Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

06 червня 2019 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування виконкому Фастівської міської ради Київської області про позбавлення батьківських прав, мотивуючи вимоги тим, що гр. [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] . Мати малолітнього, гр. [PERSON] залишила сім`ю 11 років тому, вихованням [PERSON] займався батько та бабуся, [PERSON] . Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26.07.2011 року гр. [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно сина [PERSON] . На даний час малолітній [PERSON] проживає разом з нею, вона утримує, виховує його. Відповідач [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, не цікавиться його навчанням, не утримує його, не забезпечує харчуванням, медичним доглядом, відповідач свідомо ухиляється від спілкування з дитиною, причому робить це без поважних причин, тому вважає, що є всі підстави для позбавлення його батьківських прав щодо малолітнього [PERSON] . На підставі зазначеного просила позбавити гр. [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , а також стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до судуі до досягнення дитиною повноліття. 20 червня 2019 року провадження у справі було відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 04 жовтня 2019 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. В судове засідання позивач не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, що підтверджується розміщеним оголошення на офіційному веб-порталі Фастівського міськрайонного суду Київської області про його виклик до суду. Представник третьої особи Небрат Н.В. в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала письмову заяву з проханням розглянути справу в її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечує. У відповідності до п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази у межах заявлених позовних вимог, встановив наступне. Судом встановлено, що від спільного подружнього життя [PERSON] та [PERSON] мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народженнясерії [NUMBER] , виданим 18.01.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області /а.с.11/. 17 серпня 2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу /а.с.10/. Відповідно до рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26 липня 2011 року [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] /а.с.13/. Згідно характеристики голови комітету [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але там не проживає, має малолітнього сина [PERSON] , 2007 року народження, якого повністю виховує його мати [PERSON] . [PERSON] , як батько не приймає участі у вихованні свого сина, весь час майже 11 років, [PERSON] виховує його бабуся [PERSON] /а.с.8/. Відповідно до характеристики ФНВК ЗОШ І-ІІІ ст. - ЦВПВ «Гарт» вбачається, що [PERSON] навчається в школі з першого класу, зарекомендував себе як старанний учень, тощо. Батьки не приділяють належну увагу вихованню сина, жодного разу не відвідали батьківські збори чи інші класні заходи, вихованням і розвитком дитини займається бабуся та дідусь, вони є активними членами батьківського комітету та постійно підтримують зв`язок з класним керівником щодо успішності та дисципліни онука. [PERSON] завжди охайний та одягнутий по сезону /а.с.9/. Рішенням виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області №226 від 23.04.2019, вирішено надати висновок до Фастівського міськрайонного суду Київської області щодо доцільності та відповідності інтересам дитини позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] /а.с.5/. Відповідно до Висновку №06-23/2272 від 25.04.2019, комісія з питань захисту прав дитини вважає доцільним та такими, що відповідає інтересам дитини, позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] /а.с.6-7/. Відповідно до ч. 9-10 ст. 7 Сімейного Кодексу України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно з ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою держаного контролю, що встановлена законом. Частиною 2 ст. 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.89 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Пунктом 16 зазначеної постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Вирішуючи даний спір, суд враховує висновок №06-23/2272 від 25.04.2019 органу опіки та піклування Виконавчого комітету Фастівської міської ради про доцільність та відповідність інтересам дитини позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] . Також суд, звертає увагу на Рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» в якому встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи та ті, на яких ґрунтується висновок органу опіки та піклування Виконавчого комітету Фастівської міської ради, суд вважає останній достатньо обґрунтованим та таким, що містить в собі переконливі аргументи, які вказують на те, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно малолітнього сина. Проаналізувавши вищевикладені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що, дійсно, відповідач по справі вихованням свого сина не займається і ухиляється від своїх обов`язків по його утриманню та вихованню, не спілкується з ним і не проявляє турботи, тому, з урахуванням інтересів дитини є необхідність у позбавленні батьківських прав відповідача відносно свого сина - [PERSON] . Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В той же час, відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно роз`яснень наданих в а. 7 п 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» одночасно з позбавленням батьківських прав суд може, на вимогу позивача або з власної ініціативи, вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 166 СК України, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про питання аліментів на дитину. Отже, оскільки відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча повинен та має таку можливість, бо є людиною працездатного віку, а тому суд вважає за необхідне стягнути з нього аліменти на утримання дитини у заявленому позивачем розмірі. Відповідно до положень частини 1 статті 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дітей за один місяць, згідно вимогам статті 430 ЦПК України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved