Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

06.07.2018 позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Прилбичівської сільської ради Яворівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що [INFO] помер її батько [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно - житловий будинок [ADDRESS]. Ще за життя 11.01.2016 [PERSON] склав заповіт, згідно якого усе належне майно заповів їй [PERSON] На даний час вона бажає оформити право власності на успадкований житловий будинок після смерті батька, однак це унеможливлюється відсутністю свідоцтва про право власності на даний будинок, тому просить у судовому порядку визнати її власником будинку [ADDRESS]. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області 06.09.2018 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач - Прилбичівська сільська рада Яворівського району Львівської області, подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити у відсутності представника сільської ради, позов визнає та заперечень не має. Згідно з ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази наявні в матеріалах справи, суд дійшов висновку про підставність задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Судом встановлено, що житловий будинок [ADDRESS], побудований у 1959 році, числиться за [PERSON]. 11.01.2016 [PERSON] склав заповіт, за яким на випадок своєї смерті усе своє майно заповів [PERSON]. Даний заповіт посвідчено секретарем Прилбичівської сільської ради Яворівського району Львівської області Ганута Я.В. та зареєстровано в реєстрі за №1. [INFO] [PERSON] помер, що стверджується свідоцтвом про смерть, виданим 16.05.2016 виконавчим комітетом Прилбичівської сільської ради Яворівського району Львівської області. Згідно з постанови приватного нотаріуса Яворівського районного нотаріального округу Бунтусової О.В. 06.06.2018 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS], який належав [PERSON], у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на такий. Спадкоємець [PERSON], яка згідно ст.1241 Цивільного кодексу України, мала право на обов'язкову частку у спадщині [PERSON], від належної їй частки відмовилася на користь позивача [PERSON] Право власності на житловий будинок належним чином не оформлено, проте даний будинок відповідає технічним вимогам, що підтверджується технічним паспортом, який виготовлено 07.06.2018. Відповідно до ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст.ст.1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст.ст.1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку не заявив про відмову від спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право протягом шестимісячного строку подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Позивач у справі [PERSON] є єдиною спадкоємицею за заповітом майна померлого [PERSON], спадкоємець [PERSON], яка згідно ст.1241 Цивільного кодексу України, мала право на обов'язкову частку у спадщині [PERSON], від належної їй частки відмовилася на користь позивача [PERSON], інших спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині після смерті [PERSON], судом не встановлено. Враховуючи те, що відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок унеможливлює позивачу належне оформлення спадкових прав, суд вважає, що за [PERSON] слід визнати право власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті батька. На підставі викладеного,

Outcome: approved