Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

06.09.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила суд стягувати із відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання їх малолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня предявлення позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування предявлених\~ вимог вказала, що під час перебування з [PERSON] в шлюбі 14.03.2013 року у них народився син [PERSON], який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. [PERSON] проживає окремо від сімї, матеріальну допомогу на утримання сина в добровільному порядку не надає, всі витрати позивач несе сама. Оскільки відповідач є здоровою та працездатною людиною, тому взмозі щомісячно сплачувати\~ аліменти на утримання їх дитини. Домовленості про розмір аліментів та їх сплату на утримання малолітнього [PERSON] в добровільному порядку між сторонами не досягнуто, у звязку з чим за захистом майнових прав та інтересів малолітнього сина вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, повідомлена належним чином. Згідно клопотання просила справу розглянути за її відсутності, предявлені вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання [PERSON] в розмірі 1/6 частки від його заробітку (доходу), оскільки він має інші аліментні зобовязання по утриманню сина від попереднього шлюбу [PERSON], [INFO]. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилася, повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. За даних обставин суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності сторін, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду судом справи. Суд,\~ дослідивши\~ письмові докази по справі, надавши їм належну правову оцінку, враховуючи позицію сторін, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.09.2009 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований Саксаганським відділом РАЦС Криворізького МУЮ Дніпропетровської області, актовий запис № 472, що підтверджується свідоцтвом про шлюб №147807 від 26.09.2009 року (а.с.6). В період перебування сторін у шлюбі, 14.03.2013 року у них народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження серії 1-КИ №435149 від 02.04.2013 року (а.с.7). Як вказувала позивач, що також підтверджується довідкою КОМ ДІС «НОВА КОМ» за №62 від 26.09.2016 року (а.с.13) та підтверджено відповідачем, малолітній [PERSON] зареєстрований та проживає разом з матірю [PERSON] за адресою: вул. Космонавтів 37/53, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, та знаходиться на її утримання. Одним із основних прав дитини є право на утримання (ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»), яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття і закріплене у ст.180 СК України, ст.27 Конвенції ООН про права дитини. Згідно ст.ст.141,180 СК України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Судом встановлено, що домовленості про добровільну сплату аліментів на утримання дитини, у тому числі угоди про форму, в якій відповідач братиме участь у вихованні сина, між сторонами не досягнуто. Як слідує з положень ч.2 ст.181, ч.1 ст.183,\~ ч.1 ст.191 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються від дня пред'явлення позову у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій сумі, при цьому частка заробітку (доходу), яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Заперечуючи проти стягнення аліментів в заявленому позивачем розмірі, відповідач посилався на наявність у нього інших аліментних зобовязань. Так, в ході судового розгляду встановлено, що в період перебування [PERSON] у шлюбі з [PERSON], розірваному 30.05.2005 року (а.с.17), у них народився син [PERSON], [INFO] (а.с.16). Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.08.2004 року (справа № 2-2673/2004) з [PERSON] на користь [PERSON] присуджено стягнення аліментів на утримання їх сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини його заробітку, щомісячно, починаючи з 16.06.2004 року та до досягнення сином повноліття (а.с.28). Враховуючи, що обовязок батьків по утриманню дітей носить строковий характер та існує до настання обставин, передбачених законом чи судовим рішенням, в той час як синові [PERSON] від попереднього шлюбу [PERSON] 01.01.2017 року виповнилося 18 років, тому в силу ст.180 СК України обовязок [PERSON] по його утриманню припинився 02.01.2017 року. Доказів, що він продовжує сплачувати на нього аліменти у випадку продовження сином навчання, відповідачем не надано, а судом не встановлено. За даних обставин суд критично оцінює доводи відповідача щодо необхідності стягнення аліментів в меншому розмірі у звязку з наявністю у нього інших аліментних зобовязань, оскільки вони спростовуються дійсними обставинами та письмовими матеріалами справи. Наявність інших обставин, передбачених ст.182 СК України, які б мали істотне значення при визначенні розміру аліментів та визначали необхідність стягнення їх в меншому розмірі, ніж заявлено позивачем, судом не встановлено, а відповідачем не зазначено. З урахуванням викладеного та рівності обовязку обох батьків по утриманню їх дітей, суд\~ дійшов висновку про те, що відповідач [PERSON] має можливість та зобовязаний сплачувати на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня предявлення позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору,\~ тому відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір в розмірі 551,20 грн. за ставками, що діяли на момент її звернення до суду, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved