Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

05.11.2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування своїх вимог вказала, що з відповідачем знаходиться в шлюбі, зареєстрованого 19.03.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 41. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. В свідоцтві про народження батьком дітей записаний відповідач. Шлюб не розірвано. Діти проживають разом з позивачкою. Відповідач відмовляється в добровільному порядку забезпечувати їх фінансово. Також вказує, що відповідно до державного бюджету на 2013 рік був встановлений прожитковий мінімум на дитину до 6 років в сумі 1032 грн. Позивачка просить у судовому порядку стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1032 грн., щомісяця до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача на аліменти на її утримання в розмірі 894 грн., щомісячно протягом 3 років. Позивачем були уточнені позовні вимоги, просить стягнути вказані аліменти не з моменту подачі позовної заяви до суду, а з дня народження сина [PERSON], тобто з [INFO]. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні з позовними вимогами погодився частково. Не заперечує проти сплати аліментів на утримання дитини, але не погоджується з розміром аліментів, виходячи з свого матеріального становища, також не погодився зі стягненням аліментів за минулий час, тобто з моменту народження дитини. Вислухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що сторони перебувають у шлюбі з 19.03.2008 року, зареєстрованому у відділі реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 41 (а.с. 10). Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження батьком дитини є відповідач.. Також мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 7, 8). Рішенням Дзержинського міського суду від 27.05.2013 року з відповідача на користь позивача було стягнено аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1032 грн., щомісяця, але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.04.2013 року і стягувати до повноліття дитини. Судом встановлено, що відповідач є приватним підприємцем. Відповідно довідки Дзержинського відділення Горлівської об'єднаної державної податкової інспекції в Донецькій області від 26.02.2014 року згідно поданої декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за 2013 рік від 10.02.2014 року загальна сума отриманого доходу [PERSON] склала 12000 грн. Неповнолітні діти - син [PERSON] та донька [PERSON] знаходяться на утриманні матері, батько за вищевказаним рішенням суду сплачує аліменти на утримання доньки. Згідно ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до вимог ст. 182, 183, Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Суд вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти в розмірі 620 грн. на утримання сина, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідає вимогам ст. 182 Сімейного Кодексу України. Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеність перед судом їх переконливості. Виходячи з цього принципу, суд не може за власною ініціативою збирати докази або робити інші процесуальні дії, направлені на збирання доказів, а лише оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 27.05.2013 року з відповідача на користь позивача було стягнено аліменти під час вагітності у розмірі 894 грн. За змістом ч. 5 ст. 84 СК України аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини та сина не змоменту подачі позовної заяви до суду, а з моменту народження дитини, то вони задоволенню не підлягають. Відповідно до вимог ст..ст. 79, 191 СК України аліменти на дитину та одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки, що стосується дитини та не більш як за один рік, що стосується одного з подружжя. Позивачка не надала суду доказів того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача до звернення з позовом до суду., тому в цій частині позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі ст.ст.80, 84, 85, 180-182, 184 СК України,

Outcome: partial