overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

06.07.2017 року позивачка звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу, пояснюючи, що в зареєстрований шлюб з відповідачем вони вступили 18.08.2007 року, 26.07.2014 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис № 420. Шлюб у обох перший. Від спільного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], які мешкають з позивачкою. Питання про стягнення аліментів вирішене. Мають спільно нажите майно, питання про розподіл не вирішене. Однією родиною мешкали по липень 2017 року. Причиною припинення сімейно-шлюбних відносин стало те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. вважає, що при таких обставинах сумісне подальше проживання не можливе, строк на примирення їм непотрібен. Тому просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивачка у судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягає. проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, причини неявки суду не повідомив, тому суд вважає можливим розглядати справу за його відсутністю, оскільки в матеріалах справи є для цього достатньо підстав без особових пояснень відповідача. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд,\~ перевіривши матеріали справи прийшов до наступного. Згідно зі\~ ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 Сімейного Кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно із ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18.08.2007 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управління юстиції у місті Донецьку зроблено актовий запис № 420 (а.с.5). Від спільного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO] (а.с.6,7). Питання про стягнення аліментів вирішене. Враховуючи викладене суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторони не мешкають однією родиною, позивачка на задоволенні позову наполягає, оскільки втратила до відповідача почуття любові та поваги, відповідач у судове засідання не зявився, заперечень проти позову не надав, що підтверджує його незаінтересованість у збереженні сімейних відносин та робить неможливим подальше сумісне проживання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

06.07.2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS], з тих підстав, що її дочка та онук - відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані у вищевказаній квартирі, однак з 2008 року у вищевказаній квартирі не проживають, комунальні платежі не сплачують, речей відповідачів у квартирі не має. Відповідачі у добровільному порядку з реєстрації у вказаній квартирі не знімаються, у звязку з чим позивачка була змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позові та просила їх задовольнити у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причину своєї неявки суду не повідомили. Третя особа [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Свідки [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що позивачку [PERSON] та її чоловіка [PERSON] знають тривалий час, їм відомо, що у належній їм квартирі [ADDRESS], зареєстровані їх дочка [PERSON] та онук [PERSON], але з 2008 року за вищевказаною адресою не проживають, крім того, навідуючи оселю позивачки, речей відповідачів не зустрічали. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Зясувавши думку позивачки та третьої особи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних обставин. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло № 27517 від 09.12.1994 року [PERSON] та [PERSON] належить квартира [ADDRESS] /а.с. 8/, що також підтверджується витягом про державну реєстрацію прав, виданим МКП «Маріупольське БТІ» № 28134554 від 25.11.2010 року /а.с. 4/. З карток прописки вбачається, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [INFO] /а.с. 13/ та [PERSON], [INFO] /а.с. 14/. Згідно з довідкою ОСББ «Якір» від 29.06.2017 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в [INFO], але фактично в ній не проживають /а.с. 15/. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, суд вважає, що відповідачі втратили право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS], оскільки понад один рік там не проживають, без поважних причин.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

06.07.2017 року позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 12.05.1990 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON]. З 2014 року відповідач та позивач проживають окремо, таке становище в сім'ї сталося внаслідок того, що у сторін по справі різні погляди на життя у зв'язку з чим в сім'ї виникали сварки та непорозуміння. Спір щодо поділу майна, яке було набуто в період шлюбу, на теперішній час відсутній, неповнолітніх дітей у сторін позову не має. В позові позивач просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. В судове засідання позивач надала заяву в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити, та проводити розгляд справи без її участі. Відповідач двічі належним чином повідомлений про час та місце судового засідання до суду не зявився про причини неявки суд не повідомив. У відповідності до ст. 197 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, т.я. були підстави для розгляду справи без участі сторін. Під час судового засідання були вивчені наступні докази по справі: - копія паспорта, ідентифікаційний номер позивача (а.с.5-7) - свідоцтво про шлюб (а.с.8) У відповідності до ст.104 ч.2 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ст.105 ч.3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за рішенням суду. У відповідності до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення… Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги законні та такі, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

06.07.2017 р. та уточнено 07.08.2017 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яким просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач будучи батьком дитини добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому вона змушена звернутися до суду. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про визнання позову та розгляд справи в його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити. Відповідно до вимог\~ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно\~ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, у відповідності з ч.1\~ст.183 СК України, визначається судом. Згідно ч.2\~ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що відповідач являється батьком, а позивач матірю дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження а.с.6, з довідки Квартального комітету № 45 від 05.07.2017 р. вбачається, що дитина проживає разом з позивачем а.с.9, однак як слідує з матеріалів справи відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, в звязку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

06.07.2017 р. та уточнено 07.08.2017 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яким просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач будучи батьком дитини добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому вона змушена звернутися до суду. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про визнання позову та розгляд справи в його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити. Відповідно до вимог\~ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно\~ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, у відповідності з ч.1\~ст.183 СК України, визначається судом. Згідно ч.2\~ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що відповідач являється батьком, а позивач матірю дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження а.с.6, з акту Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті-Сервіс-КР» від 15.06.2017 р. вбачається, що дитина проживає разом з позивачем а.с.9, однак як слідує з матеріалів справи відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, в звязку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

06.07.2018 [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 03.09.2016 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №1981. На обґрунтування позову, [PERSON] послалася на те, що шлюб розпався через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обов'язки з ведення спільного господарства. Шлюбні відносини фактично припинені з кінця 2017 року, дітей не мають. Оскільки примирення та збереження сім'ї неможливе, [PERSON] просила розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] Ухвалою суду від 27.07.2018 провадження у справі відкрито, справу призначено до розгялу в загальному позовному провадженні, у підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 28.08.2018 закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, 07.08.2018, 04.09.2018, 23.11.2018 до канцелярії суду надійшли заяви про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог щодо розірвання шлюбу наполягає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, 16.10.2018 надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечував. У зв'язку з неявкою учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши та оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серія [NUMBER], сторони перебувають у шлюбі з 03.09.2016 року, який зареєстровано Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №1981 (а. с. 4). Судом встановлено, що сторони припинили сімейні відносини з 2017 року, спільне господарство не ведеться, дітей не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Отже, судом встановлено, що шлюб фактично розпався, сторони не згодні на примирення, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

06.07.2018 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 07.09.2007, від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], спільне життя не склалось та шлюбні відносини між ними припинені. Сторони в судове засідання не зявились, надійшли заяви з проханням розглянути справу у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається\~з матеріалів\~справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.09.2007, від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

06.07.2018 позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем уклала шлюб 26.09.2012, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1693. Від шлюбу сторони мають дітей -[PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO]. Позивач зазначає, що шлюбні відносини з відповідачем припинено, оскільки через розбіжність у поглядах на життя, спільне проживання сторін, існування сім`ї та збереження шлюбу виявилося не можливим. Посилається, що почуття любові між ними втрачено, і строк для примирення, за таких обставин, не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків. Тому вважає, що їх шлюб розпався остаточно і поновити його неможливо. 06.07.2018 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. 17.07.2018 до суду надійшла довідка про реєстрацію місця проживання особи. Ухвалою суду від 17.07.2018 у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження на 04.09.2018. Ухвалою суду від 04.09.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 29.11.2018. Позивач в судове засідання не з'явилась, представником позивача подано до суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, з якого вбачається, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення останніх. Також, просить розглядати справу у його відсутность. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26.09.2012, про що свідчить відповідне свідоцтво про шлюб, серії [NUMBER] від 26.09.2012, актовий запис № 1693 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.5, 6) Судом також встановлено, що сторони не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть, подальше спільне проживання у шлюбі та його збереження стало неможливим, оскільки взаєморозуміння та почуття любові між ними втрачено, і строк для примирення за таких обставин не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків. Спірні питання щодо поділу майна між сторонами на даний час відсутні. За таких обставин, подальше спільне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе, шлюб сторін слід розірвати. Після розірвання шлюбу діти залишаються проживати з матір'ю. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

06.07.2018 р. до суду заявлено позов, в якому позивачка просила щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітної дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до його повноліття, а також на утримання дружини [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 850 грн., починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трирічного віку, оскільки відповідач добровільно не виконує свого законного обов'язку надавати їх спільній малолітній дитині та дружині до досягнення дитиною трирічного віку щомісячне утримання, хоча отримує дохід та має можливість надавати кошти. Позивачка в судове засідання не з`явилася, письмово позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити без її участі (а.с. 21). Відповідач до суду не з`явився, письмово вимоги позову визнав повністю, проти їх задоволення не заперечував, просив справу розглядати у його відсутність (а.с. 22). З урахуванням позиції сторін та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позовні вимоги задовільнити повністю з таких міркувань. Доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO], який ще не досяг трирічного віку, але добровільно не виконує свого законного обов'язку по наданню утримання неповнолітній дитині та дружині до досягнення дитиною трирічного віку, хоча отримує дохід, має можливість надавати кошти. Зазначені правовідносини регулюються ст. ст. 180, 181 п.3, ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; в разі ухиляння батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них за рішенням суду, зокрема, у визначеній судом частці від їх доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки відповідач має стабільний дохід і можливість надавати утримання своєму неповнолітньому сину [PERSON], [INFO] та дружині до досягнення ним трирічного віку, але від добровільного виконання свого законного обов`язку по наданню коштів на їх утримання ухиляється, чим порушує їх права, то належні кошти необхідно щомісячно стягувати з нього в розмірі 1/4 частини від усіх видів її заробітку на дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивачки до суду 06.07.2018 р. до його повноліття та на утримання дружини у розмірі 850 грн. до досягнення дитиною трирічного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною трирічного віку [PERSON], [INFO] до [INFO] р., виповнення дитиною трирічного віку, - в примусовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-15 00:00:00

06.07.2018 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послалася на фактичне припинення шлюбних відносин та неможливість спільного проживання з відповідачем однією сім'єю. У підготовчому засіданні позивач позов підтримала і наполягала на його задоволенні; відповідач визнав позов повністю. В силу положень частини третьої статті 200 ЦПК України, визнання відповідачем позову дає суду підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 26.04.2012 року, при цьому мають спільну неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сім'ї. Як випливає з пояснень сторін, у серпні 2017 року сторони припинили сімейні відносини; з цього часу подружжя проживає окремо та не веде спільне господарство; подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам подружжя. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Оскільки натепер шлюб носить формальний характер, при цьому сторони не бажають збереження шлюбу та спільного проживання однією сім'єю, пред'явлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. За приписом частини першої статті 142 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved