Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-07 00:00:00

05 жовтня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Ухвалою суду від 16 листопада 2018 року ухвалою суду було відкрите провадження у справі. 08 січня 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з клопотанням про проведення судового розгляду без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила суд задовольнити заявлені нею вимоги. 08 січня 2019 року відповідач [PERSON] звернувся до суду з клопотанням про проведення судового розгляду без його участі, позовні вимоги визнає частково, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі 1\\4 частки його заробітку (доходів). У відповідності до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В звязку з тим, що відповідач визнав позов, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. На обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що 21 червня 2008 року виконавчим комітетом Марянівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між нею і відповідачем, актовий запис № 04. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що на підставі рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2013 року шлюб між нею і відповідачем було розірвано. Позивач зазначила, що 27 квітня 2018 року виконавчим комітетом Марянівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між нею і [PERSON], актовий запис № 1, після реєстрації шлюбу їй було присвоєне прізвище [PERSON]. Після припинення шлюбних відносин з [PERSON] дитина проживає разом з нею, знаходиться на її утриманні, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. В звязку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частки його доходів щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Суд, дослідивши надані сторонами докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 21 червня 2008 року виконавчим комітетом Марянівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між позивачем та відповідачем, актовий запис № 04. Встановлено, що сторони є батьками дитини [PERSON], [INFO]. У відповідності до рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2013 року шлюб між позивачем і відповідачем було розірвано. 27 квітня 2018 року виконавчим комітетом Марянівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] і [PERSON], актовий запис № 1, після реєстрації шлюбу [PERSON] було присвоєне прізвище [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Судом встановлено, що після розірвання шлюбу з відповідачем, дитина проживає разом з позивачем, знаходиться на її утриманні, що не заперечувалося відповідачем. Згідно до ст.ст. 180, 181 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від\~17.05.2017\~№\~2037-VIII, який набув чинності 08 липня 2017 року були внесені зміни до частини 2 ст. 182 СК України, відповідно до якої розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ч. 1, 2 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Приписами ст. 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є працездатним, ним не надано доказів наявності в нього на утримання інших дітей або непрацездатних батьків, наявності інших обставини, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що розмір аліментів на утримання дитини на користь позивача повинен становити 1/4 частку його доходів, в звязку з чим, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial