Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

07.07.2015 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтувавши його тим, що йому належить на праві приватної власності 11/25 часток житлового будинку з господарсько побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: м. Кіровоград, тупик Ватутіна, 7 згідно договору купівлі продажу частки житлового будинку з господарсько побутовими будівлями від 15 червня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №741. При продажу зазначеної частки житлового будинку продавець ( колишній власник ) [PERSON] знялася з реєстраційного обліку та звільнила будинок від належних їй речей домашнього вжитку. Однак, за зазначеною вище адресою зареєстрований відповідач по справі, гр. [PERSON], який у будинку на момент продажу не проживав, та місце його проживання продавцю [PERSON] не було відоме. Відповідач йому не відомий, не є членом його сімї, у будинку не проживає, його особистих речей у будинку немає, будь якого звязку з ним не підтримує, ніякої участі в утриманні будинку не приймав, комунальні послуги він оплачує самостійно. В звязку з реєстрацією відповідача за адресою будинку, який належить йому на праві власності, він вимушений нести зайві витрати по сплаті комунальних послуг. Оскільки, за вищевказаною адресою відповідач не проживає, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються за них, чим обєктивно порушуються його права. Позивач в судове засідання не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує просить суд їх задовольнити. Не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, за наявними матеріалами справи та ухвалив розглядати справу заочно, про що в адресованій на адресу суду заяві позивач не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. У відповідності до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Частиною 3 п. 7 ст. 71 ЖК України жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках: взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі - протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сім'ї. Згідно ст. 163 ЖК України у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. У відповідності до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 321 передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею ст.150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. В судовому засіданні встановлено, що 11/25 часток будинку №7 по туп. Ватутіна у м. Кіровограді на праві приватної власності на підставі договору купівлі продажу частки житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями від 15 червня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №741 належить [PERSON], обєкт нерухомого майна складається квартири №1 та №2, господарсько-побутових будівель та споруд ( а.с. 4-5, 6 ). З довідки квартального комітету №5 від 22 червня 2015 року за №289 вбачається, що за адресою: м. Кіровоград, туп. Ватутіна, 7, кв. 2 зареєстровані [PERSON], [INFO] ( власник ), та [PERSON], [INFO], який за вказаною адресою не проживає з 2012 року, більш ніж три роки ( а.с. 11 ). Враховуючи вищевикладене, а також те, що з 2012 року відповідач не проживає у спірному житловому приміщенні, реєстрація відповідача у вказаному вище житловому приміщенні порушує право власності позивача на свій розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, він вимушений сплачувати комунальні послуги по числу зареєстрованих у будинку осіб, в звязку з чим вимушений нести додаткові витрати по сплаті комунальних послуг, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У відповідності до вимог Закону України «Про судовий збір» позивачем при подачі позовної заяви сплачено судовий збір на користь держави у розмірі 243 грн. 60 коп. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, однак позивач не просив судові витрати стягувати з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved