Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

05 листопада 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. У своєму позові позивач посилається на те, що 13.04.2013 року ним у [PERSON] були придбані гриби, після вживання яких він був доставлений до лікарні з діагнозом «отруєння грибами». На підставі наведеного [PERSON] вважає, що відповідачкою була йому заподіяна шкода матеріальна шкода на суму 296,46 гривень, а також моральна шкода у розмірі 140 000 гривень. У судовому засіданні позивач просив позовні вимоги задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідачка до судового засідання не з'явилася, сповіщалася належним чином, причини неявки не повідомила. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, надані докази, вважає позов не підлягаючим задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] 13.04.2013 року був доставлений до Міської клінічної лікарні № 9 з попереднім діагнозом отруєння грибами. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Частина 1 ст. 11 ЦПК України встановлює, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За приписами наведених статей встановлена єдина підстава цивільно-правової відповідальності за заподіяну шкоду - це правопорушення, до складу якого входять: шкода, протиправність поведінки особи, яка заподіяла шкоду, причинний зв'язок між ними, вина особи, яка заподіяла шкоду. Виходячи з цього, позивач повинний довести, зокрема, наявність збитків і неправомірної поведінки відповідача, [PERSON], безпосередній причинний зв'язок між її діями та заподіянням цим збитків. Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Матеріалами справи не можливо встановити, що отруєння позивача сталося внаслідок вживання грибів, реалізацію яких здійснювала відповідачка, а тому у суду не має підстав для стягнення матеріальної шкоди з [PERSON] Вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди з відповідачки на користь позивача суд приймає до уваги, що згідно з ч.1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою яка її завдала, за наявності її вини. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Позивачем не вказано, яке його право порушено і в чому, враховуючи положення ч.2 ст. 23 ЦК України, полягає його моральна шкода. Суд вважає, що немає підстав для задоволення позову позивача в частині стягнення з відповідача 140 000,0 грн. моральної шкоди, так як позивачем не наведено доказів про заподіяння йому моральної шкоди. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed