Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

06 серпня 2019 р. позивач звернувся до суду з позовною заявою про відібрання малолітнього [PERSON] у матері [PERSON] без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач має малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який на теперішній час перебуває у Запорізькому обласному спеціалізованому будинку дитини «Сонечко». Відповідач за період знаходження дитини в лікарнях та дитячому будинку, станом здоров`я її не цікавилася та не відвідувала, вихованням дитини не займається, матеріальну допомогу на її утримання не надає, з бесіди проведеної спеціалістами відділу служби з`ясовано, що за станом свого здоров`я та здоров`я дитини, вона не буде забирати до дому на виховання свого малолітнього сина. З наведених підстав позивач просить суд відібрати малолітнього [PERSON] у відповідача без позбавлення її батьківських прав, а також стягнути з відповідача на користь будь-якої особи або закладу, що буде здійснювати функції опіки/піклування над дитиною, аліменти на утримання малолітнього у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення нею повноліття. Ухвалою судді від 15 серпня 2019 р. відкрито провадження по справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 30 вересня 2019 р. Ухвалою суду від 30 вересня 2019 р. підготовче провадження по справі закінчено, призначено судовий розгляд. Відповідач, будучи належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась без повідомлення причин, в зв`язку з чим суд у відповідності зі ст. 280 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечує. Представник позивача до судового засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник третьої особи - Комунальна установа «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» до судового засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Наданими позивачем документами встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . (а.с.5) Відомості про батька зазначено у відповідності зі ст. 135 ч.1 СК України. (а.с.6) Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Судом встановлено, що дитину [PERSON] після народження [INFO] в зв`язку з необхідністю проведення оперативного лікування 16 лютого 2019 р. переведено до відділення анестезіології та інтенсивної терапії КУ «Запорізька обласна клінічна дитяча лікарня» ЗОР, з 18 березня 2019 р. - до КУ «Запорізька міська багатопрофільна дитяча лікарня №5» до інтенсивно-боксового відділення недоношених дітей. За період знаходження дитини в лікарнях, станом здоров`я її ніхто не цікавився та не відвідував. (а.с.9, 10) Відповідно до інформації КЗ «Обласний перинатальний центр» ЗОР, мати дитини - [PERSON] , [INFO] , після народження дитини, у задовільному стані, перевезена 19 лютого 2019 р. санітарним транспортом у Запорізький обласний психоневрологічний диспансер. (а.с.11) Спеціалістами відділу служби неодноразово здійснювались виходи за адресою проживання: [ADDRESS] та проведено бесіду з [PERSON] з якої з`ясовано, що за станом свого здоров`я та здоров`я дитини, вона не буде забирати до дому на виховання свого малолітнього сина. (а.с.14, 15) Згідно висновку районної адміністрації ЗМР по Комунарському району №02/01-32/0750 від 12 серпня 2019 р. вбачається що мати [PERSON] не піклується про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, враховуючи викладене комісія з питань захисту прав дитини, в інтересах малолітнього вважає за доцільне відібрати малолітнього - [PERSON] , [INFO] , у матері - [PERSON] , [INFO] , без позбавлення її батьківських прав та передати дитину органу опіки та піклування для подальшого влаштування. (а.с.16) Відповідно до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3 ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення та ін., що свідчить про свідоме нехтування батьками своїми обов`язками. Згідно з вимогами ч.1 ст.170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених п.п.2-5 ч.1 ст.164 СК України, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Відповідно до п.п.2-5 ч.1 ст.164 СК України підставою для позбавлення батьківських прав (а отже і для відібрання дітей) можуть бути: ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоке поводження з дитиною; якщо батьки є хронічними алкоголіками або наркоманами; якщо батьки вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. За таких обставин суд вважає, що є достатньо підстав для відібрання у відповідача сина [PERSON] , [INFO] , без позбавлення її батьківських прав. Як передбачено ч.4 ст.170 СК України, при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Оскільки судом встановлено, що відповідач матеріальну допомогу не надає, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь будь-якої особи або закладу, що буде здійснювати функції опіки/піклування над дитиною, аліменти на утримання дитини. При вирішення питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд враховує положення ст. 183 ч.1 СК України, згідно яким частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, та ст. 182 ч.2 СК України, згідно яким мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь будь-якої особи або закладу, що буде здійснювати функції опіки/піклування над дитиною, аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі ј частини від його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову, 06 серпня 2019 р., до досягнення дитиною повноліття, до [INFO] .

Outcome: approved