Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

05.08.2021 АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 17657,46 грн. за кредитним договором від 15.06.2015. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що [PERSON] звернувся до банку з метою отримання кредиту та підписав заяву від 15.06.2015. Банк свої зобов`язання щодо видачі кредиту виконав, а позичальник такі кошти не повернув згідно умов договору кредиту. Вказує, що [INFO] позичальник [PERSON] помер, а його спадкоємцем є [PERSON] , який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, протягом шести місяців не відмовився від неї, а тому, відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України відповідач повинен задовольнити вимоги кредитора. На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, 05.08.2021 судом було надіслано запит щодо місця проживання відповідач до відповідного відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМСУ у Львівській області, відповідь на що отримано судом 18.08.2021. Ухвалою судді від 18.08.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 14.09.2021 до суду надійшов відзив на позовну заяву у якому представник відповідача [PERSON] - адвокат Кісь О.Р. повністю заперечила позовні вимоги позивача та вказала, що відповідач не має жодних родинних стосунків з позичальником та є просто однофамільцем, який проживає в одному населеному пункті. Вказує, що наявна у позивача інформація про відповідача пов`язана з тим, що у 2017 році відповідач мав відкритий картковий рахунок, який на даний час закритий та не використовується. Зазначає, що позивач не надав жодних доказів того, що відповідач прийняв спадщину після смерті [PERSON] 20.09.2021 до суду надійшло клопотання представника позивача про витребування доказів, а саме інформації зі спадкового реєстру, інформації щодо складу сім`ї спадкодавця на момент смерті та інформації щодо належного покійному майна. Ухвалою судді від 21.09.2021 витребувано у Кам`янка-Бузької державної нотаріальної контори копію спадкової справи, яка відкрита за наслідками смерті [PERSON] та витребувано у Добротвірської селищної ради інформацію про те, хто проживав з померлим [INFO] [PERSON] на момент відкриття спадщини. 05.10.2021 до суду надійшла відповідь на відзив, де позивач вказує, що відповідач проживав спільно з позичальником на момент відкриття спадщини, що підтверджується копіями паспортів цих осіб, а тому спадщину прийняв. Також, 05.10.2021 до суду надійшла копія спадкової справи після смерті [PERSON] , а 12.10.2021 надійшла довідка про те, хто проживав та був зареєстрований з [PERSON] на момент його смерті. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 15.06.2015 [PERSON] підписав заяву-анкету з метою отримання кредиту у АТ КБ «Приватбанк» (а.с. 29). Як видно з розрахунку заборгованості за кредитом, детального розрахунку руху коштів по кредиту та довідки про зміну кредитного ліміту, [PERSON] отримав кредитні кошти в межах кредитного ліміту та його заборгованість за кредитом складає 17657,46 грн. (а.с. 8-28). Як видно з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 15.04.2020, [PERSON] помер [INFO] (а.с. 79). 04.08.2021 АТ КБ «Приватбанк» звернувся до Кам`янка-Бузької ДНК з претензією кредитора, де просив включити кредиторські вимоги в спадкову масу та повідомити про наявність спадкоємців до майна покійного. У відповідь на це, 17.09.2020 завідувач нотаріальної контори повідомила, що за наслідками смерті [PERSON] дійсно відкрита спадкова справа на підставі претензії кредитора АТ «Ідея Банк», вказано, що спадкоємці не звертались до нотаріальної контори (а.с. 81-82). Листом від 30.04.2021 позивач звернувся до відповідача [PERSON] , як до спадкоємця, з вимогою погашення заборгованості позичальника [PERSON] (а.с. 83). Оскільки такий лист-претензія залишився без відповіді та реагування, позивач звернувся до суду з даним позовом. Аналізуючи позицій сторін у справі суд визначив, що даний спір стосується стягнення заборгованості з спадкоємця позичальника, а предметом доказування є обставина переходу до відповідача, як до спадкоємця позичальника, прав та обов`язків позичальника. Вирішуючи даний спір, суд виходив з наступних мотивів, доказів та норм права. Так, відповідно до ч. 1 ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Водночас, за правилами ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Чинний ЦК України визначає два способи прийняття спадщини спадкоємцями, а саме шляхом подачі заяви про прийняття спадщини протягом шести місяців (ст. 1269 ЦК), або шляхом фактично її прийняття, коли спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і не відмовився від неї протягом шести місяців (ст. 1268 ЦК). З метою перевірки обставини подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , суд дослідив копію спадкової справи №125/2020, з якої встановив, що така спадкова справа відкрита на підставі претензії кредитора АТ «Ідея Банк» від 16.06.2020, а в подальшому, 17.09.2020 претензія надійшла від АТ КБ «Приватбанк». Будь-які спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не звертались, свідоцтво про право на спадщину не видано. З метою перевірки обставини фактичного прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , суд дослідив довідку надану старостою села Полунична Добротвірської селищної ради від 04.10.2021 №158, де вказано, що [PERSON] до дня смерті [INFO] дійсно проживав та був зареєстрований за адресою [ADDRESS] , а разом з ним до дня смерті проживала і була зареєстрована мама - [PERSON] 1941 р.н. Таким чином, з досліджений судом доказів встановлено, що відповідач [PERSON] не подавав заяви про прийняття спадщини після смерті позичальника [PERSON] , а також не проживав з ним на момент відкриття спадщини і будь-яких доказів того, що відповідач є спадкоємцем позичальника [PERSON] суду не надано. А тому, у суду відсутні підстави для висновку, що відповідач [PERSON] повинен відповідати за зобов`язаннями покійного [PERSON] . Посилання позивача на те, що доказом проживання покійного позичальника та відповідача є копії їх паспортів суд відхиляє як неспроможні, оскільки суд встановив, що вони були зареєстровані за різними адресами. Так, як видно з копії паспорта відповідача [PERSON] та відповіді адресно-довідкової роботи (а.с. 101) він зареєстрований за адресою [ADDRESS] , водночас як видно з довідки старости села Полунична від 04.10.2021 №158, покійний [PERSON] був зареєстрований за адресою [ADDRESS] , тобто адреси їх проживання є відмінними. Крім того, як видно з копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян від 16.06.2020 (арк. 10 спадкової справи), заявником щодо факту смерті [PERSON] є [PERSON] . За таких фактичних обставин справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги заявлені до відповідача [PERSON] є безпідставні, так як у відповідача [PERSON] відсутнє зобов`язання щодо задоволення вимог кредиторів покійного [PERSON] , який помер [INFO] . Оскільки за правилами положень статті 51 ЦПК України позивач не заявляв будь-яких клопотань про заміну відповідача у справі, а також з огляду на те, що суд позбавлений права здійснити таку процесуальну дію з власної ініціативи, то суд приймає рішення про відмову у позові. Аналогічна правова позиція щодо застосування цієї норми процесуального права висловлена у постанові Верховного Суду від 28.04.2021 по справі №707/2-1006/2011. Судові витрати у справі необхідно покласти на позивача згідно положень ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed