Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

05 жовтня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] сільської ради, [PERSON] про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Позов мотивував тим, що 02 жовтня 2003 року померла [PERSON], яка була зареєстрована в [INFO]. Після її смерті залишилось спадкове майно земельна частка (пай), яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради. Померла [PERSON] залишила заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради 30.09.2003 року за № 260 на його імя. Крім нього спадкоємцем за законом є [PERSON], який в свою чергу спадщину не прийняв та на неї не претендує. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] ні за законом, ні за заповітом немає. Він спадщину прийняв шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом в нотаріальній конторі не взмозі, оскільки правовстановлюючий документ на земельну частку (пай) відсутній, тому змушений звернутися до суду для оформлення своїх спадкових прав. Просить суд визнати за ним право на земельну частку (пай) в порядку спадкування після смерті [PERSON]. В судове засідання [PERSON] не зявився, просив справу розглянути у його відсутності, про що подав відповідну заяву (а.с.29). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, теж надіслав суду заяву в якій просив справу розглянути у його відсутності. Позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с. 24). Представник відповідача [PERSON] сільської ради також в судове засідання не зявився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає (а.с. 28). Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом врегульованим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Відповідно до ч. 2 ст.197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши та дослідивши\~ матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до норм ст. 524 ЦК УРСР (1963 р.), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно ст. 534 ЦК УРСР (1963 р.), кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Судом встановлено, що 02 жовтня 2003 року в с. Кривохижинці Мурованокуриловецького району Вінницької області померла [PERSON] (а.с. 9). [PERSON] належало право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП Мрія [PERSON] сільської ради \~Мурованокуриловецького району Вінницької області, розміром 2,97 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0434817, за порядковим номером 32. Вартість зазначеної земельної частки (паю) становить 75206,46 грн. В натурі земельна ділянка не відведена (а.с. 15-16). При житті, 30 вересня 2003 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, все те, на що матиме право, заповіла [PERSON] (а.с. 10). Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є її син - відповідач [PERSON] (а.с.11). Згідно довідки [PERSON] сільської ради № 111 від 18.02.2016 року позивач [PERSON] спадщину прийняв шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном. Відповідач [PERSON] спадщину не прийняв та на неї не претендує (а.с. 14). З інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 45384274 та № 45384284 від 11.10.2016 року слідує, що спадкова справа на імя померлої 02 жовтня 2003 року [PERSON] не заводилася, тобто спадкові права ніким не оформлялися (а.с.26-27). З оголошення в газеті Наше Придністровя від 05 серпня 2016 року слідує, що оригінал сертифіката серії ВН № 0434817, що посвідчував право [PERSON] на земельну частку (пай) втрачено (а.с. 13). Постановою державного нотаріуса Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори від 30.09.2016 року (а.с.17) з підстав відсутності правовстановлюючих документів на земельну частку (пай) позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) на території [PERSON] сільської ради, належну померлій 02 жовтня 2003 року [PERSON] Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців. Відповідно до ч.ч. 1 та 3 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим задоволити позовні вимоги позивача повністю, оскільки \~матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, доведено, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом та прийняв спадщину після смерті [PERSON] шляхом фактичного управління спадковим майном, спадкоємець за законом спадщини не прийняв та на неї не претендує, \~відповідачі визнали позовні вимоги повністю, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав та інтересів третіх осіб, перешкод в прийнятті ним спадщини суд не вбачає.

Outcome: approved