Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

04 червня 2021 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей та дружини, яка доглядає дитину до трьох років. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, спір про розірвання якого вирішується судом. Повідомляє, що під час шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які ще до фактичного припинення ведення спільного господарства із відповідачем перебувають на її утриманні, оскільки [PERSON] не надавав матеріальної допомоги на сім`ю та утримання дітей. Вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей, які проживають із нею та перебувають на її утриманні, оскільки має стабільний офіційний дохід та у нього відсутні інші утриманці. Окрім того, вказує, що також потребує матеріальної допомоги, оскільки перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років та отримує лише державну допомогу в розмірі 860,00 грн. З огляду на наведене, просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 04.06.2021р. і до повноліття старшої дитини; та аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 04.06.2021р. і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьохрічного віку. Ухвалою суду від 14.06.2021р. відкрито спрощене позовне провадження у справі із викликом (повідомленням) сторін, надано строк учасникам справи для подачі заяв по суті справи, призначено судове засідання на 07 липня 2021р. о 10 год. 30 хв. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, проте подала заяву від 15.06.2021р. про розгляд справи у її відсутності; просить позов задоволити (а.с.28). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте подав заяву від 22.06.2021р. про розгляд справи у його відсутності; позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей визнає в повному обсязі, однак розмір аліментів на утримання [PERSON] просить зменшити, оскільки остання є працездатною та має можливість отримувати додатковий дохід поки діти знаходяться у дитячому садочку (а.с.30). Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Беручи до уваги положення ст.ст. 223, 240 ЦПК України, суд прийшов до висновку про проведення судового засідання у відсутності сторін по справі. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд встановив, що під час перебування у зареєстрованому шлюбі в сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвами про народження серія [NUMBER] , виданим Новодністровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області 22.07.2016р., та серія [NUMBER] , виданим Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області 26.07.2019р., Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новодністровського міського управління юстиції Чернівецької області 25.01.2013р. (а.с. 6-8). На даний час [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом із чоловіком [PERSON] та двома дітьми [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується відміткою у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданому Новодністровським МСУДМС України в Чернівецькій області 07.02.2013р., довідкою про склад сім`ї та реєстрацію № 1867 від 03.06.2021р., виданою Відділом ведення реєстру територіальної громади м.Новодністровськ, Новодністровської міської ради (а.с. 4,10). Однак, як зазначає позивач та не заперечує відповідач, сторони з травня 2021р. проживають окремо та ще до цього [PERSON] припинив надання матеріальної допомоги на утримання сім`ї та дітей. [PERSON] вказує, що діти сторін перебувають на її утриманні, що також підтверджується довідкою Служби у справах дітей Новодністровської міської ради № 153 від 04.06.2021р. (а.с. 11), та вона потребує матеріальної допомоги від батька дітей як для належного утримання сина та доньки, так і для свого утримання, однак останній фінансової допомоги добровільно надавати не бажає. За даними Новодністровського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) №420/22.15-36 від 04.06.2021р., станом на 04.06.2021р. виконавчих документів щодо стягнення аліментів з [PERSON] , [INFO] , на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на виконанні у відділі не перебуває (а.с.9). Інших відомостей щодо наявних утриманців відповідачем суду не надано. Як вбачається із довідки Центру по нарахуванню виплат УПСЗН Новодністровської міської ради № 388 від 02.06.2021р. [PERSON] перебуває на обліку в Центрі з 01 серпня 2016р. до 31 липня 2022р. та за період з грудня 2020р. по травень 2021р. отримала щомісячну одноразову допомогу при народженні однієї дитини в розмірі 860,00 грн. (а.с.12). Відомості про наявність у позивача інших доходів відсутні. Натомість відповідача [PERSON] за період з 01.01.2020р. по 30.03.2021р. за даними державного реєстру фізичних осіб ДПС України про суми виплачених доходів отримав грошове забезпечення як працівник ГУ НП в Чернівецькій області на загальну суму 231571, 80 грн., в тому числі в першому кварталі 2021р. 43257, 05 грн. (а.с.33-34). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991р. та набула чинності для України 27.09.1991р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У ст. 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) зазначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Як роз`яснено у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. При цьому, згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд зобов`язаний у відповідності до ст. 182 СК України враховувати стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; а також інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, оскільки обов`язок утримувати дитину є обов`язком як матері, так і батька, а відповідач [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання дітей в добровільному порядку, беручи до уваги визнання ним позову в цій частині, виходячи з розумності та достатності розміру аліментів, необхідних для задоволення потреб на утримання дітей, а також з реальної можливості відповідача такий розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи при цьому прав відповідача, беручи до уваги матеріальне становище сторін, а також те, що вибір способу стягнення аліментів належить виключно позивачу, суд приходить до висновку, що відповідно до ст.ст. 180, 183 СК України позов слід задоволити та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їхніх дітей в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з\~ 04 червня 2021р. і до досягнення старшою дитиною повноліття\~\~\~ Відповідно до ч.ч. 2, 4, 6 ст. 84 СК України\~ дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 12, ч. 1 ст. 13, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки позивач, як мати доньки [PERSON] , [INFO] , що проживає із нею, має право на утримання від чоловіка, а відповідач [PERSON] не надає матеріальної допомоги на її утримання в добровільному порядку, беручи до уваги розмір доходів сторін, відсутність матеріальної допомоги на утримання позивача від інших осіб, враховуючи стан здоров`я, сімейне становище сторін, суд приходить до висновку, що відповідно до ст. 84 СК України з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь позивача на її утримання в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною трирічного віку. У відповідь на аргументи [PERSON] щодо можливості [PERSON] отримати додатковий дохід, оскільки діти протягом дня знаходяться у садочку, суд зазначає, що у разі подальшого працевлаштування позивача відповідач згідно ч. 3 ст. 80 СК України не позбавлений права подати позов про зменшення розміру аліментів на утримання дружини, яка доглядає дитину до трьох років. Згідно ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, то такий підлягає стягненню із відповідача в дохід держави. При визначенні розміру судового збору суд враховує, що позивачем заявлено дві позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей, яку відповідач визнав, та про стягнення аліментів на утримання дружини, яка доглядає дитину до трьох років, яку відповідач не визнав, а тому відповідно до ч. 6 ст. 141, ст. 142 ЦПК України з останнього слід стягнути судовий збір в розмірі 1362, 00 грн. (454, 00 грн. + 908, 00 грн.) в дохід держави. На підставі ст.ст. 80, 84, 141, 180-183, 191 СК України,

Outcome: approved