overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

05 квітня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що 21.04.2007року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], 28.10.2008року народження. Позивач вказала, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини, обовязки, ведення спільного господарства . Позивач в судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву в якій просила суд справу розглядати за її відсутності, а позов задовольнити, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Маноль». Відповідач в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву в якій просив суд справу розглядати за його відсутності та вказав, що позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.04.2007року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ФП №024163 виданим Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області 21.04.2007року. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], 28.10.2008року народження, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. Шлюбні стосунки між подружжям не склалися через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. Позивач на примирення не згодна та наполягає на розірванні шлюбу так я к перебування в шлюбі з відповідачем суперечить її інтересам. Відповідач позовні вимоги визнав. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). Згідно ст.112 СК України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та згідно зі ст.ст.104,110,112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливі і суперечать інтересам позивача. За таких обставин, заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб зареєстрований між сторонами - розірванню. Клопотання позивача про залишення їй після розірвання шлюбу прізвища «Маноль» підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

05 квітня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частки заробітної плати (доходу) щомісяця з дня подання заяви і до повноліття дитини. Позовні вимоги мотивувала тим, що відповідач - батько дитини - не виконує свого обов'язку по її вихованню та не утримує матеріально, дитина перебуває на утриманні матері. В судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, представник подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, матеріальне становище сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 2013 року. За період шлюбу мають малолітню дитину, доньку [PERSON], [INFO], про що свідчать копії свідоцтв про шлюб та про народження дитини, що містяться в матеріалах справи. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру утримання, що підлягає стягненню з відповідача, суд враховує ряд обставин, серед яких матеріальне становище відповідача. Оскільки суд встановив, що відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі, має постійне місце роботи та погоджується сплачувати аліменти на доньку [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісячно, то суд вважає, що за таких умов позов підлягає задоволенню. Крім того, стягненню на користь держави з відповідача підлягають судові витрати по справі, а саме судовий збір в сумі 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

05 квітня 2017 року Радехівським районним судом Львівської області винесено рішення, яким позовні вимоги Радехівської районної державної адміністрації Львівської області до [PERSON] задоволено та вирішено: позбавити громадянку [PERSON],[INFO], батьківських прав щодо її малолітнього сина [PERSON],[INFO]. Стягувати з [PERSON], [INFO], жительки с.Миколаїв, Радехівського району, Львівської області аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 460 грн. щомісячно починаючи з 17.11.2016 року і до досягнення ним повноліття. Стягнення коштів проводити на рахунки, відкриті в банківських установах на ім»я дитини. Стягнути з [PERSON] судовий збір в дохід держави в сумі 794 грн. 80 коп. Поряд з цим, при винесенні зазначеного рішення судом не було ухвалено рішення стосовно позовної вимоги про накладення заборони на відчуження житла за місцем реєстрації дитини за адресою: вул.Центральна,24, с.Миколаїв, Радехівського району,Львівської області. У судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи судом повідомлялися. У відповідності до ч.3 ст.220 ЦПК України розгляд питання про ухвалення додаткового рішення проведено без участі сторін. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, рішення суду від 05 квітня 2017 року, суд вважає, що по справі слід ухвалити додаткове рішення, оскільки при ухваленні рішення судом не було ухвалено рішення стосовно позовної вимоги про накладення заборони на відчуження житла за місцем реєстрації дитини за адресою: вул.Центральна,24, с.Миколаїв, Радехівського району,Львівської області. Відповідно до ч.1 п.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

05 квітня 2018 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 22 жовтня 2011 року сторони перебувають у шлюбі, мають спільну дочку [PERSON], [INFO]. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що спільне життя не склалось через різні погляд на сімейне життя. З огляду на викладене, позивач просить його вимоги задовольнити в повному обсязі. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив суд розірвати шлюб. Відповідач подала до суду ідентичну заяву, в якій позов визнала. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22 жовтня 2011 року, мають спільну дочку [PERSON], [INFO]. Дані факти підтверджуються свідоцтвом про одруження та копією свідоцтва про народження дитини. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.112 цього Кодексу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини з серпня 2016 року, спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим, оскільки обидві сторони наполягають на розірванні шлюбу, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-30 00:00:00

05 квітня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, яким просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 23 червня 2001 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Бориспільського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 152. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 23 червня 2001 року сторони зареєстрували шлюб. Від цього шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, так як в останній час в них виникли постійні сварки, відсутнє взаєморозуміння. У зв'язку з цим вони припинили шлюбні стосунки і перестали вести спільне господарство. За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить їх інтересам, унеможливлює примирення з відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Натомість позивач подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, розгляд справи проводити у її відсутність. Відповідач в судове засідання також не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Про причини неявки суду не повідомила. Заяв чи клопотань до суду не направила. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 23 червня 2001 року сторони у відділі реєстрації актів громадянського стану Бориспільського міського управління юстиції Київської області зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис за № 152. Наведене підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого 23 червня 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Бориспільського міського управління юстиції Київської області (а.с.5). Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Наведене підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Бориспільського міського управління юстиції Київської області 26 лютого 2002 року (а.с. 6). Зі змісту позовної заяви, вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подружніх та сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. З цих підстав подальше існування сім'ї неможливе. Враховуючи викладене, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що має істотне значення, у зв'язку з чим укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-18 00:00:00

05 квітня 2018 року\~ [PERSON] звернулася із позовом до [PERSON], яким просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на період навчання в розмірі ? частини усіх доходів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення нею 23 років. Свої вимоги мотивувала тим, що відповідач є її батьком. Позивач на теперішній час є повнолітньою та навчається в Миколаївському національному аграрному університеті, за денною формою навчання. На час навчання позивач перебуває на утриманні своєї матері, батько матеріальну допомогу на її утримання в добровільному порядку не надає. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не повідомив. Своїм правом на подання відзиву не скористався. Згідно Ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, суд встановив таке. Відповідно до Свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON] є батьками повнолітньої [PERSON], [INFO]. Відповідно до Довідки, виданої Миколаївським національним аграрним університетом від 02.04.2018 року за № 131, [PERSON], [INFO], дійсно навчається в даному університеті, та за період з жовтня 2017 року по березень 2018 року отримала стипендію в розмірі 3 885 грн. 90 коп. Згідно Довідки виданої Миколаївським національним аграрним університетом від 23.05.2018 року [PERSON] є студентом бюджетної форми навчання, навчання закінчується у червні 2020 року. Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. Згідно\~ст. 180 Сімейного Кодексу України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно\~ст. 199 СК України\~якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно\~ст. 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому має бути враховано стан здоровя та матеріальне становище дитини,\~стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність\~у платника аліментів інших дітей, тощо. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Оцінюючи надані докази та враховуючи, що батьки несуть обовязок щодо утримання доньки на період її навчання у вищому навчальному закладі рівноцінно, аліменти стягуються на період навчання, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів в розмірі ? частки усіх доходів відповідача підлягають задоволенню. Разом з тим, вимоги позивача в частині стягнення аліментів в розмірі не меншому ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку не підлягають задоволенню, оскільки чинним законодавством не передбачено стягнення аліментів на утримання повнолітньої особи з привязкою до прожиткового мінімуму для дитини певного віку.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

05 квітня 2018 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № 547/1116, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 22000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 56 % річних, з кінцевим терміном повернення до 04 квітня 2023 року включно. Відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість станом на 03 липня 2019 року в сумі 24941,35 грн., які складаються з простроченої заборгованості за кредитом - 18881,64 грн; прострочених нарахованих відсотків за користування кредитом - 2329,81 грн; загальної суми заборгованості - 21211,45 грн; суми витрат від інфляції, в тому числі: по простроченому основному боргу 15,76 грн; прострочених відсотках - 152,06 грн; загальної суми витрат від інфляції 167,82 грн; розміру 3 % річних в тому числі: по простроченому основному боргу - 217,21 грн; по прострочених відсотках - 265,12 грн; пені по простроченому основному боргу та відсотках - 3 296,96 грн., які представник позивача і просить стягнути з відповідача на користь ПАТ «Державний ощадний банк України», представник позивача просить стягнути з відповідача 1921 гривню судового збору. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день розгляду справи сповіщений. Оцінивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача мають бути задоволені, бо у судовому засіданні встановлено, що між сторонами, на підставі ст.1054 ЦК України, договору кредитування № 547/1116 від 05 квітня 2018 року встановлені договірні відносини, згідно яких відповідач отримав кредит у розмірі 22000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 56 % річних, з кінцевим терміном повернення до 04 квітня 2023 року включно. Але відповідач, отримавши кредит, всупереч вимогам ст.526 ЦК України, умови договору по своєчасному поверненню кредиту не виконав, заборгувавши станом 03 липня 2019 року 24941,35 грн., які складаються з простроченої заборгованості за кредитом - 18881,64 грн; прострочених нарахованих відсотків за користування кредитом - 2329,81 грн; загальної суми заборгованості - 21211,45 грн; суми витрат від інфляції, в тому числі: по простроченому основному боргу 15,76 грн; прострочених відсотках - 152,06 грн; загальної суми витрат від інфляції 167,82 грн; розміру 3 % річних в тому числі: по простроченому основному боргу - 217,21 грн; по прострочених відсотках - 265,12 грн; пені по простроченому основному боргу та відсотках - 3 296,96 грн. А у відповідності до ст.1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача вимагати повернення всієї суми кредиту, що і дає суду підставу стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму. А задоволення позову, за правилами ст.141 ЦПК України, покладає на відповідача обов`язок по сплаті судових витрат - 1921 гривню судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

05 квітня 2018 року позивач [PERSON] звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що на цей час сторонами припинено ведення спільного господарства, примирення та відновлення сім`ї є неможливими, сторони втратили почуття любові та поваги, шлюб має формальний характер. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не сповістила. Суд, дослідивши надані докази, вважає, що позовна заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Судовим розглядом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21 серпня 2015 року, від шлюбу дітей не має. На цей час сторони остаточно припинили ведення сумісного господарства, подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 19 липня 2018 року надано сторонам строк для примирення три місяця. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно зі ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд дійшов висновку, що шлюб сторін має формальний характер, подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має для них істотне значення, тому позовну заяву слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-09 00:00:00

05 квітня 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 29 квітня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Недригайлівського районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис №12. Позивач [PERSON] у судове засідання не прибула, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить їх задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.32). Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, у відповідності до ст. 128 ч. 6 ЦПК України є належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду та не направив суду заяви про розгляд справи без його участі. Розгляд справи проведено у відповідності до вимог статті 280 ЦПК України у зв'язку з неявкою належним чином повідомленого відповідача, який про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, справу розглянуто без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з такого. Згідно ч. 1 ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 29.04.2011, шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Недригайлівського районного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 12, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.6). Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є небажання сторонами будувати у подальшому сімейні стосунки, сторони втратили один до одного почуття поваги та любові і такі поновлювати не бажають, не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу, підлягають задоволенню, оскільки вказане є дійсною волею сторін. Вимога про стягнення витрат по сплаті судового збору з відповідача на його користь, позивачем не заявлялась.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-19 00:00:00

05 квітня 2018 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив шлюб з відповідачкою, зареєстрований 26 листопада 2016 року Мирноградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 256 розірвати. В обґрунтування позову він зазначив, що між ним та відповідачкою 26 листопада 2016 року було укладено шлюб. Від шлюбу у них дітей немає. Спільне життя з відповідачкою не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені з березня 2017 року. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, але від нього надійшла заява, в якій він просить розглянути справу без його участі. Позов підтримав та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена, причини неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача та на підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони 26 листопада 2016 року уклали шлюб (арк.с.13). Від зазначеного шлюбу у них дітей немає. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують з березня 2017 року, та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved