Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

04 червня 2020 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури №1 Миколаївської області в інтересах держави в особі Управління Державного агентства рибного господарства у Миколаївській області до [PERSON] , про відшкодування шкоди, завданої рибним запасам у сумі 7 361,00 грн., посилаючись на завдання відповідачем такої шкоди незаконним виловом риби та притягнення за це до адміністративної відповідальності. 17 червня 2020 року по даній справі відкрито провадження, призначено судове засідання. 11 серпня 2020 року до суду надійшла заява представника Управління Державного агентства рибного господарства у Миколаївській області, в якій він зазначає, що підтримує позов та не заперечує проти спрощеного розгляду. 29 вересня 2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач не визнає позов, посилаючись на те, що ним не було отримано розрахунку від 14.08.2019 р. Претензію він також не отримував. Посилання позивача на те, що несплата відповідачем шкоди вплине на нефінансування державою природоохоронних заходів, спрямованих на забезпечення екологічної безпеки життєдіяльності людини, відповідач вважає припущенням позивача. Відповідач непрацездатний пенсіонер, його пенсія дорівнює 1738 грн і вчинити вказане діяння його змусило тяжке матеріальне становище, оскільки він отримує маленьку пенсію, має ряд хронічних захворювань. Кількість виловлених рибин вказує на малозначність діяння, а тому є підстави вважати відсутність величезних втрат державного чи міського бюджету, природних ресурсів чи суспільної шкоди. Матеріальна шкода, яку визначає позивач та судовий збір складає річний дохід відповідача і таке покарання є надмірно тяжким. З цих підстав просив відмовити у позові. 06 жовтня 2020 року до суду надійшла відповідь на відзив, який мотивований тим, що при складанні протоколу відносно відповідача в описі інспектором було зроблено розрахунок шкоди, яка склала 7\~361,00 грн., з чим відповідач ознайомився та власноручно поставив підпис. Щодо скерування відповідачу претензії, то законодавство не містить прямого обов`язку скерування вказаних документів конкретним видом поштового зв`язку. Також зазначає, що досудове врегулювання спору є правом, а не обов`язком позивача. Даний спір вирішується в рамках цивільного процесуального законодавства, тому посилання позивача на кримінальне законодавство є недоречним. В судовому засіданні 09.02.2021 представником відповідача подані письмові пояснення, відповідно до яких, представник зазначає, що з матеріалів справи не вбачається що Управління Державного агентства рибного господарства у Миколаївській області чинить бездіяльність або не виконує або неналежно виконує свої обов`язки, внаслідок чого «інтереси держави» підлягають захисту прокурором у суді. Вважає, що прокурором не надано доказів, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема перебігу позовної давності, а також таких чинників як: вагомість порушення інтересів держави). Просила відмовити у задоволенні позову. В судовому засіданні 09.03.2021 року представник позивача надала письмові пояснення, в яких зазначає, що в Україні фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища здійснюється за рахунок Державного бюджету України, бюджету Автономної республіки Крим та місцевих бюджетів, коштів підприємств, установ та організацій, фондів охорони навколишнього природного середовища, добровільних внесків та інших коштів. Відтак, несплата відповідачем визначеного у встановленого законом порядку розміру шкоди, заподіяної незаконним виловом рибних ресурсів, не лише безпосередньо зачіпає майнові та економічні інтереси держави, а й вплине на недофінансування державою природоохоронних заходів, спрямованих на забезпечення екологічної безпеки життєдільності людини, яка є невід`ємною умовою сталого економічного та соціального розвитку України. Чинним законодавством визначений орган, уповноважений державою здійснювати функції контролю за використанням та охороною рибних запасів, у тому числі вживати заходи до відшкодування шкоди, однак відповідних заходів не вжито. Прокуратуру повідомлено про відсутність позову до [PERSON] і заходів щодо відшкодування шкоди не заплановано. Отже, попри очевидність допущеного відповідачем правопорушення, Управління Державного агентства рибного господарства у Миколаївській області самостійно не вжито вичерпних заходів, спрямованих на відшкодування шкоди, заподіяної незаконним виловом водних живих ресурсів. Таким чином, оскільки відповідний державний орган не здійснює захист інтересів держави у спірних правовідносинах, наявні підстави для звернення прокурора до суду з таким позовом. 22 квітня 2021 року, 17 травня 2021 року до суду надійшла заява представника Управління Державного агентства рибного господарства у Миколаївській області про розгляд справи за її відсутності. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав і просив задовольнити. В судових засіданнях 09.02.2021 та 09.03.2021 представник відповідача заперечувала проти позову, посилаючись на обставини, викладені у відзиві та поясненнях. Відповідач в судовому засіданні 09.03.2021 позов не визнав, надав пояснення, аналогічні змісту відзиву. 01 листопада 2021 року до суду надійшла заява представника відповідача про розгляд справи без участі відповідача та представника. У позові просила відмовити. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи суд дійшов такого. Судом встановлено, що щодо [PERSON] .08.2019 був складений протокол про адміністративне правопорушення № 014034/1312 за частиною 4 статті 85 КУпАП, під час якого вилучено: кефаль сингіль 12 шт., розміром 15-18 см., окунь 1 шт., розміром 14 см., пузанок 1 шт. розміром 16 см., бичок 1 шт. розміром 12 см.. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення було складено опис вилучених об`єктів лову із зазначенням найменування, кількості, ваги та ціни, загальних збитків 7361 грн. Вказаний опис вручено [PERSON] , про що свідчить його підпис у описі. Відтак, пояснення [PERSON] про невручення йому розрахунку шкоди, спростовані матеріалами справи. Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 23.10.2019 у справі № 487/6895/19 за результатами розгляду вказаного протоколу [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 340 грн. з конфіскацією промислових знарядь вчинення правопорушення сітки месинової на користь держави без конфіскації незаконно здобутих водних живих ресурсів. Розмір шкоди, завданої [PERSON] від незаконного вилову цінних видів риб у сумі 7361,00 грн підтверджується даними опису до протоколу № 014034/1312, розрахунком заподіяної шкоди рибним запасам України, внаслідок порушення природоохоронного законодавства від 27.05.2020, який здійснено на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів». 03.02.2020 Управління державного агентства рибного господарства у Миколаївській області надіслало [PERSON] вимогу про сплату в добровільному порядку 7361,00 грн заподіяної шкоди за порушення вимог Правил любительського і спортивного рибальства, що підтверджується вимогою про відшкодування заподіяних збитків № 35.7-14/11 від 03.02.2020. Відповідно до статті 27 Закону України «Про тваринний світ», у порядку загального використання об`єктів тваринного світу громадянам, у випадках, передбачених законодавством, дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об`єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування. В інших випадках любительське і спортивне рибальство здійснюються на праві спеціального використання об`єктів тваринного світу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України відповідно до цього та інших законів. Згідно з частиною 1 статті 52-1 Закону України «Про тваринний світ», для добування об`єктів тваринного світу забороняються виготовлення, збут, застосування, зберігання отруйних принад, колючих, давлячих та капканоподібних знарядь лову, електроловильних систем (електровудок), електрогону, петель, самоловів, самострілів, вибухових речовин, пташиного клею та монониткових (волосінних) сіток (крім тих, що призначені для промислового лову), а також інших засобів, заборонених законом. Порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України (стаття 63 Закону України «Про тваринний світ»). Згідно з пунктом 3.15. Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених Наказом Державного комітету рибного господарства України від15.02.1999 N19 (далі Правила рибальства) забороняється лов водних живих ресурсів: із застосуванням, серед іншого, промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань. Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 23.10.2019, яка набрала законної сили, встановлено порушення [PERSON] п. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Постановою КМУ «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» № 1209 від 21.11.2011, встановлено такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземцями та особами без громадянства цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України. Відповідно до вказаних такс збитки, заподіяні внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення одного екземпляра водних біоресурсів незалежно від розміру та ваги (неоподатковуваного мінімуму доходів громадян) складають: кефаль сингіль 12 шт. 595 грн за 1 шт.) 7140,00 грн.; окунь 1 шт. 17 грн.; пузанок 1 шт. 170 грн; бичок 1 шт. 34 грн. Такі ціни цілком відповідають зазначеним у описі, які складено під час складення протоколу. Отже, наявними в матеріалах справи доказами доведено, що [PERSON] у заборонний нерестовий період здійснив вилов риби цінних видів забороненим знаряддям лову, чим завдав шкоди тваринному світу, тому зобов`язаний відшкодувати вказану шкоду в розмірі 7361,00 грн. Встановлюючи наявність підстав для представництва в суді прокурором інтересів держави в особі Управління Державного агентства рибного господарства у Миколаївській області, суд дійшов таких висновків. Частиною 3, 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта владних повноважень. Здійснивши аналіз абзацу першого частини третьої статті 23 Закону, Велика Палата Верховного Суду в пункті 37 постанови від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц дійшла висновку, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави в разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах. У пункті 76 постанови від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 Велика Палата Верховного Суду підтримала вищевказаний висновок та зазначила, що відповідно до частини третьої статті 23 Закону прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу. При цьому поняття «компетентний орган» у цій постанові вживається в значенні органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (див. пункт 27 зазначеної постанови). За висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними в пункті 69 постанови від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц, оскільки повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах. Відповідно до Положення про Управління Державного агентства рибного господарства у Миколаївській області, затвердженого наказом Державного агентства рибного господарства України від 15.07.2016, Управління має право подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Таким чином, Управління Державного агентства рибного господарства у Миколаївській області є органом, наділеним повноваженнями вживати заходів до відшкодування шкоди завданої внаслідок незаконного вилову риби. Разом із цим відповідно до абзаців першого-третього частини четвертої статті 23 Закону наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи його законним представником або суб`єктом владних повноважень. Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону, прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо. Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону, і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного суду у справі № 911/2169/20 від 06.07.2021. У справі, що розглядається, 12 травня 2020 року заступник керівника Миколаївської місцевої прокуратури №1 звернулась до Управління Державного агентства рибного господарства у Миколаївській області із запитом, у якому просив повідомити чи оскаржувалась постанова відносно [PERSON] , вказати розмір шкоди та чи пред`являвся або планується пред`явлення позову до [PERSON] про відшкодування шкоди. 02.06.2020 прокурором отримано відповідь з Управління Державного агентства рибного господарства у Миколаївській області від 14.05.2020, відповідно до якої заходи щодо стягнення заподіяної шкоди [PERSON] в судовому порядку не вживались та на сьогоднішній день не планується звернення до суду у зв`язку з відсутністю бюджетних асигнувань для сплати судового збору. 20.05.2021 керівником Миколаївської місцевої прокуратури №1 до Управління Державного агентства рибного господарства у Миколаївській області направлено запит, у якому прокурор просив повторно повідомити чи планується звернення до суду із позовом до [PERSON] про стягнення шкоди. У разі неподання позову, вказати причини. 02.06.2020 прокурором отримано відповідь з Управління Державного агентства рибного господарства у Миколаївській області від 27.05.2020, відповідно до якої Миколаївський рибохоронний патруль не планує звертатися до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] шкоди завданої рибному господарству України на суму 7361,00 грн. у зв`язку з відсутністю бюджетних асигнувань для сплати судового збору. Крім цього, надають запитуваний розрахунок збитків та копію листа Миколаївського рибохоронного патруля від 03.02.2020 до [PERSON] за якими підтверджується вжиття заходів досудового врегулювання спору. Миколаївською місцевою прокуратурою №1 листом від 27.05.2020 року повідомлено Управління Державного агентства рибного господарства у Миколаївській області та Миколаївську міську раду що Миколаївською місцевою прокуратурою №1 до Заводського районного суду м. Миколаєва пред`являється позов в інтересах держави в особі Управління Державного агентства рибного господарства у Миколаївській області про стягнення з [PERSON] шкоду, завдану рибним запасам у розмірі 7\~361,00 грн. Таким чином, встановлено, що прокурор дотримався порядку, передбаченого статтею 23 Закону «Про прокуратуру» і обґрунтував підстави свого звернення із вказаним позовом в інтересах держави в особі Управління Державного агентства рибного господарства у Миколаївській області, які, за його твердженнями, усвідомлювали порушення інтересів держави та не вжили заходів, спрямованих на відшкодування шкоди, про що повідомили Прокурора відповідними листами (тобто навів підставу для представництва інтересів держави). Велика Палата Верховного Суду у постанові № 903/129/18 від 15.10.2019 зазначає, що «незалежно від того, чи відповідають дійсності доводи Городищенської сільської ради Луцького району Волинської області про неможливість самостійно звернутись до суду з позовом про повернення земельної ділянки через відсутність коштів для сплати судового збору, сам факт незвернення до суду сільської ради з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси жителів територіальної громади, свідчить про те, що указаний орган місцевого самоврядування неналежно виконує свої повноваження щодо повернення земельної ділянки, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів значної кількості громадян - членів територіальної громади с. Городище та звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини». Враховуючи викладене, оскільки суб`єкт владних повноважень, який виконує відповідні функції у спірних правовідносинах і має право на подання до суду позовної заяви про відшкодування шкоди, не вжив відповідних заходів для захисту інтересів держави і не звернувся до суду в розумний строк після того, як прокуратура розпочала перевірку з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави, прокурор попередньо повідомив суб`єкта владних повноважень про намір звернутися до суду, прокурор має право на звернення до суду з цим позовом з метою захисту інтересів держави. Відтак позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено повністю, то з відповідача на користь Миколаївської обласної прокуратури (до зміни назви - прокуратура Миколаївської області) слід стягнути судовий збір в сумі 2\~102,00 грн.

Outcome: approved