Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

05 квітня 2017 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та на своє утримання, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем з 09 жовтня 2010 року. Від шлюбу у них народилася дитина - син [PERSON], [INFO]. З квітня 2016 року шлюбні відносини між позивачкою та відповідачем фактично припинилися. Оскільки вони проживають окремо та дитина знаходиться на її утриманні, позивачка звернулась до суду з даним позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі ? частки (але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку)від з усіх видів заробітку (доходу) відповідача на утримання сина, а також стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1000 гривень на її утримання до досягнення малолітнім сином [PERSON] трьох років. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просили їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 09 жовтня 2015 року, який зареєстровано Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №943, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 3). У період шлюбу у сторін народились дитина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], актовий запис №147 (а.с.4). Позивачка зазначає, що сторони разом не проживають, дитина проживає з нею, знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно із ч. 4 ст. 84 Сімейного Кодексу України право на утримання вагітна дружна, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. На даний час дитина проживає разом з матір'ю, знаходиться на її утриманні. Як встановлено судом, позивачка на даний час є студенткою 5 курсу ДЗ «Дніпропетровська медична академія»(а.с.5). Судом встановлено, що відповідач є батьком дитини і відповідно до ст.180 ч.1 СК України не виконує батьківських обов'язків та не надає допомоги на утримання дитини яка проживає з матір'ю і перебуває на її утриманні. А тому на підставі ст.ст. 180 ч.1, 182, 183, 184 СК України позов слід задоволити. Стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки заробітку ( доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду 05 квітня 2017 року і до досягнення сином повноліття. Судом встановлено, що позивачка здійснює догляд за дитиною, не маючи змоги працювати і отримувати заробітну плату на своє утримання. Відповідач зобов'язаний надавати допомогу на утримання дружини до досягнення сином [PERSON] трьох років. Відповідно до ст.84 ч.3 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідач є батьком дитини і працює та отримує доходи і не надає дружині утримання до досягнення сином трьох років. Суд вважає, можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини у розмірі 1000 гривень щомісяця. Відповідно до ст. 367 ЦПК України, у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved