Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

05 листопада 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], який зареєстровано 29.08.2002 року, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] та стягнути аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], доньки [PERSON], [INFO], доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітей повноліття. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що подружнє життя з відповідачем виявилось невдалим, через несумісність характерів виникали сварки, що призвело до втрати почуттів. Сторони майже пять років не підтримують сімейних відносин. Позивачка вважає, що примирення не можливе, оскільки це суперечить інтересам її та їхніх дітей. Крім того, відповідач не бере участі у вихованні дітей, матеріальної допомоги на їхнє утримання не надає. Позивачка хоча і працює, але має нестабільний заробіток, коштів на належне утримання дітей не вистачає, їм допомагає її мама. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечує щодо розірвання шлюбу та сплати аліментів на утримання його дітей. Представник відповідача в судовому засіданні підтримав позицію відповідача. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази у межах заявлених позовних вимог (\~стаття 11 ЦПК України\~) встановив наступне. 29.05.2002 року відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міського управління юстиції Київській області зареєстрований шлюб між [PERSON] та Івакіною (після реєстрації шлюбу [PERSON]) [PERSON], про що зроблений відповідний актовий запис № 155, свідоцтво про одруження серії І-ОК №120813 (а.с.5). Від спільного подружнього життя сторони мають: доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ОК №201396, виданим 30.11.2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міського управління юстиції Київській області; доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ОК №201395, виданим 30.11.2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міського управління юстиції Київській області; доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, серії І-ОК №201397, виданим 30.11.2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міського управління юстиції Київській області (а.с.6, 7, 8). Згідно довідки, що видана КП Фастівської міської ради «Фастівська житлово-експлуатаційна контора» 14.08.2015 року №2329, за адресою [ADDRESS] зареєстровані та проживають [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]В, [PERSON], [PERSON] (а.с.9). Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання\~ шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбних відносин. Спору про поділ майна подружжя не має. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сімї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їх спільних дітей, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до\~статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач в заяві просила залишити їй прізвище «Сапронова». Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплена в ч. 2\~ст. 51 Конституції України\~і\~ст. 180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька й (або) у твердій грошовій сумі (\~ст. 181 Сімейного кодексу України). За правилами\~статті 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184 цього Кодексу.\~\~ Як зазначає позивачка, [PERSON] працездатний, проте не працює, не має постійного заробітку. Передбачених законом підстав для звільнення [PERSON] від обов'язку утримання неповнолітніх дітей судом не встановлено. Домовленості між батьками щодо способу утримання дітей та порядку сплати аліментів не досягнуто. Згідно з приписами частини 4\~статті 174 ЦПК\~\~України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на наведене, суд вважає, що визначений позивачкою розмір аліментів у частковому відношенні не перевищує засад розумності та виваженості, відповідає встановленим судом фактичним обставинам по справі, тому, враховуючи наведені обставини, сімейний та майновий стан відповідача, його згоду з вказаним розміром аліментів, суд встановлює аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі однієї третьої частини від заробітку (доходу) їхнього батька [PERSON] Проаналізувавши обставини справи, оцінивши представлені сторонами в порядку\~ст. 60 ЦПК України\~докази в їхні сукупності, суд визнає, що [PERSON] не виконує в повному обсязі у відношенні своїх неповнолітніх дітей передбачені сімейним законодавством батьківські обов'язки з її утримання, у зв'язку з чим позовні вимоги про стягнення аліментів є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до положень частини 1\~статті 79 Сімейного кодексу України\~аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дітей за один місяць, згідно вимогам\~статті 367 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Позивача, на користь якого ухвалене судове рішення, у встановленому законом порядку звільнено від оплати судових витрат при зверненні до суду, тому відповідно до положень частини 3\~статті 88 ЦПК України\~при постановленні рішення вони підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved