Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

06 листопада 2017 року представник позивача [PERSON] [PERSON] звернулась до суду з позовом до Павлівської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами у порядку спадкування за законом. Позов мотивований тим, що 18 січня 2017 року помер чоловік позивачки - [PERSON], який до дня смерті проживав та був зареєстрований у побудованому в 1973 році житловому будинку № 13 по вул. Привокзальній в с. Волфине Білопільського району Сумської області. За життя спадкодавець заповітного розпорядження не складав. Після смерті чоловіка відкрилась спадщина, до складу якої входить вищевказаний житловий будинок. До спадкоємців першої черги входять дружина [PERSON] та сини [PERSON] та [PERSON], які на день смерті проживали разом зі спадкодавцем. Діти спадкодавця не мають наміру приймати спадщину, про що подали відповідні заяви у нотаріальну контору. Позивачка має намір прийняти спадщину після смерті чоловіка, однак отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами та вільно розпоряджатись спадковим майном вона не може у звязку з тим, що на зазначене домоволодіння відсутні правовстановлюючі документи, оскільки будинок не зареєстрований в Державному реєстрі прав на нерухоме майно. Посилаючись на викладені вище обставини, позивачка просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться по вул. Привокзальній, 13 в с. Волфине Білопільського району Сумської області у порядку спадкування за законом після чоловіка [PERSON], який помер 18 січня 2017 року. В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник за довіреністю [PERSON] не зявились. Представник надала до суду письмову заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримують в повному обсязі (а. с. 74 ). Представник відповідача Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не зявився. Від сільського голови [PERSON] надійшов лист про розгляд справи без участі представника сільської ради, проти задоволення позову не заперечують (а. с. 59 ). Третя особа приватний нотаріус Білопільського районного нотаріального округу Сумської області [PERSON] у судове засідання не зявилась, надавши письмову заяву про розгляд справи без участі нотаріуса (а. с.63 ). Треті особи [PERSON] та [PERSON] також у судове засідання не зявились, надавши суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позовних вимог [PERSON] та визнання за нею права власності на житловий будинок, не заперечують (а. с. 75-76 ). У звязку з неявкою сторін, третьої особи суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозвязку, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи і відповідні їм правовідносини. У відповідності до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У відповідності до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України). Згідно з ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Частиною першою статті 316 Цивільного кодексу України поняття права власності визначено як право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України). За приписами ч. 1 ст. 377 ЦК України\~до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Судом встановлено, що [PERSON] був чоловіком позивачки, що стверджується свідоцтвом про одруження серії І-АБ № 238631 (а. с. 8). У відповідності до свідоцтва про смерть серії І-БП № 275738 [PERSON] помер 18 січня 2017 року в с. Волфине Білопільського району Сумської області (а. с. 9). Відповідно до довідки, виданої виконкомом Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області від 13 червня 2017 року за № 665, [PERSON], який помер 18 січня 2017 року на день смерті був зареєстрований та постійно проживав в [INFO] разом з дружиною [PERSON] та синами [PERSON] та [PERSON]. Заповіт від імені померлого сільською радою не посвідчувався (а. с. 10). Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САК № 864724, виданого 12 березня 2015 року на праві приватної власності [PERSON] належить земельна ділянка, кадастровий номер 5920686600:09:001:0056, площею 0,0803 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: с. Волфине Білопільського району Сумської області, що також підтверджено Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а. с. 11-12). З свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САК № 864725 від 12 березня 2015 року та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що земельна ділянка, кадастровий номер 5920686600:09:001:0057, площею 0,2741 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с. Волфине Білопільського району Сумської області на праві приватної власності зареєстрована Реєстраційною службою Білопільського районного управління юстиції Сумської області за [PERSON] (а. с. 13-14). Підтвердженням належності померлому [PERSON] зазначених вище земельних ділянок є наявність Витягів з Державного земельного кадастру про земельні ділянки № НВ -0000847812017 та № НВ -0000847752017 (а. с. 15-16). [PERSON] із погосподарської книги та копії з неї, виданої Павлівською сільською радою від 13 червня 2017 року за № 334 вбачається, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами знаходиться за адресою: с. Волфине, вул. Привокзальна, 13, побудований у 1973 році, забудовником якого був [PERSON], який помер 18 січня 2017 року (а. с. 18 -22). Рішенням 10 сесії 7 скликання Павлівської сільської ради від 29 грудня 2011 року в с. Волфине вирішено присвоїти назву вилиці Привокзальна, що стверджується листом Павлівської сільської ради від 21 вересня 2017 року № 509 (а. с. 17). Згідно довідки Філіалу Білопільської ГВД КП «Сумське МБТІ» від 15 червня 2017 року № 468, право власності в БТІ на житловий будинок під № 13 по вул. Привокзальній в с. Волфине Білопільського району Сумської області ні за фізичною, ні за юридичною особою не зареєстровано (а. с. 23). Згідно довідки КП «Білопільське районне архітектурно-планове бюро» № 58 від 05 жовтня 2017 року та відповідного висновку, житловий будинок та господарські будівлі за адресою: с. Волфине, вул. Привокзальна, 13, зведені з дотриманням архітектурних, санітарних та протипожежних норм і правил, знаходяться в межах земельної ділянки, не виходять за червону лінію вулиці і не знаходяться на суміжних земельних ділянках (а. с. 24-25). Відповідно до технічного паспорту на індивідуальний житловий будинок № 13 по вул. Привокзальній в с. Волфине Білопільського району Сумської області, виданого філіалом «Білопільська госпрозрахункова виробнича дільниця» Комунального підприємства «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» станом на 15 червня 2017 року замовником на виготовлення технічної документації є [PERSON] (а. с. 26-28). Із звіту про оцінку майна № ОН-170620-081 вбачається, що оціночна вартість обєкту житлового будинку № 13 по вул. Привокзальній в с. Волфине Білопільського району Сумської області, загальною площею 58,4 кв. м станом на 20 червня 2017 року становить 50 730 грн. (а. с. 31-45). У розясненнях, наданих у п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Зі змісту постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій, виданої приватним нотаріусом Білопільського районного нотаріального округу Сумської області [PERSON] від 22 вересня 2017 року вбачається, що видача свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, який знаходиться за адресою: с. Волфине, вул. Привокзальна, 13 Білопільського району Сумської області за заявою [PERSON], не вдається можливим у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на житло будинок, які посвідчують право власності спадкодавця (а. с. 30). У відповідності до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру та Витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі, приватним нотаріусом Білопільського районного нотаріального округу Сумської області [PERSON] заводилась спадкова справа № 25/2017 після [PERSON], який помер 18 січня 2017 року за заявою [PERSON] (а. с. 29, 64). Із копії спадкової справи № 25/2017 після [PERSON], який помер 18 січня 2017 року встановлено, що діти померлого - [PERSON] та [PERSON] відмовились від прийняття спадщини після батька [PERSON] на користь матері [PERSON] (а. с. 64-73 ). Таким чином, судом встановлено, що позивачка є єдиним спадкоємцем за законом після померлого 18 січня 2017 року [PERSON], яка в установленому законом порядку прийняла спадщину, звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Частиною 3 статті 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Згідно з ч. 4 ст. 3 означеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56. Вказаним нормативним актом передбачалася державна реєстрація (інвентаризація) будинків і домоволодінь у межах міст та селищ, в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Проте, виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Тобто, фактично записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади, що підтверджують право приватної власності. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що спадкодавець набув право власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: Сумська область, Білопільський район, с. Волфине, вул. Привокзальна, 13, у порядку, який був передбачений законодавством, що діяло на момент виникнення цього права. Отже, позивачка [PERSON] має право на спадщину після чоловіка [PERSON], але не може оформити її, отримавши в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. За таких обставин, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити та визнати за нею право власності на житловий будинок № 13 по вул. Привокзальній в с. Волфине Білопільського району Сумської області у порядку спадкування за законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved