Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

06.05.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Страхова компанія «Український страхова група «Життя», у якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по страховій виплаті у розмірі 47682,29 грн. з врахуванням індексу інфляції, 3% річних в розмірі 174,61 грн., пеню в розмірі 2560,99 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору у сумі 551,20 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 30.10.2010 року між ним та відповідачем був укладений договір добровільного страхування життя № 53-1524-0076 строком до 29.11.2015 року, зі страховим тарифом 10,01 %. Позивач 30.11.2015 року на підставі страхового випадку, передбаченого пунктом 3.1 вказаного договору із заявою про здійснення страхової виплати. Разом з тим, відповідачем 24.02.2016 року був складений страховий акт № 53-1524-0076, відповідно до якого сума страхової виплати складає 77210,19 грн. Однак, відповідач в порушення до п. 11.2 договору у встановлений 15 денний строк та на даний час свій обов'язок виконав частково, виплативши позивачу лише 30000,00 грн., у зв'язку з цим позивач звернулась до суду з даним позовом. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити їх у повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечила. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду повідомлено не було. Враховуючи, що позивачка не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи, при цьому, належним чином повідомлений відповідач у судове засідання не з'явився, а тому відповідно до ч.1 ст. 224 та ст. 225 ЦПК України, суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення сторони позивача, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 30.11.2010 року між позивачем та відповідачем був укладений договір добровільного страхування життя № 53-1524-0076 строком до 29.11.2020 року, зі страховим тарифом 10,01 %. Відповідно до умов вказаного договору страхувальник щорічно сплачує страхові платежі, а страховик у разі настання страхового випадку зобов'язаний у визначений договором строк виплатити страхувальнику страхові виплати. Крім того, між позивачем та відповідачем 10.11.2014 року була укладена додаткова угода № 1 до вказаного договору добровільного страхування життя, якою внесені зміни до договору, а саме визначено строк дії договору до 29.11.2015 року, збільшено страховий тариф до 11,1632%, а також змінено розмір щорічних страхових платежів. Враховуючи, що термін дії договору добровільного страхування життя був визначений до 29.11.2015 року позивач на підставі п.3.1 договору, яким передбачено страховий випадок «дожиття Застрахованої особи до закінчення строку дії цього Договору» звернувся до відповідача із заявою про здійснення страхових виплат. 24.02.2016 року відповідачем у зв'язку зі зверненням позивача був складений страховий акт № 53-1524-0076/0216, відповідно до п. 8 якого сума страхової виплати складає 77210,19 грн. Відповідно до умов договору добровільного страхування життя відповідач повинен здійснити страхову виплату протягом 15 днів з після прийняття рішення про виплату, тобто страхову виплату відповідач повинен був виплатити позивачу не пізніше 10.03.2016 року. Разом з тим, в порушення встановлених договором строків виплати відповідачем сума стразової виплати була сплачена позивачу частково, а саме у розмірі 30000,00 грн. замість 77210,19 грн. Таким чином, заборгованість відповідача за договором добровільного страхування життя від 30.11.2010 року № 53-1524-0076 становить 47210,19 грн. (77210,19 грн. - 30000,00 грн.). Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 546 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст.ст. 550, 624 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Проценти на неустойку не нараховуються. Якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Разом з тим, умовами договору добровільного страхування життя, передбачено відповідальність страховика за несвоєчасне здійснення страхової виплати (пеню) в розмірі подвійної ставки НБУ, що діє в період затримки виплати, від належної до виплати суми за кожен день затримки. Крім того, згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Перевіряючи наданий позивачем розрахунок, судом встановлено, що загальна сума заборгованості складає 50417,89 грн., а саме: 47682,29 грн. - сума заборгованості з врахуванням індексу інфляції (47210,19 грн.*101,0%); 174,61 грн. - 3% річних ((47210,19 грн.*0,03/365)*45 (кількість днів прострочення)); 2560,99 грн. - сума пені ((47210,19 грн.*0,22 (облікова ставка НБУ в березні-квітні 2016 року)*2/365)*45 (кількість днів прострочення)). Враховуючи викладене, оскільки судом було встановлено, що між ПАТ «Страхова компанія «Український страхова група «Життя» та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування життя № 53-1524-0076 від 30.11.2010 року, умови якого позивачем були виконані, шляхом сплати щорічних страхових внесків у розмірі, передбаченому умовами вказаного договору, останній взяті на себе за договором зобов'язання у повному розмірі не виконав, а саме не виплатив після настання страхового випадку [PERSON] страхові виплати у повному розмірі та у встановлені договором строки, будь-яких доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, а тому з відповідача ПАТ «Страхова компанія «Український страхова група «Життя» підлягає стягненню на користь [PERSON] сума заборгованості в розмірі 50417,89 грн., яка складається з наступного: 47682,29 грн. - сума заборгованості з врахуванням індексу інфляції; 174,61 грн. - 3% річних; 2560,99 грн. - сума пені. Крім того, відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved