Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

06 вересня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом [PERSON] , третя особа - Орган опіки та піклування Бахмутської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, і визначення способу участі у вихованні дитини та спілкування з нею, неодноразово її уточнивши, посилаючись на те, що він - [PERSON] - є батьком [PERSON] , [INFO] . З матір`ю доньки він перебував у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 29.05.2014 року. Після розірвання шлюбу відповідач залишила собі прізвище - [PERSON] . Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати разом з матір`ю - відповідачем по справі. Після розірвання шлюбу мати дитини подала до нього позов про стягнення аліментів. Заочним рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 30 травня 2014 року з нього на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Влітку 2014 року його колишня дружина попросила його надати дозвіл на виїзд разом із їх дитиною за кордон України на відпочинок та побачення з родичами, на що він погодився, та у нотаріуса оформив такий дозвіл, надавши його колишній дружині, щоб вона мала можливість супроводжувати самостійно їх дитину через державний кордон України. Мати дитини скористалась можливістю безперешкодно виїхати за кордон разом з дитиною, однак, дитину не повернула. Відповідач іноді приїжджає до України, однак, дитину умисно залишає в Росії і не привозить. Також вона не надає йому адресу проживання її з донькою в Росії, вказала лише, що проживає в м. Ростов РФ. Його прохання дозволити спілкуватись із донькою за телефоном, або за допомогою комп`ютера, мати дитини ігнорує. Окрім іншого, мати дитини не надає йому більше власних реквізитів банківського рахунку для перерахування аліментів на дитину, гроші від нього отримує готівкою по приїзді до України. На День народження доньки він перерахував гроші на подарунок в розмірі 100 доларів США на ім`я матері дитини до Росії, оскільки самостійно купити подарунок та відіслати його донці не мав можливості, оскільки мати дитини не надає йому адресу проживання. Навесні 2018 року мати дитини приїхала до України, знову без доньки, отримала від нього гроші, і поїхала назад до Росії, і, навіть, не сказала йому, як почуває себе дитина, які у неї потреби, і знов не повідомила йому адресу їх мешкання. Він вирішив перераховувати аліменти на рахунок ДВС, бо не знає, чи витрачає мати дитини аліменти за призначенням, і, до того ж, отримуючи від нього гроші готівкою, мати дитини не написала розписки до ДВС про отримання аліментів. Він має право на спілкування з дитиною, та на прийняття участі у її вихованні, а тому такі дії відповідача він вважає протиправними відносно нього. Він звернувся до органу опіки та піклування, однак, через те, що мати разом з дитиною не проживають в м. Бахмут, і взагалі не проживають в Україні, працівники органу опіки та піклування не зможуть провести бесіду з матір`ю дитини, і, відповідно, виготовити висновок, та рекомендували йому з відповідним позовом до суду. У зв`язку із вищевикладеним, просить зобов`язати відповідача не чинити йому перешкод у спілкуванні з дитиною, та визначити певні способи його участі у спілкуванні з дитиною, її вихованні. Оскільки позовну заяву подано з порушенням вимог статті 175 ЦПК України, ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12 жовтня 2018 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі. Уточненою позовною заявою, яка надійшла на адресу суду 31 жовтня 2018 року, недоліки не усунуто, у зв`язку з чим ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12 листопада 2018 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі. Уточненою позовною заявою, яка надійшла на адресу суду 30 листопада 2018 року, недоліки усунуто, у зв`язку з чим ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 14 грудня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання на 09 годину 00 хвилин 17 січня 2019 року та визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву з одночасним надісланням копії відзиву відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України позивачу. Ухвалою суду від 17 січня 2019 року підготовче засідання у справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Орган опіки та піклування Бахмутської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, і визначення способу участі у вихованні дитини та спілкування з нею було відкладено на 09 годину 00 хвилин 04 березня 2019 року у зв`язку з неявкою у судове засідання відповідача, щодо якого відсутні відомості про вручення повідомлення про дату, час і місце судового засідання, а також представника третьої особи, якому необхідний час для збору матеріалів щодо вказаної справи. Ухвалою суду від 04 березня 2019 року підготовче засідання у справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Орган опіки та піклування Бахмутської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, і визначення способу участі у вихованні дитини та спілкування з нею було відкладено на 09 годину 00 хвилин 03 травня 2019 року у зв`язку з неявкою у судове засідання відповідача, щодо якого відсутні відомості про вручення повідомлення про дату, час і місце судового засідання, а також представника третьої особи, якому необхідний час для збору матеріалів щодо вказаної справи. 03 травня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 09 годину 40 хвилин 15 травня 2019 року. Позивач [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав повністю та надав пояснення аналогічні тим, що викладені в уточненому позові, також зазначив, що на сьогоднішній день у нього є перепони у спілкуванні з дитиною з боку відповідача. Просив позов задовольнити. Представник третьої особи [PERSON] , діюча за довіреністю від 03.05.2019 року № 41, в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення уточнених позовних вимог, підтримала їх повністю, та надала висновок Органу опіки та піклування Бахмутської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні і вихованні батька, [PERSON] , [INFO] , дитини, [PERSON] , [INFO] , і визначенні способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, яка мешкає разом з матір`ю [PERSON] від 05.04.2019 року № 01/11-280. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання. Про причини неявки суд не повідомила і на підставі частини 3 ст. 131 ЦПК України суд вважає, що вона не з`явилася у судове засідання без поважних причин. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223 ЦПК України. Заслухавши думку позивача, представника третьої особи, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони одружені з 06 червня 2008 року. Шлюб було зареєстровано відділом РАЦС по місту Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 168 (а. с. 6, 32). Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 30 травня 2014 року шлюб між сторонами розірваний (а. с. 6, 32). В період шлюбу у сторін народилась дитина, донька - [PERSON] , [INFO] (а. с. 4). Правовідносини, які склалися між сторонами, врегульовані ст. ст. 141, 150, 153, 157, 159 Сімейного кодексу України, ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 9 Конвенції про права дитини, яка ратифікована Україною. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 15 Закону України « Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Виходячи з положень ст. 157 Сімейного кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно ст. 153 Сімейного кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 159 Сімейного кодексу України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутись до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо) місце та час їхнього спілкування. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну і розумову незрілість потребує спеціального захисту та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Відповідно до ст. 5 Протоколу № 7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом № 475/97-ВР (475/97-ВР) від 17 липня 1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. За ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Згідно висновку Органу опіки та піклування Бахмутської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні і вихованні батька, [PERSON] , [INFO] , дитини, [PERSON] , [INFO] , і визначенні способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, яка мешкає разом з матір`ю [PERSON] від 05.04.2019 року № 01/11-280, з 1 липня кожного року по 1 серпня кожного року дитина проживає разом із батьком, за місцем його реєстрації: [ADDRESS] . Обов`язок по організації зустрічі дитини з батьком покласти на матір дитини, [PERSON] , зустрічний обов`язок по поверненню дитини матері покласти на батька дитини - [PERSON] ; забезпечувати батькові постійний безперешкодний контакт з дитиною, але в будь якому разі не рідше трьох таких контактів на тиждень за допомогою будь яких засобів електронного і телефонного зв`язку (а. с. 62-65). Вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи, враховуючі всі вищеописані обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належить задовольнити частково, оскільки відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, у зв`язку з чим суд вважає, що вірним і справедливим буде дозволити брати участь не тільки позивачу, але й відповідачу, і в інтересах обох батьків і дитини суд вважає за необхідне призначити позивачу побачення з дитиною з 1 липня кожного року по 1 серпня кожного року за місцем його реєстрації: [ADDRESS] . з 09-00 години до 21 години, обов`язок по організації зустрічі дитини з батьком покласти на матір дитини, [PERSON] , зустрічний обов`язок по поверненню дитини матері покласти на батька дитини - [PERSON] ; а також забезпечувати батькові постійний безперешкодний контакт з дитиною, але в будь якому разі не рідше трьох таких контактів на тиждень за допомогою будь яких засобів електронного і телефонного зв`язку. З огляду на вищевикладене суд вважає, що позивачем доведені підстави для задоволення позову саме частково, з підстав, які описані вище. За клопотанням позивача суд залишає судові витрати за ним.

Outcome: partial