Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-18 00:00:00

05.02.2020 [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] та примусовому знятті його з реєстраційного обліку за місцем проживання. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказує, що є власником квартири [ADDRESS] . На прохання відповідача [PERSON] , який є її знайомим, позивач в 2018 році зареєструвала його у зазначеній квартирі, але за умови, що в подальшому на першу її вимогу він звільнить помешкання та зніметься з реєстраційного обліку. На теперішній час у позивача виникла необхідність в розпорядженні належною їй квартирою, але усі прохання знятись з реєстраційного обліку відповідач ігнорую. На підставі викладеного, позивач [PERSON] просить усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] та примусово зняти його з реєстраційного обліку за місцем проживання. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надавши письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та згоду на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.03.2020 постановлено проводити заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с.14-16). У зазначеній квартирі зареєстрований її знайомий - відповідач [PERSON] (а.с.10, 12, 13), який фактично за вказаною адресою не проживає (а.с.11). Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша стаття 321 Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Аналіз положень глави 32 ЦК України свідчить, що сервітут - це право обмеженого користування чужою нерухомістю в певному аспекті, не пов`язане з позбавленням власника нерухомого майна правомочностей володіння, користування та розпорядження щодо цього майна. У пунктах 38, 92 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №653/1096/16-ц зроблено висновок, що негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Допоки особа є власником нерухомого майна, вона не може бути обмежена у праві звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження цим майном, зокрема і шляхом виселення. А тому негаторний позов може бути пред`явлений упродовж всього часу тривання відповідного правопорушення. Порядок і правові наслідки припинення права на житло залежать насамперед від виду житлового фонду, до якого відноситься житлове приміщення, а також від підстав користування цим житлом. Відповідач за згодою позивача проживає у спірній квартирі, і набув право користуванням чужим майном, яке по своїй суті є сервітутом. Відповідно до частини другої статті 406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Оскільки, відповідач спільним побутом позивачем мною не пов`язана, не є членом її сім`ї, правові підстави користуванням квартирою припинені, тому суд вважає необхідним позовні вимоги в частині усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] задовольнити. Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом України у постанові від 15 травня 2017 року в справі № 734/387/15-ц. Разом з тим, позовні вимоги в частині примусового знятті [PERSON] з реєстраційного обліку за місцем проживання задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Тобто, для зняття відповідача з реєстраційного обліку достатньо визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Outcome: partial