Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

05 травня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, предметом якого є: стягнення з [PERSON] заборгованості по аліментам в розмірі 18\~538 грн 24 коп. та неустойки (пені) виходячи з 1 відсотка за кожний день прострочення сплати аліментів в розмірі 97\~139 грн 12 коп.. Свої вимоги позивачка обґрунтувала тим, що відповідач є батьком їхньої спільної дитини [PERSON], [INFO]. На підставі рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області з відповідача стягувалися аліменти на утримання доньки. 14 серпня 2013 року виконавче провадження закрито у звязку із закінченням строку для даного виду стягнення. Оскільки рішення суду про стягнення з відповідача аліментів фактично не було виконано, на момент закриття виконавчого провадження розмір заборгованості по аліментам становив 18\~538 грн 24 коп.. Представник позивачки в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Дала пояснення, що всупереч вимогам закону відповідач ухилявся від участі в утриманні дитини та належного виконання рішення суду, сплачував аліменти несвоєчасно та не в повному обсязі, у звязку із чим [PERSON] змушена звернутися до суду. Представник також надала розрахунок пені, виходячи з кількості днів прострочення кожного чергового періодичного платежу, згідно з яким сума пені склала 274\~532 грн 74 коп.. Відповідач проти задоволення позову заперечував з тих підстав, що сума заборгованості за пенею є занадто великою і в нього немає можливості її виплатити. Крім того, відповідач пояснив, що жодних попереджень про суму заборгованості з пені він не отримував, а відтак і не знав про наявність такої заборгованості. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши долучені до матеріалів справи докази, оглянувши матеріали виконавчого провадження, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 05 лютого 2001 року Миколаївським районним судом Миколаївської області видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] в розмірі ? всіх видів заробітку, починаючи з 23 січня 2001 року (а.с. 8, 9). 23 березня 2001 року на підставі вказаного виконавчого документу головним державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с. 10). З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що до вересня 2003 року [PERSON] працював у СТОВ «Нива» і станом на 01 серпня 2003 року мав заборгованість по сплаті аліментів в сумі 1\~256 грн 72 коп. У звязку з тим, що СТОВ «Нива» було визнано банкрутом, [PERSON] перейшов працювати у ПП «Літел». 10 вересня 2003 року позивачка отримала від директора ПП «Літел» 1\~200 грн в рахунок належних з відповідача аліментів, що підтверджується відповідною розпискою. У 2006 році відповідач став на облік у центрі зайнятості як безробітний. Вказана обставина підтверджується долученою до матеріалів виконавчого провадження заявою відповідача. Заборгованість по аліментам на початок 2007 року становила 374 грн 73 коп. Починаючи з 2006 року [PERSON] мав заборгованість зі сплати аліментів. Матеріалами виконавчого провадження підтверджується сплата відповідачем аліментів 08 серпня 2008 року в сумі 633 грн, 16 серпня 2008 року в сумі 1194 грн, 04 жовтня 2012 року 1194 грн, 29 листопада 2012 року в сумі 249 грн 14 коп., 31 липня 2013 року 1500 грн. Судом встановлено, що внесені суми були спрямовані на погашення вже утвореної суми заборгованості по аліментам за минулі періоди, що свідчить про те, що аліменти сплачувалися несвоєчасно. Судом також встановлено, що відповідач неодноразово викликався до відділу державної виконавчої служби (надалі ВДВС) та повідомлявся про наявність заборгованості зі сплати аліментів. Вказані обставини підтверджуються долученими до матеріалів виконавчого провадження письмовими попередженнями №1952 від 13 лютого 2007 року, №2768 від 28 лютого 2008 року, № 7503/07-46/10 від 10 травня 2011 року, №9955/07-46/3 від 10 вересня 2012 року, про те, що станом на 31 серпня 2012 року заборгованість зі сплати аліментів складає 14929 грн 11 коп.. 02 вересня 2013 року виконавче провадження закінчено у звязку із закінченням строку для даного виду стягнення (а.с. 6, 7). Згідно з довідкою, виданою ВДВС Очаківського міськрайонного управління юстиції, станом на 14 серпня 2013 року заборгованість зі сплати аліментів становила 16 488 грн 23 коп. (а.с. 57). Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд враховує правовий висновок, зроблений Верховним Судом України у справі №6-94цс15 від 01 липня 2015 року щодо застосування положень ч. 1 ст. 196 СК України, а саме. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обовязку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобовязання. Її завдання сприяти належному виконанню зобовязання, стимулювати боржника до належної поведінки. Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обовязку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обовязку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Враховуючи викладене, а також розрахунок, наданий представником позивачки щодо нарахованих державним виконавцем сум аліментів за кожний місяць протягом виконання судового рішення, який підтверджується письмовими попередженнями та довідками, що містяться в матеріалах виконавчого провадження, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення пені за весь час прострочення сплати аліментів підлягають частковому задоволенню, а саме: за 2006 (грудень місяць згідно розрахунку а.с. 54) -2007 роки 663 грн 113 коп., за 2008 рік 747 грн 249 коп., за 2009 рік 781 грн 32 коп., за 2010 рік 1009 грн 011 коп., за 2011 рік 1095 грн 075 коп., за 2012 рік 1252 грн 686 коп., за 2013 рік (з 01 січня 2013 року по 13 серпня 2013 року включно) 790 грн 8722 коп., а всього в сумі 6\~339 грн 33 коп.. Суд також частково задовольняє позовну вимогу про стягнення з відповідача заборгованості по аліментам в сумі 18\~538 грн 24 коп., оскільки матеріалами виконавчого провадження та долученою до матеріалів цивільної справи довідкою відділу державної виконавчої служби Очаківського міськрайонного управління юстиції підтверджується заборгованість зі сплати аліментів в сумі 16\~488 грн 23 коп. (а.с. 57). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір від 08 липня 2011 року, від сплати судового збору звільняються, зокрема, позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, а позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню, судовий збір в розмірі 243 грн 60 коп. стягується з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial