Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

07.04.2020 р. позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину, вказуючи, що 06.09.2012 року між сторонами було зареєстровано шлюб, від якого [INFO] народився син - [PERSON] . На даний час сімейні відносини між сторонами припинилися. Син проживає разом з позивачем, яка несе тягар догляду за дитиною та її виховання, змушена нести витрати на дитину. Відповідач коштів на утримання дитини добровільно не надає, досягти згоди з приводу виконання останнім його батьківського обов`язку не вдалось. Відповідач є державним службовцем, перебуває на посаді заступника начальника управління - начальника відділу моніторингу та аналізу митної вартості управління митної вартості та цінової інформації Державної митної служби України. У декларації державного службовця за 2019 рік відповідачем було задекларовано дохід в сумі 423 017 грн. у вигляді заробітної плати за основним місцем роботи, що в середньому становить 35 251 грн. за місяць. Крім того, відповідач має у власності нематеріальні активи, а саме криптовалюту ( Bitcoin та Ripple ), вартість якої на момент її придбання, а саме 11.01.2018 р., перевищувала 130 000 грн. Також відповідачем задекларовано готівкові гроші у розмірі 150 000 грн. , тобто відповідач має достатнє матеріальне забезпечення, є власником значних матеріальних і нематеріальних активів, а тому має об`єктивну можливість виконувати свій батьківський обов`язок щодо утримання своєї дитини. Крім того, відповідач в іншому шлюбі не перебуває, будь-яких інших дітей, непрацездатних батьків на утриманні не має. Батько відповідача є фізичною особою-підприємцем та має власний дохід, а тому батьки відповідача не потребують додаткового матеріального забезпечення, на відміну від його малолітнього сина. У зв`язку з тим, що відповідач має постійний дохід, перебуває на високооплачуваній посаді, інших осіб не утриманні не має, позивач просить про стягнення на її користь аліментів на утримання дитини у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача, починаючи з моменту подання позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття. Також позивач зазначає, що вона регулярно здійснює додаткові витрати на утримання дитини, пов`язані з навчанням у приватному навчальному закладі освіти «СІНКГЛОБАЛ» згідно з договором № НВ20015939017 від 09.01.2020 про надання освітніх послуг та договором № НВ20016439018 від 09.01.2020 про надання допоміжних послуг у сфері освіти. Відповідно до Договору про надання освітніх послуг № НВ20015939017 від 09.01.2020року вартість навчання в період з 09.01.2020 року по 30.05.2020 року становить 4 603 грн. Згідно з окремим Договором про надання допоміжних послуг у сфері освіти № НВ20016439018 від 09.01.2020 року вартість навчання за період з 09.01.2020 року по 30.06.2020 року становить 53 097 грн, до суми не включається вартість проведення додаткових гуртків для учнів. За період з 09.01.2020 року позивачем було сплачено вартість освітніх послуг на загальну суму 43693,00 грн. Зокрема, відповідно до рахунку-фактури від 09.01.2020 року № НВ20015939017/1 сплачено 4603,00 грн. (квитанція 0.0.1583960524.1 від 16.01.2020 року). За рахунком-фактурою № НВ20016439018/1 від 09.01.2020 року сплачено кошти на суму 8850,00 грн (квитанція № 5968-14ТМ-В54Х-6А5С від 27.01.2020 року), 28.01.2019 року сплачено 8850 грн, на підставі рахунку-фактури № НВ20016439018/1 від 05.02.2020 року сплачено 8850,00 грн, на підставі рахунку-фактури № НВ20016439018/1 від 02.03.2020 року сплачено 8850,00 грн (квитанція 0ВЕР-0В6Х- А8ХМ-ЕЗАЗ від 16.03.2020). Додатково було оплачено супутні послуги, пов`язані з перебуванням [PERSON] в приватному закладі освіти: перебування у групі продовженого дня - в січні 350 грн., в лютому - 500 грн.; харчування - в січні 275 грн., в лютому - 1 040 грн.; заняття у факультативному гуртку « Кібернетика » - в січні 800 грн, в лютому 600 грн.; заняття у факультативному гуртку « Шахи » - в лютому 125 грн. Вартість допоміжних послуг у сфері освіти, що підлягає сплаті в подальшому за умовами договору № НВ20016439018, становить 17700 грн., з них 8 850 грн. за травень місяць та 8 850 грн. за червень місяць. Отже, середньомісячний розмір витрат на навчання [PERSON] у ПЗО «СІНКГЛОБАЛ» та супутніх послуг у сфері освіти у І півріччі 2020 року складає щонайменше 8 850 грн. З огляду на те, що дитина має особливі схильності до навчання, потребує розвитку її здібностей, вбачається необхідність понесення додаткових витрат на утримання дитини. Просить суд стягнути з відповідача 1/2 частину понесених додаткових витрат за період з 09.01.2020 р. по 30.04.2020 р. у розмірі 21846,50 грн. (43 693,00 : 2), та додаткові витрати за травень-червень 2020 р. у розмірі 4425 грн. (8 850,00 : 2) 15.05.2020 р. до суду від представника відповідача - адвоката Солошкіної І.В. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач та його представник частково заперечує щодо позовних вимог, в обгрунтування своїх заперечень зазначили, що починаючи з листопада 2019 р. ведення спільного господарства та сумісне проживання між позивачем та відповідачем припинено, проте відповідач регулярно надавав грошові кошти на утримання сина [PERSON] у готівковій формі. Починаючи з грудня 2019 року, сторони неодноразово обговорювали ситуацію, яка склалася в родині, зокрема, процедуру розірвання шлюбу та укладення аліментного договору, згідно з яким відповідач пропонував щомісячно сплачувати на утримання спільної дитини грошові кошти у розмірі 15000 грн. та договору про поділ спільного майна подружжя. Відповідач надсилав проекти зазначених договорів через мережу Телеграм позивачеві, проте позивач відмовилась від їх підписання. Зазначає, що сплата вартості освітніх послуг приватним закладом «Сінкглобал» за договором № НВ20015939017 від 09.01.2020 р. та про надання допоміжних послуг в сфері освіти НВ20015939017 від 01.09.2020 р. не можна вважати додатковими витратами в розумінні ст. 185 Сімейного кодексу України. Більш того, відповідач в період січень-квітень 2020 року надавав позивачці грошові кошти на оплату вартості вищевказаних договорів у готівковій формі, а у квітні відповідач сплатив вартість обох договорів самостійно. Крім того, за ініціативою відповідача ініційовано зміну сторони у договорах про надання освітніх послуг № НВ20015939017 від 09.01.2020 р. та про надання допоміжних послуг в сфері освіти НВ20015939017 від 01.09.2020 р., тому відповідач буде самостійно оплачувати вартість зазначених договорів в повному обсязі. Відповідач просить не покладати на нього судові витрати та витрати, пов`язані з отриманням правової допомоги, оскільки відповідач звертався до позивача з метою досудового врегулювання спору та завжди надавав матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини, стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі25% від заробітної плати, зарахувати в якості сплати аліментів грошові кошти, сплачені відповідачем на картку позивача та їх сина після звернення до суду з позовом. 10.06.2020 р. до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, де позивач вважає не обґрунтованим твердження відповідача про необхідність зменшення розміру аліментних платежів до 25% заробітної плати. Як було зазначено в позовній заяві, відповідач не має на утриманні будь-яких інших осіб, дітей чи непрацездатних батьків, іншої дружини; останній має значний дохід, що підтверджується долученою до позовної заяви декларацією з НАЗК за 2019 рік, є власником нематеріальних активів (криптовалюти), зазначене свідчить про те, що Відповідач має можливість забезпечити достатній рівень життя та гармонійного розвитку дитини, сплачуючи аліменти в розмірі 1/3 від загального доходу. Крім того, слід врахувати особливий стан здоров`я сина подружжя, [PERSON] , відповідно до консультативного висновку від 06.06.2020 р., складеного спеціалістом-дитячим неврологом, в малолітньої дитини було діагностовано мінімальну мозкову дисфункцію, астенто-невротичний синдром, гостру реакцію на стрес. За результатами досліджень рекомендовано спостереження за дитиною, вживання ліків, психокорекцію та проходження курсу дитячого психіатра. Зазначені свідчення обґрунтовують необхідність стягнення з відповідача 1/3 аліментів щомісячно на утримання дитини з метою забезпечення підтримки його належного рівня життя та здоров`я. Водночас, у відзиві на позовну заяву представник відповідача не обгрунтував обставини щодо необхідності визначення розміру аліментів у частці від виключно заробітної плати. Чинним законодавством передбачено, що «базою» для стягнення аліментів є як заробітня плата, так і будь-який інший дохід. Крім того, зі змісту відзиву не вбачається ні розмірів грошових коштів, ні чітких дат, коли було здійснено перерахування таких коштів. Також не додано жодних доказів, які б підтверджували такі обставини. Як до суду, так й окремо позивачу було направлено звернення [PERSON] до [PERSON] з проханням повідомити номер банківського рахунку для перерахування коштів на утримання спільної дитини [PERSON] . Зазначене свідчить, що відповідачу невідомий номер банківського рахунку, на який останній міг би сплачувати грошові кошти на утримання. Втім, відповідач не міг перерахувати на картку грошові кошти, які вважає необхідними зарахувати в якості оплати за аліменти. Крім того, чинним законодавством України не передбачено такого порядку призначення судом аліментів, відповідно до якого б зараховувались окремі здійснені платником аліментів платежі за попередній період. Роздруківка електронного листування, наданого відповідачем, не може вважатись електронним документом (копіями електронних документів) в розумінні частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг». Інші документи, додані представником відповідача, також не можна вважати доказами, які підтверджують обставини, на які посилається сторона. Копія платіжного доручення № Р24А338957423С14009 від 08.05.2020 року містить наступні реквізити: платник, банк платника, сума платежу та «коментар до платежу». Проте, з доданого документа загалом не можливо встановити, кому саме було переведено грошові кошти в розмірі 2 500 грн. з коментарем «перевод личных средств. [PERSON] на расходы». Копія дубліката квитанції № Р24А245491141С49826 від 03.15.2020 року містить виключно дані про відправника, банка відправника, банка одержувача та суму грошових коштів, які було переведено. З`ясувати призначення платежу та його отримувача з доданого документа не має можливості. Крім того, у відзиві представник відповідача не обґрунтував належність цих документів для підтвердження конкретних вимог чи заперечень. За таких обставин, вважаємо, що дані документи не містять інформації щодо предмета доказування, а тому ці «докази» є неналежними. Крім того, закон відносить до особливих обставин, насамперед, випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Згідно з відповіді б/н від 10.06.2020 р. на адвокатський запит очільником « ThinkGlobal .Харків» приватного закладу освіти «Сінкглобал» [PERSON] було повідомлено, що «СІНКГЛОБАЛ», де навчається син подружжя, є приватною школою, яка не отримує державне фінансування, але надає можливість навчатись в малих групах (до 15 дітей у класі), під постійним наглядом асистентів, які супроводжують дітей протягом дня, а також у вартість навчання входять усі навчальні матеріали (підручники, робочі зошити та канцтовари), виконання домашніх завдань під контролем педагогів. По зауваженням [PERSON] створені умови в школі сприяють комфортному перебуванню хлопця в навчальному закладі, для цього задіяні вчитель, асистент, ментор та куратор. Кожен з цих працівників допомагає пристосуватися [PERSON] до колективу, зрозуміти свої таланти та розкривати їх. Різноманітність гуртків дозволяє [PERSON] спробувати себе в різних дисциплінах та виявити свої інтереси. На цій підставі не рекомендовано змінювати колектив та підхід до навчання дитини. З доданих документів вбачається, що малолітній [PERSON] займається у факультативних гуртках, тобто вже в сім років має бажання займатись надурочно за різними напрямками. Враховуючи його особливості, приватний заклад освіти «СІНКГЛОБАЛ» зможе надати освітні послуги в повному обсязі відповідно до його потреб та рівня розвитку. Навчання в цьому закладі є дороговартісне, позивач не має можливості нести на собі тягар оплати освітніх послуг в повному обсязі. Таким чином, витрати на дитину, які понесла та планує понести матір, є додатковими витратами та мають бути розділені між батьками. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, пояснила суду, що до січня 2020 р. вона з дитиною та відповідачем мешкали в м.Київі, син навчався в м.Київі. Потім відповідач покинув її, і вона разом з сином переїхала до м.Харків, де син почав навчатись в приватному закладі освіти «СІНКГЛОБАЛ». Вона не отримувала від відповідача пропозиції щодо оформлення аліментного договору, грошей вона також від відповідача не отримувала. Також зазначила, що вона не працює, отримала консультацію лікаря-консультанта Харківської міської дитячої лікарні №5 напередодні судового засідання, але дитина на обліку в ПНД не перебуває. Представник позивача - [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Представник відповідача - Солошкіна І.В. в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, не заперечувала проти стягнення аліментів на утримання сина сторін - [PERSON] у розмірі 1/4 частини від його доходу щомісяця, проти стягнення додаткових витрат заперечувала. Пояснила суду, що відповідач передавав позивачу на утримання дитини певні грошові суми, також відповідач переоформив договір по навчанню сина на своє ім`я та з квітня самостійно здійснює оплату за послуги приватного закладу освіти «СІНКГЛОБАЛ». Також дитина має власну банківську картку, прив`язану до картки його матері, на яку відповідач перерахував 2500 грн. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним позовні вимоги задовільнити частково, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). Дитина проживає з матір`ю - позивачкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та не має доходів, які забезпечують його потреби. Відповідач проживає окремо від дитини, інших дітей та повнолітніх непрацездатних осіб на утриманні не має, його стан здоров`я задовільний, працює в Державній митній службі України. Згідно даних декларації державного службовця за 2019 рік відповідачем було задекларовано дохід в сумі 423 017,00 гривень у вигляді заробітної плати за основним місцем роботи; Має у власності земельну ділянку та у користуванні дві квартири і легковий автомобіль (а.с.13-15). Згідно відомостей Державного реєстру фізичних осіб-платників податків за перший квартал 2020 р. йому було нараховано заробітну плату в розмірі 72298,67 грн. (а.с.67). Згідно даних вищевказаної декларації, відповідач також має у власності квартиру і легковий автомобіль. Даних про перебування дитини на обліку у лікарів позивач суду не надала. Так, 06.06.2020 р. дитина отримала консультативний висновок спеціаліста лікаря Комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча лікарня №5» Федосєєва В. А ., який встановив діагноз «мінімальна мозгова дисфункція, астенто-невротичний синдром, гостра реакцію на стрес?». Дитині рекомендовано спостереження лікаря за місцем проживання, прийом гепангенової кислоти, хвойні або морські ванни, консультація дитячого психолога і психіатра психокорекцію (а.с.79). Даних про наявність у дитини хронічної хвороби , з приводу якої вона перебуває на обліку у певного лікаря-спеціаліста та потребує постійного або регулярного лікування - позивач суду не надав. На думку суду, згаданий вище консультативний висновок свідчить про звернення позивача для отримання консультації щодо стану здоров`я дитини, який потребує подальшого уточнення. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Враховуючи обставини, викладені в ст.182 СК України, які мають суттєве значення для вирішення справи, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на одну дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Також судом встановлено, що малолітній [PERSON] навчається в першому класі Приватного закладу освіти «СІНКГЛОБАЛ» з 09.01.2020 р., що підтверджується копією Договору НВ20015939017 про надання освітніх послуг від 09.01.2020 року, укладеним між Приватним закладом освіти «СІНКГЛОБАЛ» та [PERSON] , та отримує допоміжні послуги у сфері освіти на підставі Договору № НВ20016439018 про надання допоміжних послуг у сфері освіти від 09.01.2020 року, укладеному між ФОП [PERSON] та [PERSON] (а.с.20, 21, 28). Крім того, представником відповідача надана суду копія договору НВ20015939017 про надання освітніх послуг від 19.05.2020 року, укладеним між Приватним закладом освіти «СІНКГЛОБАЛ» та [PERSON] , та копія договору № НВ20016439018 про надання допоміжних послуг у сфері освіти від 09.01.2020 року, укладеним між ФОП [PERSON] та [PERSON] (а.с.82,84). Таким чином, відповідач [PERSON] , щонайменше, з 19.05.2020 р. зобов`язався сплачувати вартість освітніх послуг, наданих дитині Приватним закладом освіти «СІНКГЛОБАЛ». Згідно квитанції від 27.01.2020 р. про грошовий переказ у розмірі 8850,00 грн. на ім`я ФОП [PERSON] , квитанції від 16.03.2020 р. про грошовий переказ у розмірі 8850,00 грн. на ім`я ФОП [PERSON] , квитанції від 16.01.2020 р. про грошовий переказ на ім`я ПЗО «СІНКЛГЛОБАЛ» у розмірі 4603, 00 грн., позивач сплатила за навчання дитини усього 22006,00 грн. Згідно ч.1,2 ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Суд вважає, що навчання малолітнього [PERSON] у Приватному закладі освіти «СІНКГЛОБАЛ», вартість якого у розмірі 22006,00 грн. була сплачена позивачем, є особливою обставиною, спрямованою на розвиток здібностей дитини, тому вказані витрати мають бути віднесені до додаткових витрат на дитину та розподілені порівну між батьками. Таким чином, суд стягує з відповідача на користь позивача додаткові витрати, що викликані навчанням дитини, у розмірі 11003,00 грн. (22006,00 : 2). Надані позивачем в якості доказів понесення нею додаткових витрат на навчання дитини : лист [PERSON] від 01.04.2020 р., рахунки-фактури від 09.01.2020 р. на суму 4603, 00 грн. та 8850,00 грн., від 05.02.2020 р. на суму 8850 ,00 грн. від 02.03.2020 р. на суму 8849,00 грн. та 1225,00 грн. - суд визнає недопустимими та недостовірними доказами у розумінні положень ст.ст.78, 79 ЦПК України, оскільки лист та рахунки-фактури не є бухгалтерськими документами, які свідчать про внесення коштів позивача на певний банківський рахунок навчального закладу або ФОП. Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до положень п.1 ч.2, ч.6 ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved