Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-28 00:00:00

06.09.2021\~року [PERSON] \~звернулась до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] \~про збільшення\~розміру аліментів\~на утримання\~неповнолітнього сина\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~з 1/4\~частки від\~офіційної заробітної\~плати щомісячно\~на стягнення\~аліментів у\~твердій грошовій\~сумі в\~розмірі 2500\~гривень щомісяця,\~але не\~менше 50\~%\~прожиткового мінімуму,\~встановленого для\~дитини відповідного\~віку,\~до досягнення\~дитиною повноліття,\~починаючи з дня набрання цим судовим рішенням законної сили. Позивачка обґрунтовує\~свої вимоги\~тим,\~що судовим\~наказом Ізмаїльського\~міськрайонного суду\~Одеської області\~від 01.08.2017\~року (справа\~№500/3902/17)\~стягнуто аліменти\~з відповідача\~на її\~користь на\~утримання дитини\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~в розмірі\~1/4\~частки \~від всіх\~видів заробітку,\~але не\~менше п`ятдесяти\~відсотків прожиткового\~мінімуму на\~дитину відповідного\~віку,\~починаючи з\~19.07.2017р.,\~і до\~досягнення ним\~повноліття,\~а саме\~до [INFO] . Відповідач періодично надавав кошти за судовим наказом, проте їх катастрофічно не вистачало. Фактично дитина перебувала на повному її утриманні. Коли дитина підросла, витрати на її утримання дуже суттєво збільшились у зв`язку із чим її матеріальне становище погіршилось. При цьому відповідач відмовляється добровільно збільшити допомогу на дитину, посилаючись на рішення суду. Проте, останнім часом матеріальне становище відповідача покращилось, оскільки зі слів спільних знайомих їй відомо, що відповідач працевлаштувався на іншу роботу з більшою заробітною платою та більшим доходом, а саме працює в Українському Дунайському пароплавстві та ходить у рейси. При цьому відповідач від неї приховує ці обставини. Сплачуваних відповідачем аліментів не вистачає на забезпечення гармонійного розвитку дитини. Позивачка в\~судовому засіданні\~просила змінити\~спосіб стягнення\~аліментів з\~1/4\~частки \~від всіх\~видів заробітку\~на тверду\~грошову суму\~в розмірі\~2500\~грн.\~Пояснила,\~що її\~матеріальне становище\~погіршилося,\~так як\~з роками\~витрачає більше\~коштів на\~дорослу дитину,\~яка навчається.\~Матеріальне становище\~відповідача покращилося,\~оскільки він\~ працює в Українському Дунайському пароплавстві та ходить у рейси закордон. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, про причину неявки суд не повідомив, тому суд відповідно до ч.1 ст.280, ч.4 ст.223 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у зв`язку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи позивача. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області 23.04.2013 року. Судовим наказом Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 01.08.2017 року (справа №500/3902/17) стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 19.07.2017р., і до досягнення ним повноліття, а саме до [INFO] . Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статі 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України, якою на батьків покладено обов`язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Положеннями статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року,визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст.180 СК України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із частинами першою, другою статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; та інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з частиною першою статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до частини третьої статті 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Крім того, згідно частини першої статті 184 СК України суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Згідно із частиною першою статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037-19 від 17 травня 2017 року внесено зміни до частини другої статті 182 СК України, відповідно до яких мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Звертаючись 06.09.2021 року з позовом про зміну розміру та способу стягнення аліментів, позивачка посилається на збільшення витрат на утримання дитини та те, що у відповідача покращився матеріальний стан, він працює в Українському Дунайському пароплавстві та ходить у рейси закордон. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. На думку суду, на даний час розмір раніше стягнутих аліментів є дійсно недостатнім, оскільки в силу свого віку дитина потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері. Крім того, з часу присудження аліментів істотно зріс і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку: судовим наказом Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 01.08.2017 року (справа №500/3902/17) стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на час же ухвалення даного судового наказу прожитковий мінімум на дитину відповідного віку становить: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні. Крім того, відповідач є працездатним, отже спроможним сплачувати аліменти на дитину щомісячно у більшому розмірі, ніж визначено попереднім рішенням суду, оскільки належне утримання дитини являється обов`язком не тільки матері, але й батька. При цьому, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів є більш важливими за інші обставини, тому що виплата аліментів призначена саме для дитини, а не для матері. Оскільки в ході судового розгляду встановлено факт зміни матеріального становища позивачки, як отримувача аліментів, які сплачує відповідач на утримання сина, суд приходить до висновку про наявність підстав для зміни розміру аліментів, які стягуються з відповідача. Зважаючи на особу платника аліментів та, беручи до уваги вік дитини, 2013 року народження, суд приходить до висновку, що сума аліментів у розмірі 2500 грн. є необхідною та достатньою для забезпечення гармонійного розвитку дитини. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 78, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved