Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

06.10.2014 позивач [PERSON]звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою, в якій просив змінити розмір аліментів, які стягуються з ного на користь відповідача [PERSON] за рішенням Бориспільського районного суду Київської області від 09.07.2004 на підставі виконавчого листа №2-2292, виданого 08.11.2007 та предявленого до виконання до ВДВС управління юстиції Дніпровського району м.Києва, зменшивши розмір аліментів та встановити в твердій грошовій сумі 1176 гривень щомісячно. Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 9 липня 2004 року з нього на користь [PERSON] стягнуто аліменти у розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше неоподатковуваного мінімум доходу громадян, починаючи з 01.07.2004 року. 08.11.2007 року на підставі вказаного рішення було видано виконавчий лист, який був поданий на виконання та за яким з нього щомісячно стягуються аліменти в розмірі близько 2000 гривень. З вересня 2011 року його донька, відповідач у справі, переїхала на постійне місце проживання до м.Єгорьєвськ [PERSON] Федерації, де перебуває на обліку як інвалід 2 групи дитинства та отримує пенсійне забезпечення соціальну пенсію в Управлінні Пенсійного фонду РФ №29 по м.Москва і Московській області у сумі 10771,43 рублів РФ, що за курсом відповідає 3122,15 гривень. Позивач стверджує, що працює та отримує пенсію, з яких утримуються аліменти у визначеному судом розмірі, внаслідок чого місячний дохід його дочки з урахуванням аліментів і пенсії перевищує його власний дохід, в той час як він в силу свого віку не має впевненості, що з ним буде продовжений договір на подальшу працю. Він також зазначає, що його колишня дружина, мати відповідача, яка також проживає в м.Єгорьєвськ [PERSON] Федерації, має можливість надавити утримання їх дочці, але цього не робить, про що на його думку також свідчить укладений його колишньою дружиною договір дарування ? частини квартири [ADDRESS] вартістю 139755,50 гривень сторонній особі, не використавши дану власність в інтересах доньки. Він просить встановити розмір аліментів в твердій сумі 1176 гривень, тобто у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого чинним законодавством, що на його думку буде справедливою сумою, оскільки розмір щомісячного сукупного доходу відповідача буде становити 4298,15 гривень (1176 грн. + 3122,15 грн.). В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити, додатково пояснив, що внаслідок того, що його дочка тривалий час проживала разом із з ним, і виконавчий лист був предявлений матірю дочки до виконання у 2007 році, виникла заборгованість, яка утримується з його пенсії до цього часу. Крім того, він вимушений нести витрати по утриманню частки в квартирі за місцем своє реєстрації, до якого внаслідок укладеного його колишньою дружиною договору дарування він не має доступу та вимушений нести судові витрати для захисту своїх порушених прав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 08.06.2015, заяви про розгляд справи у її відсутність, не подала. В судовому засіданні 27 березня 2015 року в Єгорьєвському міському суді Московської області [PERSON] Федерації в порядку виконання судового доручення відповідно до Конвенції про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним та кримінальним справам відповідач [PERSON] заявила, що з позовом не згодна, зазначивши, що позивач сплачує 2200 рублів, що є невеликою сумою, проти розгляду справи у її відсутність не заперечує. Відповідно до вимог ст. ст. 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач не заперечує. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали даної цивільної справи, матеріали, отримані судом в результаті виконання доручення про вручення документів та проведення процесуальних дій, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 9 липня 2004 року з позивача [PERSON],[INFO], на користь [PERSON], [INFO], стягнуто аліменти у розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше неоподатковуваного мінімум доходу громадян, починаючи з 01.07.2004 року, що підтверджується виконавчим листом №2-2292, виданим 08 листопада 2007 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області (а.с.5). На підставі вказаного виконавчого листа постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві від 11.12.2007 було відкрито виконавче провадження (а.с.13). Позивач [PERSON] працює та отримує пенсію за вислугу років, що підтверджується довідками, виданими Державним підприємством «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» №11-59/1-2015 від 16.09.2014 та Головним управлінням Пенсійного фонду України б/н від 16 вересня 2014 року (а.с.7,8). За змістом вказаних довідок встановлено, що сукупний дохід позивача за місцем роботи в ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» за період з березня по серпень 2014 року становив 42264 гривні 03 копійки, сума відрахувань за вказаний період становила 17041 гривня 66 копійок, фактично сплачено було 25222 гривні 37 копійок (а.с.7). Розмір нарахованої позивачу пенсії за період з квітня по вересень 2014 року становив 21523 гривні 38 копійок, фактично сплачено за вказаний період 10761 гривня 72 копійки, така сама сума була утримана з пенсії позивача (а.с.8) Згідно з довідкою ГУ УПФР №29 по м.Москва та Московській області відповідач [PERSON] з 25.11.2008 року отримує соціальну пенсію, розмір якої станом на червень 2014 року становив 8647 рублів 51 копійка (основна виплата), що за офіційним курсом Національного банку України станом на 06.10.2014 року дату звернення позивача з даним позовом до суду, що складав 10 рублів за 3.2619 гривень, становив 2820 гривень 73 копійки, та 2123 рублі 92 копійки (ЩГВ-щомісячна грошова виплата), що за офіційним курсом Національного банку України станом на 06.10.2014 року становив 692 гривні 80 копійок (а.с.6). За змістом наданого позивачем договору дарування частини квартири від 11 листопада 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим №803, встановлено, що громадянка [PERSON] Федерації [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]), в [PERSON] Федерації зареєстрована за адресою: [INFO], 1 Мікрорайон, буд.13 «а» кв.40, подарувала [PERSON] належну їй на праві власності ? частину квартири [ADDRESS], оціночною вартістю139755 гривень 50 копійок, в якій був і залишається зареєстрований позивач (а.с.12). Як встановлено з досліджених судом письмових документів, поданих відповідачем [PERSON] в судовому засіданні 27 березня 2015 року в Єгорьєвському міському суді Московської області [PERSON] Федерації, відповідачу встановлена 2 група інвалідності з 28 листопада 2008 року та безстроково, що підтверджується довідкою, виданою Головним бюро медико-соціальної експертизи по Московській області, філія №12, від 25.11.2008 за №0004526966 (а.с.84). Рішенням мирового судді судової ділянки №44 Єгорьєвського судового району Московської області від 01 серпня 2014 року було відмовлено в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про звільнення від сплати аліментів. (а.с.80-84). За змістом вказаного рішення встановлено, що в судовому засіданні в якості свідка була допитана [PERSON], які підтвердила, що [PERSON] її дочка та що вони проживають разом. При цьому суд в своєму рішенні зазначив, що позовні вимоги про зменшення розміру аліментів, що стягуються з позивача, на утримання відповідачки, заявлені не були. Крім того, з дослідженої в судовому засіданні копії чека про отриманий [PERSON] електронний переказ від 15.03.2015 вбачається, що Головним управління Пенсійного фонду України в м.Києві, їй переказано кошти в сумі 2297 рубів 60 копійок, що за офіційним курсом Національного банку України на вказану дату, який складав 10 рублів за 3.5460 гривень, становило 814 гривень 73 копійки, що як пояснив позивач є частиною утримань з його пенсії на користь відповідача, яка стягується в рахунок оплати заборгованості по сплаті аліментів, яка виникла через несвоєчасне подання виконавчого листа до виконання (а.с.83). Згідно з вимогами ст.198 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до вимог ч.1 ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 вказаної статті при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно зі ст.201 Сімейного кодексу України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197\~цього Кодексу. Так, відповідно до вимог ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Так, з досліджених в судовому засіданні доказів було встановлено, що з часу ухвалення рішення Бориспільським міськрайонним судом Київської області від 09.07.2004 року про стягнення з позивача [PERSON] аліментів в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно на користь відповідача [PERSON] змінились матеріальне положення як платника так і одержувача аліментів. Так, позивач досягнув непрацездатного віку (60 років), а відповідач оформила та отримує соціальну пенсію за місцем свого проживання в [PERSON] Федерації, при цьому розмір доходів відповідача з урахуванням аліментів, що утримуються на її користь з позивача в перерахунку на гривні перевищує сукупний дохід позивача за місцем роботи та нарахованої йому пенсії. Як вбачається з матеріалів справи відповідач проживає зі своєю матірю [PERSON], а отже може отримувати відповідне утримання від своєї матері. Суд також бере до уваги, що відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» з 1 січня 2015 року установлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі - 1176 гривень. З урахуванням викладеного, суд прийшов до переконання, що заявлені позовні вимоги про зменшення розміру аліментів та визначення їх у твердій грошовій сумі в розмірі 1176 гривень, є обґрунтованими, визначений розмір аліментів достатнім та справедливим для обох сторін, і саме в такому розмірі матеріальну допомогу позивач за своїм матеріальним станом може надавати своїй повнолітній непрацездатній дочці [PERSON] Вимога щодо стягнення понесених судових витрат по оплаті судового збору позивачем не заявлялась. На підставі викладеного,

Outcome: approved