Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

06.12.2021 року до Красноградського районного суду Харківської області надійшла заява [PERSON] про видачу обмежувального припису стосовно [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] на строк до шести місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: 1. Заборонити [PERSON] перебувати в місці спільного проживання (перебування) з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; 2. Заборонити [PERSON] наближатися на відстань ближче 50 метрів до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування [PERSON] . Заява [PERSON] обґрунтована тим, що з [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з 22.10.2009 року. Від шлюбу мають двох синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На даний час їх сім`я розпалася і подружні стосунки вони не підтримують. Причиною розпаду сім`ї стало систематичне застосування [PERSON] стосовно неї фізичного насильства. В Красноградському районному суді Харківської області призначена до розгляду цивільна справа про розірвання шлюбу між нею та [PERSON] . Під час спільного проживання з [PERSON] останній часто підіймав на неї руку, висловлювався нецензурною лайкою, завдавав їй тілесні ушкодження, внаслідок чого вона викликала поліцію, фіксувала факт спричинення їй тілесних ушкоджень. Незважаючи на те, що справа про розірвання шлюбу вже перебуває на розгляді, він все рівно не залишає її в спокої, мають місце дзвінки з погрозами та інше. Останній раз [PERSON] побив її за місцем їхнього проживання 14.11.2021 року, спричинив множинні синці на голові, шиї, тулубі, обох руках та лівій нозі. Даний факт підтверджується Висновком фахівця з питань судово-медичної експертизи №33-КР/21 від 15.11.2021 року. Крім того, постановою Красноградського районного суду Харківської області від 30.11.2021 року за домашнє насильство [PERSON] притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 170,00 грн. Таким чином вона вважає себе особою, яка зазнала домашнього насильства. Щоб забезпечити дієвий та ефективний спосіб захисту від повторного вчинення домашнього насильства щодо неї необхідно до [PERSON] застосувати обмежувальний припис. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримала з підстав, викладених в заяві, просила її задовольнити, а також пояснила, що вона є жертвою домашнього насильства, оскільки її чоловік з яким вона на даний час розлучається постійно відносно неї вчиняє фізичне та психологічне насильство про що свідчить постанова суду та висновок фахівця. Крім того пояснила, що останній раз коли [PERSON] її побив то після цього просив пробачення сидячи з ножом на пральній машині у ванній кімнаті та не випускав її з неї поки вона його не вибачить. Причиною її побоїв зі сторони [PERSON] стало те, що він в її особистому телефоні прочитав її смс подрузі, зміст якого йому не сподобався, бо стосувався його матері. Після вказаної події [PERSON] виїхав з квартири жити до своїх батьків, але два дні назад він знову вселився до квартири за її місцем проживання. [PERSON] в судовому засіданні не визнавав заяву та просив відмовити в її задоволенні, а також пояснив, що він повернувся проживати в квартиру разом з [PERSON] бо він посварився з батьками, а він є власником частини квартири. Він не бив [PERSON] , а у виховних цілях давав їй ляпасів, оскільки вона його по іншому не розуміє. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши докази, суд приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 07.12.2021 року розірваний. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Зі змісту заяви про видачу обмежувального припису вбачається, що [PERSON] чинить психологічний тиск на [PERSON] , вона відчуває страх у зв`язку з чим потребує захисту. Відповідно до висновку фахівця з питань судово-медичної експертизи №33-КР/21 від 15.11.2021 року - на підставі даних судово-медичної експертизи громадянки [PERSON] , фахівець дійшов висновків, що у неї мали місце наступні тілесні ушкодження: множинні синці на голові, шиї, тулубі, обох руках та лівій нозі. Вказані тілесні ушкодження могли утворитися внаслідок дій тупих твердих предметів за механізмом удар, стискання, удар-стискання, що не відобразили свої індивідуальні особливості. По ступеню тяжкості вказані ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень. Постановою Красноградського районного суду Харківської області від 30.11.2021 року встановлено, що [PERSON] 14.11.2021 року близько 05:00 год. за адресою: [ADDRESS] , висловлювався нецензурною лайкою в адресу своєї дружини [PERSON] погрожував фізичною розправою, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, вказною постановою [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП на накладено адміністративне стягненнґ у вигляді штрафу. Таким чином, суд вважає доведеним факт, що [PERSON] вчиняє домашнє насильство психологічного характеру щодо [PERSON] , є високим вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи, такі ризики є реальними та підтверджуються матеріалами справи. У той же час згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Розділом IV глави 13 Цивільного процесуального кодексу України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису. Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини у вказаній сфері, є Закон України від 07 грудня 2017 року № 2229-VIII «Про запобігання та протидію домашньому насильству» цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти). Відповідно до частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників. Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. При цьому враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення [PERSON] домашнього насильства психологічного характеру щодо заявника [PERSON] , а тому заяву слід задовольнити та видати обмежувальний припис щодо [PERSON] шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, зокрема, встановлених п. 1, 4 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». В силу ч. 3ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. На підставі Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»,

Outcome: approved