Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

06.03.2015 року Кредитна спілка «Громада» звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги мотивували тим, що 26.09.2012 року між Кредитно спілкою «Громада» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 518 строком до 26.09.2014 року, за яким позивач передав відповідачу кредит у сумі 53 000,00 грн., із сплатою за користування кредитними коштами 43.00% відсотки річних. Даний договір укладено на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності, відповідно до яких відповідач зобов'язався своєчасно повернути отримані кредитні кошти, своєчасно сплачувати проценти за користування ними, а також належним чином виконувати інші умови Кредитного договору. Відповідач умови Кредитного договору в частині своєчасного повернення кредиту та сплати процентів належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 20.02.2015 р. виникла заборгованість перед позивачем за Кредитним договором № 518 у розмірі 65 145,96 грн. Під час судового розгляду справи позивач подав до суду заяву про збільшення позовних вимог відповідно до яких просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість по кредиту, яка утворилася станом на 02.06.2015 року, в сумі 83 442 грн. 33 коп., що складається з заборгованості за кредитом - 44 476,02 грн., заборгованості по сплаті процентів за користування кредитними коштами - 14 704,14 грн., сума 3% річних - 1 641,87 грн., сума інфляційних витрат - 22 620,30 грн. Також просить судові витрати покласти на відповідача. У судовому засіданні представник позивача Горун П.В. збільшені позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 518 в сумі 83 442,33 грн., та судові витрати. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнавали, проте в судових дебатах визнали частково, в частині заборгованості за кредитом в сумі 44 476,02 грн. та заборгованості по сплаті процентів за користування кредитними коштами 14 704,14 грн., позовні вимоги в частині стягнення суми 3 % вічних - 1 641,87 грн., нарахування інфляції - 22 620, 30 грн. не визнали, просили в цій частині відмовити в позові. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, проаналізувавши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 26 вересня 2012 року між кредитною спілкою «Громада» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 518, за яким позивач надав останньому кредит в сумі 53 000,00 грн. на строк 24 місяців до 26 вересня 2014 року, із сплатою відсотків за користування кредитом 43,00% річних (а.с.16). Факт видачі коштів на ім'я [PERSON] в сумі 53 000,00 грн. підтверджується видатковим касовим ордером від 26.09.2012 року (а.с.18). Відповідно до умов договору, Кредитний договір був укладений строком на двадцять чотири місяці, протягом цього часу відповідач повинен був щомісяця погашати кредит, відповідно до графіку погашення, та проценти за користування ним. Відповідно до розрахунку, який надано позивачем, станом на 02.06.2015 року утворилась заборгованість за кредитом , яка складається із залишку заборгованості по тілу кредиту - 44 476,02 грн., залишку боргу по сплаті процентів - 14 704,14 грн., сума 3% річних - 1 641,87 грн., суми інфляційних витрат - 22 620,30 грн. (а.с. 85). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання із порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Таким чином, виходячи з викладеного між сторонами склалися договірні правовідносини, обов'язок по сплаті кредиту залишається не виконаний до цього часу, вимоги позивача щодо погашення заборгованості за кредитним договором відповідач не здійснила, за час прострочення сплати боргу правомірно нараховані 3% річних та інфляційні витрати, тому позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved