Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

05 грудня 2019 року позивач звернувся з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо - транспортної пригоди. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 12.12.2017 року між [PERSON] та ПрАТ «СК «Мега-Поліс» був укладений договір № 14445-10, предметом якого є страхування транспортного засобу «Skoda Fabia», д.н.з. [NUMBER] . 05 липня 2018 року в м. Києві на вулиці Набережно - Хрещатицька сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Skoda Fabia», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Foton», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Відповідно до Постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 09.11.2018, дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення відповідачем ПДР України. До ПрАТ «СК «Мега-Поліс» із заявою звернувся страхувальник з приводу виплати страхового відшкодування у звязку з дорожньо - транспортною пригодою, яка є страховим випадком відповідно до умов договору страхування. З метою визначення вартості відновлювального ремонту та розміру матеріального збитку, завданого власнику застрахованого ПрАТ «СК «Мега-Поліс» транспортного засобу «Skoda Fabia», д.н.з. [NUMBER] було проведено експертне дослідження, за результатами якого 10.07.2018 складено Звіт № 2014 про визначення вартості матеріального збитку, згідно якого вартість відновлювального ремонту автомобіля «Skoda Fabia», д.н.з. [NUMBER] , складає 15041,05 грн., а вартість матеріального збитку становить 12881,54 грн. Виконуючи умови договору добровільного страхування та ст.ст. 20, 25 Закону України «Про страхування», позивач виплатив страхове відшкодування у розмірі 14219,42 грн. Крім того, «ПрАТ «СК «Мега-Поліс» були понесені витрати, пов`язані з проведенням автотоварознавчої експертизи в розмірі 1000,00 грн. Позивач зазначає, що у відповідності до вимог ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика перейшло право вимоги до винної особи. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Foton», д.н.з. [NUMBER] на момент скоєння ДТП була застрахована в ПрАТ «СГ «ТАС» відповідно до полісу №АК/9782181, франшиза становить 1000,00 грн. ПрАТ «СГ «ТАС» здійснило виплату страхового відшкодування в порядку суброгації на користь ПрАТ «СК «Мега-Поліс» в загальному розмірі 11275,85 грн. 23 січня 2019 року в порядку ст. 1194 Цивільного кодексу України позивач звернувся до відповідача з вимогою про відшкодування шкоди у сумі 3943,57 грн. Однак, відповіді на даний лист позивач не отримав, оплати зазначеної вище суми коштів відповідачем здійснено не було. У зв`язку з цим, позивач був змушений звернутися з позовом до суду. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування у розмірі 3943,57 грн та судові витрати. 05 грудня 2019 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказана справа передана на розгляд судді Корніловій Ж.О. Відповідно до ч. 7 ст. 33 ЦПК України невирішені судові справи за вмотивованим розпорядженням керівника апарату суду, що додається до матеріалів справи, передаються для повторного автоматизованого розподілу справ. 03 листопада 2020 року згідно розпорядження та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказана справа передана на розгляд судді Захарчук С.С. 20 січня 2021 року згідно розпорядження та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказана справа передана на розгляд судді Анохіну А.М. 21 січня 2021 року судом зроблено запит щодо місця реєстрації відповідача. 22 січня 2021 року до суду надійшла інформація про реєстрацію місця проживання особи. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 25.01.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, подано до суду заяву в якій просить справу слухати у його відсутність та в разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у порядку, визначеному ч. 1 ст. 130 ЦПК України. Про причину неявки суд до відома не поставив. Судові повістки, що направлялись на його адресу за зареєстрованим місцем проживання, не були отримані відповідачем, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, які повернулися на адресу суду та знаходяться в матеріалах справи. Відповідно до ч. 3, 5, 8 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Враховуючи вимоги даної норми закону суд вважає повідомлення відповідача про час розгляду справи належним. Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, враховуючи думку представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. За таких обставин суд визнав можливим провести розгляд справи за відсутності учасників процесу. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 12.12.2017 року між [PERSON] та ПрАТ «СК «Мега-Поліс» був укладений договір № 14445-10 добровільного страхування наземного транспорту, предметом якого є страхування транспортного засобу «Skoda Fabia», д.н.з. [NUMBER] (а.с. 4-6). 05 липня 2018 року в м. Києві на вулиці Набережно - Хрещатицька сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Skoda Fabia», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Foton», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , що підтверджується довідкою про дорожньо - транспортну пригоду (а.с.8). Постановою Подільського районного суду м. Києва від 09.11.2018, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та притягнуто до відповідальності у межах санкції вказаної статті (а.с. 9). У відповідності до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як вказано у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року у справі № 234/16272/15-ц, з огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. У такому разі і призначення відповідної експертизи не вимагається. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342 / 95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Таким чином, вина [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. В результаті зазначених дій відповідача власнику автомобіля марки «Skoda Fabia», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] були завдані матеріальні збитки. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала. Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку від 10.07.2018, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Skoda Fabia», д.н.з. [NUMBER] , складає 15041,05 грн., а вартість матеріального збитку становить 12881,54 грн (а.с. 14-23). Виконуючи умови Договору добровільного страхування та ст.ст. 20, 25 Закону України «Про страхування», ПрАТ «СК «Мега-Поліс» виплатив страхове відшкодування у розмірі 14219,42 грн (а.с. 45,46). Крім того, ПрАТ «СК «Мега-Поліс» були понесені витрати, пов`язані з проведенням автотоварознавчої експертизи в розмірі 1000,00 грн. (а.с. 13). Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Foton», д.н.з. [NUMBER] на момент скоєння ДТП була застрахована в ПрАТ «СГ «ТАС» відповідно до полісу №АК/9782181, франшиза становить 1000,00 грн. ПрАТ «СГ «ТАС» здійснило виплату страхового відшкодування в порядку суброгації на користь ПрАТ «СК «Мега-Поліс» в загальному розмірі 11275,85 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 116493 від 28.12.2018 (а.с. 49). 23 січня 2019 року позивач направив на адресу відповідача вимогу про відшкодування шкоди, у якому міститься вимога сплатити франшизу, а також різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у розмірі 3943,57 грн. (а.с. 50-51). На дату звернення із позовом до суду вказана сума відповідачем [PERSON] відшкодована не була. У відповідності до ч. 1 ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. За умовами п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений в договорі. Згідно із ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказано, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов`язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Крім того, згідно п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. У п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказано, що страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Таким чином, враховуючи вказане, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов ПрАТ «СК «Мега-Поліс» підлягає задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням в розмірі 2943,57 грн. (14219,42 грн - 11275,85 грн) та витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 1100,00 грн. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору 1921,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved