Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

05 листопада 2018 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок, розташований під [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року, вказуючи, що він як спадкоємець за заповітом позбавлений права оформити свої спадкові права, так як за життя власника правовстановлюючий документ на житловий будинок було втрачено, а тому йому нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Крім того, [PERSON] просить суд встановити факт реєстрації шлюбу, укладеного між його батьками, а саме [PERSON] та [PERSON], в 1940 році, оскільки вказаний факт має для нього, позивача, правове значення для підтвердження права на спадкування за заповітом на вищевказаний житловий будинок. Позивач [PERSON] та його представник за довіреністю [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, в судове засідання не з'явилися, від представника надійшла заява, в якій вона просить розгляд справи проводити в їхній відсутності, вимоги свого довірителя, викладені в позовній заяві, підтримала повністю, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не з'явилася, однак до суду надійшла заява, в якій позовні вимоги визнала, просила розгляд справи проводити у її відсутності. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Пунктом 4 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд має право встановити факт реєстрації шлюбу. Згідно інформації Білогірського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області від 13 грудня 2018 року № 2134/15.1.4-36 актовий запис про шлюб на [PERSON] та [PERSON] відсутній. Разом з тим, згідно свідоцтва про народження позивача [PERSON] від 07 вересня 1959 року серії [NUMBER] та свідоцтва про народження відповідача [PERSON] від 10 листопада 1954 року серії [NUMBER] встановлено, що їхніми батьками є [PERSON] та [PERSON], які згідно довідки Ямпільської селищної ради Білогірського району Хмельницької області від 28 лютого 2017 року № 508/02-29 та витягів з погосподарських книг за 1964-1965, 1977, 1980-1982 р. р. були зареєстровані та спільно проживали в шлюбі в [ADDRESS]. Із письмових пояснень односельців [PERSON] від 11 вересня 2018 року та [PERSON] від 12 вересня 2018 року, засвідчених секретарем Ямпільської селищної ради Білогірського району Хмельницької області [PERSON], які взяті судом до уваги як письмові докази, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] були чоловіком та дружиною і проживали по сусідству із ними. Викладене свідчить про те, що померлі [PERSON] та [PERSON] дійсно перебували між собою в шлюбі. Що ж стосується позовних вимог про визнання права власності в порядку спадкування на житловий будинок, то суд виходить із наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є сином померлих [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження від 07 вересня 1959 року серії [NUMBER]. Із свідоцтва про смерть [NUMBER] вбачається, що [PERSON] помер [INFO] року в смт. Ямпіль Білогірського району Хмельницької області, про що 08 березня 1981 року Ямпільською селищною радою Білогірського району Хмельницької області зроблено відповідний актовий запис № 16. Як слідує з інформації Хмельницького обласного державного нотаріального архіву від 12 грудня 2018 року № 4208/01-21 та інформаційної довідки зі спадкового реєстру від 12 грудня 2018 року № 54461008 спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. Проте, згідно довідки Ямпільської селищної ради Білогірського району Хмельницької області від 28 лютого 2017 року № 508/02-29 вбачається, що на день смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] і в склад його сім'ї входили: дружина [PERSON] та дочка [PERSON], які в силу ст. ст. 548, 549 ЦК України в редакції 1963 року вважалися такими, що прийняли спадщину. Із свідоцтва про смерть [NUMBER] вбачається, що [PERSON] померла [INFO] року в с. Качали Бородянського району Київської області, про що цього ж дня виконавчим комітетом Качалівської сільської ради Бородянського району Київської області зроблено відповідний актовий запис № 19. Згідно довідки Ямпільської селищної ради Білогірського району Хмельницької області від 18 вересня 2018 року № 5167/02-29 вбачається, що на день смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] одиноко. З витягів про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 12 березня 2015 року № 39849002 та № 39852267, свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12 березня 2015 року № 272 слідує, що після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, заведена спадкова справа № 57212255 (у нотаріуса № 34/2015) і спадкоємцем, що прийняв спадщину, є її син [PERSON] Із повідомлення приватного нотаріуса Білогірського районного нотаріального округу [PERSON] слідує, що видати [PERSON] свідоцтво про право на спадщину неможливо із-за відсутності правовстановлюючого документа на житловий будинок. Відомості про наявність житлового будинку [ADDRESS], його технічні характеристики та належність померлому [PERSON], а після його смерті - [PERSON], підтверджується копією технічного паспорту, виданого Районним комунальним підприємством «Білогірське бюро технічної інвентаризації» від 24 лютого 2018 року. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування охоплює перехід всіх прав та обов'язків (за винятком визначених законом, які не можуть входити до складу спадщини - ст. 1219 ЦК України), а тому спадкуванню підлягають і права та обов'язки щодо об'єктів нерухомого майна, які знаходились у володінні спадкодавця, хоча і не були оформленні у встановленому законом порядку. Приймаючи до уваги, що на момент смерті, тобто на момент відкриття спадщини, спадкодавцеві [PERSON] належало право на житловий будинок з господарськими будівлями, а позивач [PERSON] належним чином прийняв спадщину померлої матері, суд вважає, що позов необхідно з цих підстав задовольнити. Крім того, суд бере до уваги і позицію відповідача [PERSON], яка згідно поданої заяви від 07 грудня 2018 року (зареєстрована 10 грудня 2018 року за № 6429/18) позовні вимоги визнала у повному обсязі, що згідно положень ч. 4 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. При цьому судом встановлено, що таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved