Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

06.02.2019 позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що 05.02.2016 уклали з відповідачем шлюб, від спільного проживання мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Наданий час вони з чоловіком проживають окремо, діти знаходяться на її утриманні, відповідач ніякої матеріальної допомоги не надає, вона знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох років, додаткових доходів не отримує, натомість відповідач працює в ТОВ «Велван Універс» слюсарем з ремонту автомобілів, має регулярний дохід, крім того отримує додатковий дохід надаючи послуги водія таксі у службі «СМС», має у власності земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 2 га. Одноосібно утримувати дітей позивачка не має змоги, а тому простить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання двох малолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. щомісячно до досягнення ними повноліття та стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною трьох років. 18.04.2019 відповідач надав відзив на позовну заяву, за змістом якого позовні вимоги визнає частково, не заперечує проти сплати аліментів на утримання дітей, але в розмірі, що відповідає 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та за його підрахунками становить 813 грн. щомісячно на кожну дитину. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини зазначає, що вони є необґрунтованими, а тому просить відмовити в цій частині позовних вимог. Свої заперечення відповідач аргументує тим, що не має можливості сплачувати аліменти на утримання дітей у визначеному позивачкою розмірі, оскільки повністю оплачує комунальні послуги за квартиру, в якій вони з позивачкою та дітьми проживають, він надає матеріальну допомогу на утримання своєї доньки від першого шлюбу [PERSON] , [INFO] , на даний час ніде не працює, послуги водія таксі не надає, а кошти, отримані в якості заробітної плати та орендної плати за власну земельну ділянку використовує на потреби сім`ї. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала та пояснила, що близько півроку вони з відповідачем проживають окремо, останній, як за час спільного проживання, так і наданий час матеріально не допомагає в утриманні та вихованні дітей посилаючись на те, що вона отримує кошти на утримання дітей від держави, дитині від першого шлюбу також не допомагає, тому просила позов задовольнити повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, згідно прохальної частини відзиву просить справу розглядати у його відсутності. Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення позивачки, дослідив письмові докази, дійшов наступного висновку. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідними нормами Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що 05.02.2016 сторони зареєстрували шлюб у виконкомі Вільненської сільської ради Великописарівського району Сумської області, актовий запис № 02, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 05.02.2016 Вільненською сільською радою Великописарівського району Сумської області (а.с. 8). Також встановлено, що відповідач являється батьком малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Охтирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області від 12.05.2016 та серії [NUMBER] , виданим 03.05.2018 Охтирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області (а.с. 9-10). Відповідно до довідки, виданої ПП «Базис» 01.02.2019 № 110 [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та має наступний склад сім`ї: син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , однак фактично, станом на 28.02.2019, на території сільської ради не проживає (а.с 13, 17, 20). За ст.\~141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Крім того, батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. На підтвердження матеріального стану відповідача судом досліджені довідка виконавчого комітету Вільненської сільської ради Великописарівського району Сумської області № 914 від 03.12.2018 в тім, що [PERSON] має земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 2,00 га та довідка ТОВ «ВЕЛВАНА УНІВЕРС» № ГО-11 від 05.12.2018 в тім, що [PERSON] працює на даному товаристві з 13.06.2018 слюсарем з ремонту автомобілів та його дохід за період червень-листопад 2018 року склав 17\~414,83 грн. (а.с. 12, 14). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається зі змісту ч. 1 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, до якої внесено зміни Законом України № 2037-УІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08.07.2017 року, та Законом України № 24750-УІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання», який набрав чинності 28.08.2018р., розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років становить з 1 січня - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень. Як вбачається зі змісту ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Виходячи з положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1997, ч.ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44 сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи матеріальне становище сторін, те, що стан здоров`я батьків та дитини істотних особливостей не має, відповідач являється особою працездатного віку, а тому не позбавлений можливості працювати, що підтверджується зібраними доказами та не заперечується сторонами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на приписах закону і знайшли підтвердження доказами, дослідженими в судовому засіданні і оціненими в сукупності, а тому наявні підстави для задоволення заявлених вимог. Суд знаходить істотною обставиною те, що відповідач має молодий вік, є працездатним, обмежень до праці не має, а тому не позбавлений можливості забезпечити достатній життєвий рівень своїх дітей, які, незважаючи на його життєві обставини, не повинні позбавлятися такої можливості. Доводи відповідача щодо наявності у нього на утриманні неповнолітньої доньки від першого шлюбу суд не бере до уваги, оскільки крім наданої відповідачем копії свідоцтва про народження доньки інших доказів на підтвердження його участі в забезпеченні та матеріальному утриманні дитини ним не надані. Крім того, дана обставина не повинна погіршувати становище дітей щодо гарантованого державою необхідного та достатнього розміру аліментів для забезпечення їх гармонійного розвитку. Разом з тим, відповідач не навів суду переконливих аргументів, підтверджених належними, допустимими, достовірними, а в сукупності достатніми доказами того, що повинен сплачувати аліменти на утримання дітей саме у мінімально визначеному законодавством розмірі. З огляду на викладене,

Outcome: approved