Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

05 вересня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить суд встановити юридичний факт, що національність [PERSON], який народився 30 грудня 1974 року в м.Одесі, згідно свідоцтва про народження №179 від 28 січня 1975 року складеного Київським районним у м.Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області єврей та зобовязати Приморський районний у м.Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області внести зміни до актового запису про народження №179 від 28 січня 1975 року складеного Київським районним у м.Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області в частині виправлення національності матері дитини, [PERSON], з «Росіянка» на «Єврейка». Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що він, народився 30 грудня 1974 року в м.Одесі, 28 січня 1975 року Київським районним у м.Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області було видане свідоцтв0 про народження, актовий запис №179. Згідно свідоцтва про народження його матірю є [PERSON], національність «Росіянка» та батько [PERSON], національність «Українець». [PERSON] виховувався відповідно до єврейських традицій, сповідає єврейську віру, підтримує стосунки зі своїми родичами - євреями, які проживають на території Ізраїль, святкує єврейські свята та вважає себе євреєм. Із політичних міркувань, які діяли на той час при отриманні свідоцтва про народження, мати заявника зазначила свою національність як «Росіянка». Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 21 квітня 2015 року по справі №522/3452/15-ц за заявою [PERSON], заінтересована особа: відділ реєстрації актів цивільного стану в Приморському районі Одеського міського управління юстиції м.Одеси встановлено юридичний факт, що національність [PERSON], яка народилася 13 липня 1947 року в м.Одесі, згідно свідоцтва про народження №2902, складеного 21 серпня 1947 року Першим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції - єврейка. Листом від 30 липня 2016 року за №41/10-105 відповідачем відмовлено заявнику у внесенні змін до актового запису про народження №179 від 28 січня 1975 року складеного Київським районним у м.Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області в частині виправлення національності матері дитини з «Росіянка» на «Єврейка». Так як зміна національності не входить до компетенції відділів РАЦС, тому вказана відмова не дає можливості реалізувати право на вибір національності, передбачене\~ст.11 Закону України «Про національні меншини в Україні», згідно якої громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Оскільки в позасудовому порядку змінити національність неможливо, заявник змушений звернутися до суду для вирішення цього питання. Заявник у судове засідання не зявився, надав письмову заяву, в якій позов підтримує в повному обсязі та просить суд розглянути справу за його відсутністю. Представник зацікавленої особи Приморського районного у м.Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області у судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву, якою повідомив, щодо винесення рішення по вказаній справі заперечень та клопотань немає, та просить суд розглядати справу за його відсутністю. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає заяву обґрунтованою, доведеною та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився 30 грудня 1974 року в м.Одесі, 28 січня 1975 року Київським районним у м.Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області було видане свідоцтв0 про народження, актовий запис №179. Згідно свідоцтва про народження його матірю є [PERSON], національність «Росіянка» та батько [PERSON], національність «Українець». [PERSON] виховувався відповідно до єврейських традицій, сповідає єврейську віру, підтримує стосунки зі своїми родичами - євреями, які проживають на території Ізраїль, святкує єврейські свята та вважає себе євреєм. Із політичних міркувань, які діяли на той час при отриманні свідоцтва про народження, мати заявника зазначила свою національність як «Росіянка». Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 21 квітня 2015 року по справі №522/3452/15-ц за заявою [PERSON], заінтересована особа: відділ реєстрації актів цивільного стану в Приморському районі Одеського міського управління юстиції м.Одеси встановлено юридичний факт, що національність [PERSON], яка народилася 13 липня 1947 року в м.Одесі, згідно свідоцтва про народження №2902, складеного 21 серпня 1947 року Першим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції - єврейка. Листом від 30 липня 2016 року за №41/10-105 відповідачем відмовлено заявнику у внесенні змін до актового запису про народження №179 від 28 січня 1975 року складеного Київським районним у м.Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області в частині виправлення національності матері дитини з «Росіянка» на «Єврейка». Оскільки в позасудовому порядку змінити національність неможливо, заявник змушений звернутися до суду для вирішення цього питання. Відповідно до ст.234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав неоспорюваних прав. Статтею 256 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду судом у порядку окремого провадження. Вказана норма не передбачає можливості розгляду у порядку окремого провадження заяв про встановлення факту національності. Викладений перелік справ, що розглядаються у порядку окремого провадження, не є вичерпним, але доповнюватися він може лише законом. Зі змісту зазначених вище норм вбачається, що суд може встановлювати факти, які тягнуть для заявника правові наслідки. Згідно зі ст.35 Конституції України, кожен має право на свободу світогляду та віросповідання. Згідно\~ст.55 Конституції України\~права і свободи громадян захищаються судом. Це означає, що суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їхні права і свободи порушені або порушуються, створені або створюються перешкоди для їх реалізації, або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Статтею 300 ЦК України встановлено, що фізична особа має право на індивідуальність, має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно з Законом України «Про національні меншини в Україні», громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність; примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. У відповідності до\~ст.3 вказаного Закону\~до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою. Відповідно до\~ст.11 зазначеного Закону\~громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Оскільки в судовому засіданні знайшов підтвердження факт того, що мати заявника єврейка, заявник також має право на відновлення національності своїх предків та на внесення змін до правовстановлюючих документів із зазначенням національності «єврей», як це передбачено\~Законом України «Про національні меншини». Заявник відносить себе до єврейської національності, його мати є єврейкою і на даний час він бажає відновити та підтвердити свою дійсну національність, як це передбачено ст.11 Закону України «Про національні меншини в Україні». Встановлення факту єврейського походження [PERSON] необхідне для впорядкування документів, для реалізації особистих прав - підтвердження єврейського походження свого роду, а саме йому та його дочки, цей факт має юридичне значення, оскільки з 2008 року державою Ізраїль громадянам України єврейського походження надаються окремі пільги та гарантії, а ситуація що склалась, позбавляє його та його нащадків права скористатись вказаними правами. Згідно з ст.259 ЦПК України, в рішенні суду має бути зазначено: факт, встановлений судом, мета його встановлення, а також докази, на підставі яких суд встановив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах запису актів громадського стану або підлягає оформленню в нотаріальних органах, не замінює собою документів, видаваних цими органами, а є тільки підставою для одержання цих документів. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що встановлення юридичного факту належності заявнику до єврейської національності не порушує права та інтереси третіх осіб, а тому суд вирішує задовольнити заяву [PERSON] та встановити юридичний факт того, що заявник, належить до єврейської національності, оскільки є сином матері єврейки.

Outcome: approved