Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

05 квітня 2017 року з вищевказаною позовною заявою до Миргородського міськрайонного суду звернувся [PERSON]. На підтвердження позовних вимог позивач посилається на те, що він є власником будинковолодіння № 46, по вул. Миргородській в м. Миргороді Полтавської області. У вказаному будинку зареєстровані [PERSON], [PERSON], які не є співвласниками вказаного будинковолодіння та які не проживають в ньому більше року. На даний час наявність реєстрації відповідачів у будинку обмежує права позивача, що стало підставою для звернення до суду. В судове засідання [PERSON] не зявився, надав суду заяву, в якій виклав прохання провести розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідачі, [PERSON] та [PERSON], в судове засідання не зявилися, про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили, заперечень, пояснень щодо позову не надавали, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Представник Головного управління Державної міграційної служби України у Полтавській області не зявився. Установа належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи. Причини нявки представника суду невідомі. Відповідно до положень ст. ст 77, 224 ЦПК України судом ухвалено провести заочний розгляд справи. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що [PERSON] є одноособовим власником будинковолодіння № 46, по вул. Миргородській в м. Миргороді Полтавської області. Його право власності підтверджується свідоцтвом про право власності від 02.11.2000, записаний в реєстрову книгу № 51 за реєстровим № 202 (а.с.4). Відповідач [PERSON] доводиться позивачу колишньою дружиною, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.5), а [PERSON] її син від попереднього шлюбу. Відповідачі зареєстровані у будинку позивача, що підтверджується адресними довідками № 02-08/549 від 11.04.2017 та № 02-08/552 від 11.04.2017 (а.с. 15,16). Відповідно до довідки, виданої головою вуличного комітету за адресою: вул. Миргородська, 46, м. Миргород Полтавської області зареєстровані: [PERSON], яка не проживає за вищевказаною адресою з 27 вересня 2014 року та [PERSON], який не проживає в будиноковолодінні з 2012 року (а.с.7). Даний факт в судовому засіданні підтвердив свідок [PERSON]. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 , до якої Україна приєдналась 17.07.1997 закріплено принцип непорушності права власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись своїм майном , на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ґрунтуються на законі, а тому [PERSON] та [PERSON] необхідно визнати такими, що втратили право на користування приміщенням будинковолодіння № 46, по вулиці Миргородській в м. Миргороді Полтавської області. Згідно ч. 1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.

Outcome: approved