Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

06 червня 2019 року [PERSON] , звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , мотивуючи свої вимоги тим, що вона є бабусею неповнолітніх дітей, з 2014 року мати залишила дітей в неї, належним чином не виконує батьківські обов`язки, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, не спілкується з дітьми, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу та взагалі до їх існування. Позивач позов підтримала та просила його задовольнити, пояснивши, що відповідач не цікавиться дітьми. Відповідач, будучи повідомленою належним чином про день та час розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, заяв про відкладення розгляду та відзиву на позов не надала. Суд вирішив можливим проводити заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, враховуючи те, що позивач проти цього не заперечує. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району підтримала позов та просила його задовольнити. На дотримання вимог ст.171 Сімейного кодексу України була надана можливість [PERSON] та [PERSON] висловити свою думку щодо позбавлення їх матері батьківських прав, які підтримали поданий позов та вважали за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав, оскільки остання не цікавиться їх життям та не приймає участі у вихованні. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Як вбачається з копії свідоцтв про народження [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] , [NUMBER] , [PERSON] , народився [INFO] , їх батьками зазначено: [PERSON] та [PERSON] (а.с.8-9). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] (а.с.16). Згідно Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання та Довідки про реєстрацію місця проживання особи [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою : [ADDRESS] (а.с.18, 20). За змістом пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. 30 травня 2019 року було складено Акт обстеження умов проживання родини [PERSON] за адресою : [ADDRESS] , в результаті обстеження виявлено : санітарний стан приміщення задовільний, є продукти харчування, обробляється земельна ділянка, у господарстві утримується живність. Мати участі у вихованні дітей не приймає, не цікавиться життям дітей, не підтримує їх фінансово, не піклується про здоров`я (а.с.13). Згідно довідки Жукотківської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів № 76 від 16.05.2019, [PERSON] не бере участі у процесі виховання та навчання дітей [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). Відповідно до характеристики [PERSON] -Коцюбинської селищної ради Чернігівського району та області № 42 від 02.05.2019, [PERSON] фактично проживає за адресою : [ADDRESS] , часто буває у довготривалих запоях, залишає дітей та йде з дому, приділяє їм мало уваги, не цікавиться їх навчанням, захопленням та життям. В селищній раді перебуває на обліку, як сім`я, що опинилась у складних життєвих обставинах (а.с.11). Відповідно до Висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , Михайло-Коцюбинська селищна рада, як орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.14). Європейський суд з прав людини у своїй практиці звертає увагу, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості заявника та його поведінки. У своєму рішення (справа «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року) суд зазначав, що позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і тоді інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага. Згідно зі ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Водночас врахуванню підлягає і те, що з іншої сторони держава має позитивний обов`язок вжити виважених і послідовних заходів зі сприяння возз`єднанню дітей із своїми біологічними батьками, дбаючи при досягненні цієї мети про надання їм можливості підтримувати регулярні контакти між собою (п.52 приведеного рішення Європейського Суду з прав людини «Савіни проти України»). Відповідно до статті 3 Конвенції, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Враховуючи встановлені та досліджені в судовому засіданні обставини справи, суд приходить до висновку, що відповідач свідомо ухиляється від своїх батьківських обов`язків, не займається вихованням дітей, не піклується про їх здоров`я, фізичний та духовний розвиток, а отже позбавлення її батьківських прав повністю відповідає інтересам неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] . За таких підстав заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved