Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

05 вересня 2013 року позивачі звернулись до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 14.12.2005 року належить житловий будинок [ADDRESS]. У вказаному будинку, крім власниці, проживають її сестра , [PERSON] разом зі своєю сім»єю. [PERSON] належить сусідній будинок за [ADDRESS]. Відповідач у 2001 році самовільно зніс житловий будинок та побудував там магазин, де здійснює торгівельну діяльність. Вказаний магазин розташований на відстані 1 метра від житлового будинку позивачів, у зв»язку з чим вікна будинку затемнені. Крім того, відповідачем не вірно облаштований злив води, яка постійно л»ється під будинок позивачів, у наслідок чого будинок почав просідати. На подвір»ї позивачів накопичується сміття з магазину, постійно з 07.15 год ранку до магазину починають під»їжджати вантажні автомобілі, через які здіймається пилюка та галас. Внаслідок торгівлі пивом біля магазину та житлового будинку збираються гучні компанії, вказані обставини порушують спокій та спокійний спосіб життя. Позивачі звертались до відповідача з проханням усунути вказані перешкоди, але позитивної реакції з його боку не було. Позивачі звертались до органів прокуратури та містобудування Херсону, на що отримали відповідь про незаконне зведення вказаного магазину. Позивачі також зазначили, що вказані обставини стали причиною їх моральних страждань. У зв»язку з чим просили суд, усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, що розташована за адресою [ADDRESS] шляхом знесення самовільно збудованого відповідачем магазину за адресою : [ADDRESS] стягнути з відповідача моральну шкоду на користь [PERSON] у розмірі 3000грн, [PERSON] у розмірі 7000грн та судові витрати. В судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили позов задовольнити з вище викладених обставин. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідно договору купівлі продажу від 14.12.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу, [PERSON], [PERSON] належить житловий будинок [ADDRESS]. В будинку зареєстрована та проживає також [PERSON]. [PERSON] належить на праві власності житловий будинок [ADDRESS] що підтверджується зокрема довідкою КП «Херсонське БТІ» Херсонської обласної ради № 3106 від 26.04.2013 року. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, за вказаною адресою також знаходиться кіоск, який належить ПП [PERSON], у якому останній здійснює роздрібну торгівлю на підставі дозвільних документів, копії яких зокрема долучені до матеріалів справи. Як вбачається з акту погодження меж земельної ділянки ПП [PERSON] за адресою [ADDRESS] від 01.12.2004 року, який підписаний зокрема від земельної ділянки по [ADDRESS] [PERSON], порушення меж землекористування за адресою [ADDRESS] з боку кіоску ПП [PERSON] відсутні. В подальшому відповідно договору оренди від 20.08.2007 року відповідачу, як приватному підприємцю , Херсонською міською радою надано в оренду земельну ділянку по [ADDRESS] під торгівельним кіоском. Фактів порушення меж земельної ділянки не приведено. Способи захисту порушених прав та інтересів передбачені ст..16 ЦК України. Цією нормою також передбачено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Позивачі в обґрунтування підстав заявленого позову посилаються на ст..152 ЗК України та ст.391 ЦК України. Однак, зазначені норми закону не передбачають такого способу захисту як усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом знесення самочинного будівництва. З висновку судової будівельно-технічної експертизи від 06 лютого 2014 року судом встановлено, що магазин літ. «В,в», розташований на земельній ділянці [ADDRESS] -самочинне будівництво. Питання що стосуються самочинно збудованого нерухомого майна регулюються ст..376 ЦК України, яка передбачає порядок та підстави знесення такого нерухомого майна за зверненням відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування. Таким чином, позивачами не вірно обрано спосіб захисту порушених прав, а тому позов задоволенню не підлягає. Зазначені позивачами порушення їх прав можуть бути відновлені іншими способами, які не є предметом спору. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed