Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

06 серпня 2021 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, який обґрунтувала тим, що з 07 липня 2001 року вона перебувала у шлюбі з [PERSON] , який було розірвано 17 травня 2021 року. Від спільного життя [PERSON] та [PERSON] мають 3-х неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя [PERSON] та [PERSON] не склалося, разом не проживають, спільне господарство не ведеться, матеріальної допомоги на утримання дітей [PERSON] не надає. [PERSON] має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей, у зв`язку з чим [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей: доньки [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/2 частини його заробітної плати та інших доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку на кожну дитину, до повноліття починаючи стягнення з 17 лютого 2021 року. Ухвалою суду від 27 серпня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 24 вересня 2021 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній заперечує проти задоволення позову, оскільки [PERSON] просить суд ухвалити рішення про стягнення з [PERSON] аліменти у розмірі 1/2 частини доходів, що не відповідає положенням законодавства, оскільки спільна донька [PERSON] [INFO] досягла повноліття, тому сума аліментів має складати не 1/2, а 1/3 доходів. [PERSON] просить суд стягувати аліменти з 17 лютого 2021 року, що також не відповідає положенням законодавства, оскільки аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, яка в свою чергу зареєстрована 28 серпня 2021 року. [PERSON] в судове засідання не з`явилась, 18 жовтня 2021 року звернулась до суду із заявою про розгляд справи без її участі, в якій просила задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини його заробітної плати та інших доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. [PERSON] в судове засідання не з`явився, 18 жовтня 2021 року звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, в якій визнав позовні вимоги в частині зазначеній у заяві [PERSON] від 18 жовтня 2021 року. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що 07 липня 2001 року [PERSON] та [PERSON] одружилися, після одруження [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а. с. 3). [PERSON] та [PERSON] мають трьох спільних дітей, а саме [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] , [NUMBER] та [NUMBER] відповідно (а. с. 6-8). Згідно з ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При визначені розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, суд повинен врахувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Приходячи до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог суд бере до уваги, зокрема, те, що позивачка [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просила задовольнити позовну заяву в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини його заробітної плати та інших доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відповідач [PERSON] визнав позовні вимоги у вказаній частині, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, оскільки саме такий розмір аліментів, на думку суду, забезпечить першочергові потреби дітей і буде відповідати вимогам ч. 2 ст. 182 СК України. Суд також вважає за необхідне звернути увагу на те, що позов фактично пред`явлено 06 серпня 2021 року. Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, то у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 гривень.

Outcome: partial