Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-03 00:00:00

05.06.2018 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття, а також на її особисте утримання в розмірі 1500 грн щомісячно, починаючи від дня предявлення позову і до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування позову зазначила, що відповідач проживає окремо, при цьому не надає матеріальної допомоги на утримання сина та її особисте утримання, якої вона потребує в звязку з перебуванням у відпустці по догляду за спільною дитиною до досягнення нею трирічного віку. У судовому засіданні позивач предявлений позов підтримала і наполягала на його задоволенні; відповідач не зявився з причин, які судом визнано неповажними. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що предявлений позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Сторони перебувають в шлюбі і мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а. с. 6, 7). Як випливає з позовної заяви і пояснень позивача, які не спростовано відповідачем, сторони припинили сімейні відносини і проживають окремо, при цьому відповідач не надає позивачеві матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина, а також на особисте утримання позивача, якої вона потребує в звязку з доглядом спільної дитини до досягнення нею трирічного віку. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі Кодекс) батьки зобовязані утримувати своїх дітей. В силу положень статті 182 Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~ \~ \~ \~ Згідно з частиною першою статті 191 Кодексу аліменти на дитину присуджуються від дня предявлення позову. Частиною другою статті 84 Кодексу встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. \~ \~ \~ \~Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина та на її особисте утримання є такими, що ґрунтуються на законі. \~ \~ \~ \~Водночас, враховуючи ту обставину, що відповідач працює, суд вважає необхідним стягнути з нього аліменти на особисте утримання позивача не у твердій грошовій сумі, як просить позивач, а в частці від доходу відповідача. \~ \~ \~ \~За таких обставин, суд вважає доцільним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі ? частки усіх видів заробітку (доходу), а на утримання позивача в розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу).

Outcome: partial