Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

05.05.2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів, стягнутих на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], з 1/6 до 1/3 частини заробітку щомісячно, до досягнення сином повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що стягнута судом сума аліментів не забезпечує належне утримання дитини та її нормальний розвиток. Також посилається на покращення матеріального стану відповідача, в зв'язку з припиненням виплати ним аліментів на утримання дочки [PERSON], 1990 року народження, яка народилася від попереднього шлюбу. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала і наполягала на задоволенні. Відповідач визнав позов частково. Він пояснив, що є пенсіонером Збройних Сил України і за станом здоров'я не має можливості працювати, а тому єдиним його доходом є пенсія за вислугу років. Він також змушений утримувати непрацездатну матір, яка є інвалідом ІІ групи та потребує сторонньої допомоги. Відповідач стверджує, що сімейне та матеріальне становище не дозволяють йому сплачувати позивачеві аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку, а тому погодився на збільшення розміру аліментів до ? частини заробітку. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 08.11.2001 року з відповідача стягнуто на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 12.10.2001 року і до досягнення дитиною повноліття. Як убачається з пояснень сторін, указаний розмір аліментів було визначено судом з урахуванням того, що на момент ухвалення рішення відповідач вже сплачував аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], яка народилася від попереднього шлюбу. Відповідно до частини першої статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Та обставина, що з вересня 2008 року відповідач не сплачує аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку, свідчить про покращення його матеріального стану, при цьому є достатньою підставою для збільшення розміру аліментів, стягнутих з відповідача на користь позивача. В силу положень статті 182 Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи стан здоров'я відповідача та наявність у нього потреби в лікуванні, а також перебування на утриманні відповідача непрацездатної матері, яка є інвалідом ІІ групи, суд погоджується з доводами відповідача і вважає доцільним збільшити розмір аліментів до ? частини заробітку. Таким чином, даний позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial