Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-07 00:00:00

06 листопада 2018 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області в інтересах [PERSON] та [PERSON] із зазначеним позовом. Свої вимоги представник позивачів обґрунтовував тим, що 31 січня 2005 року [PERSON] склала заповіт, згідно з яким вона заповіла земельну частку (пай) розміром 4,36 га: [PERSON] - 1,00 га, [PERSON] - 1,00 га, [PERSON] - 2,36 га. Однак за життя [PERSON] реалізувала своє право на земельну ділянку (пай) та отримала у власність земельні ділянки розміром 0,76 га та 3,80 га за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться в межах Куцурубської сільської ради об'єднаної територіальної громади, у зв'язку з чим нотаріус відмовив в оформленні спадщини, за якою позивачі звернулися в установлений законом строк. Посилаючись на викладені обставини, просив визнати за позивачами право власності на зазначені земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом. Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, надавши заяви про розгляд справи без їхньої участі. Представник позивачів, крім цього, зазначив, що повністю підтримує заявлені вимоги, відповідачка вказала, що не заперечє проти задоволення позову. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. 31 січня 2005 року [PERSON]склала заповіт, яким заповіла земельну ділянку (пай) розміром 4,36 га позивачам [PERSON] та [PERSON], а також відповідачці [PERSON], що було посвідчено секретарем Парутинської сільської ради за № 10 (а. с. 10). 15 серпня 2005 року на підставі розпорядження Очаківської районної державної адміністрації № 49 від 28 лютого 2005 року на ім'я [PERSON] було видано державні акти на право власності на земельні ділянки площею 0,76 та 3,80 га, за цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані в межах території Парутинської сільської ради Очаківського району Миколаївської області (а. с. 7). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 16 липня 2007 року (а. с. 6). 19 липня 2018 року нотаріусом позивачам було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом в зв'язку з тим, що [PERSON] реалізувала своє право на земельну частку (пай), а також нотаріусом було зазначено, що заповіт було складено в присутності свідків, що є порушенням Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій (а. с. 15). Як вбачається з наданих на запит суду повідомлення Другої Очаківської державної нотаріальної контори № 132/01-09 та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 54946924 від 31 січня 2019 року, за заявою позивачів про прийняття спадщини заведено спадкову справу після [PERSON], яка померла [INFO] (а. с. 48, 49). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зі змісту ч. 1 ст. 1225 ЦК України випливає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Проаналізувавши викладені обставини, суд дійшов висновку, що за життя [PERSON] реалізувала своє право на спірну земельну ділянку (пай) та іншого заповіту за життя не склала. Іншого шляху реалізувати своє право власності у позивачів немає; обставин, які б вказували, що спадкодавиця за життя набула право власності на спірну земельну ділянку неправомірно, або, що на неї, окрім позивачів, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, в суді не встановлено. Таким чином позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Судові витрати суд відносить на рахунок позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved