Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

06 травня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON], в якому просив встановити порядок користування квартирою та зобовязати ТОВ «УЮТ-2011» розділити особовий рахунок на квартиру. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що головним квартиронаймачем трикімнатної квартири, яка розташована за адресою: м. Кривий Ріг мікрорайон 4-й Зарічний [ADDRESS], загальною площею 60,3 м2, була [PERSON], яка була бабусею позивача та [PERSON] та яка 19 червня 2001 року померла. На теперішній час в спірній квартирі мешкає позивач, який також і зареєстрований в ній, окрім нього зареєстрована і його сестра [PERSON], яка знаходиться під опікою відповідача [PERSON] та проживає разом із нею за адресою: [ADDRESS]. В звязку з постійними спорами з приводу оплати комунальних послуг, що виникали між позивачем та відповідачкою, виникла потреба встановити порядок користування житловою площею квартири між позивачем та [PERSON] та розділити фінансово-особовий рахунок для оплати кожним за фактично займану житлову площу квартири. Вважає, що в його користування необхідно виділити житлову кімнату № 6 розміром 12,5 м2 з вбудованою шафою розміром 0,3 м2, [PERSON] житлову кімнату № 9 розміром 12,8 м2 з вбудованою шафою розміром 0,7 м2 та лоджією. Прохідну кімнату № 7 розміром 18,4 м2, коридор № 1 розміром 5,1 м2, ванну кімнату № 2 розміром 2,3 м2, вбиральнею № 3 розміром 1,2 м2, кухню № 4 розміром 7,0 м2, необхідно залишити в спільному користуванні. Вважає, що встановлення такого порядку користування і розподіл особового рахунку не порушить прав неповнолітньої [PERSON] В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги, просив задовольнити позов в повному обсязі. Суду пояснив, що був вимушений звернутися з даним позовом, оскільки відповідач йому постійно погрожувала відібрати спірну квартиру, яка не приватизована, так як він не може її приватизувати доки не розділений особовий рахунок, так йому пояснили в установі з приватизації житла, також пояснив, що останній рік відповідач сплачувала половину комунальних послуг за квартиру. До ЖЕО він не ходив з приводу перереєстрації особового рахунку після смерті основного квартиронаймача. Відповідач [PERSON], яка діє в імені неповнолітньої [PERSON], в судовому засіданні позов не визнала в повному обсязі, заперечувала проти його задоволення. Суду пояснила, що вона за рішенням виконкому була призначена опікуном [PERSON] та піклувальником [PERSON]., які були являються її племінниками. Вона завжди сплачувала половину усіх комунальних послуг за квартиру. Вважає, міркування позивача необґрунтованими та надуманими, оскільки вона ніколи не претендувала на спірну квартиру, яка залишилася після смерті її матері її племінникам [PERSON] та [PERSON]. Ніколи не погрожувала відібранням цієї квартири. Також ходила до відділу приватизації, де їй повідомили, що приватизація можлива лише за умови відсутності боргів на квартирі, а як відомо відповідачу позивач заборгував за комунальні послуги. Представник третьої особи Служби у справах дітей виконкому Жовтневої районної у місті [PERSON] ради в судове засідання не зявилася, в наданій суду письмовій заяві просила розглянути справу за її відсутності та прийняти рішення згідно чинного законодавства з урахуванням інтересів дитини. Представник третьої особи ТОВ «УЮТ-2011» в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд, вислухавши пояснення сторін, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. У відповідності до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що на підставі ордеру № 1469 від 22 травня 1980 року, виданого Жовтневим виконкомом м. Кривого Рогу на квартиру № 37 будинку 21 мікрорайон 4-й Зарічний в м. Кривому Розі, був відкритий особовий рахунок № 151687 на імя квартиронаймача [PERSON] (а.с. 5). 19 червня 2001 року [PERSON] померла, про що в книзі реєстрації актів про смерть 20 червня 2001 року було зроблено запис № 1032 відділом РАГС Жовтневого РУЮ м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (а.с. 10). Станом на час розгляду справи в квартирі № 37 будинку 21 мікрорайон 4-й Зарічний в м. Кривому Розі зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5, 11). Згідно експлікації внутрішньої площі житлових квартир першого поверху житлового будинку А.9 квартира № 37 складається з трьох кімнат, загальна площа квартири 60,3 м2, зокрема житлова 43,7 м2, службова 16,6 м2 (а.с. 7). В судовому засіданні встановлено, що в спірній квартирі фактично проживає позивач з сімєю, а неповнолітня [PERSON] мешкає з відповідачем її опікуном [PERSON], і цей факт сторонами не оспорював ся в суді. Згідно\~ст. 48 Конституції України\~кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Відповідно до вимог\~ст. 48 ЖК України\~жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі, але не менше розміру, який визначається КМУ і Федерацією професійних спілок України. Як встановлено\~ст.63 ЖК України, предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі (частина перша статті 48), частина кімнати або кімната, зв'язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення (кухня, коридор, комора тощо). Відповідно до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 1 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» в силу\~ст. 104 ЖК України\~суд вправі задовольнити вимоги члена сім'ї наймача про поділ жилого приміщення, якщо жилу площу, що припадає на нього (або з урахуванням укладеної угоди про порядок користування жилим приміщенням), може бути виділено у вигляді ізольованого приміщення, яке складається з однієї або кількох кімнат, розмір якого не менше встановленого для надання одній особі. Однак поділ не може бути допущений, коли це призведе до штучного погіршення житлових умов позивача і викличе необхідність постановки його на облік як такого, що потребує поліпшення житлових умов. Статтею 48 ЖК України\~встановлено, що жиле приміщення надається громадянам у межах 13,65 квадратного метра жилої площі на одну особу. З згідно плану складеного відповідно до інвентарної справи на квартиру № 37 в будинку № 21 мікрорайон 4-й Зарічний м. Кривий Ріг (а.с. 6-7) вбачається, що загальна житлова площа квартири становить 43,7 м2 та складається з 3-ох кімнат - № 6 розміром 12,5 м2, № 9 розміром 12,8 м2, № 7 розміром 18,4 м2. При цьому кімната площею 18,4 м2. не є ізольованим приміщенням та зв'язана з іншими кімнатами спільним входом. Позивач просить виділити йому для окремого проживання кімнату площею 12,5 м2, відповідно для проживання [PERSON] залишається ізольована кімната площею 12,8 м2. Враховуючи, що спірна квартира є державною власністю, сторони мають рівні права користування спірним житлом та обовязки по утриманню цього житла. Порядок користування спільною квартирою встановлюється за взаємною згодою всіх проживаючих у квартирі осіб, а у разі виникнення спору щодо користування - спір вирішується у судовому порядку. Судом встановлено, що склався певний порядок користування жилим приміщенням тільки позивачем, оскільки [PERSON] фактично у квартирі не проживає, однак відповідач сплачує усі належні їй до виплати послуги з утримання квартири, а тому порядок користування ними не встановлювався і необхідність саме такого користування ними не доведена. Позивачем не доведено в суді належними та допустимими доказами необхідність виділення саме йому кімнату площею 12,5 м2, а [PERSON] кімнату 12,8 м2, не доведено, що він користується цими кімнатами та доцільність такого виділення в користування. Посилання позивача на те, що саме такий порядок виділення в користування надасть можливість приватизувати саме ці кімнати, порушує інтереси [PERSON], яка не досягла повноліття для самостійного вирішення цього питання. Також, суд не бере до уваги посилання позивача на необхідність поділу рахунків для окремої сплати за житлово-комунальні послуги, в звязку з несплатою їх відповідачем протягом тривалого часу, що призвело до заборгованості, оскільки це було спростовано в судовому засіданні як відповідачем, так і самим позивачем, який підтвердив, що відповідач протягом року сплачувала в повному обсязі належні їй до сплаті комунальні послуги. З врахуванням викладеного та оцінюючи в сукупності зібрані у справі докази, суд вважає виділення у користування кімнат в порядку, який запропонував позивач, таким, що порушує права на користування спільною квартирою осіб, що в ній зареєстровані, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Враховуючи, що порядок користування жилими кімнатами спірної квартири не встановлено, то поділ особових рахунків відповідно до площі займаних кімнат також є неможливим, позов в цій частині також задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed