Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

06 жовтня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просила стягнути з відповідача в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 12215,76 грн., моральної шкоди в розмірі 10000 грн. Позов мотивовано тим, що позивачем пройдений повністю курс лікування отриманих в скоєної дорожньо-транспортної пригоди тілесних ушкоджень у вигляді забою, обширної гематоми м'яких тканин правої гомілки. Підсумовуючи вимушені звернення до КЗ «Павлоградська міська лікарня №4» ДОР» та КЗ «Тернівська міська лікарня» ДОР» за наданням медичної допомоги, з метою лікування, вимушене користування послугами таксі, в тих же цілях, позивачем було витрачено 3215,76 гривень, а саме: на послуги таксі з м. Тернівка до КЗ «Павлоградська міська лікарня №4» ДОР» та з КЗ «Павлоградська міська лікарня №4» ДОР» до м. Тернівка 480 гривень, на послуги таксі до та з КЗ «Тернівська міська лікарня» ДОР» - 960 гривень, на придбання медикаментів за весь час лікування - 649,70 гривень, на поїздку на масаж травмованої гомілки до та з масажного кабінету - 980 гривень, на проведення судово-медичної експертизи - 96,06 гривень, на УЗІ - 50 гривень. Загальна сума на відшкодування пошкодженого в результаті ДТП майна становить 9000 гривень, а саме: жіноча куртка-пуховик. вартістю 5250 гривень, жіночі чоботи. вартістю 1600 гривень, планшет марки «АСМЕ», вартістю 2150 гривень. [PERSON] просила розглянути справу без її участі, позов підтримала на підставі доводів позовної заяви, просила задовольнити вимоги в повному обсязі. [PERSON] просив розглянути справу без його участі, просив відмовити в задоволенні позову. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог частково виходячи з наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що вироком\~Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 18 березня 2016 року\~[PERSON]\~визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого\~ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки,\~на підставі ст. 75 КК України звільнено\~[PERSON]\~від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців із покладенням обовязків відповідно до п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України,\~стягнуто з\~[PERSON] на користь КЗ «Павлоградська міська лікарня № 4 «ДОР» грошові кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілих: [PERSON] в розмірі 6 560 гривень 45 копійок, [PERSON] в розмірі 9 953 гривні 47 копійок, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 833 гривні 76 копійок, на відшкодування моральної шкоди 5 000 гривень, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на відшкодування моральної шкоди в розмірі 4 000 гривень, на відшкодування витрат на правову допомогу 4 000 гривень, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON]на відшкодування моральної шкоди в розмірі 4 000 гривень, на відшкодування витрат на правову допомогу 4 000 гривень, також вирішено питання щодо стягнення судових витрат та долі речових доказів. За обставин, викладених у вироку, [PERSON],10 грудня 2014 року приблизно о 01 годині 00 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, керуючи технічно справним автомобілем марки «Шевроле-Лачетті», державний реєстраційний номер [NUMBER], який належить його батькові [PERSON] згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу АЕС 270221, рухався зі швидкістю не менше 40 км/год по вул. Ігоря Петрова в м. Тернівка Дніпропетровської області з боку вул. Маяковського у напрямку вул. Некрасова. Наближаючись до перехрестя вул. [PERSON] та Некрасова водій [PERSON], маючи об'єктивну можливість здійснювати рух зі швидкістю, при якій він мав би можливість постійно контролювати рух автомобіля та виконувати всі необхідні дії по його керуванню, що забезпечувало б безпеку всім учасникам руху, не вжив завчасно заходів по контролю і керуванню автомобілем, так як рухався по обледенілій проїзній частині, та в районі будинку № 5 по вул. Ігоря Петрова в м. Тернівка втратив контроль над автомобілем і допустив передньою частиною автомобіля наїзд на пішоходів [PERSON] та [PERSON], які переходили в районі вищевказаного будинку проїзну частину вул. [PERSON] по пішохідному переходу зліва на право по руху автомобіля, яким керував [PERSON] Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2016 року вирок\~Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 18 березня 2016\~року щодо [PERSON] в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на відшкодування матеріальної шкоди 833 гривні 76 копійок та моральної шкоди 5 000 гривень скасовано, призначивши новий розгляд в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства. Вирок\~Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 18 березня 2016\~року щодо [PERSON] в частині стягнення з [PERSON] на користь УДКСУ у м.Тернівка Дніпропетровської області судового збору змінено, зменшивши розмір судового збору, стягнувши з [PERSON] на користь УДКСУ у м.Тернівка Дніпропетровської області судовий збір в сумі 3858 гривень 40 копійок. В решті вирок\~Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 18 березня 2016\~року щодо [PERSON] залишено без змін. Згідно ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2016 року вимоги [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди мають розглядатися в порядку цивільного судочинства, оскільки відповідно до постанови слідчого СВ Тернівського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 20 вересня 2015 року було змінено процесуальний статус [PERSON] по кримінальному провадженню з потерпілого на свідка у звязку з тим, що нею було отримано тілесні ушкодження, що згідно з висновком судово-медичної експертизи №14 від 20 січня 2015 року відносяться до ступеню легких. Відповідно до частин 1,3 ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Відповідно до частини 1 ст.1177 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Відповідно до частин 1,2 ст.1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Належними та допустимими доказами, а саме завіреними під час досудового розслідування копіями фіскальних чеків на придбання медикаментів та внесення оплати за послуги бюро СМЕ, підтверджено витрати позивача на ліки в розмірі 783,76 грн., при цьому суд не враховує квитанцію про здійснення добровільного пожертвування в розмірі 50 грн., оскільки така витрата була здійснена позивачем добровільно, тобто з власної ініціативи. Пошкодження в результаті дорожньо-транспортної пригоди жіночої куртки-пуховика. вартістю 5250 гривень, жіночих чоботів. вартістю 1600 гривень, планшета марки «АСМЕ», вартістю 2150 гривень, витрати на послуги таксі у звязку з лікуванням не підтверджено належними та допустимими доказами. Відповідно до ст.1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до частин 1,2 ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. З урахуванням розяснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Беручи до уваги конкретні обставини справи, а також враховуючи, що відповідачем було добровільно сплачено позивачу 3500 грн. згідно розписок від 25 грудня 2014 року,17 лютого 2015 року, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 500 грн., Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial