Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

06.01.2015 року позивачка звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, яку мотивує тим, що при оформленні спадщини, яка відкрилася після смерті її матері - [PERSON], державним нотаріусом Охтирської міської державної нотаріальної контори Багацькою О.М. було відмовлено у посвідченні свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок [ADDRESS], а саме, свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого Охтирською міською державною нотаріальною конторою 28.08.1973 р. за реєстровим № 1-2573 та свідоцтва про право власності на частину у спільному майні подружжя від 28.08.1973 р. за реєстровим № 1-2571 на ім'я [PERSON]. У зв'язку з цим просить визнати за нею, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO], право власності на спадкове майно у вигляді 1/3 частини 77/184 частин житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 65,8 кв.м. та житловою площею 31,7 кв.м., який розташований по [ADDRESS]. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, хоча повідомлена належним чином про час та місце судового засідання, її представник [PERSON] підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Від Охтирської міської ради у матеріалах справи мається заява, якою просять розглянути справу у відсутність їх представника, при вирішенні справи посилаються на розсуд суду. Державний нотаріус Охтирської державної нотаріальної контори Багацька О.М. в судове засідання не з'явилася, хоча про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивачка є рідною дочкою [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого мається у матеріалах справи (а.с. 5 на звороті). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 5). З матеріалів інвентарної справи № 444, які оглянуті у судовому засіданні, вбачається, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на частину в спільній власності подружжя від 28.08.1973 року, посвідченого нотаріально, належить 11/46 частин житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого в [ADDRESS] (арк. 43 інвентарної справи № 444), та відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] від 28.08.1973 року належить 33/184 частини вищевказаного житлового будинку (арк. 45 інвентарної справи № 444). Разом частина житлового будинку, розташованого по [ADDRESS], належна спадкодавцеві [PERSON], складає 77/184 (11/46 + 33/184). Решта 107/184 частин житлового будинку, розташованого по [ADDRESS], станом на день розгляду справи належать [PERSON] (представник позивачки у справі за довіреністю). Так, [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.03.1983 року, яка відкрилася після смерті [PERSON] в рівних долях належить 12/23 та 11/184 частин житлового будинку, розташованого по [ADDRESS], що становить по 107/368 частин будинку на кожного (арк. 57 інвентарної справи № 444). Після смерті [PERSON] [INFO] належна їй частка житлового будинку перейшла у власність [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.05.1995 року (арк. 66 інвентарної справи № 444). Таким чином, загальна частка [PERSON] у житловому будинку становить 107/184 (107/368 +107/368) частин. Після смерті [INFO] [PERSON] у Охтирській міській державній нотаріальній конторі відкрилася спадкова справа № 254/1984. З даної спадкової справи вбачається, що 11.10.1984 р. подали заяви про прийняття спадщини три дочки спадкодавця [PERSON]: [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 36, 37). Крім того, представник позивачки подав до суду довідку квартального уповноваженого виконкому Охтирської міської ради від 01.02.2015 року, відповідно до якої на момент смерті [PERSON] разом з нею були зареєстровані та проживали її невістка [PERSON] та її онук [PERSON] (а.с. 29). Як пояснив в судовому засіданні представник позивачки, [PERSON] мала трьох дочок і одного сина [PERSON], який помер ще до її смерті, але залишився його син (онук спадкодавця) [PERSON], який одночасно є власником 107/184 частин житлового будинку по [ADDRESS]. За таких обставин суд дійшов висновку, що після смерті [PERSON] на спадщину за законом мають право чотири особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON], які подали заяви про прийняття спадщини, та [PERSON] в порядку представлення згідно ст. 1266 ЦК України. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації смерті у м. Києві (а.с. 51). [INFO] померла [PERSON], що підтверджено актовим записом про смерть № 120 від 26.04.2013 року, наданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старобільського районного управління юстиції у Луганській області (а.с. 63). Після смерті [PERSON] та [PERSON] спадкові справи не відкривалися, про що свідчать інформаційні довідки зі Спадкового реєстру у матеріалах справи (а.с. 66, 67). 5.11.2014 року державним нотаріусом Охтирської міської державної нотаріальної контори Багацькою О.М. винесено постанову, якою відмовлено [PERSON] у посвідченні свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частину 77/184 частин житлового будинку по [ADDRESS], у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказаний будинок, а саме свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого Охтирською міською держнотконторою 28.08.1973 року за № 1-2573 і свідоцтва про право власності на частину у спільному майні подружжя від 28.08.1973 р. за № 1-2571 на ім'я [PERSON] (а.с. 9). Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16, ч. 1 ст. 20 Цивільного Кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу; право на захист особа здійснює на свій розсуд. Згідно зі ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач звернулась до суду з позовом про захист своїх прав, відповідачем за яким, на її думку, є державний нотаріус [PERSON] та Охтирська міська рада. Судом роз`яснено представнику позивачки [PERSON] та іншому представнику адвокату [PERSON] наслідки подання позову до неналежного відповідача у вигляді відмови у задоволенні позову, а також роз`яснено право [PERSON] також реалізувати своє право на спадкування в порядку представлення частини житлового будинку після смерті [PERSON] (а.с. 38, 44). Проте представники даним їм законом правом заявити клопотання про заміну відповідачів не скористалися, наполягали на залишенні відповідачами Охтирської міської ради та нотаріуса. Пред'явлений позов до Охтирської міської ради та нотаріуса суд вважає безпідставним, враховуючи, що крім позивачки, на спірний житловий будинок мають право ще три особи. Згідно ч. 5 ст. 1268 Цивільного Кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, з моменту смерті [PERSON] [INFO] спадщина належить її дочкам [PERSON], [PERSON], [PERSON], які подали заяви про прийняття спадщини, та її онуку [PERSON] в порядку представлення. Спадщина, що відкрилася після смерті [PERSON], [PERSON] належить їх спадкоємцям з часу її відкриття незалежно від часу прийняття спадщини. В разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини (ст. 1277 Цивільного Кодексу України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч. 1 ст. 1221 Цивільного Кодексу України). Як вбачається з матеріалів справи, останнім місцем проживання [PERSON] є місто Старобільськ Луганської області, останнім місцем проживання [PERSON] є м. Київ. За таких обставин належними відповідачами у даній справі є [PERSON], а також спадкоємці померлих [PERSON] та [PERSON], які могли прийняти спадщину в силу постійного проживання із спадкодавцем на підставі ч. 5 ст. 1268 Цивільного Кодексу України (при цьому спадкова справа могла і не відкриватися), а за умови відсутності таких спадкоємців - орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. З огляду на те, що позивачка обрала неналежний спосіб захисту, як вона вважає, порушеного чи невизнаного міською радою та нотаріусом, позов задоволенню не підлягає. Позивачка не позбавлена можливості звернутися з позовом до належних відповідачів, які разом з нею мають право на частку в житловому будинку в порядку спадкування. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed