Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

06 лютого 2018 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вобґрунтування якого зазначив, що її син [PERSON], [INFO], з 2008 року жив разом з відповідачкою [PERSON]. Від спільного подружнього життя у них [INFO] народилася донька - [PERSON]. [INFO] син позивачки [PERSON] помер. Рішенням Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 29.06.2017 року встановлено факт, що [PERSON], який помер [INFO] є батьком [PERSON] та внесені зміни до актового запису про народження [PERSON], [INFO], складеного відділом реєстрації актів цивільного стану Баштанського районного управління юстиції Миколаївської області: в графі батько - [PERSON], в графі прізвище дитини - [PERSON]. З моменту смерті сина позивачки, [PERSON] мешкає окремо від дитини, ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не має ніякого майна, не працює, матеріально не забезпечена, участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, не піклується про її навчання, не забезпечує необхідне харчування. Все вищевказане призвело до того, що в 2014 році [PERSON] була влаштована та зараз навчається за кошти позивача в Одеській середній спеціалізованій музичній школі-інтернаті ім. професора П.С. Столярського, та мешкає в інтернаті при школі в м. Одесі. На вихідні дні, та під час канікул, дитина мешкає разом із бабусею, тобто із позивачкою - [PERSON]. З наведених підстав позивач просить суд, позбавити батьківських прав [PERSON] відносно не повнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. З 2012 року [PERSON] фактично виховується виключно бабусею, позивачкою [PERSON] Неповнолітня [PERSON] навчається в Одеській середній спеціалізованій музичній школі-інтернаті ім. професора П.С. Столярського, та мешкає в інтернаті при школі в м. Одеса. За місцем навчання [PERSON] характеризується позитивно. [PERSON] сплачує навчання онуки, що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордерів: №17 від 04.09.2017 року, за навчання у школі - 800грн., в інтернаті - 600 грн., за вересень, жовтень, листопад, грудень місяці. Та № 690 від 05.02.2018 року за навчання у школі - 1030 грн., в інтернаті - 750 грн. за січень, лютий, березень, квітень та травень місяці. Таким чином, [PERSON] сплатила 3180 грн. за навчання та проживання онуки в Одеській середній спеціалізованій музичній школі-інтрнаті ім. професора П.С. Столярського та інтернату при школі в м. Одеса по вул. Сабанаєв міст,1. Згідно акту обстеження матеріально-побутового стану сім'ї «родина проживає у будинку, житловою площею 150 квадратних метрів. Наявне водо-, газо-, електропостачання, опалення природний газ. Для дитини об лаштована окрема кімната, є спальне місце, та місце для проведення дозвілля. Умови для проживання добра. У дитини є необхідний одяг, іграшки, розвиваючі ігри. [PERSON] вже довготривалий час проживає з бабусею та дідусем». [PERSON] приділяє належну увагу вихованню, навчанню онучки, відвідує батьківські збори. [PERSON] за власним бажанням проживає з бабусею, [PERSON], яка приділяє належну увагу вихованню онучки. З вищенаведеного вбачається, що мати [PERSON] ніколи у школі не була, у вихованні дитини участі не брала. У зв'язку із чим позивач просить суд, призначити піклувальником неповнолітньої [PERSON], її бабусю [PERSON] та стягнути з [PERSON], додаткові витрати на дитину - [PERSON], [INFO], кошти в сумі 3180 грн. на користь [PERSON]. Позивач у судове засідання з'явився, представником позивача [PERSON] надано суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надала суду заяви про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги позивача щодо позбавлення її батьківських прав підтримує в повному обсязі. Представник третьої особи - служби у справах дітей Овідіопольської РДА в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю, а також висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача по відношенню до малолітньої [PERSON] Суд, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що син позивачки - [PERSON], [INFO], з 2008 року жив разом з відповідачкою [PERSON]. Від спільного подружнього життя у них [INFO] народилася донька - [PERSON]. [INFO] син позивачки [PERSON] помер. [INFO] син позивачки [PERSON] помер. Рішенням Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 29.06.2017 року встановлено факт, що [PERSON], який помер [INFO] є батьком [PERSON] та внесені зміни до актового запису про народження [PERSON], [INFO], складеного відділом реєстрації актів цивільного стану Баштанського районного управління юстиції Миколаївської області: в графі батько - [PERSON], в графі прізвище дитини - [PERSON]. З моменту смерті сина позивачки, [PERSON] мешкає окремо від дитини, ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не має ніякого майна, не працює, матеріально не забезпечена, участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, не піклується про її навчання, не забезпечує необхідне харчування. Все вищевказане призвело до того, що в 2014 році [PERSON] була влаштована та зараз навчається за кошти позивача в Одеській середній спеціалізованій музичній школі-інтернаті ім. професора П.С. Столярського, та мешкає в інтернаті при школі в м. Одесі. На вихідні дні, та під час канікул, дитина мешкає разом із бабусею, тобто із позивачкою - [PERSON]. З 2012 року [PERSON] фактично виховується виключно бабусею, позивачкою [PERSON] Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків виражається у тому, що вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не спілкуються з дитиною взагалі, що порушує нормальне самоусвідомлення дитини; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ст. 165 СК з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. З огляду на викладене батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, поведінка батьків повинна бути такою, щоб дитина сама тягнулася до них. Згідно положення пункту 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року із змінами від 19.12.2008 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Наведеними обставинами і фактами у сукупності підтверджується, що [PERSON] дитиною не цікавиться, ухиляється від здійснення батьківських обов'язків відносно фізичного, духовного та морального розвитку дитини, не проявляє до неї турботи та уваги, не цікавиться її справами та станом здоров'я. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов'язків по вихованню. Належить також встановити, що особа ухиляється від їх виконання свідомо. А це означає, що вона вперто та систематично, незважаючи на всі заходи попередження, продовжує не виконувати свій батьківський обов'язок.Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Як вже зазначалось вище, застосується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявились безрезультатними. В силу ч.4 і ч.5 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права. У цьому випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав із підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, повинна довести, що батьки (один із батьків) ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини. У свою чергу батьки (один із батьків) мають довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов'язки. Згідно висновку від 21.03.2018 № 01/01-25/722 орган опіки та піклування Овідіопольської районної державної адміністрації, вважає доцільним позбавити батьківських прав громадянки [PERSON] по відношенню до малолітньої [PERSON], [INFO], так як це відповідає інтересам дитини. Аналізуючи наявні у матеріалах справи докази,

Outcome: partial