Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

06 квітня 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк ПРИВАТБАНК(далі ПАТ КБ ПРИВАТБАНК) звернулося до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] . \~ \~ \~ \~Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідно до укладеного договору №б/н від 17 листопада 2010 року відповідач отримав кредит у розмірі 9600,00 грн. у вигляді встановленого карткового ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт дає право Банку в буд-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо умов прийняття буд-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. Відповідач підписом у заяві підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір. [PERSON] свої зобов`язання по договору не виконує. Його заборгованість за зазначеним вище договором станом на 31 січня 2015 року складає 18800 грн. 16 коп., з яких: 8878 грн. 46 коп. заборгованість за кредитом; 7950 грн. 26 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 600,00 грн. заборгованість за пенею та по комісією за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. фіксована частина; 871 грн. 44 коп. - процентна складова. Посилаючись на викладене просив стягнути з відповідача вказану\~ заборгованість та сплачений судовий збір в сумі 551,90 грн. В подальшому представник позивача уточнив, що 600 грн. з вказаною суми є заборгованістю з пені. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просив справу розглянути за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала у повному з підстав зазначених у запереченнях, просила відмовити у позові. Додатково пояснила, що єдиний кредитний договір з банком відповідач укладав в 2008 році, який повністю виконаний. Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. Позивач у своєму позові зазначив, що\~ відповідно до укладеного договору б/н від 17 листопада 2010 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 9600,00 у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. На підтвердження вказаної обставини позивачем надано копію Анкети-Заяви від 17 листопада 2010 року, яка завірена та містить напис «згідно з оригіналом» (а.с.6). В судовому засіданні представник відповідача пояснила, що вказана анкета [PERSON] заповнювалась для отримання зарплатної картки під час роботи в військовій частині, копію якої надала до заперечень. Разом з тим, на запит суду про надання для огляду у судовому засіданні кредитної справи у відношенні [PERSON] , представник відповідача надав повідомлення від 15 червня 2015 року №30.1.0.0/2-20150612/2067 про те, що надати оригінал анкети-заяви не має змоги, оскільки він відсутній в архіві. Крім цього, представник позивача надав виписку з особового рахунку про рух грошових коштів. Суд не приймає до уваги вказану виписку з особового рахунку, оскільки сума кредитного ліміту у ній зазначена 8800,00 грн., тоді як у позові позивач вказує суму 9600,00 грн. Крім цього у зазначеній виписці зазначені різні номери платіжних карток, по яких відбувались транзакції (5457082997693069, 5211537340275622, 7777030400545508) що унеможливлює встановити, чи видавались вказані картки відповідачу і чи дійсно відбувався рух коштів саме з його картки. Інших належних та допустимих доказів позивачем суду не надано. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином, оцінюючі досліджені в судовому засіданні обставини справи в сукупності з наданими сторонами доказами, суд дійшов до переконання, що в задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає, то і вимога про стягнення судових витрат задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed