Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

05.11.2015 року [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення боргу за борговою розпискою. Зазначає, що 12.12.2013 року відповідач під розписку позичив у нього гроші у розмірі 5000 дол.США і зобовязався повернути їх 01.03.2014 року. Через деякий час, 18.01.2014 року відповідач позичив у нього під розписку кошти у розмірі 5000 дол.США строком на 2 місяці до 18.03.2014 року. Вказані кошти позичались відповідачем під розвиток бізнесу, а саме купівлю каменю для памятників. Однак відповідач коштів не повертає, на прохання щодо добровільного повернення боргу не реагує, а тому просить стягнути із відповідача [PERSON] на свою користь 10000 дол.США, за курсом НБУ становить 172614 грн., 3 % річних у розмірі 10791,91 грн., а всього 413557,91 грн. та судові витрати по справі. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, подав на адресу суду заяву, якою просив розгляд справи проводити у його відсутності по наявним матеріалам справи, позов підтримав у повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи належним чином, заперечень чи пояснень по суті заявлених вимог не подав. В порядку ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи. Дослідивши та оцінивши подані суду докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підставні та їх слід задовольнити із врахуванням наступного. У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Судом встановлено, що 12.12.2013 року відповідач позичив у [PERSON] в борг 5000 дол.США до 01.03.2014 року під 10% відсотків від суми щомісяця, а 18.01.2014 відповідач позичив у позивача кошти в сумі 5000 дол.США під 10% відсотків від суми щомісяця та зобовязався повернути вказану суму до 18.03.2014 року. Вказані факти стверджуються розписками, які власноруч підписав відповідач [PERSON] (а.с.5-6). Згідно ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Оскільки розписки підписані особисто відповідачем [PERSON] суд приходить до висновку, що в даному випадку дотримана письмова форма договорів позики. У відповідності до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтями 526, 527, 530 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що із відповідача слід стягнути суму боргу в розмірі 1000 дол.США, що еквівалентно за курсом НБУ 230152 грн., а також 3 % річних в розмірі 10791,91 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України із відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 4135 грн.

Outcome: approved