overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

06 грудня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] 14 вересня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області. Від спільного шлюбу подружжя має двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що подружнє життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя, різні звички у побуті, ставлення до людських та сімейних цінностей. Сторони півтора року проживають окремо, не ведуть спільного господарства. Позивач вважає, що спільне проживання, примирення і збереження сім'ї не можливе. Позивач зазначає, що діти будуть проживати після розірвання шлюбу з нею, спір про поділ майні відсутній, аліменти будуть вирішуватись в іншому провадженні. Крім того зазначає, що 16 листопада 2017 року змінила прізвище [PERSON] на [PERSON]. Позивач [PERSON] до проведення підготовчого судового засідання подала до суду письмову заяву, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у її відсутності, позов задовольнити. Відповідач [PERSON] до проведення підготовчого судового засідання подав до суду письмову заяву, просив справу розглядати у його відсутності, позов визнає в повному обсязі. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для розірвання шлюбу, суд позов задовольняє і розриває шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] Згідно ч.1\~ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивач при подачі позову до суду сплатила судовий збір в розмірі 640,00 грн., що підтверджується документально (а.с.1). З огляду на те, що позивач просила стягнути з відповідача судові витрати понесені нею по даній справі, відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, у відповідності зі ст.ст. 141,142 ЦПК України\~ слід повернути позивачу з державного бюджету 320,00 грн. судового збору, сплаченого при поданні позову та стягнути з відповідача на користь позивача 320,00 грн. судового збору, сплаченого при поданні позову.\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-25 00:00:00

06 грудня 2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач, будучи батьком дитини в добровільному порядку матеріальну допомогу на її утримання не надає, хоча відповідно до вимог ст.180 СК України зобовязаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З огляду на викладене, позивач просить її вимоги задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засідання позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу у сторін народилася дитина [PERSON], [INFO]. Відповідні обставини підтверджуються рішенням про розірвання шлюбу, копіями свідоцтв про народження дітей. Відповідач, будучи батьком дитини відповідно до вимог ст.180 СК України зобовязаний їх утримувати до досягнення ними повноліття. Ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що визначено ч.2 ст.182 СК України. Судом при винесенні рішення враховуються обставини визначені ч.1 ст.182 СК України, зокрема, що малолітня дитина проживає разом із позивачкою, перебуває на її повному утриманні, потребує належного утримання в розмірі достатньому для її гармонійного розвитку, що відповідач, інших утриманців не має. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави, оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від його сплати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

06 грудня 2017 року [PERSON] предявив в суд позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований між ними 11 квітня 2009 року у Львівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області. В обгрунтування своїх вимог зазначав про те, що у шлюбі в них народився син [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, а з 2010 року вони із [PERSON] проживають окремо. Вони втратили одне до одного почуття любові, поваги та взаєморозуміння, шлюб існує лише формально, а тому збереження сімї є неможливим. В судове засідання, яке було призначено на 06 лютого 2018 року о 17.00 год., позивач [PERSON] не зявився та подав до суду заяву, з якої вбачається, що він підтримує позовні вимоги, проти винесення в справі заочного рішення не заперечує та просить проводити розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася повторно, хоч про час та місце розгляду справи повідомлялася в установленому порядку та не подала відзив. Оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 280,281 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. У відповідності до положень ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення оскільки між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер. Сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

06 грудня 2017 року до суду з позовом звернулась позивач [PERSON] до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що з відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 серпня 2006 року, актовий запис № 1104, від якого дітей не мають. З вересня 2017 року шлюбно-сімейні відносини, спільне проживання та ведення господарства сторін припинені через труднощі у спілкуванні, розбіжності у поглядах на життя та постійно виникаючі конфлікти та сварки. Спору про спільне майно між сторонами немає. Позивач просила розірвати шлюб з відповідачем, залишивши за нею право іменуватись шлюбним прізвищем. У судове засідання позивач, представники позивача не з*явились, надали клопотання про розгляд справи за їх відсутності в якому підтримали позов та просили його задовольнити, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення у справі (а.с. 22-23). Відповідач [PERSON] на виклик в судове засідання не з*явився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 44). З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. З*ясувавши позицію позивача, представників позивача, дослідивши докази\~ у справі, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що сторони по справі 19 серпня 2006 року зареєстрували шлюб (а.с. 8), від якого дітей не мають. З вересня 2017 року шлюбно-сімейні відносини, спільне проживання та ведення спільного господарства між сторонами припинено через відсутність взаєморозуміння, постійно виникаючи сварки, конфлікти та суперечки. Спору про спільне майно між сторонами немає. Відповідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, тривалість припинення шлюбно-сімейних відносин, думку позивачки про неможливість досягнення примирення, тощо, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження сімї [PERSON] суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-26 00:00:00

06 грудня 2017 року до суду надійшла вказана позовна заява. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Як зазначає позивач, основною причиною розпаду сім'ї це різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри. Протягом останніх років сімейне життя між сторонами почало втрачати сенс і поступово, як наслідок почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та зобов'язань одного перед іншим. А тому збереження шлюбу в подальшому не можливе та суперечитиме інтересам позивача, як зазначено в заяві. Сторони в судове засідання не з'явились. Позивач звернулася до суду із заявою про слухання справи в її відсутність та просить задовольнити позовні вимоги про розірвання шлюбу. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання не повідомив. А тому у відповідності до положень ст.223 ЦПК України суд ухвалив про подальший розгляд справи у відсутність сторін. Вивчивши матеріали справи, врахувавши заяву позивача, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 06 листопада 2010 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві, про що зроблено актовий запис №1330. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Як встановлено в судовому засіданні, сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки з вересня 2016 року. Так, згідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 СК України. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи що позивач бажає розірвати шлюб, а подальше його збереження буде суперечити її інтересам, суд вважає неможливим подальше збереження сім'ї і приймає рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

06 грудня 2017 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], в якій позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, який зареєстрований 07.07.2009 р. у Сокальському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 118. Свої вимоги обґрунтовує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалось у звязку з відсутністю взаєморозуміння, а мотивом для розірвання шлюбу є різні погляди на життя. Вказує на те, що разом вони не проживають, не поєднані спільним побутом, примирення між ними не відбудеться, а тому збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме її інтересам. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибув, надав суду заяву у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, розгляд справи проводити без його участі, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання 26.02.2018р. повторно не прибула, не повідомила суд про причину неявки, тому судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Позивач у поданій заяві не заперечив проти такого порядку вирішення справи. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозвязку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 07 липня 2009 року між [PERSON] та [PERSON], був укладений шлюб у Сокальському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 118 та видано свідоцтво про шлюб серії І-СГ № 298242 . Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинились, разом не проживають, не поєднані спільним побутом, та те, що позивач не виявила бажання примиритись та наполягала на розірванні шлюбу, то суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, а подальше існування шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя на створення нової сімї, а також створюватиме невизначеність у правах та обовязках подружжя. Відтак, на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

06 грудня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказав, що з 28 лютого 2009 сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Мають спільну доньку [PERSON], [INFO]. З листопада 2015 року сторони разом перестали мешкати, оскільки спільне життя з відповідачкою не склалося. У родині зявилося непорозуміння, байдужість до житла та до сімейного вогнища. Фактично сімейні відносини з цього періоду припинені. Відновити сімейні відносини у сторін не вийшло. Зараз сторони мешкають окремо за різними адресами. Позивач [PERSON] вважає, що сімейні відносини припинені назавжди, їх поновлення і збереження не можливе, просить шлюб розірвати та розглянути справу без його участі. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином. До суду надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, на позові наполягає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином. До суду надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі. Заперечень проти позову не надала. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступне. 28 лютого 2009 року сторони [PERSON] та [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Ясинувата Ясинуватського міськрайонного управління юстиції Донецької області зареєстрували шлюб, актовий запис №41. Сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. З листопада 2015 року сторони разом не мешкають, спільне господарство не ведуть та сімейним побутом не повязані. Мешкають за різними адресами. Суд вважає, що шлюб між подружжям [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Сторони не бажають поновляти сімейні стосунки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

06 грудня 2017 року позивач [PERSON]. звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 10 серпня 2008 року Вільховецькою сільською радою Новоушицького району Хмельницької області, зроблено відповідний актовий запис №5. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені з лютого 2017 року, в зв'язку з тим, що подружжя має різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаєморозуміння, почуття поваги та кохання одне до одного. Питання про поділ майна не ставиться. 09 січня 2018 року ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового засідання на 31 січня 2018 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, в наданій суду письмовій заяві просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 серпня 2008 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] Як вбачається з матеріалів справи подружні стосунки сторони фактично припинили з лютого 2017 року. Суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних причин, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних відносин, в зв'язку з чим суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому вважає, що шлюб між сторонами повинний бути розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи клопотання позивача, суд вважає можливим змінити позивачу прізвище на дошлюбне «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

06 грудня 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, позовні вимоги обгрунтовує тим, що з 01.09.2012 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітніх дітей [PERSON] юлію Дмитрівну, [INFO] та [PERSON], 11.05.2014 року, які проживає разом з позивачем. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з липня 2014 року, оскільки відповідач ухиляється від виконання сімейних обов'язків, не веде спільного господарства, не вносить вклад до сімейного бюджету, на тривалий час зникає, не пояснюючи причини всоєї відсутності. Вважає, що подальше сімейне життя не можливе, спору про розділ майна та місце проживання дітей немає. Позивач в судове засідання не зявився, до початку розгляду справи надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволені позовних вимог. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розглду справи було повідомлено належним чином, викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно до вимог ст.128 ЦПК Укрїни. Оскільки в даній справі одночасно існують усі умови передбачені ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалив розглянути дану справу заочно. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-НО №114536 виданого 01.09.2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, [PERSON] та [PERSON](дошлюбне прізвище - Мамонова) перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.09.2012року, актовий запис №589. Згідно свідоцтва про народження серії І-ЖС №255984 виданого 05.06.2014 року , батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серії І-ЖС №218244 виданого року , батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно повідомлення Мелітопольського відідлу поліції ГУНП в Запорізькій області від 07.12.2017 року №12034/60/04-2017 [PERSON] перебуває у розшуку. Вимогами ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, шлюбні стосунки між подружжям фактично припинені з липня 2014 року, суд вважає, що збереження сімї не можливе, а подальше спільне життя буде суперечити їх інтересам та інтересам дітей, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved