Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

05.01.2015 року позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO], у розмірі 2000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивовано тим, що від спільного проживання з відповідачем позивачка має неповнолітню дитину, яка знаходяться на її утриманні, оскільки відповідач не надає коштів на утримання свого сина, добровільно матеріальне забезпечення сина не здійснює, згоди між сторонами з приводу способу виконання відповідачем свого обов'язку утримувати малолітнього сина не досягнуто. До початку судового розгляду представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зміст наведеної норми та викладені вище обставини, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], а позивачка є матір'ю дитини, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження (а.с. 5). Дитини проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою форми 3 виданою ЖРЕО №407 24.12.2014 року (а.с. 6). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Регулярного доходу відповідач не має, що підтверджується листами Управління пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва, Управління праці та соціального захисту населення, Державної фіскальної служби України (а.с. 29-31). За змістом ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 2000,00 грн., однак суд вважає, що заявлена до стягнення сума аліментів є не обґрунтованою, оскільки обидва з батьків повинні в рівній мірі дбати про матеріальне забезпечення дітей, при цьому, з матеріалів справи не вбачається, що відповідач працевлаштований та має стабільний заробіток, однак приймаючи до уваги процеси обезцінення національної валюти, відсутність даних про наявність у відповідача інших дітей та його працездатний вік, суд приходить до висновку про необхідність зменшення заявленого розміру аліментів до 1500 грн. на місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial