Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-08 00:00:00

05 листопада 2020 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить: визначити [PERSON] додатковий строк у 2 місяця на подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] . В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що [INFO] помер [PERSON] . За життя ним складено заповіт, за яким належні йому змельну ділянку площею 9,6002 га. Розташовану за адресою: Одеська область, Лиманський район, Кремидівська сільська рада заповів їй, [PERSON] . Позивач стверджує, що вона не проживала разом зі спадкодавцем, про його смерть їй стало відомо тільки 29.09.2020 року. Після чого було подано заяву про прийняття спадщини після смерті після встановленого терміну - Державному нотаріусу Лиманської районної Державної нотаріальної контори в Одеської області Лисак Альоні Володимирівні 30.09.2020 року. Отримано відмову від 06.10.2020 року № 157810214 у видачі свідоцтва про право на спадщину через пропуск шестимісячного строку для її прийняття. 06.10.2020 року зареєстрована спадкова справа № 61949741. У зв`язку з тим, що вона мешкає у м. Одесі, а померлий [PERSON] мешкав у [ADDRESS] та родичі померлого і нотаріус не повідомили її про смерть [PERSON] , то нею пропущено строк у 6 місяців. Позивач зазначає, що у період пандемії на території України, вона не працювала, знаходилась на самоізоляції і не зв`язувалась з орендарем [PERSON] . У серпні 2020 року вона телефонувала померлому, але телефон був вимкнутий і вона письмово звернулась до сина померлого [PERSON] , який мешкає у м. Одеса з листом через кур`єрську службу 25.09.2020 року . Син померлого [PERSON] , зателефонував їй позивачу і повідомив про смерть батька та також повідомив, що він у спадщину не вступав, оскільки не було майна, яке можливо було прийняти у спадщину. На думку позивача вказані обставини унеможливили прийняття спадщини у встановлений законом строк, що і стало підствою для звернення до суду з даним позовом. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Абловій Ю.Ю. Ухвалою судді від 09.11.2020 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні. Ухвалою суду від 03.12.2020 року за клопотанням представника було витребувано від державного нотаріуса Лиманської районної державної нотаріальної контори Одеської області Лисака А.В. належним чином завірену копію спадкової справи № 322\\2020 до майна [PERSON] , померлого [INFO] . 10 грудня 2020 року на виконання ухвали суду нотаріусом надано завірену копію спадкової справи № 322/2020. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України. У судове засідання 09 лютого 2021 року позивач [PERSON] не з`явилась, однак її представник [PERSON] звернулась до суду з клопотанням про розгляд справи у її відсутність. Представник відповідача Кремидівської сільської ради Одеської області у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у їх відсутність Відповідач - [PERSON] про час та місце судових засідань повідомлялася належним чином шляхом надсилання судової ухвали та повісток на адресу, зазначену у позовній заяві, у судові засідання не з`явився, про поважність причин відсутності не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. При цьому суд зазначає, що відповідно до п.2 ч.7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Приймаючи до уваги, що судові відправлення були повернуті поштою із відміткою про їх отримання, окрім того відповідач особисто розписався про отримання позову та додатків, суд вважає за можливе розглядати справу без участі відповідача за наявними в ній матеріалами. Представник третьої особи Лиманської районної державної нотаріальної контори Одеської області також у судове засідання не не з`явився, 11.11.2020 року завідувач контори Лисак А.В. звернулась з заявою про розгляд справи у їх відсутність. У відповідності до ч.8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до ст.ст. 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову та у судове засідання для надання усних пояснень не з`явився. Відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України судом постановлена протокольна ухвала про заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Судом встановлено, що на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 01 грудня 2011 року державним нотаріусом Комінтернівської державної нотаріальної контори Одеської області Лисак А.В. зареєстрованим за №1-945 [PERSON] після смерті матері [PERSON] успадкував 1/2 частку земельної ділянки площею 9,29 га, в тому числі сільськогосподарських угідь - 9,29 га, з них ріллі - 9,29 га, яка розташована на території Кремидівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акта на право приватної власності на землю І-ОД № 039751, виданого на підставі рішення 9 сесії XXIII скликання Кремидівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 16 грудня 1999 року № 53, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 119 від 29 грудня 1999 року. Також на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 06 липня 2017 року державним нотаріусом Лиманської державної нотаріальної контори Одеської області Лисак А.В. зареєстрованим за №1-366 [PERSON] успадкував після смерті батька [PERSON] 1\\2 частку земельної ділянки площею 9, 2920 га, яка розташована за адресою: Одеська область, Лиманський (колишній Комінтернівський) район. Кремидівська сільська рада, кадастровий номер: 5122783000:01:001:0423. цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Комінтернівської державної нотаріальної контори Одеської області 01 грудня 2011 року за реєстровим № 1-942, додатком до якого є Державний акт на право приватної власності на землю І-ОД № 039751, виданого на підставі рішення 9 сесії XXIII скликання Виконкому Кремидівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 16 грудня 1999 року № 53 на ім`я [PERSON] , зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 120 від 29 грудня 1999 року, з відміткою проставленою Лисак А.В. , державним нотаріусом Комінтернівської державної нотаріальної контори Одеської області, про перехід права власності 1\\2 (однієї другої) частки земельної ділянки до [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 01 грудня 2011 року за реєстровим № 1-942. та з відміткою прославленою Лисак А.В. , державним нотаріусом Комінтернівської державної нотаріальної контори Одеської області, про перехід права власності Уг (однієї другої) частки земельної ділянки до [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 01 грудня 2011 року за реєстровим № 1-945. 17 грудня 2018 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Харитоновою Т.Є. було посвідчено договір про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) зареєстрований за № 552, укладений між [PERSON] та Снлянським (фермерським) господарством «ЗЕРНОВОЄ» в особі заступника Голови Совсун С.Г., згідно умов якого [PERSON] надав [PERSON] право використовувати вищевказану земельну ділянку строком на 70 (сімдесят) років на підставі умов даного договору. Після укладання даного договору між [PERSON] та Снлянським (фермерським) господарством «ЗЕРНОВОЄ» було підписано Акт прийому-передачі вказаної вище земельної ділянки. Цього ж дня, 17 грудня 2018 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Харитоновою Т.Є. було посвідчено заповіт згідно умов якого [PERSON] на випадок своєї смерті заповів [PERSON] належну йому земельну ділянку площею 9,2920 га, кадастровий номер 5122783000:01:001:0423, розташовану за адресою: Одеська область, Лиманський район, Кремидівська сільська рада (за межами населеного пункту) із цільовим і призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. [INFO] [PERSON] помер, про що Лиманським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) було складено актовий запис за № 569, про що свідчить копія свідоцтва про смерть видане повторно 18 червня 2020 року серія [NUMBER] . З копії спадкової справи № 322/2020 заведеної щодо майна померлого [PERSON] вбачається, що 06 жовтня 2020 року позивач звернулась до державного нотаріуса Лиманської районної державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про прийняття спадщини за заповітом. Однак листом державного нотаріуса від 06.10.2020 року за № 1578/02-14 [PERSON] роз`яснено щодо строків прийняття спадщини та повідомлено про пропущення встановленого законом 6-ти місячного терміну для прийняття спадщини. Слід звернути увагу, що згідно копії спадкової справи № 322/2020 крім позивача [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ніхто не звертався. Згідно із ч. 1, 2 ст. 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч. 1, 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ч. 1, 2 ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив термін для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий термін, достатній для подачі ним заяви про прийняття спадщини. Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно з положеннями ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом встановленого строку, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, тобто, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави та ці обставини визнані судом поважними. Отже, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Позивач посилається на те, що строк для прийняття спадщини був пропущений з поважних причин, оскільки вона проживала окремо від спадкодавця та їй не було відомо про смерть [PERSON] . Суд бере до уваги, що 04 березня 2020 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 133/1880/18, провадження № 61-12000св19 (ЄДРСРУ № 88232181) вказав, що у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.81 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Європейський суд з прав людини в пунктах 33, 34 рішення від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основновоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до … остаточного рішення суду. Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 року, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом також враховується рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979 року, ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, підтверджений матеріалами справи та підлягає задоволенню. Крім того, суд звертає увагу на те, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

Outcome: approved