Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

06 серпня 2015 року [PERSON] звернулася до Веселинівського районного суду Миколаївської області із позовною заявою до [PERSON], про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка зазначила, що 25 квітня 1998 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON], про що Луб`янською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області було зроблено відповідний актовий запис №01. Також позивачка зазначила, що від спільного шлюбу в них народлась донька [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через зловживання відповідачем алкогольними напоями та подружню зраду відповідачем. Шлюбні відносини фактично припинилися. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу вважає неможливими. В судове засідання позивачка не з`явилася, надала суду заяву якою просить справу слухати в її відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Сторони перебували у шлюбі з 25 квітня 1998 року. Шлюб між ними було зареєстровано Луб`янською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області, актовий запис № 01. В шлюбі народилась донька [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини фактично припинили через зловживання відповідачем алкогольними напоями та подружню зраду відповідачем. Шлюб розривають вперше. Згідно ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 Ск України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Враховуючи те, що шлюбні відносини сторони фактично припинили, любов та повага між ними відсутні, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, в наслідок чого шлюб підлягає розірванню. Згідно з ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право відновити своє дошлюбне прізвище Гур`єва. На підставі викладеного,

Outcome: approved