Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

07.08.2015 року позивач звернулась до суду з позовом, у якому, з урахування заяви від 22.09.2015 року, просить стягувати з відповідача щомісячно по ? частині зі всіх видів його доходів на утримання сина [PERSON], [INFO], до досягнення ним повноліття, але не менше, 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку таматеріальну допомогу на її утримання у розмірі 1000 (одна тисяча) грн. щомісячно, до досягнення їх сином [PERSON], [INFO], трирічного віку. В обґрунтування позову послалась на те, що 08.02.2014 року був зареєстрований шлюб з відповідачем. Від подружнього життя сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на її утриманні, відповідач коштів на утримання сина не надає, хоч отримує достатньо високу заробітну плату, яку витрачає лише на свої потреби, тому звернулася з даним позовом до суду. Також просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання до досягнення сином 3-річного віку, оскільки вона хворіє і змушена підтримувати стан здоров`я медикаментами. Сторони у судове засідання не з'явились, подали заяви, в яких просять розгляд справи проводити за їх відсутності. Позивач вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач зазначив, що позов визнає у повному обсязі, на сплату аліментів погоджується. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що потреби заслуховувати їх особисті пояснення немає, а тому розгляд справи слід провести за відсутності сторін без фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Оцінивши представлені документи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що сторони перебувають у шлюбі з 08.02.2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 08.02.2014 року. Від подружнього життя у сторін є син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії [NUMBER] від 17.07.2014 року. Відповідач у добровільному порядку коштів на утримання сина не надає. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина [PERSON], суд виходить з такого. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 статті 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Ураховуючи наведене та згоду відповідача сплачувати аліменти на утримання сина, суд дійшов висновку про задоволення цієї позовної вимоги. Вимога про стягнення з відповідача коштів на утримання позивача підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Як установлено судом, позивач хворіє і постійно змушена витрачати кошти на лікування, що підтверджується поданими суду медичними документами. Ураховуючи, що син сторін - [PERSON], [INFO], перебуває на повному матеріальному утриманні позивача, так як відповідач коштів на утримання дитини не надає, ураховуючи хворобливий стан позивача та беручи до уваги її доводи про можливість відповідача надавати їй матеріальну допомогу, оскільки згідно з її поясненнями відповідач працює, має стабільний дохід, суд дійшов висновку про можливість останнього надавати позивачеві матеріальну допомогу до досягнення їхнім сином трирічного віку у в сумі 1000 грн. на місяць. Отже, позов задовольняється.

Outcome: approved