Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

06 вересня 2016 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 06.09.2016 року і до повноліття дитини; стягнути з відповідача аліменти на її утримання як дружини, яка знаходиться у декретній відпустці по догляду за сином [PERSON], з 06.09.2016 року до досягнення ним трирічного віку - до [INFO] в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку відповідача. В обґрунтування позову позивач вказала на те, що 28 серпня 2015 року вона уклала шлюб з [PERSON]. Від шлюбу вони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. Оскільки вона не може працювати, так як доглядає дитину, а джерел доходу крім соціальних виплат по догляду за дитиною не має, матеріальної допомоги на утримання дитини та на її утримання відповідач не надає, тому вимушена звернутись до суду із даною позовною заявою. У судове засідання позивач не з'явилась, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у зв'язку з наступним. Відповідно до ст.180 СК України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Встановлено, що [PERSON] доводиться батьком малолітньому [PERSON], [INFO] (а.с.5). За змістом ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням обставин справи та того, що інших дітей на утриманні відповідач не має, а дитина [PERSON], [INFO] знаходиться на утриманні позивача, добровільно допомоги на її утримання відповідач не надає, а тому, з урахуванням його можливостей та матеріального стану, необхідно стягнути з відповідача на утримання неповнолітнього сина аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.75 СК України, один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. У зв'язку з тим, що позивач не працює, так як доглядає дитину, а джерел доходу крім соціальних виплат по догляду за дитиною не має, суд приходить до висновку, що вона потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ст.80 СК України - розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] був укладений 28 серпня 2015 року (арк.с.4). Відповідно до ч.2, 4 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом під час розгляду даної справи не було встановлено умов, за яких відповідач не може надавати матеріальну допомогу дружині, з якою проживає їхня спільна дитина. З урахуванням вищевказаного, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на утримання його дружини аліменти у розмірі 1/8 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі в сумі 1102 грн. 40 коп., з яких: 551 грн. 20 коп. - судовий збір за позовні вимоги про стягнення аліментів на дитину, 551 грн. 20 коп. - судовий збір за позовні вимоги про стягнення аліментів на дружину, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного і

Outcome: partial