overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

06 лютого 2018 року до суду звернулась [PERSON] із заявою, в якій просить встановити факт належності її батьку [PERSON], який помер 14.10.2012 року, свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок за адресою: вул. Овражна, буд. 12, с. Роїще, Чернігівського району, Чернігівської області, виданого 05.10.1990 року виконкомом Чернігівської районної Ради народних депутатів на імя [PERSON]. Встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення спадщини. Заявник у судове засідання не зявилась, від її представника надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, заяву підтримує. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення заяви не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про смерть 14 жовтня 2012 року помер батько заявника [PERSON]. 05.10.1990 року [PERSON] видано виконкомом Чернігівської районної ради народних депутатів про право особистої власності на житловий будинок №12 по вул. Овражна в с. Роїще. Відповідно до копії інформаційної довідки з архівної справи матеріалів технічної інвентаризації обєкта нерухомості від 20.07.2017 року, право власності на житловий будинок в с. Роїще, вул. Овражна, 12 зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 05.10.1990 року. Згідно з п. 6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. \~Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що факт, який просить встановити заявник, є юридичним, оскільки від його встановлення залежить виникнення особистих прав заявника, чинним законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, воно не пов'язане з наступним вирішенням спору про право та встановлення його іншим шляхом неможливе, у зв'язку з чим заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

06 лютого 2018 року, Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Жовтоводської міської ради звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом, та в послідуючому уточнивши свої позовні вимоги, просить ухвалити судове рішення, яким позбавити відповідача, [PERSON], [INFO] батьківських прав відносно її неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позбавити відповідачів, [PERSON]Л, та [PERSON] батьківських прав відносно їх спільної малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] та малолітньої [PERSON] у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і стягувати у такому розмірі щомісячно, на особові рахунки дітей [NUMBER] та [NUMBER] до досягнення ними 18-ти річного віку. Стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітньої [PERSON] у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і стягувати у такому розмірі щомісячно, на особовий рахунок дитини [NUMBER] до досягнення нею 18-ти річного віку. Передати неповнолітнього [PERSON] та малолітню [PERSON] під опіку органу опіки та піклування виконавчого комітету Жовтоводської міської ради для подальшого влаштування дітей в сімейні форми виховання. Стягнути з відповідачів судові витрати по справі. В обґрунтування своїх вимог посилались на те, що до органу опіки та піклування виконавчого комітету Жовтоводської міської ради звернулася [PERSON], яка є бабусею малолітньої [PERSON] і повідомила про ухилення від виконання батьківських обов'язків [PERSON] та [PERSON] по відношенню до своїх неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], а саме батьки тривалий час проживають окремо від дітей, зловживають спиртними напоями, проблемами дітей не переймаються, ніякої допомоги не надають, не цікавляться їх життям, здоров'ям та навчанням. У зв'язку з цим працівники служби у справах дітей змушені були вилучити дітей з родини. Неповнолітній [PERSON] був знайдений працівниками соціальних служб на вулиці міста про що складений відповідний акт. Малолітня [PERSON] на даний час проживає з бабусею [PERSON], яка створила всі необхідні умови для проживання, навчання та виховання дитини. В судовому засіданні представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Жовтоводської міської ради участі не приймав. В своїй письмовій заяві позов підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Третя особа [PERSON] також, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити позов. Відповідачі, [PERSON] та [PERSON], у судові засідання не з'являються, про час та місце розгляду справи їм повідомлялося у встановленому законом порядку, відзиву на позов від відповідачів не надходило. Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідачів про день та час розгляду справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідачі не повідомили суд про поважність їх неявки в судові засідання,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

06 лютого 2018 року позивач [PERSON] звернувся з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. В позовній заяві зазначає, що 22.12.2015 р. між ним, [PERSON], та [PERSON], був укладений договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Шатковською Іриною Юріївною за реєстровим номером №1516. Згідно з п. 1 договору Позивач надав Відповідачу позику в розмірі 500 000,00 (п'ятсот тисяч) гривень, що складає в еквіваленті 20 000,00 (двадцять тисяч) доларів США, а Відповідач зобов'язався повернути гроші в розмірі 500 000,00 гривень в строк до 02.12.2016 р.. Гроші були передані Позивачем Відповідачу до підписання договору позики. Обов'язок щодо повернення грошових коштів Відповідачем відповідно до умов Договору позики від 02.12.2015 р. реєстровий номер №1516 виконаний не був. Заборгованість щодо повернення грошових коштів станом на 01.02.2018р. складає 500 000,00 (п'ятсот тисяч) гривень. Заборгованість суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за період з січня 2017 р. по грудень 2017 р. складає: 500 000,00 грн. * 101,1 * 101,0 * 101,8 * 100,9 * 101,3 * 101,6 * 100,2 * 99,9 *102,0 * 101,2 * 101,0 /100 = 563 274,25 грн. Розрахунок проведений по формулі: сума боргу * індекси інфляції за січень- грудень 2017р. /100 = сума боргу з урахуванням інфляції. З відсотки річних складають: 500 000,00 грн. * 3 %*425 дня/365 днів = 17 465,75 грн. Таким чином, загальна сума боргу з урахуванням індексу інфляції складає: Розрахунок проведений по формулі 563 274,25 грн. + 17 465,75 грн. = 580 740,00 грн. На момент подання позову Позивач не звертався в жоден із судів з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по договору позики від 02.12.2015р. реєстровий номер №1516 . Ухвалою суду від 08 лютого 2018 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики прийнято до розгляду, провадження у справі відкрито, її розгляд ухвалено проводити у порядку загального позовного провадження (а.с.27) Позивач [PERSON] та його представник в судове засідання не з'явились, представником позивача надано до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач до суду не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи маються поштові повідомлення, які повернуті суду за закінченням встановленого строку зберігання. У встановлений судом строк відповідач без поважних причин не надав відзив, відтак суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

06 лютого 2018 року позивач [PERSON] звернулась до Краснокутського районного суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, але в даний час разом не проживають. Від цього шлюбу мають одну дитину [PERSON], [INFO]. На даний час дитина знаходиться на повному утриманні позивача, в звязку з чим за захистом інтересів малолітньої дитини позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. Позивач в судове засідання не зявилася, однак надала заяву про підтримання позовних вимог та про слухання справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, однак надав заяву про визнання позову. Суд, дослідивши письмові докази та матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи, вбачається, що дійсно сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії 1 ВЛ №212218. Від цього шлюбу мають одну дитину [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про народження дитини: [PERSON] - серії 1 ВЛ №228251, батьками дитини записані: [PERSON] та [PERSON]. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище відповідача [PERSON], а також те, що стягнень за іншими виконавчими листами у нього немає. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Позивачка відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України „Про судовий збір від 08.07.2011 року звільнена від сплати судового збору, а тому згідно з 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн. Поряд з тим, згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-01 00:00:00

06 лютого 2018 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 10 жовтня 2008 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Позивач у підготовче засідання подав заяву, у якій просить розглянути справу без його участі та зазначив, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у підготовче засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, вказавши, що позов визнає. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10 жовтня 2008 року, актовий запис № 1814 (а/с 3). Від даного шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а/с 7, 8). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить його інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

06 лютого 2018 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 11.06.2011 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], спільне життя не склалось та шлюбні відносини між ними припинені. Позивач в судове засідання не зявилась, у позовні заяві справу проситьь розглянути у її відсутність, позов підтримує, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався у встановленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11.06.2011 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу. Також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

06 лютого 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 12 липня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайському реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, за актовим записом № 87, мотивуючи свій позов тим, що життя з відповідачем не склалося, подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя. Подружжя припинило шлюбні стосунки та ведення спільного господарства з листопада 2017 року. Сімя розпалась остаточно, подальше сумісне життя та збереження шлюбу вважає неможливим. Від шлюбу подружжя має сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON]. Позивач у підготовче судове засідання не з`явилася проте надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, надав суду телефонограму про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає, наслідки ст. 206 ЦПК України йому розяснені. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 липня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії 1-ВЛ № 207419, актовий запис № 87 (а.с.6). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що вбачається з копії свідоцтва про народження [PERSON] 1-ВЛ № 317434, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайському реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 144 (а.с.10). Основною причиною розірвання шлюбу є те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Сімейно шлюбні стосунки подружжя припинені, спільне господарство не ведеться, внаслідок чого, їхнє подальше сімейне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. Судові витрати, згідно ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

06 лютого 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, у якому просить стягнути аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини заробітку відповідача щомісяця, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трьох років. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що у шлюбі з позивачем він не перебував, а також, що у нього батьки-пенсіонери. Заслухавши пояснення позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] (а/с 8). Згідно довідки Виконавчого комітету Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 18 січня 2018 року № 3-18/77, [PERSON] проживає разом з позивачем (а/с 9). Судовим наказом Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 лютого 2018 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 06 лютого 2018 року до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначила, що відповідач матеріальної допомоги добровільно не надає. Частиною 2 ст. 91 Сімейного кодексу України визначено, що жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої-четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Згідно ч. 2, 4 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. За таких обставин, оскільки дитина сторін проживає з позивачем, позивач не працює, отримує одноразову допомогу при народженні дитини, а тому потребує матеріальної допомоги, а відповідач працездатний, має постійне місце роботи та стабільний заробіток, доказів, що відповідач утримує своїх батьків-пенсіонерів, ним не надано, а тому суд знаходить підстави для задоволення позову. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

06 лютого 2018 р. позивач звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. Позов мотивовано тим, що 14 грудня 2013 р. сторони уклали шлюб, але згодом сімейне життя погіршилось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] р. Позивач вважає, що подальше спільне життя з відповідачем не можливе, в зв'язку з чим просить суд шлюб між нею та відповідачем розірвати. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Ухвалою судді 07 лютого 2018 р. відкрито провадження по справі, підготовче засідання призначено на 22 березня 2018 р. В підготовче судове засідання відповідач не з'явився, у зв'язку із чим ухвалою суду від 22 березня 2018 р. розгляд справи призначено на 29 березня 2018 р. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, наполягаючи на задоволенні позову. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився без повідомлення причин, в зв'язку з чим суд у відповідності зі ст. 280 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечує. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про шлюб сторони уклали шлюб 14 грудня 2013 р. у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснодонського міськрайонного управління юстиції у Луганській області, актовий запис №355. (а.с.11) Згідно копії свідоцтва про народження сторони мають сина [PERSON], [INFO]. (а.с. 12) У відповідності зі ст. 105 ч.3 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, згідно якій позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя; суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Наданими позивачем доказами встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини у 2016 р., примиритися не бажають, в зв'язку з чим суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що є підставою для розірвання шлюбу. Задовольняючи позов, суд враховує, що дитина проживає з позивачем, майновий спір між сторонами відсутній. У відповідності зі п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на сплату судового збору в сумі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved