Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

05 червня 2018 року позивач [PERSON] звернулась у суд з позовом до публічного акціонерного товариства «Центренерго», третя особа Обухівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про зняття арешту з майна. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що в неї виникла необхідність продати садовий будинок та земельну ділянку для будівництва та обслуговування цього садового будинку, які розташовані за адресою: [ADDRESS]. Укласти договір купівлі-продажу виявилось неможливим та нотаріус повідомила їй про те, що на підставі постанови державної виконавчої служби від 21.03.2003 року, державний нотаріус виніс відомості про накладення арешту на все майно, реєстраційний номер обтяження 23654798. В 2003 році в позивача виникла заборгованість по оплаті теплової енергії, яка використовувалась в квартирі [ADDRESS], борг був погашений в тому ж році. Позивач вважає, що постанова державного виконавця про накладення арешту на майно є незаконною, борг позивача перед відповідачем відсутній, тому позивач просить в судовому порядку зняти арешт з усього належному їй майна. Ухвалою судді від 07.06.2018 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання за загальними правилами позовного провадження. Ухвалою суду від 02.07.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву в якій просить проводити розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач публічне акціонерне товариство «Центренерго» про розгляд справи повідомлявся належним чином, в судове засідання представника не направив, заяв та клопотань до суду не подав. Третя особа Обухівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про розгляд справи повідомлялись належним чином, в судове засідання представника не направили, подали заяву про розгляд справи у відсутність представника. [PERSON] є власником садового будинку [ADDRESS] та, що підтверджується копією договору дарування жилого будинку від 01.06.2001 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Крім того, [PERSON] та членам її сім'ї належить квартира за адресою, [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] від 05.12.2000 року Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 1259900290 від 01.06.2018 року, постановою Державної виконавчої служби Обухівського РУЮ у Київській області від 21.04.2003 року накладено арешт на все майно, що належить [PERSON]. Відповідно до повідомлення Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області № 7736 від 11.05.2018 року, позивачу рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання звільнення майна з-під арешту. Згідно довідки виданої публічним акціонерним товариством «Центренерго» № 113 від 23.05.2018 року заборгованість [PERSON] за опалення та гарячу воду відсутня. Відповідно до ч. 3 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Виходячи з ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Частиною 2 цього Закону передбачено, що арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Згідно ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Згідно із ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Таким чином, зважаючи на встановлені судом обставини та враховуючи наявність накладеного арешту на майно позивача, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в іншій спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту захистити своє порушене право не може, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність захисту її права шляхом скасування такого арешту, а відтак і про задоволення позову. Питання розподілу судових витрат позивачем не порушувалось, а тому суд залишає їх за позивачем. Враховуючи викладене та

Outcome: approved