Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

06 липня 2018 року до суду надійшла заява [PERSON], подана його представником адвокатом [PERSON], до виконкому Іскрівської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та встановлення факту родинних відносин. Вимоги позивача мотивовано відмовою нотаріуса у видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку після смерті матері [PERSON], померлої 03.02.2013 року, через недоведеність родинних звязків зі спадкодавцем через відмінність прізвищ, а також в звязку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини. Зазначене змушує його звернутись до суду. В судове засідання позивач, його представник не зявилися, до суду надійшли заяви, в яких позов підтримали, просили його задовольнити, вважаючи вимоги законними та обґрунтованими. Уповноважений представник відповідача в судове засідання не з'явився, разом з тим, на адресу суду надійшла заява, в якій Іскрівська сільська рада із позовними вимогами погодилась повністю та клопотала про можливість судового розгляду без участі представника. При даних обставинах суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявними документами. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно п. 7 Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України №\~5\~від 31\~березня 1995\~р.\~«Про судову\~практику в\~справах про\~встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значення» вбачається, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Згідно п. 2 Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України №\~7\~від 30\~травня 2008р.\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» вбачається, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.\~256\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема: родинних відносин між фізичними особами. \~ \~ \~ \~03.02.2013 року померла [PERSON], про що видане свідоцтво про смерть серія І-НО № 671839 від 04.02.2013 року. Згідно оглянутих в судовому засіданні копій заповітів вбачається, що за життя [PERSON] було складено два заповіти. Відповідно до заповіту складеного від імені [PERSON], що 17.02.1994 року, що був посвідчений секретарем виконавчого комітету Іскрівської сільської ради народних депутатів Великоновосілківського району Донецької області [PERSON]В, зареєстрованого в реєстрі за №15, все належне їй майно де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося вона заповідала своєму сину [PERSON]. Відповідно до заповіту, складеного 07.05.2009 року, та посвідченого секретарем виконкому Іскрівської сільської ради народних депутатів Великоновосілківського району Донецької області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №4, житловий будинок, що знаходиться в селі Іскра по вулиці Набережній номер чотириста двадцять, Великоновосілківського району Донецької області, земельну ділянку біля дому та земельну ділянку, належну [PERSON] згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 924124 розміром 3,510 га., що знаходиться на території Іскрівської сільської ради вона заповіла [PERSON]. Данні відомості узгоджуються із Витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 52441724, виданого Великоновлсілківською районною державною нотаріальною конторою 27.06.2018 року. Постановою державного нотаріуса Великоновосілківської державної нотаріальної контори [PERSON] № 892/02-14 від 27.06.2018 року [PERSON] було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої 03.02.2013 року [PERSON] в звязку з пропуском строку для подачі заяви про прийняття спадщини, а також через не підтвердження родинних звязків зі спадкодавцем, адже прізвище спадкоємця українською значиться як «Кузнецов», а спадкодавця - «Кузнецова». Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1223 ЦК України, встановлює, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Ч. 1 ст. 1268 ЦК України встановлюється, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст.. 1270 Цивільного Кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Ст. 1220 ч. 2 Цивільного Кодексу України встановлює, що часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст.. 1272 ЦК України якщо спадкоємиць протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. П. 1 [PERSON] ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 встановлюється, що при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов'язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2007 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначається, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Ст.\~256\~ЦПК України,\~встановлюється,\~що суд\~розглядає справи\~про встановлення\~факту родинних\~відносин між\~фізичними особами та факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються і з імям, по батькові, прізвищем, і часом народження цієї особи, зазначеному в свідоцтві про народженні або паспорті. П. 7 Постанови пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлюється, що відповідно до п.1 ст. 273 ( 1502-06 ) ЦПК суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Таким чином, проаналізувавши надані позивачем докази: заповіт складений [PERSON] на імя позивача із зазначенням того, що останній є її сином; довідку №184, видану 16.04.2018 року Іскрівською сільською радою згідно якої позивач з 1987 р. по 1988 р. з 1990 р. по 1992 р. з 2004 р. по 2007 р. був зареєстрований та проживав у будинку де проживала померла мама [PERSON] по вулиці Академіка Бондаря, 420, с. Іскра Великоновосілківського району Донецької області; фотокартку на якій позивач зображений разом із мамою у її подвірї; Свідоцтво про народження серія VI-УР № 1278372 від 07.07.1970 року відповідно до якого батьками (мовою оригіналу російською) [PERSON], [INFO], являются [PERSON] и [PERSON]; наявність в розпорядженні позивача оригіналів правовстановлюючих документів на майно спадкодавця Державного акту на право власності на земельну ділянку, суд вважає доведеним факт родинних відносин позивача [PERSON] з померлою [PERSON], а саме те, що позивач є її рідним сином. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Отже судом встановлено правомірність звернення заявника до суду із заявленими вимогами, оскільки про це свідчать письмові докази, а тому позов в частині встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1222, ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, правила ч. 3 ст.\~1272\~ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними. Як вбачається зі змісту позову, спадкоємець майна померлої за законом, своєчасно не прийняла спадщину через те, що був повідомлений братом про намір спадкування ним майна померлої за заповітом складеним на його користь, проте нещодавно зясувалося, що належна матері земельна ділянка може бути передана у власність територіальної громади як безхазяйне майно, адже до теперішнього часу не була оформлена після смерті матері. З невідомих позивачу причин, до своєї смерті яка настала 27.06.2013 року, [PERSON] не звернувся до нотаріуса, що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 52441719 від 27.06.2018 року, виданого Великоновосілківською державною нотаріальною конторою, інформація щодо заведених спадкових справ на спадкодавця [PERSON] померлу 03.02.2013 року в селі Іскра Великоновосілківського району Донецької області у Спадковому реєстрі відсутня. Суд також приймає до уваги відсутність заперечень з боку відповідачів. За таких обставин, суд вважає, що строк для прийняття спадщини [PERSON] пропущений з поважних причин, тому є підстави для застосування до спірних правовідносин положень ч. 3 ст. 1272 ЦК України, тобто для визначення додаткового строку для подання позивачем заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved