Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

06 листопада 2014 року [PERSON] звернувся до суду із указаною позовною заявою, у якій зазначив, що [INFO] року у с. Пеньківка Шаргородського району Вінницької області померла його бабуся - [PERSON] Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається із земельних ділянок. Спадкоємцем після смерті [PERSON] по заповіту є позивач, інший спадкоємець за законом - його дядько та син бабусі - [PERSON] спадщини після її смерті не прийняв і на неї не претендує. Звернувшись до нотаріуса для оформлення спадщини, з'ясувалось, що він пропустив шестимісячний строк, встановлений для прийняття спадщини, у зв'язку із чим йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Причиною пропуску строку звернення у нотаріальну контору для оформлення спадщини стало те, що позивач, маючи заповіт, вважав, що прийняв спадщину, шляхом вступу у фактичне володіння та управління спадковим майном після померлої, оскільки розпорядився речами померлої. Просить визнати, що строк для прийняття спадщини після смерті бабусі пропущений ним з поважних причин та визначити йому додатковий строк у шість місяців для подання заяви про прийняття спадщини після смерті бабусі. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги, просив визнати, що строк для прийняття спадщини пропущений ним з поважних причин та визначити йому додатковий строк у шість місяців для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті бабусі [PERSON] Причинами пропуску строку для прийняття спадщини позивач зазначив те, що, маючи заповіт, вважав, що прийняв спадщину, шляхом вступу у фактичне володіння та управління спадковим майном після померлої, оскільки розпорядився речами померлої. Окрім того, позивач зазначив також, що у 2013 році на онкохворобу захворіла його мати, у зв'язку із чим, він увесь свій час витратив на її лікування, що є додатковою причиною пропуску строку для прийняття спадщини після смерті бабусі. Представник відповідача - Пеньківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області Дуда Г.І. у судовому засіданні позовні вимоги визнала, пояснила, зокрема, що позивач дійсно пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки, маючи заповіт, вважав, що прийняв спадщину, шляхом вступу у фактичне володіння та управління спадковим майном після померлої, адже розпорядився речами померлої. Окрім того, у 2013 році на онкохворобу захворіла мати позивача, у зв'язку із чим, він увесь свій час витрачав на її лікування, що є додатковою причиною пропуску строку для прийняття спадщини після смерті бабусі. Третя особа - [PERSON] у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON] Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача та третьої особи, дослідивши докази, що є у справі, суд установив наступні обставини. [INFO] року у с. Пеньківка Шаргородського району Вінницької області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] (а.с.4). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, зокрема, земельні ділянки, розташовані на території Пеньківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, що вбачається з державних актів на право власності на земельну ділянку (а.с. 6, 7). Спадкоємцем після смерті [PERSON] є позивач по заповіту, посвідченому секретарем Пеньківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області 09.07.2012 року, зареєстрованому в реєстрі нотаріальних дій за № 40 (а.с. 5). Інший спадкоємець за законом [PERSON] спадщини після її смерті [PERSON] не прийняв і на неї не претендує, що він підтвердив у судовому засіданні та вбачається із його заяви (а.с. 8). Із довідки виконкому Пеньківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області вбачається, що на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] зі спадкодавцем ніхто не проживав (а.с. 9). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 14.11.2014 року, інформація про спадкову справу до майна померлої [PERSON] відсутня (а.с. 23). Постановою державного нотаріуса Шаргородської державної нотаріальної контори Вінницької області Масилюк Р.М. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, з підстави пропуску нею строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.10). Судом установлено, що позивач пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті бабусі [PERSON], оскільки, маючи заповіт, позивач вважав, що прийняв спадщину, шляхом вступу у фактичне володіння та управління спадковим майном після померлої, адже розпорядився речами померлої. Окрім того, у 2013 році на онкохворобу захворіла мати позивача, у зв'язку із чим, він увесь свій час витрачав на її лікування, що є додатковою причиною пропуску ним строку для прийняття спадщини після смерті бабусі. Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, пов'язані із спадкуванням, які регулюються Цивільним кодексом України (далі за текстом - ЦК України). Так, згідно статей 1216 та 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частинами 1 та 2 ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч. 1 ст. 1221 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом, зокрема, можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 2 ст. 1269 ЦК України, заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно частин 1 та 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд визнає поважною та обґрунтованою причину пропуску позивачем строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Разом із тим, ухвалюючи це рішення, суд бере до уваги те, що позивач жодним чином, не обґрунтував необхідність визначення судом додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини у шість місяців. На переконання суду, шість місяців додаткового строку для прийняття спадщини, про які просить позивач, є невиправдано великим строком, з огляду на це, суд приходить до висновку про те, що достатнім строком для подачі позивачем заяви про прийняття спадщини буде - два місяці, який слід відраховувати з дня набрання рішенням суду законної сили. Ураховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, а саме: визнати, що позивачем строк для подання заяви про прийняття спадщини пропущений з поважних причин, визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, тривалістю у два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. У іншій частині позову слід відмовити.

Outcome: partial