Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-09 00:00:00

05.07.2017 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з відповідним позовом, в якому просили визнати за ними право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька та чоловіка [PERSON], померлого [INFO], на житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] Свої вимоги позивачі мотивували тим, що за життя [PERSON] належав житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] про що свідчить запис у по господарський книзі, як того вимагало законодавство, що діяло на момент будівництва. Крім позивачів інших спадкоємців першої черги немає. Звернувшись до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини, нотаріусом позивачам було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, з мотивів відсутності правовстановлюючого документу на будинок. В даний час позивачі змушені звернутися до суду, оскільки їх право не визнається і вони не можуть розпорядитися своєю власністю. У судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не з'явилися, надавши через канцелярію суду заяви з проханням справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять задовольнити. Від відповідача - Олександрівської сільської ради Золочівського району Харківської області, надійшла заява про згоду з позовними вимогами та про розгляд справи без участі їх представника. Від третьої особи - Відділу державної реєстрації Золочівської РДА Харківської області надійшла заява про згоду з позовними вимогами та про розгляд справи без участі їх представника. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до положень ст. ст. 2, 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 р. №1952-ІV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Водночас права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. До 19 січня 1996 року згідно з Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.66 року Міністерством комунального господарства УРСР, не підлягали реєстрації будинки і домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Згідно запису погосподарської книги №2 на 2001-2005 роки, особовий рахунок [NUMBER], будинок [ADDRESS] числиться за [PERSON], нині померлим, що вбачається з наданої суду інформації Олександрівської сільської ради Золочівського району Харківської області від 08.06.2016 №02-20/355 (а.с. 16). В ході інвентаризації КП «Архітектурно-інвентаризаційним бюро Золочівського району» встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] загальною площею 66,2 квадратні метри, житловою 53,4 квадратні метри, складається з приміщень: житлових кімнат площею 12,5 квадратні метри, 8,8 квадратні метри та 32,1 квадратні метри відповідно та кухні площею 10,2 квадратні метри та господарських будівель: веранди літ. «а», тамбуру літ. «а1», літньої кухні літ. «Б», веранди літ. «б», сараю літ. «В», погребу літ. «Г», сараю літ. «Д», вбиральні літ. «Е», огорожі №1-4 що підтверджується даними наданого суду технічного паспорту на будинок виготовленого на замовлення [PERSON] (інвентаризаційна справа №315) (а.с.10-14). Таким чином, суд доходить висновку, що [PERSON] володів житловим будинком [ADDRESS] на праві власності, що підтверджується записом у погосподарській книзі. 03 листопада 1968 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, про що Світличненською сільською радою Золочівського району Харківської області зроблено актовий запис №11 та того ж дня видано свідоцтво про шлюб серія [NUMBER]. Після одруження подружжя обрало спільне прізвище «[PERSON]» (а.с.18). [INFO] року у родині [PERSON] та [PERSON] народилася донька - [PERSON], що підтверджується наданою суду копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого Олександрівською сільською радою Золочівського району 09.03.1989 року, яка після реєстрації шлюбу 04.10.2008 з [PERSON] обрала прізвище чоловіка - [PERSON] (а.с.7,8). [INFO] року в с. Олександрівка Золочівського району Харківської області у віці 53 років помер [PERSON], про що Олександрівською сільською радою Золочівського району Харківської області [INFO] складено відповідний актовий запис №41, що підтверджується копією відповідного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.9). З довідки Олександрівської сільської ради Золочівського району Харківської області від 08.06.2016 №02-20/356 вбачається, що відповідно до запису в погосподарській книзі №2 на 2001-2005 роки, особовий рахунок [NUMBER], спадкодавець [PERSON], який на день своєї смерті був прописаний в [ADDRESS] на день його смерті та протягом шести місяців з дня його смерті в будинку за вказаною адресою проживали та були зареєстровані: дружина - [PERSON]; донька - [PERSON] (а.с.15), які вступили в фактичне управління та володіння спадковим майном. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, із заявами про прийняття спадщини чи відмову від неї не надходило, спадкова справа не заводилась. Свідоцтва про право на спадщину не видавались. Заповіти [PERSON] не посвідчувалися. Що також вбачається із наданих суду інформаційних довідок зі Спадкового реєстру №46570419 та №48059840 (а.с. 63,64). 05 травня 2016 року та 08 серпня 2017 року постановою державного нотаріуса Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області, в порядку виконання обов'язків державного нотаріуса Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області Борисенко К.В. відмовлено [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на дане нерухоме майно (а.с.19,67) Відповідно до пункту 4 перехідних положень ЦК України цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Таким чином, до відносин, що виникли необхідно застосовувати положення цивільного законодавства, що діяло на момент смерті [PERSON] Згідно із положеннями ст.ст. 524, 525, 526 ЦК УРСР (1963 р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця. Згідно із положеннями ст. 529 ЦК УРСР (1963 р.) спадкоємцями першої черги є в рівних частинах діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Стаття 548 ЦК УРСР (1963 р.) передбачає, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. У п. 1 ч. 1 ст. 549 ч.1 ЦК УРСР закріплено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] були його дружина та донька, які фактично вступили в управління спадковим майном, тобто вважаються такими, що прийняли спадщину. Відповідно до положень ст. 49 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 № 3425-XII нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Пунктом 4.15 Глави 10, Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Мін'юст України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 № 296/5 встановлено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За таких обставин, суд доходить висновку, що до позивачів перейшло право власності на будинок [ADDRESS] після смерті [PERSON]. Проте у період, коли було побудовано будинок існував інший порядок оформлення права власності, що не потребував його державної реєстрації, через що спадкодавцю не було видано правовстановлюючого документу в розумінні положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 р. №1952-ІV, що в даний час унеможливлює нотаріальне оформлення спадщини.

Outcome: approved