overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

06.03.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання дитини - [PERSON], [INFO], що проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. Вказуючи, що відповідач участі в утриманні дитини не приймає, хоча має таку можливість, просила стягнути аліменти в розмірі 800 гривень щомісячно. Позивач надала письмову заяву про підтримку уточненого позову, розгляд справи за її відсутності. Відповідач надав письмову заяву про визнання уточненого позову, розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ч.3 ст.181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку /доходу/ її матері, батька (ст.183 цього Кодексу) або в твердій грошовій (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно. Розмір аліментів не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Обставин, які б унеможливлювали сплату відповідачем аліментів у заявленному розмірі, суду не надано. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

06.03.2014 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про розірвання шлюбу з [PERSON], оскільки: втратили почуття любові, поваги і взаєморозуміння, мають різні погляди на життя; шлюб носить формальний характер, проживають окремо, фактичні сімейні відносини припинені вже близько року, подальше збереження сім'ї і шлюбу є неможливим, і це суперечить її інтересам. Позивач надала письмову заяву про підтримку позову, розгляд справи за її відсутності. Відповідач надав письмову заяву про визнання позову, обізнаність з наслідками його визнання, розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

06.03. 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свій позов тим, що перебуває з відповідачем в шлюбі з 22 лютого 2002 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 149. Позивач вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Збереження сім'ї вважає неможливим. Посилаючись на вищенаведене, позивач просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позов підтримує з наведених у позовній заяві мотивів. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позов визнає. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Судом встановлено, що [PERSON] (дівоче прізвище - [PERSON]) та [PERSON] перебувають в шлюбі з 22 лютого 2002 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 22 лютого 2002 року. Від даного шлюбу у сторін є дитина [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, шлюб існує лише формально. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що має істотне значення. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

06.03.2014 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала. Пояснила , що у них з відповідачем є спільна дитина - дочка [PERSON] 2008 року народження. Відповідач з 01.08.2013 року проживає окремо та не надає їй кошти на утримання дитини, що спонукало її звернутися з даним позовом до суду. Просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини -дочки [PERSON] 2008 року народження в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, стягувати аліменти з 01.08.2013 року. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але направив на адресу суду лист з якого вбачається, що позов ним визнається частково, оскільки він не працює, а тому згоден сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини від свого доходу. Справу просить розглянути у його відсутність. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони мають спільну дитину -дочку [PERSON] [INFO] (а.с. 3). Дитина проживає разом з матір'ю (а.с.4). Згідно ст.ст. 180; 181; 182 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки аліменти стягуються на утримання однієї дитини, а позивачкою не надано суду жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували необхідність здійснення додаткових витрат на дитину, що пов'язано з її станом здоров'я, чи навчанням, суд вважає достатнім розміром аліментів на утримання дитини - ? частину від доходів відповідача, що буде відповідати як інтересам дитини так і матеріальному становищу відповідача. Позивачка просить стягувати з відповідача аліменти починаючи з 01 серпня 2013 року. Дана вимога не може бути задоволена судом. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Позивачкою не подано суду належних і допустимих доказів, які б свідчили про те, що нею з 01.08.2013 року приймалися заходи щодо одержання аліментів з відповідача, а він ухилявся від їх сплати. Зважаючи на вище викладене, позов підлягає до часткового задоволення.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

06.03.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів, обґрунтувавши свої вимоги тим, що вона проживає з своїм чоловіком [PERSON]. Від спільного шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. В теперішній час вона отримує пенсію, однак доходів на її утримання недостатньо. Вона оплачує комунальні платежі, покупає ліки, витрачає багато коштів на харчування та пенсії їй не вистачає. Відповідач [PERSON] регулярної матеріальної допомоги в повному об'ємі на її утримання не надає, хоча згідно законодавства зобов'язаний це робити, так як вона є його рідною матір'ю та в свій час утримувала його до досягнення повноліття. Просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на її утримання в сумі 500 грн. щомісячно. Представник позивача в судовому засіданні не був присутній, але надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, підтримав позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні не був присутній, але надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, визнав позовні вимоги. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Суд, на підставі ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, розглядає справу у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Судом встановлено наступні факти та відповідні до них правовідносини. Позивач та її чоловік [PERSON] є батьками відповідача [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. В теперішній час позивач отримує пенсію, однак доходів на її утримання недостатньо. Відповідач [PERSON] регулярної матеріальної допомоги в повному об'ємі на утримання матері не надає. Відповідно до ч. 1 ст. 202 Сімейного Кодексу України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 70 ч. 3 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-Х1У (із змінами та доповненнями), максимальний загальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, не повинен перевищувати 70 відсотків заробітної плати цієї особи. Стаття 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. На підставі вищевикладеного та зважаючи на те, що [PERSON] ухиляється від цього зобов'язання, даний спір сторонами не вирішений в позасудовому порядку, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, кошти на утримання [PERSON] повинні бути стягнуті в судовому порядку в розмірі 500 грн., щомісячно, починаючи стягнення від дня звернення до суду з даним позовом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

06.03.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя не склалося, шлюбні стосунки припинені, збереження сім`ї неможливо. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, просить їх задовольнити та розірвати шлюб з відповідачем. При цьому позивачка пояснила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованному шлюбі з 2011 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося з причин відсутності поразуміння, поваги одне до одного. Шлюбні стосунки не підтримуються більше року. Позивачка на примирення не згодна, вважає збереження сім`ї неможливим. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило. Про причини своєї неявки в судове засідання, відповідач суду не повідомив. Приймаючи до уваги, що позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу відповідно до ст. 224 ЦПК України у відсутності відповідача з ухваленням заочного рішення. Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 29.10.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER]. З свідоцтва про народження [NUMBER] вбачається, що сторони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути подано одним із подружжя. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що шлюбні стосунки припинені, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, на примирення не згодна, відповідач бажання про збереження сім`ї жодним чином не висловив, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

06.03.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини-сина [PERSON], який продовжує навчання, в розмірі 600 грн. щомісячно, посилаючись на те, що син потребує матеріальної допомоги. В судовому засіданні позивач змінила позовні вимоги, наполягає на стягненні з відповідача ? частини від його доходів та пояснила, що аліменти до досягнення повноліття дитиною з відповідача вже стягнуто за рішенням суду в розмірі 400 грн. щомісячно, але після досягнення повноліття виплата аліментів припинеться, тому завчасно звертається до суду з відповідним позовом. Відповідач позов визнав частково, а саме погоджується сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 250 грн. щомісячно, мотивуючи відсутністю доходів. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, про часткове задоволення позову, оскільки встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження, батьком [PERSON], [INFO] є [PERSON]. Хлопець навчається в Хмельницькому університеті управління та права, денна форма навчання та потребує матеріальної допомоги. До досягнення повноліття батько сплачував аліменти на утримання сина, що сторонами не заперечується. [INFO] хлопцеві виповнилося 18 років і його утримання фактично здійснює мати. Вказані обставини, окрім пояснень сторін, підтверджуються: свідоцтвом про народження [PERSON]; довідкою з місця навчання та проживання; рішенням суду про розірвання шлюбу; поясненнями сторін. Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України - якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.2 ст. 200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на утримання повнолітнього сина, відповідно до вимог ст.ст.183, 200 СК України, суд визначає в 1/5 частині від доходів відповідача, оскільки останній працює, має постійний заробіток. При цьому враховується, що відповідач має мінімальні доходи, а [PERSON] також отримує допомогу матері. Оскільки [PERSON] є повнолітнім, статус дитини, визначений діючим законодавством у нього відсутній, відповідно законом не визначено прожиткового мінімуму на дитину після 18 років, а тому вимога про стягнення аліментів не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку в даному випадку не може бути застосована. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, проте до досягнення сином повноліття [PERSON] отримувала аліменти на його утримання, а тому стягнення слід здійснювати з [INFO], тобто з моменту досягнення [PERSON] років.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

06.03.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], у якому просить стягнути з нього аліменти на її користь на утримання дітей: [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі 300 грн. на кожну дитину щомісячно. Посилається на те, що вони з 14 жовтня 1989 року перебували в зареєстрованому шлюбі. 07.02.2014 року шлюб між ними було розірвано. Від даного шлюбу мають дітей - [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Діти проживають з матір'ю та знаходяться на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дітей. Позивач надала суду заяву, в якій просить справу заслухати в її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки в суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності та свій відгук на позов суду не надав. Суд у відповідності до ст.224 ЦПК України розглянув справу заочно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 199, 200 СК України підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони з 14.10.1989 року перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с.3). 07.02.2014 року шлюб між ними було розірвано, що підтверджується рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області (а.с.8). Від даного шлюбу мають дітей - [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 4-7). Діти проживають з матір'ю та знаходяться на її утриманні (а.с.9). Інших стягнень з відповідача не проводиться. При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/2 з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно. Так як відповідач не працює на даний час, постійного доходу не має, аліменти слід стягнути в частці.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

06.03.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Городницьої селищної ради Новоград-Волинського району Житомирської області, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок разом з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], який належав її чоловіку - [PERSON], померлому [INFO]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона після смерті [PERSON], як спадкоємець за законом, вона подала до приватного нотаріуса Новоград-Волинського районного нотаріального округу [PERSON] заяву про отримання свідоцтва про право на спадщину, однак їй було відмовлено приватним нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинок. Тому, позивач змушена звернутися з цим позовом до суду та визнати за нею право власності на спадкове майно. Позивач у судове засідання не з'явилась, представник позивача надала заяву, у якій просить справу розглядати без їхньої участі, позов підтримує у повному обсязі, просить його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надіслав заяву,в якій просить справу розглядати без його участі, не заперечує щодо задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 10). На момент смерті з [PERSON] проживала його дружина [PERSON], що підтверджується довідкою виданою виконкомом Городницької селищної ради (а.с. 9). Згідно Рішення виконавчого комітету Городницької селищної ради та Договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності [PERSON] належав будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], (а.с. 11,12). 05.03.2014 року постановою приватного нотаріуса [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] після смерті чоловіка [PERSON], померлого [INFO] (а.с. 4). Враховуючи те, що правовстановлюючі документи на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на ім'я [PERSON] не зареєстровано, але згідно Рішення виконавчого комітету Городницької селищної ради та Договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності рахується за її померлим чоловіком [PERSON], а тому визнання права власності на вище вказане спадкове майно, при встановлених обставинах, за [PERSON] можливе лише в судовому порядку. Ст. 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Приймаючи до уваги всі докази у справі в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими і задовольняє їх у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

06.03.2014 року до Тельманівського районного суду із заявою про встановлення факту родинних відносин звернувся [PERSON], посилаючись на те, що [INFO] помер його батько [PERSON]. Після смерті батька відкрився спадок на земельну ділянку площею 6,2572 га, яка розташована на території Гранітненської сільської ради Тельманіського району Донецької області. При оформленні спадщини було встановлено, що в свідоцтві про народженні його батько записаний як [PERSON]. Заявник просить суд встановити факт його родинних відносин з померлим [PERSON], який є [PERSON] рідним батьком. Встановлення даного факту необхідно йому для оформлення спадщини. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на своїх вимогах наполягав. Представник заінтересованої особи - Гранітненської сільської ради Тельманівського району Донецької області в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти вимог [PERSON] не заперечував. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 07.05.2013 року виконкомом Гранітненської сільської ради Тельманівського району Донецької області, [INFO] помер [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 22.08.1959 р. Переможською сільською радою Акимівського району Запорізької області, [PERSON] народився [INFO] актовий запис № 81. Батьком [PERSON] записано [PERSON]. Згідно копії паспорту серії [NUMBER], виданого Тельманівським РВ УМВС України в Донецькій області, [PERSON] народився [INFO] в с. Переможець Акимівського району Запорізької області. Згідно копії довідки № 69, виданої 24.10.2013 року виконкомом Гранітненської сільської ради Тельманівського району Донецької області, разом з померлим [PERSON] за адресою [ADDRESS] з 1980 року проживав його син - [PERSON]. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що [PERSON] є рідним сином [PERSON], померлого [INFO]. Встановлення даного факту має юридичне значення і необхідне заявнику для оформлення спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved