overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

05 березня 2015 року позивачка звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу вказуючи на те, що 01 березня 2013 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від шлюбу дітей не мають. Одруження виявилось невдалим, сімейні стосунки між ними припинилися, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. З червня 2014 року вона проживає в м.Києві, відповідач в м.Очакові. Через відсутність взаєморозуміння та різних поглядів на стосунки між жінкою та чоловіком, подальше сумісне життя і збереження сім'ї вважає неможливим. Спору про розділ майна немає. Посилаючись на викладене, просила розірвати їхній з відповідачем шлюб, після розірвання шлюбу залиши їй дівоче прізвище [PERSON]. У судове засідання позивачка не з'явилася, у позовній заяві просила справу розглядати без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд, на підставі п. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази, що їх надав позивач, суд дійшов наступного. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 01 березня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER]. Від шлюбу дітей не мають. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружні стосунки, сумісне господарство не ведеться. Шлюб фактично розпався. Відповідач заперечень проти позову не надав. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

05 березня 2015 року позивачка звернулася до суду із зазначеним вище позовом, який мотивувала тим, що 05 жовтня 2013 року вона уклала шлюб з відповідачем; шлюб між сторонами по справі зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Липоводолинського районного управління юстиції у Сумській області за актовим записом № 52. У даного шлюбу дітей не народжено. Уважає, що сім'я розпалася через появу різних життєвих інтересів та поглядів на життя, постійних сварок та суперечок, припинення спільного проживання однією сім'єю. Позивачка зазначає, що способи примирення з відповідачем вже вичерпані, збереження сім'ї неможливе, тому просить, укладений з [PERSON] шлюб, розірвати, так як припинити його шляхом звернення до місцевого органу реєстрації актів цивільного стану відповідач не бажає. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, про підтримання позову в повному обсязі та про невжиття заходів на примирення з відповідачем. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справу у його відсутність та про згоду на розірвання шлюбу з позивачкою, з викладених в позові підстав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що з 05 жовтня 2013 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.5). Таким чином, між сторонами, як подружжям, склалися сімейні правовідносини з приводу розірвання шлюбу, що врегульовані Сімейним кодексом України. Під час провадження даної справи, сторони примиритися бажання не виявили, а поскільки позивачка у надісланій суду заяві зайняла категоричну позицію щодо його розірвання та при письмовій згоді відповідача на розірвання шлюбу, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, а укладений між сторонами шлюб - розірванню. Оскільки сторони виявляють різні життєві інтереси та протилежні погляди на подальше життя, та ураховуючи наявність між ними непорозумінь, припинення спільного проживання однією сім'єю, суд вважає, що сім'я між сторонами фактично розпалася, а подальше спільне сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. За таких обставин, позовна вимога [PERSON] підлягає задоволенню, а укладений між сторонами шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із заяви позивачки, вона бажає після розлучення відновити своє дівоче прізвище - [PERSON]. Витрати по розірванню шлюбу в органах РАЦС слід покласти на відповідача, а понесені позивачкою судові витрати по сплаті судового збору слід також на підставі ч.1 ст.88 ЦПК України стягнути на її користь з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

05 березня 2015 року позивачка звернулася з даним позовом до суду, підтримуючи який та змінивши в судовому засіданні пояснила, що 08 березня 2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем - [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції, актовий запис №83. Від спільного подружнього проживання у них народилися два сини: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Через сімейні незгоди вони з відповідачем припинили спільне проживання і рішенням Коломийського міськрайонного суду від 22.09.2014 року шлюб між ними розірваний. Після припинення спільного проживання, відповідач дітьми зовсім не цікавиться та не виявляє бажання займатись їх вихованням, матеріально сім'ю не забезпечує, в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Сини проживають із нею. Однак їй важко самостійно утримувати сім'ю. Відповідач має нерегулярний дохід, оскільки працює на роботах в Україні та за кордоном, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача дають йому можливість сплачувати щомісячно аліменти на утримання дітей у розмірі по 600 грн. на кожну дитину до досягнення ними повноліття, а тому просить її позов задовольнити повністю. Відповідач в судовому засіданні заперечив проти позову, посилаючись на те, що на даний час він знаходиться в тяжкому матеріальному становищі, оскільки ніде не працює, в центрі зайнятості на обліку не перебуває, часто хворіє, а тому просить суд стягувати з нього аліменти на утримання неповнолітніх дітей у мінімальному розмірі. З'ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. Встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] /а.с.3, 4/. На сьогоднішній день відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Діти перебуває на утриманні позивачки. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Згідно статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач є фізично здоровою людиною, інших дітей та непрацездатних членів сім'ї, яких він зобов'язаний утримувати відповідно до СК України немає, однак на даний час знаходиться у важкому матеріальному становищі, а тому суд приходить до висновку, що необхідно стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. На підставі ст.,ст. 180-182, 184 СК України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

05 березня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, вказуючи, що вони з відповідачем 24 грудня 2005 року зареєстрували шлюб, від якого мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та на утримання якого відповідач не надає матеріальної допомоги, в зв'язку з чим просить стягнути з нього на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі ? частки заробітку до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позові. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце його проведення був повідомлений належним чином у порядку ст. 74, 76 ЦПК України (а.с. 23, 25). За таких обставин зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що сторони по справі 24 грудня 2005 року зареєстрували шлюб (а.с. 3), від якого мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4), який проживає з матір*ю, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Іванопільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області № 622 від 14 березня 2016 року (а.с. 2). Відповідач працездатний, не має інших аліментних зобов'язань, на утримання дитини матеріальної допомоги не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини в порядку ст.ст.181, 182 СК України у розмірі ? частки заробітку до її повноліття, оскільки відповідач працездатний, не має інших аліментних зобов'язань.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-02 00:00:00

05 березня 2016 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі ДРАЦС по м.Золотоноші Золотоніського міського управління юстиції у Черкаській області за актовим записом №24, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 05.03.2016 року. Після одруження дружині присвоєно прізвище [PERSON] . Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] . Позивач стверджує, що майнового спору між сторонами не існує на час подачі даного позову. Сторони проживають окремо та не підтримують шлюбних відносин. Причиною розпаду сім`ї, на думку позивача, стало те, що подружжя мають різного складу характери, різні погляди на сімейне життя, в зв`язку з чим між сторонами виникали часті непорозуміння. \~ \~ \~ \~Оскільки сторони не підтримують шлюбних відносин, спільне господарство не ведуть, проживають нарізно з жовтня 2020 року, на примирення позивач не згідна, а тому вважаючи, що збереження шлюбних відносин неможливе, [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] . Позивач [PERSON] у судове засідання не прибула, надіслала на адресу суду клопотання про розгляда справи у її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище [PERSON] . Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, направивши до суду заяву в якій позовні вимоги визнає, не заперечував щодо розірвання шлюбу. Оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд проводить судовий розгляд за відсутності позивача та відповідача. Суд, вивчивши матеріали справи та враховуючи думку сторін на розірвання шлюбу, вважає, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Згідно із ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Таке положення національного законодавства України відповідає і ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН від 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Оскільки у судовому засіданні було достовірно встановлено, що збереження шлюбу неможливе, так як сторони подружніх стосунків не підтримують, мір до примирення не приймають, відповідач згідний на розірвання шлюбу, вільної згоди обох на проживання у шлюбі немає, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя буде суперечити інтересам сторін, і за таких обставин приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] . Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

05 березня 2016 року заявниці виповнилося 50 років і вона звернулася до Миколаївського районного відділу Пенсійного фонду України в Одеській області з питання оформлення пенсії як багатодітна мати. У заявниці дев'ятеро дітей: [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO]. В свідоцтвах про народження [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO], заявниця записана як мати по своєму дівочому прізвищу «[PERSON]». В зв'язку з цим вона не може довести, що вона являється матір'ю вищезазначених своїх дітей. Свідоцтво про шлюб з [PERSON] вона не може отримати із - за розбіжностей в написанні свого імені в актовому записі, а шлюб з ним вона не розірвала. В зв'язку з цим в паспорті вона записана по прізвищу «[PERSON]». Встановлення факту родинних відносин заявниці необхідно для оформлення пільгової пенсії, як мати, що має п'ятеро та більше дітей. Від заявниці до суду надійшла заява в якій вона просить справу розглянути в її відсутність, вимоги підтримує у повному об'ємі. Оцінивши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити. Встановити факт, що [PERSON], являється матір'ю [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO], що підтверджується матеріалами справи довідкою виданою виконавчим комітетом Левадівської сільської ради, про склад сім'ї [PERSON] ( а.с. 4 ), копією посвідчення [PERSON] ( а.с. 5 ), копією свідоцтва про народження [PERSON] ( а.с. 6 ), копією свідоцтва про народження [PERSON] ( а.с. 7 ), копією свідоцтва про народження [PERSON] ( а.с. 8 ), копією свідоцтва про народження [PERSON] ( а.с. 9 ), копією свідоцтва про народження [PERSON] ( а.с. 10 ), копією свідоцтва про народження [PERSON] ( а.с. 11 ), копією свідоцтва про народження [PERSON].( а.с. 12 ), копією свідоцтва про народження [PERSON] ( а.с. 13 ), копією свідоцтва про народження [PERSON] ( а.с. 14 ), копією по господарської книги ( а.с. 15 - 17 ), копією паспорта [PERSON] ( а.с. 18 - 19 ), заявою свідка [PERSON], яка підтвердила факт, що [PERSON], [INFO], дійсно являється матір'ю [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO] ( а.с. 24 ), заявою свідка [PERSON], яка теж засвідчила, факт, що [PERSON], [INFO], дійсно являється матір'ю [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO] ( а.с. 25 ). Той факт, що заявниця являється матір'ю [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підтверджується їх свідоцтвами про народження, довідкою Левадівської сільської ради про склад сім'ї, ксерокопією аркушів погосподарської книги її господарства, ксерокопією її паспорта, де на сторінці «Сімейний стан» є штамп про реєстрацію її шлюбу з [PERSON]. Відповідно до п.1, ч. 1 ст. 256 ЦПК України зазначено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

05 березня 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі по 500 грн. на кожну дитину щомісяця до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 05 березня 2016 року. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що він не працює, а тому немає доходів, можливо він зможе сплачувати аліменти по 400 грн. на дитину. Заслухавши пояснення позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 жовтня 2015 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано (а/с 3). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а/с 4,5). Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вимоги закону, що відповідач є працездатним, на його утриманні інші особи не перебувають, а також те, що він немає стабільного постійного заробітку, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача у твердій грошовій сумі на утримання їх неповнолітніх дітей в розмірі по 500 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

05 березня 2018 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що він перебуває з відповідачкою у шлюбі, зареєстрованому 28 вересня 2017 року Очаківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївської області, актовий запис № 135. Від шлюбу з відповідачкою дітей не мають. Сімейні стосунки припинені, мешкають окремо, він має намір створити сім'ю з іншою жінкою. Посилаючись на викладене, просив розірвати їхній з відповідачкою шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Крім того, зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі та просив віднести судові витрати на його рахунок. Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у порядку, передбаченому ч. 6 ст. 128 ЦПК України, до суду не з'явилася, про причини своєї неявки не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності суду не подавала. Суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28 вересня 2017 року Очаківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївської області, актовий запис № 135. Зазначений факт підтверджується дослідженим у судовому засіданні свідоцтвом про шлюб серії І-ФП № 146269(а.с. 7). Від шлюбу дітей не мають. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися та сумісне господарство не ведеться. Позивач має намір створити іншу сім'ю. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Вимог про зміну прізвища на дошлюбне відповідачка не заявляла. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати за клопотанням позивача, суд відносить на його рахунок. На підставі викладеного,

Outcome: approved