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат, визначено права та обов`язки сторін договору надання банківських послуг, - відповідачем не підписані (а.с.11-34). Анкета-заява містить текст про погодження споживача з Умовами та Правилами надання банківських послуг, але не конкретизовано яка саме редакція Умов та Правил надання банківських послуг погоджена споживачем. Разом з тим, судом встановлено, що 02 грудня 2014 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт з метою створення сприятливих умов для виконання позичальником зобов`язань по кредитному договору №SAMDN5000002352064 від 31.10.2011 року (а.с.10). Пунктом 1.1.1. генеральної угоди від 02.12.2014 року сторони погодили зменшити розмір заборгованості, яка утворилась в період з дати надання кредиту, а саме: відсотки на 414,61 грн, комісію на 240,03 грн, пеню на 0,0 грн, штраф на 566,12 грн. Згідно з п.1.1.3. зазначеної вище Генеральної угоди від 02.12.2014 року, дата остаточного погашення заборгованості за договором 30.06.2015 року. Відповідно до п.2.1. Генеральної угоди, позивач надав відповідачу строковий кредит в сумі 5667,93 грн на строк 06 місяців, з 02.12.2014 року по 30.06.2015 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі в сумі 5667,93 грн у обмін на зобов`язання позичальника по поверненню кредиту, сплаті процентів у розмірі 0,001% на місяць на суму залишку по кредиту у вказані в заяві, Умовах та правилах строки. Погашення заборгованості відбувається у наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця позичальник надає банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 944,66 грн для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, процентів, а також інших витрат відповідно до Умов та правил. Дата останнього погашення заборгованості має бути не пізніше 30.06.2015 року. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості у відповідача у зв`язку з порушенням ним зобов`язання за Генеральною угодою станом на 16.11.2019 року виникла заборгованість в сумі 19114,01 гривень, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 5667,93 гривень, заборгованості по відсоткам за користування кредитом в сумі 2,85 гривень, заборгованості за пенею в сумі 12222,47 гривень, штраф у сумі 1220.76 грн (а.с.8). За пунктом 2.2. Генеральної угоди від 02.12.2014 року при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, вказаних в цій Генеральній угоді, Умовах та Правилах більше ніж на 31 день, по зобов`язанням, строк яких не настав, сторони погодили, що строк повернення кредиту рахується 32-й день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту, починаючи з 32-го дня порушення, вважається простроченою. Позичальник сплачує банку штраф в розмірі 1220,76 грн. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу). Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Частиною першою статті 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Виходячи з викладеного, надавши належну оцінку представленим у справі доказам у їх сукупності, встановивши факт укладення між сторонами Генеральної угоди від 02.12.2014 року, приймаючи до уваги погодження істотних умов договору, в тому числі суму кредиту 5667,93 грн, строк 06 місяців, з 02.12.2014 року по 30.06.2015 року, сплату відсотків в розмірі 0,001% в місяць на суму залишку по кредиту, - суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитом у розмірі 5667,93 грн та заборгованості за відсотками в розмірі 2,85 грн, які нараховані в межах строку дії кредитного договору. Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення неустойки, суд вважає, що в даному випадку застосовано подвійну цивільно-правову відповідальність. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Зокрема, відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Відповідно до п.1.1.5.25 Умов та правил надання банківських послуг (а.с.19) за несвоєчасну сплату послуг, передбачених цим договором, Умовами та правилами клієнт сплачує банку пеню у розмірі 0,1% від суми заборгованості, але не вище подвійної ставки НБУ, яка діяла в період за який сплачується пеня, за кожен день прострочки. За пунктом 2.2. Генеральної угоди позичальник сплачує Банку штраф в розмірі 1220,76 гривень при порушенні ним строків погашення заборгованості, вказаних в цій Генеральній угоді, Умовах та правилах більш ніж на 31 день, по зобов`язанням, строк яких не настав. При цьому необхідно врахувати правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові № 6-2003цс15 від 21.10.2015 року про застосування статті 61 Конституції України щодо застосування подвійної цивільно-правової відповідальності (пені та штрафу), відповідно до якої штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення порядку й строків погашення кредиту суперечить ч.1 статті 61 Конституції України. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та оскільки відповідно до положень ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Тому в частині стягнення штрафу у розмірі 1220,76 гривень слід відмовити. Таким чином, суд вважає за необхідне покласти на відповідача обов`язок по виплаті пені за порушення строків виконання кредитного договору. Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню: заборгованість за кредитом у розмірі 5667,93 грн, заборгованість по відсоткам за користування кредитом 2,85 грн, заборгованість за пенею 12222,47 грн, а всього 17893,25 грн. На підставі положень ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно 93,61 % задоволеним позовним вимогам, що складає 1798 грн 24 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial