Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

06.08.2014 року Білгород-Дністровська об'єднана державна податкова інспекція (далі по тексту - позивач) звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою (з урахуванням подальших уточнень) до [PERSON] (далі по тексту - відповідач) про відшкодування матеріальної шкоди (а.с.1-2, 83-84). Так, позивач просить суд стягнути з [PERSON] в дохід держави завдану матеріальну шкоду в розмірі 1 497 079 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що в провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області знаходиться кримінальна справа, порушена відносно колишнього директора ПП «Центуріон Ойл» [PERSON] в умисному ухиленні від сплати податків за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.212 КК України. Так, з матеріалів кримінальної справи вбачається, що в результаті дій [PERSON] щодо ухилення від сплати податків в період 2009-2010 років державі, в особі Б-Дністровської ОДПІ, була завдана матеріальна шкода у розмірі 1 497 079 грн. Представником відповідача подано до суду заперечення на позовну заяву Б-Дністровської ОДПІ, згідно якого він просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі (а.с.93-96). В судових засіданнях представники позивача заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. В судових засіданнях представник відповідача доводи та вимоги, викладені у запереченні, підтримав в повному обсязі та просив у задоволенні позовних вимог Б-Дністровської ОДПІ відмовити. Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши в судових засіданнях пояснення представників сторін, суд дійшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановленому судом у судовому засіданні, в провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області перебувала кримінальна справа № 495/4222/14-ц, порушена відносно колишнього директора ПП «Центуріон Ойл» [PERSON] в умисному ухиленні від сплати податків за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.212 КК України. У судовому засіданні під час розгляду кримінальної справи № 495/4222/14-ц по кримінальному провадженню № 32014160000000083 підозрюваний [PERSON] визнав себе винним повністю та пояснив суду, що будучи директором ПП «Центуріон Ойл», в порушення вимог Закону України «Про податок на додану вартість» та Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» в період 2009-2010 років подав до Б-Дністровської ОДПІ податкову звітність з ПДВ та з податку на прибуток, в якій відобразив недостовірні господарські операції з підприємствами, які мали ознаки фіктивності, за рахунок яких незаконно сформував податковий кредит з ПДВ та занизив податкові зобов'язання з податку на прибуток, ухилившись від сплати податків, зборів, що входять в систему оподаткування. З матеріалів кримінальної справи № 495/4222/14-ц по кримінальному провадженню № 32014160000000083 вбачається, що державі була завдана матеріальна шкода у розмірі 1 497 079 грн., що підтверджується, зокрема: - актом позапланової виїзної перевірки ПП «Центуріон Ойл» по взаємовідносинам з ПП «Кліпертон» № 4091/2310/35657486 від 09.11.2011 року та податковими повідомленнями-рішеннями №№ 0000802301, 0000812301 від 22.11.2011 року; - актом позапланової виїзної перевірки ПП «Центуріон Ойл» по взаємовідносинам з ПП «Південь Агросервіс» № 4138/2310/35657486 від 09.11.2011 року та податковими повідомленнями-рішеннями №№ 000082301, 0000832301 від 22.11.2011 року; - актом позапланової виїзної перевірки ПП «Центуріон Ойл» по взаємовідносинам з ПП «Агростар Юг» № 5816/2310/35657486 від 30.12.2011 року та податковими повідомленнями-рішеннями №№ 0000032301, 0000022301 від 16.01.2012 року. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.06.2014 року по справі № 495/4222/14-ц, яка набрала чинності, кримінальне провадження № 32014160000000083 відносно [PERSON], підозрюваного у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.212 КК України, закрито та звільнено [PERSON] від кримінальної відповідальності на підставі п.1 ч.1 ст.49 КК України, тобто у зв'язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності. Дані обставини і стали підставою для звернення Б-Дністровської ОДПІ до суду із відповідною позовною заявою про стягнення з [PERSON] матеріальної шкоди. Між тим, суд з такими вимогами Б-Дністровської ОДПІ погодитися не може з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що податкові повідомлення-рішення №№ 0000802301, 0000812301 від 22.11.2011 року; №№ 000082301, 0000832301 від 22.11.2011 року; №№ 0000032301, 0000022301 від 16.01.2012 року складені відносно ПП «Центуріон Ойл», згідно з якими саме з ПП «Центуріон Ойл» підлягає стягненню податок на прибуток приватних підприємств та податок на додану вартість (а.с.97-102). Крім того, Б-Дністровська ОДПІ звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ПП «Центуріон Ойл» про стягнення податкової заборгованості та штрафних санкцій в загальній сумі 1 519 214, 92 грн. Підставою такого позову Б-Дністровською ОДПІ були визначені вище вказані податкові повідомлення-рішення №№ 0000802301, 0000812301 від 22.11.2011 року та №№ 0000032301, 0000022301 від 16.01.2012 року. Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 06.06.2013 року по справі № 815/410/13-а адміністративний позов Б-Дністровської ОДПІ було задоволено в повному обсязі (а.с.103-104). 19.02.2014 року старшим державним виконавцем ВДВС Б-Дністровського МУЮ винесено постанову серії ВП № 42110178 про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 8154/410/13-а виданого 09.07.2013 року Одеським окружним адміністративним судом про стягнення з ПП «Центуріон Ойл» заборгованості з податку на прибуток в сумі 1 519 214,92 грн. (а.с.105). Відповідно до роз'яснень, що містяться у п. 5 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 31.03.1989 року № 3, із змінами внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України № 13 від 25.11.1992 року та № 12 від 03.12.1997 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином і стягнення безпідставно нажитого майна», при розгляді цивільного позову в кримінальній справі з питань, не врегульованих КПК України, суд може керуватися відповідними нормами ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст.96 Цивільного кодексу України, учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобов'язаннями юридичної особи, а юридична особа, не відповідає за зобов'язаннями її учасників і засновників, крім випадків, встановлених установчими документами та законом. Згідно із ст.1172 Цивільного кодексу України, юридична або фізична особа повинна відшкодувати шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Частиною 1 ст.9 Закону України «Про систему оподаткування» встановлено, що обов'язок сплачувати податки лежить на платниках податків. Таким чином, відповідальність за заподіяну працівником під час виконання трудових обов'язків матеріальну і моральну шкоду, несе організація, з якою цей працівник перебуває у трудових відносинах, а останній відповідає перед нею в порядку регресу, якщо законом не встановлено іншого. Відповідно до положень Податкового кодексу України, обов'язок сплачувати податки лежить на платниках податків. Як вбачається з матеріалів справи, платником податків, під час вчинення [PERSON] кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.212 КК України було ПП «Центуріон Ойл», в якому останній працював на посаді директора. У позовній заяві Б-Дністровська ОДПІ ставить питання про стягнення з [PERSON] на користь держави податкової заборгованості, але з матеріалів справи не вбачається, що відповідач є зареєстрований належним чином платник податків, на якого покладено обов'язок сплачувати податки. Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06.09.2011 року (а.с.114-115) та в ухвалі Верховного Суду України від 02.06.2011 року, постановленими за результатом розгляду аналогічних питань (а.с.116-118). Таким чином, суд вважає, що відсутні і будь-які підстави для стягнення з [PERSON] на користь держави матеріальної шкоди. Відповідно до ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно із ст.1 Цивільного процесуального кодексу України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 10, 11 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 6 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст.ст. 57-58 ЦПК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ст.212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ст.213 ЦПК України). Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд дійшов до висновку про безпідставність, необґрунтованість та недоведеність позовних вимог Б-Дністровської ОДПІ, у зв'язку з чим в задоволенні позовної заяви Б-Дністровської ОДПІ до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди слід відмовити.

Outcome: dismissed