Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-24 00:00:00

05 вересня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка, зокрема, складалася із права на земельну частку (пай), площею 6,72 га в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Вершиново-Муравійської сільської ради Куликівського району Чернігівської області (нині Куликівська селищна рада). За життя [PERSON] залишила заповіт, за яким все своє майно на випадок смерті заповіла позивачці та [PERSON] в рівних долях, які прийняли спадщину. Коли позивачка звернулася до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на 1/2 частину земельної частки (паю), їй було відмовлено, у зв`язку з розбіжністю в написані прізвища позивачки в паспорті де зазначено « [PERSON] » та у заповіті в якому зазначено « [PERSON] ». Просить суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] право на 1/2 частину земельної частки (паю) відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] № [NUMBER] по КГСП «1-Травня» села Вершинова Муравійка Куликівського району Чернігівської області, виданого на ім`я [PERSON] . Позовна заява надійшла до суду 05 вересня 2019 року. Головуючий суддя своєю ухвалою від 10 вересня 2019 року прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у даній справі, підготовче судове засідання призначено на 04 жовтня 2019 року, судове засідання для розгляду справи по суті - на 25 жовтня 2019 року. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача адвокат Руденок І. Л. надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Куликівською селищною радою надано до суду відзив на позовну заяву, в якому селищний голова повідомляє про визнання позову в повному обсязі та просить розглядати справу за відсутності представника селищної ради. В.о. завідуючої Куликівською районною державною нотаріальною конторою Завалієва В. В. надала заяву про розгляд справи без участі представника нотаріальної контори. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Безпосередньо дослідивши письмові докази у справі та матеріали спадкової справи № 143/2003 щодо майна померлої [INFO] [PERSON] , суд приходить до наступного. [INFO] померла [PERSON] (а.с.7). Після її смерті відкрилася спадщина, до якої, зокрема, входить право на земельну частку (пай) розміром 6,72 га, на яку видавався сертифікат серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] (а.с.13). [PERSON] є дочкою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] та свідоцтвом про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (а.с.10-11). Згідно з матеріалами спадкової справи № 143/2003, за життя [PERSON] залишила заповіт, яким все своє майно заповіла в рівних долях своєму сину [PERSON] та дочці [PERSON] . Заповіт складений 27 листопада 1991 року, посвідчений виконкомом Вершиново-Муравійської сільської ради, зареєстрований в реєстрі за № 83 (а.с. 40). Квитко (так у спадковій справі) [PERSON] та [PERSON] 26 травня 2003 року звернулися до Куликівської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася після смерті [PERSON] (а.с.40). Квитко (так у свідоцтві про право на спадщину) [PERSON] та [PERSON] отримали свідоцтва про право на спадщину за заповітом в рівних долях на житловий будинок та грошове заощадження з належними відсотками та компенсацією, які належали [PERSON] (а.с.42-43). Інші особи із заявами про прийняття спадщини не зверталися. Згідно з повідомленням в. о. державного нотаріуса Куликівської районної державної нотаріальної контори Завалієвої В. В. від 23.02.2018 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину земельної частки (паю), яка належала [PERSON] , у зв`язку з розбіжністю прізвищ у документах, зокрема з посиланням на те, що у 2003 році у спадковій справі № 143/2003, спадкоємцем значиться Квитко, а не [PERSON] (а.с.12). Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14 травня 2018 року встановлено, що заповіт, складений 27 листопада 1991 року [PERSON] на ім`я [PERSON] та зареєстрований в книзі для запису нотаріальних дій Вершиново-Муравійської сільської ради Куликівського району Чернігівської області № 83 від 27.11.1991 року, належить [PERSON] , [INFO] (а.с.14-15). Паспорт громадянина України позивачка отримала 21 січня [INFO] року на прізвище [PERSON] , [INFO] (а.с. 4-5). Згідно зі свідоцтвом про шлюб з записами російською мовою, 17 липня 1976 року уклали шлюб « [PERSON] [PERSON] » і « [PERSON] », якій після реєстрації шлюбу присвоєне прізвище « [PERSON] », без вживання літери «ы» (а.с.11). Таким чином, при веденні спадкової справи у 2003 році співробітники органів нотаріату невірно вказали прізвище спадкоємця у свідоцтві про право на спадщину, а у 2018 році з цієї підстави відмовили громадянину у видачі свідоцтва про право на спадщину. На думку суду, за наведених обставин спадкові права позивачки підлягають судовому захисту. Згідно з ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. п. 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України громадянам власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до абз. 3 ч. 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність», паювання земель\~\~передбачає\~\~визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу,\~\~\~сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Згідно зі ст. ст. 1, 2, Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). За таких умов, враховуючи, що померлій [PERSON] за життя належало право на земельну частку (пай) в КГСП «1-Травня» села [ADDRESS] Муравійка Куликівського району Чернігівської області, [PERSON] та [PERSON] , прийняли за нею спадщину, то суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved