Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-28 00:00:00

06.06.2019 р. [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить суд: визначити їй, [PERSON] , додатковий двомісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] ; зобов`язати Харківській міській відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області внести зміни до актового запису про смерть №17710 від 12.12.2017 року, померла [INFO] [PERSON] , громадянка України [INFO] , місце народження м. Мерефа, Харківської області, зареєстрована та проживала за адресою [ADDRESS] . Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 05.06.2019 р. позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків. 03.07.2019 р. до суду надійшла уточнена позовна заява на виконання ухвали суду. Ухвалою суду від 15.07.2019 р. відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання та задоволені клопотання позивача про витребування доказів. Ухвалою суду від 02.08.2019 р. закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті. 22.08.2019 р. до суду позивачем поданні додаткові обґрунтування до позовної заяви та заява по розгляд справи за її відсутності. 23.08.2019 р. до суду відповідачем [PERSON] подано заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник відповідача - Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими. Згідно ст. ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, дослідивши подані сторонами докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] [PERSON] померла, актовий запис про смерть №17710 від 12.12.2017 року, що підтверджується протоколом пред`явлення трупа для впізнання від 12.06.2019 року та довідкою №140 від 25.06.2019 року.( а.с. 17-23) Факт родинних відносин позивача та померлої особи підтверджується рішенням Харківського районного суду Харківської області від 04 квітня 2019 року по справі №635/1181/19, яким встановлено, що позивач є двоюрідною тіткою [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] .( а.с. 16) Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, за життя [PERSON] заповіт не складала. Постановою Сьомої Харківської Міської Державної нотаріальної контори від 01.10.2018 р. відповідачу у прийнятті спадщини і було відмовлено у зв`язку із пропуском встановленого законодавством строку на прийняття спадщини (шість місяців). При цьому останньому було роз`яснено, що питання про визначення додаткового строку для подання заяви може бути вирішено судом.( а.с.25-26) Згідно з ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. Згідно з п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку» суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, при цьому він має виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таким чином, законодавцем встановлено, що через поважність причини пропуску строку, суд може визначити спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач зазначає, та суд вважає доведеним, що вказаний строк нею було пропущено з поважних причин, оскільки тривалий час вона витратила на пошуки померлої, яка померла у ХОПБ №3, а потім для оформлення документів для впізнання трупа померлої, а також для встановлення факту родинних відносин та тільки після встановлення даного факту рішенням суду від 04.04.2019 р. ,яке набрало законної сили 14.05.2019 .р. позивач отримала право на звернення до суду з даною позовною заявою. Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини (ратифікована Верховною Радою України - Законом від 17.07.1997 року ) кожен, чиї права і свободи порушені, має право на ефективний засіб захисту в національному органі. Відповідно до ч. 5 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», а також «Правил проведення державної реєстрації актів цивільного стану», внесення змін, виправлень до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання актового запису. Відповідно до пунктів 1.15, 2.16.7, 2.18 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені Наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12.01.2011 року, відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку. Рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану є підставою для внесення змін, які зазначені в рішенні суду. На підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актовому записі цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Такі зміни вносяться відділом державної реєстрації за місцем зберігання відповідного актового запису цивільного стану. Оскільки [PERSON] померла у Харківській обласній психіатричній лікарні № 3, що підтверджується довідкою №140 від 25.06.2019 року та у неї на момент смерті не було при собі документу, що посвідчує особу, то актовий запис про її смерть був зроблений як на невідому особу.( а.с. 34) У зв`язку із чим виникла необхідність внести зміни до актового запису №17710 від 12.12.2017 року. Відповідно до норм ч. 2 ст. 315 ЦПК України, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до листа Верховного суду України від 01.01.2012 р. «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце. Тому в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у цивільному процесів порядку окремого провадження. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги щодо визначення позивачу додаткового строку протягом трьох місяців для подання заяви про прийняття спадщини після смерті двоюрідної племінниці [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] , оскільки строк звернення з заявою пропущений з поважних причин та внести зміни до актового запису №17710 від 12.12.2017 року. Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved