Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

06.07.2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з означеним вище позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] . За вказаною адресою також зареєстрована відповідач, яка була колишнім власником будинку, який вона у неї придбала. До теперішнього часу відповідач не знялася з реєстрації по вказаній адресі (в 2017 році виїхала на постійне місце проживання до Австраліїї), що перешкоджає їй як власнику вільно розпоряджатися своїм майном. Просить визнати [PERSON] , такою, що втратила право власності та користування будинком [ADDRESS] . Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала з підстав викладених у позові, наполягає на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не з`явилася, згідно світлин, роздрукованих з мережі Інтернет, [PERSON] проти задоволення позовних вимог не заперечує, про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, на сайті Судова влада України. \~ \~ \~ \~Свідок [PERSON] , який є сусідом позивача, в судовому засіданні підтвердив, що дійсно відповідач на протязі трьох останніх років, після продажу [PERSON] будинку [ADDRESS] , у вказаному будинку не проживає, а проживає власник [PERSON] .. Відповідно до ч.4\~ст.206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, враховуючи визнання позову відповідачем що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, слід позов задовольнити з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності [PERSON] на підставі рішення суду18.10.2019 року належить на праві приватної власності будинок [ADDRESS] (а.с.4). \~ \~ \~ \~Згідно адресної картки особи в будинку [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] (а.с.10). Згідно до вимог\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, ще не суперечать закону. Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 71 ЖК України, суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо доведено, що вона не користується цим приміщенням більшешести місяців безповажних причин. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, провадиться в судовому порядку. Згідно ст. 150 ЖК, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. \~ \~ \~ \~Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, викладених у позовній заяві, та враховуючи що відповідач не проживає за зареєстрованим місцем проживання з 2017 року, необхідно визнати її таким, що втратила право користування житловим приміщенням. На підставі вимог\~ст.141 ЦПК України\~підлягають стягненню документально підтвердженні судові витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved