Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

05 серпня 2014 року позивачі [PERSON] та [PERSON], як спадкоємці першої черги за законом, звернулись до Шишацького районного суду з позовом до Чапаєвської сільської ради Диканського району Полтавської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Диканського районного нотаріального округу [PERSON], [PERSON], про визнання права спільної часткової власності в порядку спадкування, по 1/4 частині за кожною, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,65 га, яка розташована на території Пришибської сільської ради Шишацького району Полтавської області. В обґрунтування позивних вимог повідомили, що [INFO] року померла їх мати - [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,65га, розташованої на території Пришибської сільської ради Шишацького району Полтавської області, яка на підставі рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 25 червня 2013 року належала на праві спільної сумісної власності померлій [PERSON] та її сестрі (тітці позивачів) [PERSON]. Після отримання вказаного рішення суду [PERSON] та [PERSON] виготовили технічну документацію на земельну ділянку та отримали витяг з Держземкадастру в якому зазначено кадастровий номер земельної ділянки та її місце розташування. Зареєструвати своє право спільної сумісної власності на дану земельну ділянку [PERSON] за життя не встигла, що позбавляє її спадкоємців (позивачів) оформити спадщину на вказане майно на своє ім'я. Позивачі [PERSON] та [PERSON], а також третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явились, до суду надіслали письмові заяви про розгляд справи без їх участі. Прохали направити на їхню адресу копії судового рішення після набрання ним чинності. Представник відповідача - Чапаєвської сільської ради Диканського району Полтавської області Пащенко Л.Г. в судове засідання не з'явився надіслав до суду письмову заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі. Третя особа - приватний нотаріус Диканського районного нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явився на адресу суду надіслав заяву розгляд справи за його відсутності. У вирішенні справи поклався на розсуд суду. Згідно ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову відповідачем у попередньому судовому засіданні ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити в попередньому судовому засіданні. Відповідно до ч. 4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, є безумовним, а тому позов підлягає задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України однією із підстав припинення права власності є смерть власника. Відповідно до вимог ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюєтся або не визнається іншою особою. Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. [INFO] року у с. Чапаєвка Диканського району Полтавської області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Чапаєвської сільської ради Диканського району Полтавської області, актовий запис № 18 (а.с. 15). Згідно довідки Чапаєвської сільської ради Диканського району Полтавської області від 17.07.2014 року № 296 на день смерті померла [PERSON] проживала сама у с. Чапаєвка Диканського району (а.с.16). Після смерті [PERSON] залишилась земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,65га, яка знаходиться на території Пришибської сільської ради Полтавської області та за рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 25 червня 2013 року, яке набрало законної сили належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] та третій особі [PERSON] (а.с.17). Як встановлено з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.20-22) 11 вересня 2013 року виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Земельну ділянку зареєстровано відділом Держземагенства у Шишацькому районі 01 листопада 2013 року та їй присвоєно кадастровий номер 5325783800:00:018:0011. В той же час [PERSON] не зареєструвала за життя своє право спільної сумісної власності на вказану земельну ділянку відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», що встановлено судом із змісту позовної заяви та довідки приватного нотаріуса Диканського районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] № 02-14/332 від 21 липня 2014 (а.с. 23). Згідно ч. 1 ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Відповідно до ч.ч. 4 та 10 вказаної статті земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Згідно п. «г» ч. 1 ст. 80 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Згідно ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Таким чином, врахувавши відсутність відповідних домовленостей між [PERSON] та [PERSON] щодо розміру частки кожного у спірній земельній ділянці, суд приходить до висновку, що в разі визначення частки співвласників земельної ділянки за життя [PERSON] кожен з них мав би право власності на 1/2 її частину. Спадкоємцями першої черги за законом після померлої [PERSON] є позивачі [PERSON] та [PERSON], які є доньками померлої, що підтверджується матеріалами справи (а.с.6-14). Вищевказані спадкоємці прийняли спадщину, звернувшись у встановлений законом строк до приватного нотаріуса за місцем відкриття спадщини, а інші спадкоємці, які прийняли спадщину чи претендують на неї відсутні, що слідує із довідки приватного нотаріуса Диканського районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] № 02-14/332с від 21 липня 2014 (а.с. 23). Згідно вказаної довідки свідоцтва про право на вищевказане спадкове майно на ім'я позивачів не видавалось в зв'язку з тим, що [PERSON] своє право власності на вищевказану спадкову земельну ділянку відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» не зареєструвала. Таким чином, фактично успадкувавши 1/2 земельної ділянки у рівних частинах, шляхом прийняття спадщини, спадкоємці [PERSON] та [PERSON] позбавлені можливості оформити вказані частки земельної ділянки на своє ім'я та здійснити подальшу державну реєстрацію права власності щодо них, що є перешкодою для реалізації ними права власності на вищевказане спадкове майно. Відповідно до приписів ст. 41 Конституції України та ст.ст. 316, 319, 321 ЦК України правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно бути позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved