overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

05 серпня 2016 року, позивач [PERSON] звернулась до суду з названою позовною заявою, в якій вказала, що 28 серпня 2010 року вони з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 55. Від шлюбу сторони мають дочку - [PERSON], [INFO]. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивач подала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує, просила суд задовольнити позов та розглядати справу без її участі. Відповідач подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та просив суд розглядати справу без його участі. Розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. По справі встановлено, що 28 серпня 2010 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 55 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають дочку - [PERSON], [INFO] (а.с.6). Позивач причиною розірвання шлюбу зазначила, що між сторонами відсутні спільні інтереси, тому подальше збереження сім'ї та подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення з відповідачем. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд дійшов до переконання, що вимоги позивача є обґрунтованими, базуються на законі, тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

05 серпня 2016 року позивач [PERSON] звернулась до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що з жовтня 2001 року проживали із відповідачем у цивільному шлюбі, а шлюб уклали 27.08.2008 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції. Від даного шлюбу у подружжя дітей немає, проте відповідач відмовляється від добровільного розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану. Спільне життя з відповідачем не склалось по тій причині, що вони не знайшли взаємного порозуміння, втратили повагу один до одного, у них різні погляди на сімейне життя, шлюб фактично припинили. Збереження сімї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб із відповідачем. Позивач та її представник в судове засідання не з'явились, представник позивача подала до суду заяву, в якій просила провести розгляд справи без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, строк на примирення просила не надавати. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав, зазначив, що спільне господарство з відповідачем не ведуть з початку 2016 року та просив строк на примирення не надавати. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, згідно слідуючих підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі зареєстрованому 27.08.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія 1-БВ № 054060, актовий запис № 1500. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб - це добровільна згода чоловіка та жінки, а позивач не бажає перебувати у шлюбі. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, позивач вважає примирення неможливим та наполягає на розірвані шлюбу, відповідач також вважає примирення неможливим та просить розірвати шлюб. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що шлюб сторін існує формально, сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Позивач не наполягала на стягненні з відповідача судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

05 серпня 2016 року позивач звернувсь до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач звернувсь до суду з заявою про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач звернулася до суду з заявою про слухання справи за її відсутності зазначила, що позов визнає та проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 липня 2001 року. Від шлюбу сторони мають дитину: [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені у звязку з тим, що сторони не досягли порозуміння щодо сімейних стосунків, сімя існує формально, позивач з відповідачем спільне господарство не ведуть, сумісне проживання припинено. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається з матеріалів справи у сторін не склались подальші шлюбні відносини, у звязку з чим збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

05 серпня 2016 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що він з відповідачем з 07 вересня 1996 року перебуває у шлюбі, зареєстрованому Маріупольським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис № 701. Від шлюбу спільних дітей немає. Фактично шлюбні стосунки між ними припинені чотири роки потому через різні погляди на життя, відсутність взаємоповаги та взаєморозуміння. Позивач вважає, що шлюб необхідно розірвати, просить позов задовольнити. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, на задоволені позовних вимог наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно належним чином, тому суд за наявності письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-НО № 355164, виданого 07 вересня 1996 року Маріупольським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували 07 вересня 1996 року шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 701, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Спір майнового характеру між сторонами на час вирішення справи не виникав. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені приблизно чотири роки потому. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов. Згідно ч.8 ст. 235 ЦПК України після розірвання шлюбу прізвище сторін залишити без змін. На підставі ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 551,20 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

05 серпня 2016 року позивач звернувся з даним позовом до суду, мотивуючи його тим, що 04 березня 2016 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломиї Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 94. Від цього шлюбу у них дітей немає. Він 20 травня 2016 року змінив імя на [PERSON]. Через несумісність характерів, виникали сварки, що призвело до втрати поваги один до одного. З травняня 2016 року він та відповідачка припинили шлюбні стосунки, живуть кожен своїм життям. За таких обставин вважає, що сімя їх розпалася, шлюб носить формальний характер, а тому просить суд розірвати шлюб, так як збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідачка теж подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що 04 березня 2016 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та Федюк (д.п. [PERSON]) [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломиї Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 94 /а.с.4/. [PERSON] 20 травня 2016 року змінив імя на [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про зміну імені від 20 травня 2016 року серія І-НМ № 015027 /а.с.6/. Через несумісність характерів у позивача із відповідачкою виникали сварки, що призвело до втрати поваги один до одного. З травня 2016 року вони разом не проживають, припинили шлюбні стосунки. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить його інтересам, а тому суд приходить до висновку, що необхідно шлюб між [PERSON] та Федюк (д.п. [PERSON]) Л. розірвати. На підставі ст.,ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

05 серпня 2016 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач звернулась до суду з заявою про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач звернувся до суду з заявою про слухання справи за його відсутності зазначив, що позов визнає та проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 вересня 2009 року. Від шлюбу сторони мають доньку: [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені навесні 2016 року, у звязку з тим, що сторони не досягли порозуміння щодо сімейних стосунків, сімя існує формально, позивач з відповідачем спільне господарство не ведуть. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається з матеріалів справи у сторін не склались подальші шлюбні відносини, у звязку з чим збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

05 серпня 2016 року позивачка звернулася до суду до відповідача з позовом про розірвання шлюбу, вказавши наступне. Вона перебуває з відповідачем у шлюбі з 21 вересня 2005 року, який було зареєстровано Куп'янськ-Вузловською селищною радою міста Куп'янська Харківської області за актовим записом № 48. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Останнім часом між нею та відповідачем склалися відносини, які привели до неможливості зберігання сім'ї, у спільних відносинах відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага один до одного. Спору про місце проживання дитини немає. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання також не з'явився, надавши заяву про розгляд справи в його відсутність, вимоги позову визнає в повному обсязі та просить їх задовольнити. Суд, дослідивши надані докази і матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 21 вересня 2005 року, який було зареєстровано Куп'янськ-Вузловською селищною радою міста Куп'янська Харківської області за актовим записом № 48 (а.с. 3). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Суд, вивчивши письмові докази по справі, вважає позов як такий, що підлягає задоволенню, оскільки сторони дружніх родинних відносин не створили, їх сім'я фактично розпалась, подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе і буде суперечити їх інтересам, спору про місце проживання дитини немає, в зв'язку з чим суд вважає за необхідне їх шлюб розірвати. Крім того, судом надавався строк на примирення сторін, але сторони не примирились, в зв'язку з чим суд вважає за необхідне їх шлюб розірвати. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

05 серпня 2016 року позивачка звернулася з даним позовом до суду, підтримуючи який в судовому засіданні, пояснила, що 04 листопада 2005 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у виконкомі Мишинської сільської ради, Коломийського району, Івано-Франківської області, актовий запис № 3. Від спільного подружнього проживання у них народилась донька: [PERSON], [INFO]. [PERSON] перестав належним чином матеріально забезпечувати сімю та в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Їй важко самостійно утримувати сімю. Відповідач офіційно не працює, стан його здоровя та матеріальне становище дозволяють йому сплачувати аліменти на утримання дитини, а тому просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки: [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, в тому числі через газету «Галичина», тому суд визнав його причини неявки неповажними і за згоди позивачки ухвалив справу слухати в заочному порядку. Зясувавши обставини, на які позивачка посилається, як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Встановлено, що [PERSON]. є батьком неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO] /а.с.4/. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Дитина перебуває на утриманні позивачки. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Згідно ст..180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач є фізично здоровою людиною, має регулярний дохід, оскільки працює, інших дітей та непрацездатних членів сімї, яких він зобовязаний утримувати відповідно до СК України немає, а тому суд приходить до висновку, що необхідно стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], у розмірі 1500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст.,ст. 180-182, 184 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

05 серпня 2016 року позивачка звернулася з даним позовом до суду, підтримуючи який в судовому засіданні пояснила, що 25 жовтня 2003 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у відділі РАГС Коломийського міського управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 482. Від шлюбу у них є двоє дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. На протязі останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалось. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб, сімю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у їхній сімї, не може підтримувати нормальну атмосферу в сімї. Між ними часто виникають сварки та скандали в присутності дітей, в ході яких відповідач, в пориві гніву, наносить їй побої, погрожує фізичною розправою і під час яких вона з дітьми неодноразово втікала з дому. За таких обставин вважає, що сімя їх розпалася, шлюб носить формальний характер, а тому його слід розірвати, так як збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та інтересам неповнолітніх дітей, після розірвання шлюбу просить залишити дітей проживати із нею і залишити їй прізвище Смаглій. Відповідач в судовому засіданні заперечив проти позову, оскільки бажає зберегти шлюб, та просить суд у задоволенні позову відмовити. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що 25 жовтня 2003 року зареєстровано шлюб між [PERSON] (д.п. Прусак) С.П. та [PERSON] у відділі реєстрації актів громадянського стану Коломийського міського управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 482 /а.с.4/. Від шлюбу у них народилося двоє дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] /а.с.5-6/. Позивачка з відповідачем виявилися людьми різних характерів та поглядів на життя, оскільки не змогли дійти згоди навіть при вирішенні простих побутових питань. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб, сімю. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам неповнолітніх дітей, а тому суд приходить до висновку, що необхідно шлюб між [PERSON] (д.п. Прусак) С.П. та [PERSON] розірвати, неповнолітніх дітей залишити проживати із матірю, після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище Смаглій. На підставі ст.,ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

05 серпня 2016 року у суд з позовною заявою звернулася [PERSON]. Просить визнати за нею право власності у порядку успадкування на нерухоме майно, що знаходиться по [ADDRESS] Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] року після смерті мами - [PERSON] -- залишилось нерухоме майно, спадкоємцем якого є позивач. Через відсутність державної реєстрації успадкованого [PERSON] не може оформити своїх прав. За таких обставин змушена звернутись до суду. На призначену дату попереднього судового засідання позивач не з'явилась, заявила клопотання про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала. У матеріалах цивільної справи наявні заяви відповідачів про визнання позову та розгляд справи за їх відсутності. На підставі частини 2 статті 197 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до положень частини 4 статті 130 ЦПК при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку статті 174 цього ж Кодексу. Згідно з частиною 4 статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки викладені у позовній заяві обставини, на які позивач покладається в обґрунтування своїх вимог, сторонами фактично визнаються, то на підставі частини 1 статті 61 ЦПК суд визнає їх доведеними. Пунктом 11 частини 1 статті 346 Цивільного кодексу України (далі -- ЦК) визначено, що право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника. У відповідності до частини 1 статті 328 ЦК право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно з частинами 1 та 5 статті 1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до статті 392 ЦК власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Аналізуючи наявні у справі докази, суд вважає, що визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

05 серпня 2017 року до Овідіопольського районного суду в Одеській області звернувся представник позивача з вищевказаною позовною заявою в якої вказав, що 07 березня 2012 року відповідач отримав кредит у сумі 2500.00 гривень\~ у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36 відсотків за користування\~ кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк свої зобовязання по вищевказаному кредитному договору виконав, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач свої зобовязання по кредитному договору не виконує. В звязку з чим просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 35333.12 грн. та судовий збір. В судове засідання представник позивача не зявився, але направив на адресу суду заяву в якій вказав, що позовну заяву підтримує та просить розглянути справу у відсутність їхнього представника. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином отримав позов та матеріали до нього, з позовом погоджується. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає можливим задовольнити позов з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах,\~ встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Так судом встановлено, що 07 березня 2012 року відповідач [PERSON], [INFO] (код [NUMBER]) отримав кредит у сумі 35333.12 гривень\~ у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36 відсотків за користування\~ кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк свої зобовязання по вищевказаному кредитному договору виконав, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач свої зобовязання по кредитному договору не виконує. Станом на 31 липня 2017 року сума заборгованості за вищевказаним кредитним договором складає: - заборгованість за кредитом 2304.82 грн.; - заборгованість по процентам за користування кредитом 27492.48 грн.; - пеня та комісія 3377.10 грн. А також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500.00 грн. штраф (фіксована частина). - 1658.72 грн. штраф (процентна складова). А всього сума заборгованості по вищевказаному кредитному договору становить 35333.12 грн. Розрахунок заборгованості по кредитному договору судом перевірений та складений вірно. В звязку з вищевикладеним суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Позивач при поданні позову сплатив судовий збір у сумі 1600 грн., а тому відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved