Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

06.02.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. У обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що рішенням Шаргородського районного суду від 29.12.2010 року з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання дочок: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 250 (двісті п'ятдесят) гривень на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 16 грудня 2010 року і до їх повноліття Діти проживають разом з нею і знаходяться на її утриманні, розмір аліментів, що стягуються з відповідача на утримання дітей є недостатнім для належного утримання дочок і забезпечення всім необхідним. Відповідач участі у їх вихованні та додаткових витратах на дітей не приймає. Позивачка [PERSON] просить змінити розмір аліментів і щомісячно стягувати з відповідача [PERSON] на її користь на утримання трьох дочок аліменти в розмірі 1/2 частини доходу відповідача. У судове засідання сторони не з'явилися, але до суду поступили заяви про розгляд справи у їх відсутності. Згідно поданих заяв позивач [PERSON] змінила позовні вимоги, просила змінити розмір аліментів на утримання дочок: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] з 250 гривень по 700 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Відповідач [PERSON] змінені позовні вимоги [PERSON] визнав, не заперечував щодо зміни розміру аліментів з 250 гривень на 700 гривень на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. За таких обставин, суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч.2 ст.197 ЦПК України. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Шаргородського районного суду від 20.02. 2013 року шлюб розірвано (а.с.5). Під час шлюбу у сторін народилося троє дітей, на утримання яких рішенням Шаргородського районного суду від 29.12.2010 року з [PERSON] стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 250 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття (а.с.4). Відповідачем [PERSON] не представлено жодних доказів того, що він є непрацездатним або хворіє, тому суд вважає, що він не позбавлений можливості працювати і забезпечувати на рівні з позивачем інтереси та утримання дітей, може надавати допомогу на утримання дочок, оскільки, як вбачається з позовної заяви та досліджених доказів, відповідач сплачує аліменти на утримання дітей по 250 гривень на кожну дитину, відповідно значний обсяг обов'язків, пов'язаних з утриманням дочок, покладений на позивача, що ставить сторони у нерівні умови. Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст. 51 Конституції України, ст.ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини, ст.5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.182,184,192 СК України, відповідно до яких розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, суд може за заявою платника або одержувача визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 СК України. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч.2 ст.184 СК України). Статтею 51 Конституції України передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батька та права на їх повноцінне життя та всебічний розвиток. Відповідно до ст.ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою ВР України №789 -Х11 від 27.02.1991 року), батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей … першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Судом встановлено, що матеріальне становище сім'ї позивача погіршилось у зв'язку з подорожчанням продуктів харчування та інших товарів першої необхідності, необхідних для забезпечення належного утримання і виховання дітей. На утримання дочок відповідач за рішенням Шаргородського районного суду від 29.12.2010 року сплачує аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 250 грн. на кожну дитину, що є недостатнім для забезпечення належного рівня виховання та утримання дітей. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей є обґрунтованим і підлягає задоволенню. При збільшенні розміру аліментів, суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує матеріальне становище платника аліментів і приходить до висновку, що, оскільки відповідач є здоровою, молодою, працездатною людиною, має можливість працювати, тому зобов'язаний утримувати власних дітей та спроможний сплатити аліменти на утримання дочок в розмірі по 700 гривень на кожну дитину щомісячною.

Outcome: approved