Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

04 листопада 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню 19 листопада 2020 року від відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» надійшла зустрічна позовна заява до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В судове засідання позивач не з`явився, надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, первісний позов підтримує, зустрічний позов не визнає. Представник відповідача первісний позов визнав у повному обсязі та підтримав зустрічний позов. Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що 14 березня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Колейчиком Володимиром Вікторовичем вчинено виконавчий напис за №4069 про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №22.10.2019-100006524 від 22.10.2019 у розмірі 18 600 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Враховуючи визнання відповідачем первісного позову, вказана обставина не підлягає доказуванню і вважається доведеною. За таких підстав, позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню підлягає задоволенню. За приписом частини першої статті 142 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову. 22 жовтня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено кредитний договір №22.10.2019-100006524. Відповідно до умов договору кредитор надає позичальнику фінансовий кредит у розмірі 10 000 грн. на 14 календарних дні, за сплатою процентів за користування кредитом 2800 грн. Термін повернення кредиту до 05.11.2019. 22.10.2019 відповідач отримав кредит у розмірі 10 000 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером №2990 від 22.10.2019. Відповідно до п.п.4.1 договору позичальник зобов`язується забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів за користування ними шляхом внесення в касу кредитора готівкою або перерахування на рахунок кредитора в такі терміни: а) повернення кредиту до 05.11.2019; проценти за користування кредитом - в день повернення кредиту або в останній день строку, на який кредит пролонгований; в) штрафні санкції, які можуть бути нараховані кредитором за несвоєчасне виконання зобов`язань за цим договором, - негайно, з моменту пред`явлення Кредитором вимоги (усної чи письмової) про нарахування таких санкцій. Відповідно до п. 5.4 договору у випадку невиконання/неналежного виконання позичальником грошових зобов`язань за договором кредитор залишає за собою право нарахування штрафу, розмір якого щодня зростає на 2% починаючи від 2% у перший день невиконання. Максимальний розмір штрафу встановлюється законом. Відповідно до ст. 526 ЦПК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідач свої зобов`язання по поверненню кредитних коштів виконував неналежним чином, у зв`язку з чим виникла заборгованість в сумі 17 800 грн. 00 коп., яка складається з наступного: заборгованість по кредиту - 10 000 грн. 00 коп., заборгованість по процентам - 2800 грн. 00 коп., штраф - 5000 грн. 00 коп. Щодо заявлено відповідачем застосування строку позовної давності. Відповідно до ст.ст. 257-258 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки, а щодо окремих видів вимог, зокрема про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність строком - один рік. Згідно ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК України перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Отже, перебіг позовної давності щодо повернення кредиту в цілому обчислюється із дня настання строку виконання основного зобов`язання, тобто строку виконання зобов`язання в повному обсязі (кінцевий строк) або у зв`язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Кредитним договором визначено кінцевий термін погашення заборгованості - 05.11.2019, а з даним позов позивач звернувся до суду 19.11.2020, тобто в межах строку позовної давності. Отже, строк позовної давності щодо звернення позивача до суду з даним позовом не пропущено. Враховуючи вищевикладене, зустрічний позов про стягнення з відповідача заборгованості за договором підлягає задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягають також стягненню на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 2102 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved