Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-16 00:00:00

07.04.2021 до Криворізького районного суду Дніпропетровської області, за підсудністю з Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла позовна заява АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] в якій позивач просив суд стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у загальному розмірі 14788,97 грн. за кредитним договором № б/н від 22.04.2014, а також вирішити питання про розподіл судових витрат. В обґрунтування пред`явлених вимог вказує, що між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем 22.04.2014 укладено кредитний договір б/н, за умовами якого позивач надав відповідачеві кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який збільшено до 10500 грн., для користування яким клієнту видано кредитні картки. Своїм підписом у Заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складають між ним та Банком договір про надання банківських послуг. З умовами кредитування він ознайомлений та погодився на них, що підтвердив своїм підписом у заяві. Вказаний договір є договором приєднання в розумінні ч.1 ст. 634 ЦК України. Згідно з п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов і Правил надання банківських послуг, відповідач надала свою згоду на зміну (збільшення або зменшення) банком кредитного ліміту у будь-який момент (а.с.37 зворот). Відповідач як власник картрахунку зобов`язався слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникненню Овердрафту, поняття якого визначено п. 1.1.1.58 Договору (а.с.18 зворот). Порядок розрахунків, передбачений п.п. 2.1.1.12.7.2, 2.1.1.12.6.2.1., 2.1.1.12.6.1, 2.1.1.12.10, 2.1.1.2.12 Договору ( а.с.43-44). Відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 20.09.2020 має заборгованість 14788,97 грн., яку позивач просив суд стягнути з відповідача. Також просив вирішити питання про відшкодування позивачу судового збору сплаченого при поданні позову до суду. Представник позивача правом на участь в судовому засіданні не скористався, просив справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, за відсутності представника банку, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с. 8-10). Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 82), однак до суду не з`явився (а.с. 97), про причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надав, відзиву не подано. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, беручи до уваги факт належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, його неявку в судове засідання без повідомлення причин такої неявки, ненадходження до суду відзиву, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів в силу ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.04.2014 між АТ КБ «ПРИВАТБАНК (а.с. 49-52) та [PERSON] (а.с. 46) укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку (а.с. 15), у якій відповідач підтвердив своїм підписом, що вказана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку та «Пам`яткою клієнта» складає Договір про надання банківських послуг, а також що він ознайомлений з умовами кредитування та погоджується на них. По суті вказаний договір є договором приєднання в розумінні ч. 1 ст. 634 ЦК України, якою визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, що може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Будь-яких даних щодо заперечення факту укладення договору, прийняття його умов, суду не надано. Відповідно до п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил [PERSON] надав свою згоду на прийняття розміру кредитного ліміту до 10500 грн. за умовами кредитування «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с. 15-16). Згідно умов вказаного договору встановлено кредитний ліміт у розмірі 2000 грн., який в подальшому збільшено до 10500 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування (а.с. 13). Для користування кредитними коштами відповідачу видано кредитні картки, остання зі строком дії до 03/22 (а.с. 14). Відповідач користувався кредитними коштами, що підтверджується розрахунком заборгованості наданим позивачем та випискою за договором (а.с.6-12, 53-58). Пунктом 1.1.3.2.3 договору передбачена можливість зміни тарифів та інших невід`ємних частин договору. Погашення заборгованості за кредитом, сплата відсотків за користування ним, комісії здійснюються позичальником шляхом поповнення картки через внесення на неї коштів в готівковому чи безготівковому порядку та зарахування їх банком на картковий рахунок позичальника, а також шляхом договірного списання грошових коштів на підставі договору (п. 2.1.1.3.3, п. 2.1.1.12.9 Умов та Правил надання банківських послуг). Відповідно до п. 2.1.1.5.5. Умов та Правил, позичальник зобов`язався погашати заборгованість за Кредитом, відсоткам за користування ним, по перевитратам платіжного ліміту на умовах передбачених договором. Відповідно до п. 2.1.1.3.3, 2.1.1.12.9 Договору відповідач доручив банку списувати з карткового рахунку суми грошових коштів у розмірі здійснених ним операцій, а також вартість послуг, визначену Тарифами Банку при настанні термінів платежу, в тому числі з метою повного чи часткового погашення боргових зобов`язань. Відповідно до п.1.1.7.12 Умов та Правил, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк. Згідно п. 1.1.7.42 Умов та Правил, сторони визнали, що дія Договору припиняється у момент закриття останнього рахунку клієнта, відкритого в рамках цього договору, але за наявності у Клієнта до моменту закриття останнього рахунку непогашеної заборгованості перед Банком за договором, дія Договору припиняється після повного погашення заборгованості. Враховуючи відсутність будь-яких повідомлень від сторін щодо припинення дії кредитного договору від 22.04.2014, суд приходить до висновку, що він є діючим. Клопотання позивача про огляд веб-сайту та фіксування змісту розділу 2.1.1 Умов та Правил надання банківських послуг, суд відхиляє, оскільки ним не наведено достатнього обґрунтування необхідності огляду та фіксування змісту розділу 2.1.1 Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному веб-сайті АТ КБ «ПРИВАТБАНК», так як матеріали справи містять Умови та Правила надання банківських послуг у письмовому вигляді, які і досліджені судом.\~ [PERSON] користувався кредитними коштами, що підтверджується розрахунком заборгованості наданим позивачем та випискою за рахунком, які підтверджують факт користування кредитними коштами, зокрема поповнення мобільного номеру, зняття готівки в банкоматах, оплату палива на АЗС (а.с. 53-58). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення\~параграфа 1\~цієї глави «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625\~цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У силу ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, при цьому одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Імперативним приписом ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання перед [PERSON] за кредитним договором від 22.04.2014 виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі 10500 грн., що підтверджується фактом користування відповідачем картковим рахунком та використанням кредитних коштів, відповідно до розрахунку заборгованості, виписки по рахунку. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав та обов`язків сторін, на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих кредитних коштів, якому відповідає право вимоги кредитора (ч.1 ст. 509 ЦК України) вимагати їх повернення. Натомість позичальник свої зобов`язання не виконував належним чином, допускаючи їх періодичне прострочення, в результаті чого станом на 20.09.2020 утворилась заборгованість 14788,97 грн., з яких: 10095,02 грн. - заборгованість за тілом кредиту та 4693,95 грн. заборгованість за простроченими відсотками, у зв`язку із чим суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача загальну суму заборгованості яка становить 14788,97 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи задоволення позовних вимог, розмір понесених позивачем судових витрат пов`язаних з розглядом справи,

Outcome: approved