Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

05.09.2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Залізничненської сільської ради Болградського району Одеської області та просить \~визнати за ним\~\~право\~\~власності на\~\~житловий будинок з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, розташований за адресою: [ADDRESS] . При цьому він посилається на те, що його батькам [PERSON] , померлому [INFO] та [PERSON] , померлій [INFO] , належав вищезазначений будинок, як членам робочого двору. Після смерті батька мати успадкувала його частку в житловому будинку, а після смерті матері він є спадкоємцем за законом першої черги та прийняв спадщину у встановленому законом порядку. Однак постановою приватного нотаріуса йому було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючого документу на будинок, тому він вимушений звернутися до суду.\~\~ Позивач [PERSON] , до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача Залізничненської сільської ради Болградського району Одеської області надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. Судом встановлено, що станом на 14 квітня 1991 року житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями [ADDRESS] на праві власності належав до суспільної групи робочий двір, тобто було спільним майном подружжя: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується довідкою № 567 від 30.08.2018 року, виданою виконавчим комітетом Залізничненської сільської ради Болградського району Одеської області про склад і тип двору (а.с.17). При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності, та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини. \~Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема відповідно до Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженої з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Вказана Інструкція передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. В свою чергу, погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснювався в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. Відповідно до положень нормативно-правових актів, які були чинними на час виникнення спірних правовідносин, а саме: Технічних вказівок по веденню книжок погосподарського обліку в сільських радах, затверджених Центральним статистичним управлінням при Раді Міністрів СРСР 27 червня 1972 року, Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням при Раді Міністрів СРСР 13 квітня 1979 року № 112/5, Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням при Раді Міністрів СРСР 12 травня 1985 року № 5-24/26, суспільна група господарства переважно встановлюється залежно від роду занять глави сім`ї. Глава сім`ї визначається в кожному конкретному випадку повнолітніми членами сім`ї за їхньою взаємною згодою. Залежно від роду занять глави сім`ї господарство відноситься до суспільної групи колгоспників, робочих, службовців, кустарів чи селян-одноосібників. Виняток із загального правила складають господарства, в яких проживають працюючі члени колгоспу. Такі господарства, незалежно від роду занять глави сім`ї, відносяться до господарства колгоспників. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України по цивільній справі №6-145цс13 Порядок введення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських народних депутатів (далі - Вказівки), затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР (далі - Держкомстат СРСР) від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69. Згідно із зазначеними Вказівками суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сім`ї). Особи, які працювали у колгоспі, але не були членами колгоспу, відносились до суспільної групи робочих або службовців залежно від займаної посади. Тому кожний член робочого двору придбав право власності по 1/2 частині житлового будинку. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20.07.1992 року, виданого Залізничненською сільською радою Болградського району Одеської області, а/з №25,\~ [PERSON] \~ помер [INFO] (а.с.10). Після його смерті відкрилася спадщина на належне померлому майно, у тому числі на 1/2 частину вищезазначеного житлового будинку. Спадкоємцем померлого є його дружина [PERSON] (свідоцтво про одруження серії [NUMBER] від 16.12.1954 року), яка є спадкоємцем за законом першої черги відповідно до\~ст. 529 ЦК України\~в редакції 1963 року та прийняла спадщину фактичним вступом в управління або володіння спадковим майном, відповідно до ст.549 ЦК Української РСР, що підтверджується довідкою № 567 від 30.08.2018 року, виданою виконавчим комітетом Залізничненської сільської ради Болградського району Одеської області про склад і тип двору (а.с.17), з якої вбачається що вона на день смерті спадкодавця була зареєстрована та проживала з ним в одному будинку, тобто фактично вступила в управління та володіння майном, а також матеріалами спадкової справи №20/93, заведеною після смерті [PERSON] державним нотаріусом Кухаревою В.Б., з якої вбачається, що тільки дружина звернулася до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину, та на деяке майно вже отримання свідоцтва, тому [PERSON] стала власником усього вищезазначеного будинку. Після цього відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22.01.2019 року, виданого Болградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, а/з №67, [PERSON] померла [INFO] (а.с.11). Після її смерті відкрилася спадщина на належне померлій майно, у тому числі на вищезазначений житловий будинок. Спадкоємцем померлої є її син [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] від 30.08.1965 року, а/з №79 (а.с.9). Він є спадкоємцем за законом першої черги відповідно до\~ст. 1261 ЦК України, який прийняв спадщину фактом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини відповідно до ст. 1268 ч.3 ЦК України, що підтверджується довідкою № 567 від 30.08.2018 року, виданою виконавчим комітетом Залізничненської сільської ради Болградського району Одеської області про склад і тип двору (а.с.17). Інших спадкоємців після смерті [PERSON] не має, що також підтверджується матеріалами спадкової справи № 82-2019 року, заведеною після смерті [PERSON] , приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Ажинтаревим В.В., з якої вбачається, що з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом звернувся тільки позивач по справі, який на деяке майно вже отримав відповідні свідоцтва. Постановою приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Ажинтарева В.В. \~№434/02-31 від 22.08.2019 року, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, якій підтверджував би належність будинку спадкодавцеві (а.с.18). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 82 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved