Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-07 00:00:00

04 серпня 2021 року до Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , про розірвання шлюбу. Позов обґрунтовано тим, що з 24 жовтня 2009 року сторони перебувають у шлюбі, від якого мають малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Проте, через несумісність темпераментів, різних поглядів кожного на спільний побут подружжя, не присутність у певній мірі загальних інтересів, постійних сварок шлюб фактично розпався. Сторони хоча мають однакову реєстрацію, але фактично тривалий час разом не проживають спільне господарство та спільний бюджет ними не ведуться. Реальні спільні обов`язки між сторонами вже не розподіляються, заходи до їх визначення, результатів більше не дають, шлюб існує формально. Вважає подальше збереження шлюбу не можливе. Спільно вирішили, що місце проживання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] разом з позивачкою - [PERSON] . Спору щодо розподілу спільного майна не виникає. Після розірвання шлюбу позивач вирішила залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідач відзив на позовну заяву не подав. При автоматичному розподілі головуючим по справі № 739/1218/21 визначено суддю Іващенка І.К. Ухвалою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 19.08.2021 відкрито провадження у справі, призначено справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Розгляд справи призначено на 09:00 год. 09.09.2021 року у залі судових засідань Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області. В зв`язку з неявкою відповідача судове засідання було відкладено на 12:00 год. 08.10.2021 року. У судове засідання позивач та відповідач не з`явилися. Повідомлені були належним чином. Про причини неявки не повідомили. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, не заперечував про ухвалення заочного рішення. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши письмові докази, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.10.2009, про що Новгород-Сіверським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області складено актовий запис №06 та видано відповідне свідоцтво серії [NUMBER] (а.с. 2). Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.3-7). Із доводів позовної заяви, які не спростовані відповідачем вбачається, що через несумісність темпераментів, різних поглядів кожного на спільний побут подружжя, не присутність у певній мірі загальних інтересів, постійних сварок шлюб фактично розпався. Сторони хоча мають однакову реєстрацію але фактично тривалий час разом не проживають спільне господарство та спільний бюджет ними не ведуться. Реальні спільні обов`язки між сторонами вже не розподіляються, заходи до їх визначення, результатів більше не дають, шлюб існує формально. Примирення сторін не можливе. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За приписом ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Перешкод для розірвання шлюбу, визначених ч. 2 ст. 110 Сімейного кодексу України, суд не встановив. Оцінюючи належність, допустимість, а також достатній зв`язок доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що позивачка на протязі всього часу з дня народження дітей проживає разом з ними, а відповідач не заперечує, що після розірвання шлюбу діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , будуть проживати разом з позивачем [PERSON] , суд приходить до висновку про встановлення місця проживання дітей з матір`ю [PERSON] , яка має задовільний фінансовий стан, належні житлові умови та вкладає всі зусилля для забезпечення інтересів своїх дітей. Відповідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає за можливе залишити прізвище позивачу « [PERSON] ». Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. В зв`язку з тим що позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір 908,00 грн.

Outcome: approved