Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

06 серпня 2019 року ТОВ Страхова компанія «Альфа-Грант» звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу в сумі 3302,19 грн. ТОВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» направила до суду заяву про розгляд справи без участі представника. [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення в матеріалах справи, причину неявки відповідач суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. 21 серпня 2019 року провадження по справі відкрито. 24 вересня 2019 року Гадяцьким районним судом винесено ухвалу про винесення заочного рішення у даній цивільній справі. Судом встановлено, що 15 листлопада 2017 року між TOB «MB «Стеллар» та Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу, що не є предметом застави № 06-3NSZ\\22-124- 01023. 14 червня 2018 року трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ДАФ», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Вольво», д.н.з. [NUMBER] під керуванням працівника TOB « [NUMBER] Стеллар» [PERSON] . Постановою Яготинського районного суду Київської області від 10.07.2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Матеріальний збиток згідно калькуляції № 1801774 від 14.06.2018 року складає 39 453,48 грн. ТДВ СК «Альфа-Гарант» здійснило виплату страхового відшкодування на користь власника пошкодженого автомобіля «Вольво», д.н.з. [NUMBER] - TOB « [NUMBER] «Стеллар» в розмірі 14 142,80 грн., що підтверджується платіжним дорученням № ID-108047 від 18.07.2018 року. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована відповідно до Полісу № АМ/1316134 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в ПрАТ «СК «УСГ». ПрАТ «СК «УСГ» в свою чергу було сплачено на рахунок ТДВ СК «Альфа-Гарант» 10 840,61 грн. страхового відшкодування в порядку регресу, що підтверджується платіжним дорученням № 7578 від 29.03.2019 року. Різниця між фактично нанесеною шкодою та розміром виплаченого страхового відшкодування становить 14 142,80 - 10 840,61 = 3 302,19 грн. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з п.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] у вчиненні ДТП, внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб марки «Вольво», д.н.з. [NUMBER] та обставини даного ДТП не потребують доказуванню. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала. Згідно з ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. На виконання наведеної норми процесуального закону суд при вирішенні цього спору керується висновками Великої Палати Верховного Суду, сформульованими у постановах від 04 липня 2018 року (справа № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18) і від 03 жовтня 2018 року (справа № 760/15471/15-ц, провадження № 14-316цс18). Вирішуючи питання про коло відповідачів у справах за позовами потерпілих осіб до винуватців дорожньо-транспортних пригод, цивільно-правова відповідальність яких застрахована, суд касаційної інстанції зробив такий висновок. У разі якщо деліктні відносини поєдналися з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Такий страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у порядку, передбаченому Законом № 1961-IV. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно із цим договором або Законом № 1961-IV у страховика не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених статтею 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. У такому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-IV). Відповідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, у межах спірних правовідносин позивач має право на відшкодування матеріальних збитків у розмірі, що перевищує ліміт відповідальності страховика. Обсяг відповідальності ТОВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Таким чином для повного відшкодування завданої шкоди [PERSON] зобов`язаний сплатити страховій компанії різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) в сумі 3302 грн. 19 коп. Також на користь позивача слід стягти понесені ним судові витрати.

Outcome: approved