overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

05 серпня 2014 року [PERSON] звернулась в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки від його заробітку, оскільки вона не працює, доглядає малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем з 15 листопада 2008 року, мають доньку - [PERSON], [INFO]. Донька знаходиться на її матеріальному утриманні. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дружини, яка знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною, тому просить стягнути з нього аліменти на її утримання, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця до досягнення дитиною трирічного віку. В наданій суду письмовій заяві позивачка [PERSON] уточнила позовні вимоги, в яких просить суд стягувати з [PERSON] аліменти на її утримання, в розмірі 17 % з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною трирічного віку. Справу просила справу розглядати без її участі. Відповідач [PERSON] в наданій суду письмовій заяві просить суд розглянути справу без його участі, зазначив, що змінені позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти сплати аліментів на утримання дружини в розмірі 17 % з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною трирічного віку. Суд, взявши до уваги позицію позивачки та відповідача, вивчивши письмові докази по справі, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Згідно ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. В судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Батьком дитини є відповідач. Добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. На даний період часу позивачка ніде не працює у зв'язку з тим, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, тому позов підлягає задоволенню. У відповідності зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

05 серпня 2014 року [PERSON] звернулась в Баглійський районний суд м.Дніпродзержинська з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], аліменти щомісячно в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що 04 червня 2005 року Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 125 було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем у справі. Від подружніх відносин сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися, відповідач відмовляється щомісячно в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання сина [PERSON], який проживає з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні, тому [PERSON] вимушена була звернутись до суду з цією позовною заявою і наполягає на задоволенні своїх позовних вимог. Відповідач до суду не з'явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений у встановленому порядку своєчасно. Суд вважає можливим розглядати цю справу за відсутності відповідача, оскільки в матеріалах даної справи достатньо доказів для розгляду справи по суті з винесенням законного та обґрунтованого рішення. Суд, вислухавши позивачку, за відсутності відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги належить задовольнити повністю з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 04 червня 2005 року Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 125 (л.с. 6) було зареєстровано шлюб між позивачкою та відповідачем у справі. Від подружніх відносин сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач згідно свідоцтва про народження (л.с. 7), виданого Баглійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 333. Як зазначила позивачка, шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися і відповідач перестав щомісячно у добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання сина [PERSON], який знаходиться на повному її утриманні, тому [PERSON] звернулась до суду з даним позовом. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України обов'язок з утримання неповнолітньої дитини покладається як на матір, так і на батька дитини. Оцінивши в сукупності всі наявні по справі докази, суд вважає необхідним позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

05 серпня 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], в якому просить постановити рішення про розірвання шлюбу, що був зареєстрований між ними 07 грудня 2006 року у Шевченківському відділі ДРАЦС Львівського міського управління юстиції. В обгрунтування своїх вимог зазначала, що від даного шлюбу вони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], одна подружнє життя між ними не склалося, через те. що відповідач зловживає спиртними напоями та в нетверезому стані принижує її честь і гідність. Між ними часто виникали непорозуміння і сварки, які призвели до того, що вони припинили подружні відносини і ведення сумісного господарства. Подальше збереження шлюбу вважає неможливим та змушена звернутись в суд. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, зіславшись на обставини, які викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти розлучення не заперечив та пояснив, що дійсно подружнє життя з дружиною не склалося, вони припинили подружні відносини, ведення спільного господарства та стали проживати окремо. Заслухавши пояснення сторін, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер. Сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

05 серпня 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], в якому просить постановити рішення про розірвання шлюбу, що був зареєстрований між ними 08 жовтня 1988 року у відділі ЗАГС виконкому Шевченківської районної Ради народних депутатів м. Львова. В обгрунтування своїх вимог зазначала, що від даного шлюбу дітей вони не мають та подружнє життя між ними не склалося, через різні погляди на життя та різні характери. Між ними часто виникали непорозуміння і сварки, які призвели до того, що вони припинили подружні відносини і ведення сумісного господарства. Подальше збереження шлюбу вважає неможливим та змушена звернутись в суд, оскільки відповідач не зявляється для розірвання шлюбу у органи РАЦС. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, зіславшись на обставини, які викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти розлучення не заперечив та пояснив, що причиною розпаду сімї є те, що в них різні політичні погляди та в їх сімейне життя втручалися родичі дружини. Вони дійсно припинили подружні відносини і ведення спільного господарства, дружина має право ставити питання про розлучення та він проти цього не заперечує. Заслухавши пояснення сторін, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер. Сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

05 серпня 2014 року [PERSON] звернулась до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Заявлений позов мотивує тим, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 27 грудня 2003 року. Шлюб зареєстрований Добропільським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 328. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та образи. Майнового спору та спору з приводу виховання дитини не має. Тому просить суд розірвати шлюб з відповідачем. У відкритому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач [PERSON] в судове засідання до суду не з'явився, хоча був своєчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

05 серпня 2014 року [PERSON] звернулась до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 26 березня 2010 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу вони мають малолітнього сина - [INFO]. На даний час син проживає разом із позивачем. Спільне життя не склалося через те, що відповідач застосовував фізичну силу відносно позивача у присутності дитини. Неодноразово влаштовував гучні сварки вночі знаходячись у нетверезому стані, лякаючи своєю поведінкою її та дитину. Сторони не проживають однією сім'єю з травня 2014 року. Примирення між ними неможливе. Згода про утримання малолітньої дитини досягнута. Позивач просить задовольнити позовні вимоги та розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечувала (а.с 27). Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду повідомлявся, причини неявки суду не відомі. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності із вказаними вище обставинами дає судові підстави для застосування положень ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26 березня 2010 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], актовий запис № 125 (а.с.7). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, відповідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], від 28 липня 2010 року, актовий запис № 431 (а.с.8). Дані правовідносини регулюються Сімейним Кодексом України. Так відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідало б інтересам одного із них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Статтею 212 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі припинені та більше не відновлювалися, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін розпалася остаточно, примирення бути не може і шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

05 серпня 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини. В обгрунтування позову посилається на те, що з 01 серпня 2009 року перебуває з відповідачем у шлюбі, в якому [INFO] народився син [PERSON]. Відповідач із сім'єю не проживає, позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, має право на утримання в цей період і тому звернулася до суду, просить стягувати з відповідача аліменти у розмірі 500 грн. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала. Відповідач проти позову заперечив, зазначив, що постійного місця роботи немає, перебуває на тимчасових заробітках. Суд, заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. За час перебування [PERSON] та [PERSON] у зареєстрованому шлюбі у них [INFO] народився син [PERSON]. Позивачка перебуває у відпустці по догляду за сином, який перебуває на її утриманні. Відповідач відповідно до рішення Ізяславського районного суду від 29 вересня 2014 року зобов'язаний сплачувати на користь [PERSON] утримання дитини аліменти у розмірі 100 грн. Враховуючи наведені обставини, суд вважає за можливе стягувати аліменти із відповідача на утримання непрацездатної дружини на період догляду за дитиною до 3-х років у розмірі 350 грн. Відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

05 серпня 2014 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 14 червня 1997 року в Солончаківській сільській раді Очаківського району Миколаївської області. Від шлюбу з відповідачем має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Через різні погляди на життя та не сумісність характерів, втрату почуттів сумісне життя є неможливим. Просила розірвати їхній з відповідачем шлюб. Позивачка та відповідач в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Крім цього, зазначили, що позивачка повністю підтримує позовні вимоги; відповідач позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши письмові докази, що є у справі, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14 червня 1997 року в Солончаківській сільській раді Очаківського району Миколаївської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 2. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. Причинами розпаду сім'ї стали різні погляди на життя, несумісність характерів, втрата почуттів. Зазначені факти підтверджуються дослідженим у судовому засіданні свідоцтвом про укладення шлюбу та копією свідоцтва про народження. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

05 серпня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому зазначає, що вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16 червня 2014 року. [PERSON] визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України і йому призначено покарання у вигляді 150 годин громадських робіт. Судом встановлено, що своїми умисними діями [PERSON] завдав майнову шкоду на загальну суму 1200 грн. Просить стягнути з [PERSON] на свою користь 1000 грн. з огляду на те, що 20 червня 2014 року відповідачем було сплачено 200 грн. за рахунок відшкодування матеріальної шкоди. В судове засідання позивач не з'явилася, 26 серпня 2014 року на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, задоволення вимог у повному обсязі. 26 серпня 2014 року від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без його участі, визнання позовних вимог у повному обсязі. Приймаючи до уваги заяви сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. В силу ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16 червня 2014 року. [PERSON] визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України і йому призначено покарання у вигляді 150 годин громадських робіт.(а.с.2) Судом встановлено, що внаслідок злочинних дій [PERSON], позивачу завдана майнова шкода на загальну суму 1200 грн. У добровільному порядку відповідачем відшкодовано 200 грн. Крім наведеного з відповідача на користь держави суд стягує судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

05 серпня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 23.11.1985 року вона вступила у зареєстрований шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося за причиною різних поглядів на життя та несумісністю характерів. Шлюбні відносини припинені з вересня 2012 року, спільне господарство не ведуть, спору про розділ майна не мають. Просила позов задовольнити. Позивач [PERSON] у судове засідання не з»явилася, судова кореспонденція, напрапвлена за адресою, зазаначеною у позовній заяві. повернулася на адресу суду за закінченням терміну зберігання (а.с. 12) Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явився, у поданій до суду заяві просив розгляд справи провести за його відсутності, без фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису, позовні вимоги визнає (а.с. 14) Судове засідання проведено у відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, так як в судове засідання не прибули всі особи, які беруть участь у справі. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23 листопада 1985 року, який зареєстровано Готвальдівським відділом ЗАГСу Харківської області, свідоцтво про одруження серії [NUMBER], актовий запис № 214 /а.с. 8/. Судом встановлено, що шлюб фактично розпався, строк на примирення бажаного результату не надасть, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам малолітньої дитини, що мають істотне значення. Спір про майно між сторонами відсутній. Дітей сторони не мають. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому приймається судом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу порушує принцип добровільності та права позивача. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути сплачені ним при пред'явленні позову судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

05 серпня 2014 року Дергачівським районним судом Харківської області було ухвалено заочне рішення, згідно якого позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], третя особа Дергачівський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задоволено в повному обсязі. Визнано [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування кімнатами [ADDRESS]. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок. В Дергачівський районний суд Харківської області 20 серпня 2014 року звернулася [PERSON] із заявою про перегляд заочного рішення, просить його скасувати, посилаючись на те, що вона не отримувала повісток і не була належним чином повідомлена про час та дату судового засідання. Про прийняте заочне рішення вона дізналася 15 серпня 2014 року. Сторони в судове засідання не з'явилися, причину неявки суд не повідомили. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Згідно ч.1 ст. 292 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. [PERSON] в своїй заяві не вказала суду на докази, які мають істотне значення для вирішення справи по суті і суд вважає, що її неявка не є підставою для скасування заочного рішення. Будь-яких підстав, які мають істотне значення для вирішення справи по суті [PERSON] в своїй заяві не вказала, тому необхідності скасовувати заочне рішення не має.

Outcome: dismissed