Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-20 00:00:00

06.09.2019 позивач звернулася до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 01 листопада 2017 року, від якого в них народився син [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через часті сварки в присутності дитини, втрату взаєморозуміння і взаємоповаги, внаслідок чого проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують і спільне господарство не ведуть. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, тому просила суд шлюб розірвати, а також стягнути з відповідача понесені нею судові витрати( а.с.1,2). Ухвалою судді Подільського районного суду м.Києва від 12 листопада 2019 року цивільну справу передано для розгляду за підсудністю до Бориспільського міськрайонного суду Київської області( а.с.11,12). Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 лютого 2020 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.23). У судове засідання сторони не з`явилися, подали письмові заяви про розгляд справи без їх присутності, відповідно до яких позивач позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, відповідач згоден з позовними вимогами (а.с.28-30). Дослідивши подані сторонами заяви, матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, у зв`язку з повним визнанням відповідачем позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб, та не суперечить чинному законодавству. Встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 01 листопада 2017 року у Оболонському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що складено відповідний актовий запис № 1979, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] , виданим 01 листопада 2017 року( а.с.8). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] ( а.с.9). Сторони подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, примирення вважають неможливим. Відповідач позов визнав. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При цьому, суд враховує вимоги ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, за змістом якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.1 ст.141 та ч.1 ст.142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд приходить висновку, що позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків сплаченого нею судового збору, що становить 384гривні 20 копійок( а.с.4). Крім того, у відповідності до вимог\~ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору( а.с.4), підлягають стягненню з відповідача на її користь у сумі 384 гривні 20 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved