Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-12 00:00:00

07.06.2021 позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 28.10.2003 вона зареєструвала шлюб з відповідачем, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . Під час перебування у шлюбі у них народились: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що вони понад два місяці не проживають разом, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини між ними носять суто формальний характер. Спільне життя між ними не склалось, через різні характери, погляди на життя, протиріччя у їх стосунках. Ухвалою судді від 14.06.2021 відкрито провадження в цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явилась, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився, від його представника надійшла заява про розгляд справи без їх участі, в якій вона зазначила, що відповідач з позовними вимогами погоджується в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки сторони в судове засідання, призначене на 08.07.2021 не з`явилися, суд, з дотриманням положень ч. 6\~ст.259 ЦПК України\~і ч. 5\~ст. 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог ч. 4\~ст.268 ЦПК України\~підписав судове рішення без його проголошення. Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження виданого 28.10.2003 серії [NUMBER] сторони зареєстрували шлюб 28.10.2003 у відділі реєстрації актів громадянського стану Івано-Франківського міського управління юстиції, про що зроблено запис №1803 (а.с.6). В шлюбі у сторін народились: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . Спільні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Сімейним кодексом України. Статтею 24 СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст.\~104\~Сімейного кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст.\~110\~Сімейного кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Крім того суд звертає увагу на те, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб. Таким чином оскільки, сторони не підтримують шлюбні відносини, їхній шлюб існує формально і його збереження суперечить інтересам позивача, то шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 28 жовтня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Івано-Франківського міського управління юстиції, про що зроблено запис №1803, слід розірвати. Враховуючи те, що відповідач визнав позов та не заперечував, щоб після розірвання шлюбу діти проживали з матір`ю, а відтак сторони дійшли згоди щодо їх місця проживання, неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , слід залишити проживати з матір`ю. З огляду на зазначене, позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Водночас суд зазначає, що згідно ст.\~113\~СК України вказано, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Здійснивши системний аналіз вищенаведеної норми суд дійшов висновку, що право на вибір прізвища є правом особи, яка його самостійно змінила, що реалізується на власний розсуд відповідною особою. При цьому зміна прізвища фізичної особи здійснюється на підставі її волевиявлення та виключно у порядку, що встановлений Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». В порядку ч. 2 ст.\~115\~СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі наведеного, ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved