Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

05.04.2017 року [PERSON] звернулася до суду з вказаною позовною заявою, в якій зазначила, що [INFO] року померла її бабуся - [PERSON], яка постійно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS]. Після смерті бабусі [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається, в тому числі, із земельної ділянки. Вона є спадкоємцем майна померлої [PERSON] за заповітом. При зверненні до нотаріуса з метою оформлення спадщини після смерті бабусі [PERSON] їй відмовлено у оформленні у зв'язку із пропуском строків звернення з заявою про прийняття спадщини в шестимісячний строк. Причиною пропуску строку звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини стало те, що вона не знала про існування заповіту, про це їй стало відомо лише влітку 2016 року та у зв'язку з необізнаністю щодо строків та порядку оформлення спадщини. Зазначені причини пропуску строку для прийняття спадщини вважає поважними. Просить визнати строк для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [INFO] року її бабусі [PERSON] пропущеним нею з поважних причин та визначити їй додатковий строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини в два місяці. В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON], що діє на підставі довіреності від 25.01.2017 року (а.с.14) не з'явилися. 19.04.2017 року позивачка [PERSON] та 20.04.2017 року її представник - [PERSON] подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять позов задовольнити (а.с.28, 37). Представник відповідача - Сапіжанської сільської ради в судове засідання не з'явився, сільський голова [PERSON] подав заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, позовні вимоги [PERSON] сільська рада визнає, не заперечує щодо їх задоволення (а.с.27). Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, але від них до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності, щодо задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечують (а.с.32, 29, 35). В судове засідання не з'явилися всі особи, які беруть участь в справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, при цьому позивачка та її представник, а також представник відповідача та треті особи подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, перешкод для розгляду справи в судовому засіданні немає, тому суд вважає, що справу можна розглянути без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України. Вирішуючи спір, суд встановив факт, що [INFO] року в с. Сапіжанка Шаргородського району Вінницької області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.7), яка по день смерті постійно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS]. Згідно із записом у погосподарській книзі №3 по особовому рахунку №247.1., на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем ніхто не проживав та не був зареєстрований, спадкоємцем померлої за заповітом є - [PERSON], [PERSON], за законом - [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.8). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, що складається, в тому числі, із земельної ділянки площею 1,4942 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташованої на території Сапіжанської сільської ради, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] (а.с.11). Спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] на вище зазначену земельну ділянку є позивачка [PERSON], що підтверджується заповітом від 12.06.2006 року, посвідченим секретарем виконкому Сапіжанської сільської ради [PERSON] та зареєстрованим в реєстрі за №146, зареєстрованим у Спадковому реєстрі (а.с.38-39), що на день смерті спадкодавця не змінено та не скасовано (а.с.10, 12). [PERSON] не подала вчасно нотаріусу заяву про прийняття спадщини через те, що не знала про наявність заповіту на своє ім'я після смерті [PERSON] 25.08.2016 року приватним нотаріусом Шаргородського районного нотаріального округу Вінницької області Цимбалюком І.М. відмовлено позивачці в оформленні спадщини за заповітом після смерті [PERSON] у зв'язку із пропуском строків прийняття спадщини (а.с.13). Встановленим судом фактам відповідають спадкові правовідносини, які регулюються Конституцією України та Цивільним кодексом України. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1222, ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними. Позивачка [PERSON], спадкоємець майна померлої [PERSON] за заповітом, своєчасно не прийняла спадщину оскільки не знала про заповіт на своє ім'я, а дізналась про його існування лише влітку 2016 року, а також через власну необізнаність щодо строків та порядку оформлення спадщини. За таких обставин, суд вважає, що строк для прийняття спадщини [PERSON] пропущено з поважних причин, тому є підстави для застосування до спірних правовідносин положень ч.3 ст.1272 ЦК України, тобто для визначення додаткового строку для подання позивачкою заяви про прийняття спадщини. Відповідно до вимог ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з абз.3 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до абз.6 п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення в цивільній справі», за змістом частини 4 ст.174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Враховуючи, що представником відповідача визнано позовні вимоги [PERSON], що вбачається із письмової заяви Сапіжанського сільського голови [PERSON] (а.с.27), то суд вважає, що в даному випадку наявні всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Отже, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved