Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

06.08.2019 року [PERSON] звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що [PERSON] є її батьком. З 01.09.2016 року вона навчається на денному відділенні «Медсестринство» у КЗОЗ «Ізюмський медичний коледж», термін навчання з 01.09.2016 року по 30.06.2020 року. У зв`язку із навчальним процесом вона має нести витрати пов`язані із оплатою харчування, транспортних послуг, гуртожитку, тощо. Додала, що навчальний процес займає весь її час та вона не має можливості працевлаштуватися. У зв`язку із викладеним, просить суд стягувати з [PERSON] аліменти на період навчання на користь [PERSON] у розмірі 1/4 частини доходів боржника щомісячно, до закінчення навчання. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Чередниченко Р.В. у судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви, в якій просили позовні вимоги задовольнити, справу розглянути за їх відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату та час розгляду справи, заяв про відкладення судового розгляду від нього не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. З наданих письмових доказів слідує наступне: Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). 28.07.2017 року [PERSON] змінила прізвище, про що було складено відповідний актовий запис № 04. Прізвище, ім`я, по батькові після реєстрації зміни імені: [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] (а.с.6). Відповідно до довідки директора КЗОЗ «Ізюмський медичний коледж», [PERSON] є студенткою 4 курсу медсестринсько - акушерського відділення КЗОЗ Ізюмського медичного коледжу, термін навчання з 01.09.2016 року по 30.06.2020 року (а.с.7). Згідно із ч.1,2 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно доч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Аналізуючи викладені вище правові норми, судом відзначається, що правовідносини з обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, не є продовженням безумовного обов`язку батьків з утримання неповнолітніх дітей, якими вказаний обов`язок, встановлений щодо обох батьків, більше того, вони регулюються самостійними нормами матеріального права і залежать від можливості надавати матеріальну допомогу. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] досягла повноліття, навчається на 4 курсі КЗОЗ Ізюмського медичного коледжу, денна форма навчання, термін навчання становить з 01.09.2016 року по 30.06.2020 року. Звертаючись до суду, позивач зазначила, що у зв`язку із навчальним процесом вона має нести витрати пов`язані із оплатою харчування, транспортних послуг, гуртожитку, тощо. Навчальний процес займає весь її час у зв`язку із чим вона не має можливості працювати. Відповідно до вимог ст. 81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Позивачем не було надано доказів на підтвердження того, що відповідач отримує дохід та спроможний сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки на час її навчання, при цьому суд звертає увагу, що сам по собі факт навчання повнолітньої дитини до досягнення віку 23-ти років не є підставою для стягнення аліментів, оскільки закон пов`язує обов`язок батьків надавати матеріальну допомогу повнолітнім доньці або сину не тільки з потребою у такій допомозі, яка виникла у зв`язку із витратами, пов`язаними з навчанням, а також із наявністю можливості у батьків надання такої допомоги. При цьому позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження фактичної наявності витрат, пов`язаних з її навчанням, а також обґрунтування їх розміру, а тому суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову.

Outcome: dismissed