Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-08 00:00:00

05.11.2019 [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу та стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 14000 грн щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову послалася на фактичне припинення сімейних відносин з відповідачем та ухилення відповідача від матеріального утримання дитини. У судовому засіданні представник позивача пред`явлений позов підтримав і наполягав на задоволенні. Представник відповідача позов визнала частково. Вона повідомила про згоду відповідача на розірвання шлюбу з позивачем і сплату аліментів на утримання спільної дитини в розмірі 1500 грн щомісячно, водночас вказує на те, що відповідач є найманим працівником і отримує мінімальну заробітну плату, а тому позбавлений можливості сплачувати аліменти в тому розмірі як вимагає позивач. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 30.09.2015, при цьому мають спільну малолітню дочку [PERSON] , [INFO] (а.с. 5, 24). Внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сім`ї. Як випливає з позовної заяви і пояснень представників сторін, з вересня 2019 року подружжя проживають окремо; вони припинили сімейні відносини та не ведуть спільне господарство; подальше збереження шлюбу не відповідає їхнім інтересам. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України (далі - Кодекс) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Згідно з частиною третьою статті 106 цього Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Оскільки сторони не бажають збереження шлюбу та спільного проживання однією сім`єю їхній шлюб підлягає розірванню. Статтею 180 Кодексу встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з ким проживає дитина (частина третя статті 181 Кодексу). В силу положень статті 182 Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачам аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають значення. Розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За приписом частини першої статті 191 Кодексу аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову. Таким чином, вимога позивача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дочки ґрунтуються на законі. Вирішуючи питання розміру аліментів, суд враховує майновий стан і розмір заробітної плати відповідача, та обов`язок позивача брати участь в матеріальному утриманні дитини, у зв`язку з цим вважає доцільним стягнути з відповідача аліменти в розмірі 2500 грн щомісячно. За таких обставин, пред`явлений позов підлягає частковому задоволенню. Частиною другою статті 137 ЦПК України встановлено, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката, що підлягають сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, визначається згідно умов договору про надання правничої допомоги. Оскільки позивач не надала суду укладений з адвокатом Нестеренком С. О. договір про надання правничої допомоги, слід вважати, що нею не доведено у встановлений законом спосіб обґрунтованість заявленої до стягнення суми витрат на правничу допомогу адвоката, що підставою для відмови в її компенсації.

Outcome: partial