Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-30 00:00:00

05 липня 2018 року заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, зазначивши в якості заінтересованої особи Центральний районний у м. Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Свої вимоги заявниця обґрунтувала тим, що її матір, [PERSON], померла 14.02.2018 року на тимчасово окупованій території України, а саме у м. Донецьку. Свідоцтво про смерть було видано за місцем смерті, але документи, видані органами терористичного угрупування «ДНР», на території України не є чинними. Викладене стало причиною звернення заявниці до суду із заявою про встановлення факту смерті [PERSON] (а.с. 2). Заявниця, її представник до суду не зявилися, звернувшись із заявою про розгляд справи за їх відсутності. У судовому засіданні 11.07.2018 року підтримали заявлені вимоги, пояснивши, що всі документи, складені на підтвердження смерті [PERSON], були видані за місцем смерті, що позбавляє їх можливості зареєструвати смерть останньої у встановленому законом порядку. Представник заінтересованої особи до суду не зявився, був повідомлений належним чином. \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення заявниці, \~ \~ \~ \~її представника, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до частини 1, пункту 5 частини 2 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 315 ЦПК суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У відповідності з абзацом другим частини 1 статті 317 ЦПК заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. За змістом пункту 1 постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року №254-VIII « Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України, визнано тимчасово окупованими територіями. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що заявниця доводиться дочкою [PERSON], громадянці України, [INFO], уродженці [INFO] краю Російської Федерації. Таким чином, за змістом статті 317 ЦПК [PERSON] є належною заявницею у цій справі (а.с.а.с. 5, 6). \~ \~ \~ \~14 лютого 2018 року [PERSON] померла у м. Донецьку. Причина смерті атеросклеротичний коронарокардіосклероз. Викладене опосередковано підтверджується довідкою про причину смерті, свідоцтвом про смерть, виданими органами терористичного угрупування «ДНР» (а.с.а.с. 7, 8). Таким чином, оскільки матір заявниці померла у м. Донецьку, яке віднесено до кола населених пунктів, тимчасово зайнятих окупаційними військами Російської Федерації (за безпосередньої підтримки бойовиків та найманців з території України), суд вважає, що подана заява підлягає задоволенню. Установлення факту смерті матері заявниці не суперечить чинному законодавству і не порушує чиїх-небудь прав або охоронюваних законом інтересів. При цьому суд виходить з того, що, незважаючи на нікчемність доказів, наданих заявницею на підтвердження факту смерті матері, за їх юридичною природою, їх сукупність може бути джерелом фактів, що підлягають оцінці й використанню судом для захисту й реалізації прав заявниці, які за правилами статті 3 Конституції України визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Outcome: approved