Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-03 00:00:00

05 червня 2019 року позивач звернувся до суду із позовною заявою до Корюківської міської ради Чернігівської області, третя особа на боці позивача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Корюківська районна державна нотаріальна контора Чернігівської області, про визнання власником спадкового майна та встановлення факту родинних відносин та просить: встановити той факт, що він є двоюрідним онуком [PERSON] , яка померла [INFO] ; визнати за ним право власності на спадкове майно, що належало спадкодавцю, [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме на земельну частку (пай) площею 5,04 умовних кадастрових гектарів по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству ім. Гагаріна с. Забарівка, Корюківського району Чернігівської області, яке належало померлій [PERSON] на підставі втраченого сертифікату на право власності на земельну частку (пай) серія [NUMBER] зареєстрованого 22 липня 1996 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №235. В судове засідання позивач не прибув, в позовній заяві просив розгляд справи провести без його участі, позов підтримав. Від відповідача в судове засідання подано письмову заяву про слухання справи без їх участі, заперечень не мають. Від Корюківської районної державної нотаріальної контори заперечень не надійшло. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. По справі встановлено, що його двоюрідна баба [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] виданим 23 квітня 2019 року Корюківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області. На майно померлої двоюрідної баби відкрилась спадщина, яка складається з її особистого права на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві, право на яке померлої підтверджується сертифікатом на право власності на земельну частку (пай) виданого на померлу. За життя баба не розпорядилась своїм майном, заповіту не склала. Зараз він вирішив отримати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно баби, та звернувся до Корюківської районної державної нотаріальної контори, де надав докази прийняття ним спадщини після смерті баби та копію сертифікату на право на земельну частку (пай). За відсутності правовстановлюючого документу нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину спадкове майно, крім того відсутні документи, які підтверджують родинні стосунки між ним та померлою двоюрідною бабою. Його родинні відносини з померлою двоюрідною бабою підтверджуються документально. Так, як вбачається зі свідоцтва про народження [NUMBER] його мамою є [PERSON] . Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя №00023006766 наданим Корюківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівської області, родове прізвище його матері було « [PERSON] », а після укладення з [PERSON] шлюбу, зареєстрованого 01 березня 1964 року у Забарівській сільській раді Корюківського району Чернігівської області, матері було присвоєно прізвище « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] мамою його матері (його бабою по материнській лінії) є [PERSON] , яка померла [INFO] згідно повторного свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] . Родове прізвище його рідної баби було «[PERSON]», народилась вона [INFO] в с. Забарівка Корюківського району Чернігівської області, тут і померла, але відсутні актові записи про її народження та її шлюб, що підтверджується Витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану №00023012814 та №00023013085 наданими Корюківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівської області. Його двоюрідна баба [PERSON] народилась [INFO] , як і його баба, вона народилась в с. Забарівка Корюківського району Чернігівської області, що підтверджується посвідкою про народження [NUMBER], тут вона проживала тут і померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть та довідками старости. По батькові його баби повністю збігається з по батькові [PERSON] , обидві « [PERSON] », що підтверджує їх походження від спільного батька на ім`я « [PERSON] ». Обидві баби проживали за одним адресом: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою старости, між собою вони були рідними сестрами, що також підтверджується довідкою старости. Враховуючи його вік (1964 року народження) та вік померлої ( 1908 року народження ), вона могла бути його двоюрідною бабою. Той факт, що він є спадкоємцем, тобто власником права померлої на земельну частку (пай), підтверджується документально: свідоцтвом про смерть баби, його свідоцтвом про народження, витягами РАЦС, довідками сільської ради про проживання, про родинні відносини та іншими документами. Крім нього, на спадщину померлої ніхто не претендує. Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності, посвідчується свідоцтвом про право на спадщину. При набутті права власності на земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину, державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку. На державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, роблять відмітку про перехід права власності на земельну ділянку із зазначенням документа, на підставі якого відбувся такий перехід. Порядок проставляння відмітки про перехід права власності затверджений Постановою КМУ від 06.05.2009 року №439. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та об`єднання земельних ділянок» від 05.03.2009 року, передбачено вилучення державного акту на право власності на земельну ділянку, на підставі якого відбувся перехід права власності, із справ нотаріальної контори, проставляння відмітки про перехід права власності, та доручення державного акту на право власності на землю до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності. Отримати свідоцтво про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, можливо лише після подання нотаріусу правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, а також перевірки нотаріусом відсутності заборони або арешту вказаного майна. Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно з ст. 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». З викладеного видно, що позивач є спадкоємцем, тобто власником майна померлого і має право успадкувати державний акт на право власності на земельну ділянку, так як відповідно до норм ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1225 ЗК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності , якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з вимогами ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За таких умов суд вважає, що за даних обставин справи, вимоги позивача про визнання за ним права власності на спадкове майно, не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, тому ці витрати слід віднести за рахунок держави.

Outcome: approved