Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

05 квітня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом [PERSON] про збільшення розміру стягнення аліментів. [PERSON] вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Любешівського районного суду від 28.12.2011 року розірвано та яким стягнуто з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень щомісячно до її повноліття. Зазначає, що дочка [PERSON] проживає з нею та фактично знаходиться на її утриманні, вона самостійно намагається власними силами забезпечити дитину усім необхідним, проте на даний час не має офіційного місця роботи, що не дає змоги в повній мірі забезпечити усі потреби дочки. Вказує, що відповідач працездатний, виїжджає на сезонні роботи, отримує певний дохід, який дозволяє сплачувати аліменти для утримання неповнолітньої дитини в більшому розмірі, інших утриманців у нього немає. Посилаючись на вказані вище обставини, просить суд збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] та стягувати їх в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення нею повноліття, судові витрати покласти на відповідача та допустити негайне виконання рішення суду в межах платежу за один місяць. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, подала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги зменшила, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень, підготовче судове засідання проводити без її участі. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання також не зявився, подав до суду заяву, згідно якої згідний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] в розмірі 1000 гривень, щомісячно та просить підготовче судове засідання проводити без його участі, не заперечує проти винесення рішення в підготовчому судовому засіданні. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оскільки відповідач визнає позов повністю, суд на підставі ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч. 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В силу ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що рішенням Любешівського районного суду від 28 грудня 2011 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень щомісячно до її повноліття. Неповнолітня дитина [PERSON] проживає разом з матірю, позивачем по справі. Після ухвалення рішення суду від 28 грудня 2011 року відбулись зміни у житті одержувача аліментів. Так, на даний час значно збільшилися витрати на утримання дитини, що законодавчо підтверджується прожитковим мінімумом для осіб вказаної категорії. Відповідач працездатний, виїжджає на сезонні роботи, отримує певний дохід, який дозволяє сплачувати аліменти для утримання неповнолітньої дитини в більшому розмірі, інших утриманців, крім дочки [PERSON], немає. За даних обставин у суду є всі підстави для ухвалення рішення про збільшення розміру стягуваних з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Беручи до уваги те, що відповідач погоджується із запропонованою сумою аліментів, суд приходить до висновку про необхідність збільшення розміру аліментів, які стягуються із відповідача на неповнолітню дитину та визначає аліменти в розмірі 1000 гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, вважаючи, що такий їх розмір буде достатнім для задоволення розумних матеріальних потреб дитини. Разом з тим, зі змісту положень п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слідує, що суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць у справах про стягнення аліментів, а не про збільшення розміру аліментів. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти необхідно стягувати з відповідача, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: partial