Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

06 липня 2015 року позивач, [PERSON], звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який обґрунтовує тим, що 05.11.2005 р. між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, однак у звязку із припиненням шлюбних відносин, такий існує виключно формально. Позивач зазначає, що збереження шлюбу між нею та відповідачем - неможливе, а тому просить суд його розірвати без надання строку на примирення. В судовому засіданні позивач надала усні пояснення та позов підтримала, просила його задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, однак, у письмовій заяві від 18.06.2015 року, адресованій Ужгородському міськрайонному суду, повністю підтримав позовні вимоги [PERSON] Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Із матеріалів справи вбачається, що 05.11.2005 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Виноградівського районного управління юстиції Закарпатської області між сторонами у справі зареєстровано шлюб, що стверджується Свідоцтвом про шлюб за № 004613. В період перебування у шлюбі, у сторін народилося двоє доньок: [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії І-ФМ № 026281, та [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії І-ФМ № 174396. Як вбачається із пояснень позивача, підставами припинення шлюбних відносин із відповідачем являються систематичні сварки та відсутність взаєморозуміння. Згідно основних положень сімейного законодавства, однією із засад шлюбу є його добровільність, яка ґрунтується на бажанні обох сторін перебувати у сімейних відносинах. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. За вказаних обставин позивач звернулась до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу, оскільки не має наміру його зберігати. Судом при розгляді справи встановлено, що збереження цього шлюбу неможливо у зв'язку з припиненням між подружжям шлюбних відносин та відсутністю у сторін будь-якого наміру на збереження подружніх стосунків. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сімя розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін та їх доньок, що має істотне значення, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб підлягає розірванню. У відповідності до частини першої ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відтак, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає сплачений останнім судовий збір в розмірі 243,60 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 209 та ч. 1 ст. 218 ЦПК України 11 серпня 2015 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 13 серпня 2015 року. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved