Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

05 червня 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів та просить стягувати з відповідача аліменти на утримання двох дітей в розмірі по 30% з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на кожну дитину. В обґрунтування заявлених вимог вказуючи, що вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. Мають двох неповнолітніх дітей. Вони з відповідачем проживають окремо, а діти залишились проживати з нею. Відповідач працює, але не надає матеріальної допомоги, в звязку з чим вона звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, пояснила, що шлюб розірвано рішенням суду 7.07.2015 року, з березня цього року вони проживають окремо, діти живуть з нею, їй складно одній утримувати дітей, а відповідач працює, однак нерегулярно дає їй на утримання дітей лише 750 гривень. Відповідач позовні вимоги визнав частково та пояснив, що він офіційно працевлаштований, має постійний доход та надав згоду на сплату аліментів в розмірі по 1/6 частки заробітної плати на кожну дитину, оскільки у нього невелика заробітна плата і грошей не вистачає на його особисті потреби. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у шлюб з червня 2002 року, який було розірвано рішенням суду у липні 2015 року. Мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] (а.с.8) та сина [PERSON], [INFO] (а.с.9), які проживають з матірю. Таким чином, на утриманні позивачки знаходяться діти, а батько не приймає регулярної участі у матеріальному забезпеченні дітей, які такої допомоги потребують. Домовленості (договору) щодо розміру сплати аліментів на утримання дітей, як убачається із матеріалів справи між сторонами не досягнуто, тому у позивачки є підстави для звернення до суду з відповідним позовом. В силу статті 51 Конституції України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В силу статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються ч.3 ст.181 СК України згідно якої встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, з усіх видів доходів батька дітей відповідно п.1 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затвердженим Постановою КМУ від 26 лютого 1993 р. N 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб». Відповідно до розяснень, що надані у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) ії матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно. Враховуючи що діти проживають з позивачкою, а відповідач працевлаштований та має постійний дохід, та за відсутності згоди сторін щодо розміру аліментів, суд вважає можливим стягувати аліменти в розмірі по ? частині від заробітку (доходу) щомісячно на кожну дитину, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з дня звернення до суду та до повноліття кожної дитини, чи зміни матеріального стану платника аліментів. В силу ч.1 ст. 191 ЦПК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно ст.88 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає необхідним покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору. Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць з дати звернення позивачки до суду.

Outcome: partial