Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

06.02.2018 року [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просив зменшити розмір аліментів з 1/4 до 1/6 частки, які стягуються на утримання [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], і збільшити аліменти на утримання [PERSON] з 1/8 до 1/6 частки до досягнення дитиною, [PERSON], [INFO], трьох років. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Краматорського міського суду Донецької області з позивача стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.06.2010 року і до досягнення дитиною повноліття 13.02.2021 року. Крім того, рішенням Краматорського міського суду від 11.09.2017 року з позивача стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.07.2017 року і до досягнення дитиною повноліття 02.12.2033 року. Також, цим рішенням стягнуто аліменти на користь [PERSON] на її утримання у розмірі 1/8 частки заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 17.07.2017 року і до досягнення донькою [PERSON], [INFO], трирічного віку, тобто до 02.12.2018 року. Таким чином, з позивача стягується більше ніж 50% заробітку, а саме 62,5% від заробітку і після сплати аліментів на утримання дітей і [PERSON], утримання податків залишається 37,5 відсотків від заробітку, що суперечить ч.5 ст.183 СК України і порушує його право, що має бути відновлено судовим рішенням. У звязку з вищенаведеним позивач просить зменшити розмір аліментів стягнутих на утримання дітей з 1/4 до 1/6 частки на кожну дитину, що враховуючи його доход буде складати не менше 100% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і в грошовому виразі буде становити 2200,00 грн. на кожну дитину, та збільшити частку аліментів на утримання [PERSON] з 1/8 до 1/6 частки, що також буде становити в грошовому виразі 2200,00 грн. щомісяця. В підготовчому засіданні позивач [PERSON] і його представник [PERSON] просили ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження і задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, оскільки відповідачі визнають позов, що підтверджується наданими суду письмовими заявами. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не зявилася, на адресу суду спрямувала письмову заяву про визнання позовних вимог [PERSON] та просили розглянути справу у її відсутності. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не зявилася, на адресу суду спрямувала письмову заяву про визнання позовних вимог [PERSON] та просили розглянути справу у її відсутності. Суд, заслухавши позивача [PERSON], його представника [PERSON], дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У відповідності до вимог ч.3,4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, в порядку, встановленими статтями 206, 207 ЦПК України. Згідно ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що заочним рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 03.009.2010 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.06.2010 року та до повноліття дитини, тобто до 13.02.2021 року. Крім того, рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 11.09.2017 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.07.2017 року та до повноліття дитини, тобто до 02.12.2033 року. Цим же рішенням, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/8 частки заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 17.07.2017 року і до досягнення донькою [PERSON], [INFO], трьохрічного віку, тобто до 02.12.2018 року. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). При визначенні розміру аліментів у відповідності до ч.1 ст.182 СК України суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину згідно з положеннями ч.2 ст.182 СК України не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 СК України. За змістом ст.183 СК України розмір аліментів, які підлягають стягненню на утримання двох дітей, становить одну третину заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених у ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Дослідивши надані позивачем докази, суд приходить до висновку, що з часу винесення рішення суду про стягнення аліментів на утримання першої дитини, сина [PERSON], сімейний і матеріальний стан позивача змінився, у нього народилась друга дитина, донька [PERSON], на утримання якої з нього стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини від доходу, та на утримання її матері у розмірі 1/8 частки від його заробітку (доходу). Отже, змінились обставини, що впливають на визначений розмір аліментів, та враховуючи, що відповідачі визнали позовні вимоги, суд вважає за можливе їх задовольнити у повному обсязі і зменшити розмір аліментів з 1/4 частини до 1\\6 на утримання сина [PERSON], [INFO], і доньки [PERSON], [INFO], і збільшити аліменти на утримання [PERSON], до досягнення донькою [PERSON] трьохрічного віку. Такий розмір аліментів, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітніх дітей. При цьому у новому розмірі аліменти мають сплачуватись з дня набрання рішенням законної сили, що узгоджується з положеннями абз. 4 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року. Разом з тим, 17 травня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв'язку з чим при зменшеному за даним рішенням суду розміром аліментів, що присуджені до стягнення, мінімальний їх розмір складатиме 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, позовна заява підлягає задоволенню. У звязку з тим, що [PERSON] має статус учасника бойових дій, та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, судові витрати компенсуються за рахунок держави, у порядку визначеному КМУ.

Outcome: approved