Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

05 серпня 2015 року ПАТ «ВіЕйБі Банк» звернулося до суду із позовом до [PERSON], в якому заявлена вимога про стягнення заборгованості за кредитним договором. Так, між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №BL_ЖГ00047701 від 26 червня 2011 року (далі Договір), згідно з яким останній надано кредит у сумі 4000 грн. 00 коп., на задоволення поточних проблем, з встановленням процентної ставки за користування кредитом в розмірі 20% річних з терміном повернення кредиту на процентів за ним не пізніше 29 червня 2014 року, згідно графіку який є невідємною частиною Договору. Позивач свої зобовязання за Договором виконав, надавши відповідачеві кредит. У порушення ж умов Договору, відповідач [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконала, внаслідок має заборгованість на загальну суму 8626 грн. 17 коп., де заборгованість по кредиту - 3486 грн. 81 коп., заборгованість за відсотками 780 грн. 11 коп., заборгованість по комісії за РО 952 грн. 89 коп., плата за пропуск платежів 3406 грн. 36 коп.. Відповідач в добровільному порядку не вжила заходів щодо погашення заборгованості, тому ПАТ «ВіЕйБі Банк» вимушене було звернутись до суду із вищевказаним позовом. Представник позивач ПАТ «ВіЕйБі Банк» на підставі довіреності [PERSON] у письмовій заяві, поданій до суду, вказав, що позивач позов підтримує у\~повному обсязіпо тих підставах, які були викладені в позовній заяві (а.с.93-95). Відповідач [PERSON] письмово повідомила судові про те, що нею визнаються обставини, зазначені у позовній заяві ПАТ «ВіЕйБі Банк», та вона їх не оспорює, а також вказала, що вона не заперечує проти задоволення позовних вимог ПАТ «ВіЕйБі Банк» (а.с.96). Сторони у судове засідання не зявились, про час і місце слухання справи були повідомлені належним чином (а.с.91,92), до суду подали заяви з проханням слухати справу без їх участі (а.с.93,96). Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158, ст.169 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін та їх представників. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, зясувавши позицію позивача у справі, викладену у позовній заяві, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм належну оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] склалися кредитні правовідносини. При цьому, в матеріалах справи наявний пакет документів, який підтверджує, що сторони, діючи вільно та відповідно стст.6,627 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) уклали договір кредиту. Згідно зі стст.207,1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі і вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або декількох документах де відображена воля сторін. Зміст кредитного договору, укладеного між сторонами, зафіксований в кількох документах, договір підписаний сторонами: від імені банку уповноваженою на це особою та скріплений печаткою юридичної особи, а від імені позичальника особисто [PERSON]. Визначення поняття зобов'язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов'язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч.1 ст.626 ЦК України). Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України). Згідно з нормою ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.\~\~ Відповідно до чч.1,4 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до стст.1049,1050 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначені у ст.1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК України). З матеріалів справи вбачається, що між «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] 29 червня 2011 року укладено Договір №BL_ЖГ00047701, згідно з яким останній надано кредит у сумі 4000 грн. 00 коп., на задоволення поточних проблем, з встановленням процентної ставки за користування кредитом в розмірі 20% річних з терміном повернення кредиту та процентів за ним не пізніше 29 червня 2014 року, згідно графіку погашення заборгованості за кредитом та процентам (далі Графік), який є невідємною частиною Договору , а також комісії за управління кредитом в розмірі 1,75 % від суми кредиту (а.с.74-87). Згідно з п.1.2 розділу 1 загальної частини Договору сторони погодили, що банк надає позичальнику грошові кошти в національній валюті України у формі відкличної не відновлювальної кредитної лінії, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити банку плату за користування кредитними коштами, комісії та можливі штрафні санкції, в порядку і на умовах, визначених цим Договором (а.с.74-75). З матеріалів справи вбачаться, що банк свої зобовязання за договором виконав у повному обсязі, перерахувавши позичальнику грошові кошти в розмірі 4000 грн.. Вказана обставина відповідачем [PERSON] не оспорювалась. Відповідно до пп.3.3.2. пункту 3.3. розділу 3 загальної частини Договору, позичальник [PERSON] зобовязалась щомісячно виконувати свої боргові зобовязання відповідно до Графіку в порядку, передбаченому п.2.5 загальної частини Договору. Не пізніше визначеного п.2 спеціальної частини Договору терміну, повернути Банку всю суму наданих кредитних коштів, сплатити проценти за користування кредитними коштами, комісії, а також на вимогу Банку сплатити можливу неустойку (штраф, пеню) (а.с.79). Відповідно до пункту 4.3 розділу 4 загальної частини Договору, у випадку прострочення позичальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за Графіком, Банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити Банку пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобовязань (а саме неповерненої чергової частини кредиту та/або несплачених процентів та/або комісії за управління кредитом), строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка, яка застосовується для обчислення пені, зазначена в п.9 Спеціальної частини Договору, та складає 0,50% (а.с. 74,80) Позичальник [PERSON] користувалась коштами, разом з цим, не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за Договором, що має відображення у розрахунку заборгованості за кредитним договором (а.с.18). Станом на 27 серпня 2015 року відповідач має заборгованість перед позивачем за Договором на загальну суму 8626 грн. 17 коп., де заборгованість за кредитом 3486 грн. 81 коп., заборгованість за відсотками 780 грн. 11 коп., заборгованість по комісії за РО 952 грн. 89 коп., плата за пропуск платежів 3406 грн. 36 коп.. Вищевказана сума заборгованості за Договором відповідачем [PERSON]В на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» у добровільному порядку на час розгляду цієї справи у суді не сплачена. Сторони зазначені обставини у справі не оспорювали, фактично їх визнали, тому у відповідності до ч.1 ст.61 ЦПК України такі обставини не підлягають доказуванню. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Оскільки позивач при предявленні до суду позову звільнений від оплати судових витрат, а рішення ухвалено на його користь, суд, у відповідності до вимог, передбачених ст.88 ЦПК України, має підстави для стягнення з відповідача [PERSON] в дохід держави судового збору в сумі 1218 грн. 00 коп..

Outcome: approved