Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

05 вересня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом та просить ухвалити рішення , яким усунути перешкоди у спілкуванні з неповнолітніми дітьми доньками [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], встановивши побачення з дітьми тричі на тиждень кожної середи, суботи та неділі з 09 :00 год. до 12:00 год. на ігрових майданчиках, парках та у нього вдома. Позов обґрунтований наступним. Сторони з 17 листопада 2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі та проживали однією сім'єю. 20 липня 2017 року відповідач залишила місце спільного проживання та разом з дітьми без жодного попередження поїхала з дому в невідомому напрямку. У вересні позивач отримав повідомлення від органу опіки та піклування Вишгородської міської ради про надходження звернення відповідачки про визначення місця проживання дітей з матір'ю, на засідання якої він був запрошений. Проте відповідач на засідання не з'явилась, місце знаходження дітей вона від нього приховує. Після марних спроб вирішити питання у позасудовому порядку позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав на участь у житті дітей. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав, що наведені вище. Відповідач [PERSON] до суду не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена шляхом направлення судових повісток за місцем її реєстрації, поштові відправлення повернулись до суду без вручення адресатові. В силу ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається, що судові виклики вручені відповідачеві належним чином. При таких обставинах суд проводив розгляд справи за відсутності відповідача у відповідності до положень ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України , в заочному порядку, на підставі наявних у ній матеріалів. Представник органу опіки та піклування Світловодської районної державної адміністрації Кіровоградської області в судовому засіданні повідомила суду про неможливість надати висновок щодо розв'язання спору через відсутність відповідача за місцем реєстрації, при цьому вважає, що батько має право на спілкування з дітьми. Представник органу опіки та піклування Олександрійської районної державної адміністрації Кіровоградської області повністю погодився з вимогами позову та просив суд провести розгляд справи без їх участі.(а.с. 25) Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Вишгородської міської ради Київської області повідомив суд про неможливість надання висновку щодо розв'язання спору, так як [PERSON] з дітьми за попередньою адресою не проживає і відомості про їх перебування та реєстрацію на території м. Вишгород вісутні. (а.с. 65-66) Вислухавши пояснення позивача, представника третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Батьками [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], є сторони. ( а.с. 9,10) Рішенням виконавчого комітету Вишгородської міської ради № 28 від 20 жовтня 2016 року місце проживання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] визначено разом з їх матір'ю. (а.с. 67) В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] має бажання приймати активну участь у вихованні дітей та спілкуванні з ними, проте згода матері дітей на це відсутня. [PERSON] за місцем проживання характеризується посередньо, на диспансерних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має належні умови проживання, де є все необхідне для проживання та виховання малолітніх дітей , що підтверджується документально. (а.с. 11, 47, 48, 49, 50, 51, 52) Вирішуючи заявлений спір, суд враховує таке. У відповідності до ч. 3 ст. 291 ЦК України фізична особа має право на підтримання зв'язків з членами своєї сім'ї та родичами незалежно від того, де вона перебуває. Відповідно до ст.ст. 141, 142 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між ними, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Частиною першою ст.159 СК України визначено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Згідно зі ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Доказів про те, що участь батька у вихованні дітей та спілкуванні з ними буде суперечити їх інтересам , матеріали справи не містять. За таких обставин, враховуючи вимоги закону щодо обов'язку батьків у вихованні дитини, свідоме бажання позивача виховувати своїх дітей та спілкуватися з ними, відсутність будь-яких випадків, коли законом обмежене право позивача на спілкування з дитиною, суд приходить до висновку про доцільність визначення способу участі [PERSON] у вихованні дітей шляхом побачень з ними з щосереди з 15 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. та щосуботи з 9 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв. на ігрових майданчиках, в парках, а також за місцем його проживання. Питання про судові витрати суд вирішує на підставі ст.. 88 ЦПК України.

Outcome: partial