Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

06 березня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до Вінницького районного суду із даним позовом до відповідача [PERSON] Свій позов [PERSON] мотивувала тим, що вона із відповідачем зареєстрували шлюб 29 січня 2005 року у виконкомі Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області. [INFO] року у них народилась дочка [PERSON], а [INFO] року - син [PERSON]. Діти проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Зазначає, що подружнє життя у них не склалося через сварки і суперечки у зв'язку з недостойною поведінкою відповідача. Систематичні непорозуміння в сім'ї та неповага подружжя один до одного привели до того, що в травні 2016 року вони припинили шлюбні відносини. Вважає, що їх сім'я розпалась, шлюб існує формально, а тому подальше його збереження є неможливим та буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їх дітей. За вказаних обставин позивач дійшла висновку, що сім'ю зберегти неможливо, на примирення з відповідачем вона не погоджується, а тому просить суд розірвати даний шлюб. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, проте надала до суду заяву в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити та розглядати справу у її відсутність. У разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення та після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] двічі в судове засідання не з'явився, в порядку ст. 76 ЦПК України, хоча був завчасно повідомленим належним чином про час та місце судового засідання. Тому суд, у порядку ст. 224 ЦПК України, ухвалив провести заочний розгляд справи, про що виніс відповідну ухвалу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 29 січня 2005 року сторони по справі [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у виконкомі Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис № 3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] В шлюбі в сторін [INFO] року народилась дочка [PERSON], а [INFO] року - син [PERSON], що підтверджується ксерокопіями свідоцтв про їх народження серії [NUMBER] від 03.05.2006 року та серії [NUMBER] від 01.05.2009 року (а.с. 6, 7). Згідно довідки № 674, виданої виконавчим комітетом Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області 27.02.2017 року, діти сторін по справі проживають разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. З'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, те, що позивач не бажає підтримувати подружні стосунки з відповідачем, їх взаємовідносини, суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та негативно впливати на виховання і розвиток їхніх неповнолітніх дітей, що має істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач забажала надалі іменуватися прізвищем «[PERSON]», що відповідає вимогам ст. 113 СК України. Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути понесені позивачем судові витрати.

Outcome: approved