Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

04 січня 2016 року [PERSON] звернулась до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на слідуючи обставини. 25 вересня 2015 року сторони зареєстрували шлюб у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 880. Від шлюбних відносин сторони дітей не мають. Спільне життя сторін не склалося, з' ясувалося, що сторони мають різні погляди на сімейне життя, у зв'язку з постійними непорозуміннями втрачені взаємні почуття, подальше спільне проживання є неможливим. Відповідач повернувся до Сполучених Штатів Америки в жовтні 2015 року, спільне ведення господарства припинено, збереження шлюбу не можливе та суперечить інтересам сторін, тому позивачка звернулась до суду та просила суд шлюб розірвати (а.с. 2-4). Позивачка у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні, категорично заперечувала проти надання строку на примирення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, завчасно направив на адресу Кіровського районного суду м.Дніпропетровська належним чином оформлену заяву про визнання позову, просив розглядати справу за його відсутністю (а.с.19-23). За таких обставин суд визнав можливим розглянути дану цивільну справу за відсутністю відповідача. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 25 вересня 2015 року, шлюб зареєстрований у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 880, що підтверджено свідоцтвом про шлюб (а.с.12). Від шлюбних відносин сторони дітей не мають. Також у судовому засіданні встановлено, що з жовтня 2015 року між сторонами були припиненні подружні стосунки та ведення спільного господарства, через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя. З цього часу шлюбно-сімейні стосунки між ними не поновлювались, відповідач повернувся до Сполучених Штатів Америки, на даний час зберігати сім`ю позивачка не бажає, спору щодо майна не має, позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Дані обставини підтверджуються поясненнями позивачки у судовому засіданні, в якому вона категорично заперечує проти надання строку на примирення. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного Кодексу України. Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини, та приймаючи до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені в жовтня 2015 \- року та з цього часу відносини між сторонами по справі не поновлювались, сторони мешкають окремо, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає і вважає, що це неможливо та суперечить її інтересам, що не заперечується відповідачем, суд приходить до висновку про те, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому шлюб між сторонами по даній справі підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved