Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

06.02.2019 р. до Київського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON] до відповідача [PERSON], в якій позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем та судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 04.08.2006 між сторонами укладено шлюб, від шлюбу мають доньку, яка проживає з позивачкою, перебуває на її утриманні та в подальшому буде проживати з нею. На протязі останніх декількох років сімейне життя між нею та відповідачем поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до повної відсутності порозуміння, любові та поваги один до одного. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сімю. Шлюбно-сімейні відносини між ними припинені. Позивач вважає, що подальше сімейне життя між ними неможливе. Ухвалою \~суду від 11.02.2019 р. було відкрито загальне позовне провадження по даній справі та призначено підготовче судове засідання. В підготовче судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, розглядати справу за її відсутності. Відповідач в підготовче судове засідання не зявився, позов визнав в повному обсязі та просив розглянути справу за його відсутності, про що надав суду відповідну заяву. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем; у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, задовольняє позов, вважаючи його обґрунтованим, і при цьому виходить з наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ВЛ № 040049, 04.08.2006 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований 04.08.2006 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 1395 (а.с.7). Від шлюбу подружжя мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Спільного господарства та бюджету не ведуть. Їх сімя розпалась остаточно і поновлена бути не може. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовною, і якщо таке визнання не суперечить закону й порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Таким чином,\~ враховуючи конкретні обставини справи, стосунки, які склалися у подружжя та з урахуванням того, що відповідач визнав позов у повному обсязі, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини стали неможливими та суперечить\~ інтересам\~ подружжя, що має\~ вагоме значення, в зв'язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Позивач вимагає\~компенсації за\~понесені судові\~витрати,\~пов'язані\~із зверненням\~до суду\~і розглядом\~цивільної справи,\~тому згідно\~до ст.\~141\~ЦПК України,\~суд стягує\~з відповідача\~на користь\~позивача сплачений\~останньою за\~подачу позовної\~заяви судовий\~збір в\~сумі 768,40\~грн.\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved