Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-21 00:00:00

06.09.2019 року Моторно (транспортне) страхове бюро України звернулося до Васильківського міськрайонного суду Київської області з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 8121,86 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921,00 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 18.10.2015 року близько 11 год. 45 хв. в м. Києві з вини відповідача сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Volkswagen», державний номерний знак [NUMBER] , який керував [PERSON] та автомобіля марки «Skoda», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] . На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована не була, а тому в силу вимог ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач здійснив виплату потерпілій стороні суму страхового відшкодування в розмірі 8121,86 грн., яку просить стягнути з відповідача разом з судовими витратами. 01.10.2019 року суд відкрив провадження у цій справі та вирішив її розглянути у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами. Сторони, будучи належним чином повідомленими про розгляд справи, не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про призначення судового засідання у спрощеному провадженні з викликом сторін. Від представника позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, вимоги позову підтримує. Відповідач,будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, заяв та клопотань не надіслав, своїм правом подачі відзиву на позов не скористався. На підставі статті 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Крім того, в силу вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зважаючи на вищевикладене, суд ухвалив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, ухваливши заочне рішення на підставі наявних матеріалів справи. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, дійшов наступних висновків. Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. В силу вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Судом достовірно встановлено, що 18.10.2015 року близько 11 год. 45 хв. водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Фольксваген Пассат» д.н.з. [NUMBER] , рухаючись по вул.. Вишгородській в м. Києві не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Шкода Фабія» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , що призвело до пошкодження транспортних засобів. Постановою Оболонського районного м. Києва від 11.03.2016 року провадження по адміністративній справі про притягнення [PERSON] до відповідальності за ст. 124 КУпАП було закрито у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Однак, винність [PERSON] була підтверджена протоколом про адміністративне правопорушення, схемою ДТП , поясненнями,які містяться в матеріалах справи. З огляду полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/3767611 від 21.10.2015 року вбачається, що автомобіль «Skoda», державний номерний знак [NUMBER] належний потерпілому був застрахований ПРАТ «СК «РІТЕЙЛ_СТРАХУВАННЯ» 21.10.2015 року від постраждалого [PERSON] надійшло повідомлення про настання дорожньо-транспортної пригоди. 14.04.2016 року водієм пошкодженого автомобіля «Skoda», державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] було подано до Моторного (транспортного) страхового бюро України заяву про виплату страхового відшкодування. З метою визначення вартості матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу ЗАТ «Консалтингюрсевіс» 09.11..2015 року було здійснено звіт зі змісту якого встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу Skoda», державний номерний знак [NUMBER] станом на дату оцінки становить 11650 грн. Довідкою позивача № 1 від 29.08.2016 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих суму шкоди по майну визначено в розмірі 8121,86 грн. Наказом Моторного (транспортного) страхового бюро України № 6806 від 02.09.2016 року про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, було присуджено до сплати потерпілому [PERSON] 8121,86 грн. за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Саме дані кошти в сумі8121,86 грн. згідно платіжного доручення № 6806рв від 06.09.2016 року були перераховані потерпілому [PERSON] 16.11.2018 року позивач звертався до відповідача з письмовою вимогою № 698/МТСБУ про відшкодування шкоди в добровільному порядку, однак вказана вимога залишилась без виконання, відповідач не вчинив жодної дії, спрямованої на врегулювання спору. В силу вимог ст. 1187 ЦК України - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до положень ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до п. 41.1 а. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. В силу вимог ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом. Право зворотної вимоги (регресу) - це вимога кредитора до боржника (особи, яка завдала шкоду) про повернення сплаченого за його вини відшкодування потерпілому. Регресна вимога носить похідний характер. Вона виникає тільки на основі виконання якогось іншого зобов`язання, що стосовно регресного може бути названо основним. Регресне зобов`язання завжди є похідним від основного, оскільки коли припиняє дію основне, то виникає регресне зобов`язання. В регресному зобов`язанні беруть участь дві сторони - кредитор (регредієнт) і боржник (регресант). Особливість кредитора полягає в тому, що він, перш ніж стати кредитором у регресному зобов`язанні, був боржником в іншому зобов`язанні, виконання якого і породило регресне зобов`язання. Регресна вимога завжди спрямована на відшкодування втрат, понесених за рахунок або з вини іншої особи, а тому вона, по суті, є зобов`язанням по відшкодуванню шкоди й, отже, в більшості випадків є формою цивільно-правової відповідальності. Об`єктом регресного зобов`язання є відшкодування, яке регресант зобов`язаний вчинити регредієнту. Зміст регресного зобов`язання становлять права і обов`язки сторін. У регресному зобов`язанні регредієнту належить право на одержання відшкодування, регресант зобов`язаний вчинити дії по відшкодуванню, тобто змістом регресного зобов`язання є стягнення сплаченого. За таких обставин, суд вважає, що позивачем правомірно заявлені вимоги до відповідача, як винуватця дорожньо-транспортної пригоди, з приводу відшкодування суми страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 8121,86 грн., виплаченої позивачем на користь потерпілого [PERSON] за рахунок фонду захисту потерпілих, тому позов в цій частин підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати понесені позивачем в сумі 1921,00 гривень, слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved