Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

04 листопада 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до Кодимського районного суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові представник позивача [PERSON] (діє відповідно до довіреності) вказав, що 15 березня 2010 року між ПАТ комерційний банк «ПриватБанк» (далі Банк) та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, свої зобовязання відповідач належним чином не виконує, зокрема вчасно не сплачує відсотки за користування кредитними коштами, що призвело до спричинення позивачеві матеріальних збитків, розмір яких станом на 30 вересня 2015 року склав 11185 грн. 47 коп., у т.ч. заборгованість за кредитом 1227 грн. 00 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 6399 грн. 64 коп., заборгованість за пенею та комісією 2550 грн. 00 коп., а також штраф (фіксована частина) 500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) 508 грн. 83 коп. В судове засідання представник позивача не прибув, надавши до суду заяву від 28 жовтня 2015 року, в якій позов підтримав та просив його задовольнити, розглянувши справу без його участі. В цій же заяві вказав про згоду позивача на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не зявилася, хоча належним чином завчасно з дотриманням вимог ч.4 ст.74 ЦПК України була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить її розписка в отриманні судових повісток, що є в справі (поштові повідомлення №00613036 від 21.11.2015 року та №00611408 від 17.12.2015 року). Про причини неприбуття відповідач не повідомила, клопотання про перенесення розгляду справи чи розгляд справи без неї не надала, тому суд відповідно до ч.4 ст.169 та ч.1 ст.224 ЦПК України вважає необхідним ухвалити у справі заочне рішення на підставі наявних у ній письмових доказів. Суд, дослідивши позовну заяву позивача та надані ним письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема із договорів. Судом встановлено, що 15 березня 2010 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до якого Банк надав відповідачеві грошовий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. При цьому, суд з врахуванням розяснень, які є в п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», укладеним сторонами кредитним договором визнає заяву відповідача [PERSON] від 15 березня 2010 року про надання кредиту, а також Умови і Правила надання банківських послуг. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до кредитного договору відповідач [PERSON] взяла на себе зобовязання вчасно сплачувати Банку частину від суми отриманого кредиту в якості погашення заборгованості за кредитним договором та відсотки за фактичне використання кредитних коштів. У відповідності з вимогами ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Стаття 530 ЦК України визначає, що зобов'язання повинні бути виконані у встановлений строк його виконання. Згідно ст.1049 ЦК України (правила які застосовуються до відносин за кредитним договором) позичальник зобовязаний повернути кредитодавцю грошові кошти у такій самій сумі, у строк та в порядку, що встановлені договором. Проте відповідачем [PERSON], яка є позичальником за кредитним договором, зобов'язання щодо погашення кредиту згідно умов договору та сплати відсотків за користування коштами належним чином не виконані, що підтверджується наданими Банком письмовими доказами. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Таким чином стягненню з відповідача на користь Банку підлягає 11185 грн. 47 коп., у т.ч. заборгованість за кредитом 1227 грн. 00 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 6399 грн. 64 коп., заборгованість за пенею та комісією 2550 грн. 00 коп., а також штраф (фіксована частина) 500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) 508 грн. 83 коп. Окрім цього, відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, до яких ст.79 ЦПК відносить судовий збір, а тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сплачений позивачем судовий збір в сумі 1218 грн. 00 коп. (платіжне доручення від 27.10.2015 року №PROM7BUSRS). На підставі викладеного,

Outcome: approved