Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

05 лютого 2014 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову ПАТ «Дельта Банк» зазначає, що 16.03.2011 року ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] уклали договір № 001-12009-160311 (надалі - договір) на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки. Відповідно до п. 1.2 договору, Банк відкриває відповідачеві картковий рахунок в національній валюті України - гривні, оформляє та надає в користування [PERSON] (за договором - держателю) платіжну картку, а також ПІН-код до картки. У відповідності до п. 1.3. договору Банк відкриває держателю відновлювальну відкличну кредитну лінію на загальну суму 30000,00 гривень та на день укладення цього договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 5000,00 гривень. Кредитні кошти та власні кошти Держателя використовуються для розрахунків за товари, які придбані держателем у суб'єктів господарювання, зняття готівки, виконання держателем своїх зобов'язань перед банком за договором, та вчинення інших операцій передбачених договором. Відповідно до п. 2.1 договору моментом надання Банком держателю кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів за умови відсутності на рахунку власних коштів держателя. У відповідності до договору, держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді за кредитною лінією. Відповідач станом на 27.12.2013 року належним чином не виконує зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість у розмірі 2315,14 гривень, яку ПАТ «Дельта Банк» просить стягнути з [PERSON], а також суму сплаченого судового збору в розмірі 243,60 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, в позовній заяві зазначив, що просить розглядати справу за відсутністю представника позивача, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив, заяв про розгляд справи без його участі не надав, заперечень на позов не надав. Виклик відповідачу в судове засідання був направлений судом за адресою відповідно до відомостей Адресно-довідкового підрозділу: [ADDRESS], який повернувся до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, відсутності заяви відповідача про розгляд справи за його відсутності та згоду позивача на ухвалення заочного рішення у справі, суд вважає за можливе розглядати цивільну справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Враховуючи, що сторони не скористалися правом брати участь у судовому засіданні, суд розглядає цивільну справу за наявними у справі матеріалами. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.03.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено договір № 001-12009-160311 (надалі - договір) на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, копія якого є в матеріалах справи (а.с. 5-8). Відповідно до п. 1.2 договору, Банк відкриває відповідачеві картковий рахунок в національній валюті України - гривні [NUMBER], оформляє та надає в користування [PERSON] (за договором - держателю) платіжну картку, а також ПІН-код до картки. У відповідності до п. 1.3. договору Банк відкриває держателю кредитну лінію на загальну суму 30000,00 гривень та на день укладення цього договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунок в сумі 5000,00 гривень. Згідно з п. 1.6. договору кошти кредитної лінії та власні кошти держателя використовуються для розрахунків за товари, що придбаваються держателем у суб'єктів господарювання, та зняття готівки, виконання держателем своїх зобов'язань перед банком за цим договором, та вчинення інших операцій, які не заборонені законодавством України. Згідно п. 3.6. договору держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами здійснення операцій за картковими рахунками, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу (ОМП), складові якого зазначаються у тарифах. Обовязковими складовими ОМП є частка погашення заборгованості, овердрафт та прострочена заборгованість попередніх періодів. У п. 3.7. зазначено, що у разі порушення держателем строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом та процентів за користування ними, держатель сплачує банку пеню у розмірі, в строки та порядку, які визначені правилами та тарифами. Судом встановлено, що відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість, яка відповідно до розрахунку, що міститься в матеріалах справи, станом на 27.12.2013 року становить 2315,14 гривні, яка складається з: тіла кредиту 1246,48 гривень, прострочене тіло кредиту 341,97 гривень, заборгованості по комісіям 726,69 гривень (а.с. 15-16). У відповідності до статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться, і одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Під виконанням зобов'язання розуміються вчинення кредитором і боржником дій зі здійснення прав та виконання обов'язків, що випливають із зобов'язання. Належне виконання зобов'язання передбачає виконання зобов'язання в належний строк. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) - зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно зі ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У своїй діяльності банки керуються Законом України «Про банки і банківську діяльність». Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банківський кредит - це будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Судом встановлено, що згідно договору № 001-12009-160311 від 16.03.2011 року на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки позивач відкрив відповідачу картковий рахунок та надав платіжну картку з кредитними коштами, тобто виконав свої зобов'язання за договором. Відповідач у відповідності до умов договору був зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами здійснення операцій за картковими рахунками, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, однак в порушення умов договору цього не робив. У зв'язку з чим, згідно розрахунку, відповідач станом на 27.12.2013 року заборгував перед позивачем 2315,14 гривень. За таких обставин, з врахуванням порушення [PERSON] умов кредитного договору щодо своєчасного і повного погашення заборгованості за кредитним договором, суд вважає позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором в сумі 2315,14 гривень, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 гривень.

Outcome: approved