Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

05.09.2019 року позивач [PERSON] звернувся до Веселівського районного суду Запорізької області з позовом до Менчикурівської сільської ради Веселівського району Запорізької області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Де зазначив, що в [ADDRESS] ), знаходиться нерухоме майно, а саме квартира [NUMBER] , яка згідно зі свідоцтвом про право власності на житло № [NUMBER] від 20.12.1994 року зареєстровано за гр. [PERSON] . З 2001 року позивач проживав по сусідству у квартирі № [ADDRESS] . У квартирі № [NUMBER] на той час ніхто не проживав. Враховуючи, що тривалий час вказане нерухоме майно знаходилось у вкрай занедбаному стані, що негативно впливало на естетичний вигляд та фіто санітарний стан їхнього спільного домоволодіння та і самої вулиці в цілому, про що відомо відповідачеві, він домовився з її власником [PERSON] , про його придбання і фактично придбав його приблизно у 2002 році за обумовлену між ними вартість, внаслідок чого остання передала йому усі наявні правовстановлюючі документи на квартиру та земельну ділянку. Нотаріальну угоду купівлі-продажу ними не було вчинено, так як власник нерухомого майна завірила його про відсутність у неї в повному об`ємі документів на квартиру, як на нерухоме майно та завірила про відсутності інших власників. Проте, вже згодом від односельців позивачеві стало відомо, що [PERSON] , через певний час померла, спадщину після її смерті ніхто не приймав так як він весь час проживав за вказаною адресою, йому про наявність спадкоємців нічого не відомо. Особисто [PERSON] , за весь цей час коли була ще жива, з позивачем не спілкувалася, не телефонувала, не надсилала листів, не виходила до контакту в соціальних мережах Інтернету та вже понад 15 років не приїздила до села Менчикури. З вказаного часу позивач добросовісно, відкрито і безперервно до даного часу, (на даний час більш ніж 15 років) володіє зазначеним нерухомим майном., сплачує за нього податки, здійснює поточні та капітальні ремонти, веде господарство, доглядає за присадибною ділянкою тощо. Посилаючись на законодавчу базу та покази свідків [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , та [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] представник позивача просить суд, ухвалити за даним позовом рішення, та визнати , право власності на нерухоме майно, за позивачем, а саме 1/1 ціла квартири [ADDRESS] . Судові витрати просить залишити за позивачем. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, в підготовчому судовому засіданні представник не заперечував проти позовних вимог позивача, надав суду заяву на слухання справи у їх відсутність. Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. В [ADDRESS] ), знаходиться нерухоме майно, а саме квартира № [ADDRESS] , яка згідно зі свідоцтвом про право власності на житло № [NUMBER] від 20.12.1994 року зареєстровано за гр. [PERSON] . З 2001 року позивач проживає по сусідству у квартирі № [ADDRESS] . У квартирі № [NUMBER] на той час ніхто не проживав. Зазначена квартира тривалий час знаходилось у вкрай занедбаному стані, що негативно впливало на естетичний вигляд та фіто санітарний стан спільного домоволодіння та і самої вулиці в цілому, про що відомо відповідачеві, тоді позивач домовився з її власником [PERSON] , про його придбання і фактично придбав його у 2002 році за обумовлену між ними вартість, внаслідок чого остання передала йому наявні правовстановлюючі документи на квартиру та земельну ділянку. Нотаріальну угоду купівлі-продажу ними не було вчинено, так як власник нерухомого майна завірила його про відсутність у неї в повному обсязі документів на квартиру як на нерухоме майно та завірила про відсутності інших власників.. Проте, вже згодом від односельців позивачеві стало відомо, що [PERSON] , померла, спадщину після її смерті ніхто не приймав так як він весь час проживає за вказаною адресою, ніхто із спадкоємців не звертався до сільської ради та до нього як сусіда по квартирі. Весь час позивач добросовісно користувався квартирою зробив ремонт привів в порядок двір. Зазначені обставини, а саме що позивач користувався зазначеним нерухомим майном добросовісно, відкрито, безперервно, знайшли підтвердження в судовому засіданні відповідно до пояснень свідків [PERSON] , які мешкають за адресою: [ADDRESS] , та [PERSON] , [ADDRESS] . Відповідно до ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено законом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 5, 07.02.2014р., «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України.. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла гнати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення нього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). Пред`являючи дану позовну заяву до суду, позивачем надано усіх письмових доказів, на які посилається позивач у своїй позовній заяві та яких достатньо для всебічного та повного з`ясування обставин справи судом та ухвалення об`єктивного та справедливого рішення у даній справі. Позивач надав суду для огляду оригінали документів, доданих до позовної заяви у якості письмових доказів копії яких зберігаються в матеріалах справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved