Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

07.08.2018 року позивач [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду та до закінчення навчання. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона 26.12.2008 року розірвала шлюб зі своїм колишнім чоловіком [PERSON], про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №465 від 26.12.2008 року. 09.01.2013 року позивач змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON], про що видано свідоцтво про зміну імені та складено відповідний актовий запис №03 Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Сторони мають спільного сина, [PERSON], [INFO], який після розлучення мешкає з позивачем. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Позивачу дуже складно самостійно виховувати дитину та забезпечити його всім необхідним. Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.11.2013 року з відповідача було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу відповідача щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуми для дитини відповідного віку, починаючи з 13.09.2013 року до досягнення дитиною повноліття. В даний час син [PERSON] досяг повноліття та навчається у Харківському радіотехнічному технікумі, а саме: є студентом четвертого курсу за бюджетною, денною формою навчання, у звязку з чим потребує з боку батьків матеріальної допомоги для придбання учбової літератури, продуктів харчування, одягу, а також для проїзду до місця навчання. Відповідач після досягнення сином повноліття матеріальної допомоги на його утримання добровільно не надає, хоча за своїм матеріальним та сімейним становищем, а також за станом здоровя відповідач має можливість надавати таку допомогу постійно, оскільки він не офіційно працює та щомісяця отримує заробітну плату, інших утриманців не має, хронічними хворобами не страждає. У звязку з викладеним позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 27.09.2018 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі, призначено судове засідання. В судове засідання сторони не зявились, повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Позивач подала до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи у її відсутність та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ч. 8 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання повторно не зявився, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, у звязку з чим на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 30.01.2019 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] народився 28.07.2000 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ВЛ №152446, виданого 01.09.2000 року. Його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ВЛ №080548, виданого 26.12.2008 року, [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №465 (а.с. 4). Згідно з копією свідоцтва про зміну імені серії І-ВЛ №007494, виданого 09.01.2013 року, [PERSON], [INFO], змінила 09.01.2013 року прізвище на «Сірік», про що складено відповідний актовий запис №03 Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (а.с. 5). Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.11.2013 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітнього [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.09.2013 року до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з [PERSON] на користь судовий збір у сумі 229, 40 грн. (а.с.10). [PERSON] є студентом Харківського радіотехнічного технікуму денного відділення 4 курсу, групи Р-415, наказ про зарахування №232 від 10.08.2015 року. Термін закінчення навчання 30.06.2019 року. Зазначені дані підтверджуються довідкою директора Харківського радіотехнічного технікуму від 26.07.2018 року, яка дійсна до 30.06.2019 року (а.с. 9). Відповідно до\~ст. 199 СК України\~якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як роз'яснено у п. 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає\~за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба\~у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно\~зі\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;\~3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною першою ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, надані позивачем докази свідчать про те, що вік [PERSON] перевищує 18, але є меншим 23 років, він продовжує навчання, потребує у звязку з цим матеріальної допомоги, яку батько має можливість надавати, оскільки він в якості відповідача не довів протилежного в судовому засіданні, в яке неодноразово не з'явився, відзив не надав, як не представив суду відповідних підтверджених доказами заперечень стосовно його стану здоровя та матеріального становища, наявності інших дітей або непрацездатних членів родини та інших обставин, які можуть вплинути на визначення розміру аліментів та наявності підстав для їх призначення. Враховуючи наведене суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, які підлягають частковому задоволенню, оскільки суд вважає необхідним та достатнім стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) [PERSON], щомісячно, починаючи з 07.08.2018 року та до закінчення дитиною навчання у Харківському радіотехнічному технікумі 30.06.2019 року, але не більше, ніж до досягнення дитиною 23 років. При цьому суд не визначає мінімальний розмір аліментів по відношенню до прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки це не передбачено нормами СК України при стягнення аліментів на повнолітню дитину, у звязку з чим в даній частині позов задоволенню не підлягає. Задовольняючи позов, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір, від якого позивач звільнена. Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial