Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-18 00:00:00

06.06.2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Первомайський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, в якому просить визнати його батьком [PERSON] , [INFO] , уродженця міста Первомайського Харківської області, та внести зміни до актового запису № 91 від 25 квітня 2014 року про народження [PERSON] , [INFO] , виключивши з нього відомості про батька « [PERSON] »,зазначивши його батьком - « [PERSON] , [INFO] , уродженець міста Первомайського Харківської області, який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді від 03 вересня 2018 року було відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 25 жовтня 2018 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 06 лютого 2019 року було задоволено клопотання позивача та призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Харківського науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру МВС України. У зв`язку з поверненням до суду матеріалів вищевказаної справи з повідомленням про неможливість проведення експертизи, ухвалою суду від 10 квітня 2019 року було відновлено провадження по справі та призначено судове засідання. Свої позовні вимоги позивач [PERSON] обґрунтовує тим, що в період з травня 2013 року по травень 2017 року включно вони з відповідачкою [PERSON] проживали в цивільному шлюбі, вели спільне господарство. Від цих фактичних шлюбних відносин у сторін народився [INFO] син [PERSON] , при реєстрації якого відповідач вказала анкетні данні позивача як батька дитини. На той час, коли народився син позивач з відповідачем мали однакове прізвище, яке 13.12.2017 року позивач його змінив з « [PERSON] » на « [PERSON] », але реєстрацію сина мати провела за правилами ст. 135 СК України з метою отримання в наступному державну допомогу, як мати-одиначка. В травні 2017 року [PERSON] покинула позивача, склала нову сім`ю і стала перешкоджати останньому приймати участь у вихованні сина та зустрічах з ним, посилаючись на те, що оскільки він не зареєстрований його батьком, то у нього відсутні права, визначені СК України та іншими правовими актами щодо батька. В судовому засіданні представник позивача адвокат Лєдєньова С.М. позовні вимоги [PERSON] підтримала в повному обсязі, просили їх задовольнити з підстав, вказаних в позові. Відповідач [PERSON] в жодне із судових засідань не прибула, повідомлялася про час та місце судового розгляду судовими повістками за місцем реєстрації та проживання, а також через оголошення на веб-сайті Первомайського міськрайонного суду Харківської області, причини неявки суду не повідомила, до суду повернуті конверти з повідомленням про неможливість вручення, ніяких заяв стосовно позовних вимог або своєї позиції відповідач до суду не надавала. В судове засідання представник третьої особи - Первомайський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі на власний розсуд згідно чинного законодавства. Заслухавши представника позивача адвоката Лєдєньову С.М., яка була присутня в судовому засіданні, свідків за клопотанням позивача, дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ст. ст. 81-82 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17 травня 2014 року, [PERSON] народився [INFO] в м. Первомайський Харківської області, мати - [PERSON] , батьком дитини записаний [PERSON] , згідно ч.1 ст. 135 СК України. (а. с. 11). Частина 1 ст. 135 СК України передбачає, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 06 лютого 2019 року по справі було призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Харківського науково - дослідницького експертно-криміналістичного центру МВС України (а.с.65). 09.04.2019 року на адресу суду від експертної установи надійшло повідомлення про неможливість проведення експертизи, оскільки необхідні зразки біологічного матеріалу до Харківського НДЕКЦ МВС України не надходили від [PERSON] та [PERSON] (а.с.82-83). Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Згідно ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Дана позиція висловлена також у постанові Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Так, відповідно до п. 3 даної постанови, справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилась не раніше 1 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм СК України, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Пунктом 9 постанови встановлено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про те. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно положень ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання та ст. 81 цього Кодексу встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підтвердження факту батьківства представником позивача під час судового розгляду були допитані свідки, надані пояснення по справі, копії свідоцтва про зміну імені, витягу з державного реєстру щодо реєстрації місця проживання, довідки про доходи, характеристики. Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позивачем надано достатні та належні докази на підтвердження батьківства позивача суду під час розгляду справи. Так, допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили проживання позивача та відповідача однією сім`єю та ведення спільного господарства та змогли достовірно підтвердити походження [PERSON] сина відповідачки від позивача. Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Суд вважає, що позивачем надано суду належні, допустимі та переконливі докази на підтвердження заявлених ним позовних вимог, а сукупність досліджених в судовому засіданні доказів дає підстави засвідчити походження малолітнього [PERSON] , [INFO] від позивача, і з достовірністю підтвердити факт батьківства позивача. Крім того, відповідно до ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Оскільки судова молекулярно-генетична експертиза призначалася для встановлення кровного споріднення позивача із сином відповідача, а відповідач свідомо знехтувала приїхати та надати біологічні зразки, суд вважає за необхідне встановити факт батьківства [PERSON] щодо сина [PERSON] . Так, судові повістки надсилалися відповідачу за трьома адресами, а також до дитсадка, де виховується [PERSON] , робилися оголошення на офіційному сайті судової влади про її виклик, проте, остання достеменно знаючи про наявність судового провадження відносно неї, до суду жодного разу не прибула, не цікавилася результатами розгляду справи, біологічні зразки не надала.. Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачем доведено заявлені ним позовні вимоги, а тому, вони підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 704,80 грн. позивач залишив за собою.

Outcome: approved