overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

05.10.2015 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про надання їй права на шлюб. В обґрунтування своєї заяви зазначила, що з [PERSON] тривалий час підтримують теплі і щирі стосунки, мають почуття любові та поваги один до одного. Заявник на даний час вагітна від [PERSON] та мають намір офіційно зареєструвати шлюб, однак перешкодою є те, що [PERSON] не досягла встановленого законом шлюбного віку. В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримала, просила заяву задовольнити. Пояснила, що знайомі з [PERSON] три роки, а протягом останнього року мають близкі стосунки. 27.11.2015 року народила дочку [PERSON], батьком якої є [PERSON] Зацікавлена особа [PERSON] у судовому засіданні вимоги заявника підтримав, просив надати дозвіл на укладення шлюбу. Пояснив суду, що має намір створити з нею сім'ю, забезпечувати та виховувати спільну дитину. [PERSON] у судовому засіданні підтримав заяву доньки, просив заяву задовольнити, оскільки вважає, що укладення шлюбу відповідає її інтересам. Представник Наталівської сільради у судовому засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заслухавши у судовому засіданні пояснення заявника, заінтересованих осіб, дослідивши матеріали справи та надані докази, судом встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про народження серія І-ТП № 278207 виданого виконавчим комітетом Наталівської сільською радою встановлено, що [PERSON] народилась 26.09.1999 року в с. Наталівка, Новоград-Волинського району, Житомирської області. Відповідно до статтей 22, 23 Сімейного кодексу України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у 18 років, право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відповідно до ч. 2 ст. 23 Сімейного кодексу України, за заявою особи, яка досягла 16 років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, на момент подачі заяви та розгляду справи у суді заявник, досягла 16 років, тобто не досягла шлюбного віку. На даний час [PERSON] народила дитину батьком, якої відповідно до свідоцтва серії № 1-ТП №253477, є [PERSON] Обставини, які б перешкоджали перебувати в шлюбі - відсутні, а тому суд вважає, що укладення шлюбу відповідатиме інтересам сторін та їх спільної дитини. За таких обставин, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про надання права на шлюб обґрунтована і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

05.10.2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні дорогою. Ухвалою суду від 30.10.2015 року до розгляду даної справи в якості третіх осіб без самостійних вимог на стороні позивача залучено Битківську селищну раду та - ПАТ «Укрнафта» НГВУ «Надвірнанафтогаз». Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязану з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

05.10.2015 року [PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до виконавчого комітету Луцької міської ради про визнання права власності на спадкове майнота вказує, що [INFO] року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на житловий будинок, який знаходиться за адресою [ADDRESS]. На випадок своєї смерті, [PERSON] 09.10.1998 року склала заповіт, за яким [PERSON] є спадкоємцем належного їй майна. Зазначає, що їй нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказане спадкове майно у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів. Просить визнати за нею право власності на спадкове нерухоме майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав на адресу суду заяву, якою просив справу розглянути за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Представник відповідача Луцької міської ради в судове засідання не з'явився, подав на адресу суду заяву, якою просив розгляд справи проводити за його відсутності, зазначив, що не заперечує щодо задоволення позову. Третя особа на стороні відповідача - приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Волинської області Пономаренко О.О. у судове засідання не з'явилася, подала на адресу суду заяву, якою просила розгляд справи проводити у її відсутності. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено, що батько позивача [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO] року (а.с.5). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, яке складається із житлового будинку за адресою [ADDRESS] Як вбачається із матеріалів справи, мати позивача [PERSON] на час смерті чоловіка проживала з останнім, а тому прийняла спадщину, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. [PERSON] померла [INFO] року, що встановлено із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO] року (а.с.6). За життя [PERSON] склала заповіт від 08.10.1998 року, яким на випадок смерті все належне їй майно де б воно не було, і з чого б воно не складалося, і взагалі все те що буде належати їй за законом на день її смерті, а саме належний їй на праві власності будинок [ADDRESS] заповіла [PERSON] (а.с.4). Позивач [PERSON] є донькою спадкодавця [PERSON] та спадкоємцем за заповітом, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 5/2015. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що позивач [PERSON] належним чином прийняла спадщину по заповіту, а тому за нею слід визнати право власності на спадкове нерухоме майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

05.10.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини, регулярно, в передбаченому законом розмірі, не надає і тим самим ставить сімю в скрутне матеріальне становище. Просила суд стягувати на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сторони в судове засідання не зявилися. Позивач [PERSON] надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її присутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] надав суду письмові пояснення, в який позовні вимоги визнав частково, оскільки він пенсіонер третьої групи інвалідності, щомісячно отримує пенсію в розмірі 949 грн., ніде не працює за станом здоровя, тому прохає суд визначити аліменти в розмірі 1/5 частини заробітку . Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що неповнолітній син [PERSON], [INFO] знаходиться на утриманні матері ( а.с.2), а батько [PERSON] своїх зобов'язань по утриманню дитини до досягнення нею повноліття, у відповідності до ст. 180 СК України, в повному обсязі не виконує. Таким чином, слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.10.2015 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

05.10.2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 23.09.2000 року із [PERSON], посилаючись на формальний характер сімейних відносин. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося. Вони втратили почуття любові, поваги один до одного, що привело до припинення шлюбно-сімейних відносин. Подальше спільне проживання і примирення між ними неможливе. В судове засідання сторони не з'явились, надали заяви, в яких просили розгляд справи провести за їх відсутності, позивач підтримала позовні вимоги, відповідач позов визнав. Суд вважає можливим постановити рішення без участі сторін на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 23 вересня 2000 року (а.с.6). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей доньок Валерію, 19.09.2001р.н., Ірину, 16.04.2006р.н. /а.с.7-8/. Як вбачається із пояснень позивача, викладених у позовній заяві, за час спільного проживання подружжя не створило міцної і дружної сім'ї, різні погляди на сімейне життя привели до втрати почуттів розуміння, поваги та любові, шлюбно-сімейні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна немає. Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

05.10.2015 року до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява від [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що 30.09.2006 року вони з відповідачем уклали шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Апостолівського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 89. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою. Шлюбні відносини з відповідачем не склалися, і були припинені в 2010 році. Причиною розпаду сім»ї стало взаємне непорозуміння, різні інтереси, втрата між позивачем і відповідачкою почуття взаємної поваги та любові. Позивачка про дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до судового засідання не зявилась, надавши суду письмову заяву за якою просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати. Відповідач про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до судового засідання не зявився, надавши суду письмову заяву в якій просив шлюб розірвати, справу слухати без нього. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 30.09.2006 року укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Апостолівського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 89 (а.с.8). Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України «Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, за позовом одного із подружжя, на підставі рішення суду». Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України «Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя» Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно квитанції від 12.09.2015 року позивачкою при зверненні до суду з позовом сплачено судовий збір у розмірі 487 гривень 20 копійок(а.с.1), який підлягає поверненню відповідачем на користь позивачки. Судом встановлено, що сімейні відносини сторони фактично припинили ще в 2010 році і відновлювати шлюбні стосунки позивачка категорично не має наміру. Примирення між сторонами неможливе. Подальше сімейне життя між сторонами неможливе, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та інтересам дитини, що має істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

05.10.2015 року, до суду надійшла позовна заява ПАТ КБ «Приватбанк» (далі-Банк) до [PERSON] про стягнення коштів в сумі 19 175,72 грн., з яких: - 4 856,39 грн. - заборгованість по кредиту; -11 580,01 грн. - проценти за користування кредитом в період з 18.06.2011 року по 30.06.2015 року; - 1 350,00 грн. - комісійні нарахування та пеня за несвоєчасне повернення кредиту та процентів за користування коштами, в період з 05.02.2013 року по 30.06.2015 року; - 500,00 грн. - фіксована сума штрафу; - 889,22 грн. - штраф у вигляді 5% від суми позову. Свої вимоги мотивує тим, що згідно із заявою відповідача від 17.05.2011 року, Умов і правил надання банківських послуг та розрахунку заборгованості, Банк надав відповідачу кредит, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, заборгованість по якому, станом на 30.06.2015 року, становить в сумі 4 856,39 грн. та передбачено щомісячну сплату частини кредиту та процентів за користування коштами, комісійні нарахування, фіксована сума штрафу, штраф в розмірі 5% від суми позову та пеня за неналежне виконання умов Договору. Умови Договору відповідач належним чином не виконує, у зв»язку з чим утворилася заборгованість, яку він не сплачує, а тому Банк вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. В судове засідання сторони не з»явилися. Від представника позивача - Давиденка М.І. надійшла заява про розгляд справи без його участі, при цьому позов він підтримав, проти постановлення заочного рішення не заперечує.(а.с.66) Відповідач також не з»явився в попередні судові засідання, причин неявки не повідомив. Ознайомившись із заявою, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

05.10.2015 року ПАТ «Альфа-Банк» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 500965918 від 29.11.2014 року в сумі 26501 грн. 55 коп. В обґрунтування позову вказує, що [PERSON] було надано кредит в розмірі 19102 грн. 20 коп., що підтверджується випискою з особового рахунку. Відповідно до умов договору відповідач взяла на себе зобовязання в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування ним, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком № 1 до нього - графіком погашення кредиту. Взяті на себе зобовязання [PERSON] належним чином не виконала, в результаті чого станом на 26.08.2015 року має прострочену заборгованість в сумі 26501 грн.55 коп. Представник позивача [PERSON] подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилася, про день розгляду справи повідомлялася своєчасно, належним чином. Рекомендований лист повернено суду за закінченням терміну зберігання. Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності сторін і постановити заочне рішення з дотриманням вимог, встановлених законом. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що 29.11.2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 500965918, згідно якого остання отримала кредит в сумі 19102 грн.20 коп. [PERSON] порушила зобовязання щодо повернення суми кредиту. Заборгованість станом на 26.08.2015 року складає 26501 грн. 55 коп., з яких : 19102 грн.20 коп. - борг за кредитом ; 1991 грн. 94 коп. - борг по відсотках; 3807 грн.41 коп. - борг по комісії ; 1600 грн.00 коп. - штраф. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Частиною 1 статті 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Тому, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача понесений ним судовий збір, що підтверджуються меморіальним ордером № 90084 від 24 вересня 2015 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

05.10.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що вона з відповідачем з 02.07.2004 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Фактично з відповідачем, батьком дітей, вони не проживають однією сім'єю, їх шлюб розпався. Оскільки діти проживають з нею, а відповідач не надає матеріальної допомоги, просила стягнути на її користь на утримання дітей аліменти у розмірі 1/3 частки від всіх доходів відповідача. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, судом про розгляд справи була повідомлена належним чином, суду надала заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила проводити судовий розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, судом про розгляд справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та повне визнання позовних вимог, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши письмові докази по даній справі, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 21.09.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області ( а.с. 3 ) Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження , в яких батьком дітей вказаний відповідач - [PERSON] (а.с. 4, 5 ). Неповнолітні діти: [PERSON] та [PERSON] проживають разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою від 21.09.2015 року (а.с.6). Відповідно до ст. 180, ч 3 ст. 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, та кошти на їх утримання присуджуються за рішенням суду у частці від доходу матері, батька, або у твердій грошовій сумі. Отже, оцінюючи зібрані докази у справі, суд приходить до висновку, що [PERSON], який є батьком неповнолітніх дітей зобов'язаний до їх утримання, тому вважає можливим визначити розмір аліментів в розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно та до досягнення дітьми повноліття. Виходячи з положень ст. 79 СК України час з якого слід присудити аліменти визначається з дня пред'явлення позову, тобто з 05.10.2015 року. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави також підлягає стягненню судовий збір в сумі 487,20 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

05.10.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до Чернігівської міської ради з вимогою про визнання права власності на земельну ділянку [NUMBER] площею 0,0397 га, яка розташована в Садівничому товаристві «Буддеталь» Чернігівської міської ради, у зв'язку з втратою правовстановлюючого документа - оригіналу Державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER] від 08.12.1993 року, виданого на підставі рішення Виконкому Чернігівської міської Ради народних депутатів № 247 від 17.11.1993 року. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Представник відповідача вважає, що позов повинен бути розглянутий відповідно до вимог чинного законодавства. Представник третьої особи в судове засідання не прибув, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без участі їх представника. Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно рішення Виконкому Чернігівської міської Ради народних депутатів № 247 від 17.11.1993 року, було прийнято рішення про приватизацію [PERSON] земельної ділянки [NUMBER] площею 0,0397 га, яка розташована в Садівничому товаристві «Буддеталь» Чернігівської міської ради для садівництва (зазначена земельна ділянка перебуває в межах міста Чернігова) та на підставі вказаного рішення органу місцевого самоврядування [PERSON] був виданий Державний акт на право приватної власності на землю серія [NUMBER] від 08.12.1993 року, який був втрачений і про його втрату повідомлено шляхом публікації в пресі (а.с.8, 10). [INFO] [PERSON] померла, спадкоємцем її майна являється онука - [PERSON] (згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом серія [NUMBER]). У відповідності до ст.125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації такого права, а тому позивач позбавлений права здійснити державну реєстрацію права на зазначену земельну ділянку та вчиняти інші дії, пов'язані з володінням, користуванням чи розпорядженням вказаним майном, так як у нього відсутній оригінал правовстановлюючого документа, а видача його дублікату не передбачена чинним законодавством. Викладені обставини є підставами для задоволення позову, тобто визнання за позивачем права власності на земельну ділянку [NUMBER] загальною площею 0,0397 га, що є способом захисту невизнаних майнових прав позивача.

Outcome: approved