Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

05 липня 2018 року представник позивача звернувся в суд з цим позовом, в якому просив припинити стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON], які стягнуті на підставі рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 30.09.2009 року по справі № 2-1191, починаючи з моменту здійснення усиновлення - 27.03.2018 року. Підставами звернення до суду з позовом стало те, що з 18 листопада 2007 року [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано 03 серпня 2010 року. Від даного шлюбу у них народилась донька [PERSON], [INFO]. Відповідно до рішення Жмеринського міськрайонного суду з позивача присуджено до стягнення аліменти на користь відповідача на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини його заробітку, щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.09.2009 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі рішення суду видано виконавчий лист, що перебуває на виконанні у Жмеринському міськрайонному відділі ДВС. 01.03.2017 року відповідачем був укладений шлюб з [PERSON], в результаті чого відповідач змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Зазначив, що відповідно до рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області вирішено позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до [PERSON], [INFO]. На підставі даного рішення видано виконавчий лист, який перебуває також на виконанні у Жмеринському міськрайонному відділі ДВС. Однак нещодавно позивачу стало відомо про те, що відповідно до постанови Апеляційного суду Вінницької області від 27.03.2018 року [PERSON] визнано усиновлювачем малолітньої [PERSON], та відповідно записано батьком дитини, прізвище дитини з «[PERSON]» змінено на «[PERSON]». При цьому відповідач Жмеринський міськрайонний відділ ДВС про факт здійснення усиновлення не повідомила, а тому позивачу нараховувались аліменти та у зв'язку з чим він був змушений звернутись до суду з позовною заявою. Представник позивача вказав, що позивач не значиться батьком неповнолітньої [PERSON], а отже у нього припиняються обов'язки щодо утримання дитини у зв'язку з її усиновленням іншою особою, на якого покладається обов'язок, як батька її утримувати. 01.08.2018 ухвалою судді відкрито провадження в даній справі. Визначено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Одночасно роз'яснено учасникам справи їх право на звернення до суду із клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін, встановлено відповідачу 15-денний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подачі до суду відзиву на позовну заяву. Роз'яснено відповідачу, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Встановлено сторонам 5-денний строк з дня вручення цієї ухвали для подання заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Як вбачається з поштових повідомлень, які повернулись на адресу суду, позивач [PERSON] отримав копію ухвали про відкриття провадження 06.08.2018 року, відповідач [PERSON] 07.08.2018 отримала копію ухвали про відкриття провадження, та остання скористалась своїм правом надання відзиву на позовну заяву, який надійшов до суду 21.08.2018. Згідно відзиву, копія якого 20.08.2018 надіслана позивачу [PERSON] та його представнику [PERSON], відповідач [PERSON] позов визнала частково визнаючи те, що згідно зі ст. 232 СК України між позивачем та дитиною [PERSON] з моменту здійснення усиновлення припинені взаємно особисті та майнові права і обов'язки, проте позивач має заперечення на зауваження позивача щодо не повідомлення йому про факт усиновлення дитини іншою особою. Зазначила, що позивач тривалий час злісно ухилявся від сплати аліментів на утримання дочки [PERSON], яка проживає разом з відповідачем, як до позбавлення батьківських прав так і після, в результаті чого утворилась заборгованість, не цікавився життям дитини, ухиляючись від зустрічей з нею. Просила прийняти її заперечення на посилання позивача про те, що нею не було його повідомлено про усиновлення іншою особою дочки (а.с.41-44). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору в особі представника Жмеринського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути у відсутність представника третьої особи. Зазначив, що виконавче провадження по стягненню з [PERSON] аліментів на утримання доньки надійшло до відділу ДВС 04.04.2018 року у зв'язку зі звільненням боржника з роботи. Станом на 31.07.2018 року заборгованість по сплаті аліментів становить 4576 грн. (а.с.38). Відповіді на відзив не надійшло. Інших заяв та клопотань до суду не надійшло. З огляду на вищезазначене суд, на підставі частини 5 статті 279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до положень частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON], [INFO] зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Згідно рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 03.08.2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 18.11.2007 року - розірвано (а.с.9). Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], 01.03.2017 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], остання після укладенню шлюбу змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с.8). Відповідно до копії рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 30.09.2009 року з [PERSON], [INFO], присуджено до стягнення аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.09.2009 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.10). Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 26.07.2017 року [PERSON] позбавлено батьківських прав по відношенню до [PERSON], [INFO]. Рішення вступило в законну силу 07.08.2017 року (а.с.11-12). Згідно Постанови Апеляційного суду Вінницької області від 27.03.2018 року, яка набула законної сили 27.03.2018 року, рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області 17 січня 2018 року скасовано і ухвалено нове рішення, яким заява [PERSON] про усиновлення ним малолітньої [PERSON] задоволено частково, оголошено [PERSON] усиновлювачем малолітньої [PERSON], [INFO]; в актовому записі № 474 від 18.11.2008 року про народження [PERSON], [INFO], записати батьком дитини [PERSON], [INFO]; змінити прізвище дитини з «[PERSON]» на «[PERSON]» та по-батькові «[PERSON]» змінено на «[PERSON]» (а.с.13-17). Відповідно до довідки Жмеринського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 06.06.2018 року № 14393, в Жмеринському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області на виконанні перебуває виконавче провадження № 15249903, відкрите на підставі виконавчого листа № 2-1191 виданого 05.10.2009 року Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO] (а.с.18). Заборгованість по аліментам відсутня (а.с.19). Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані в порядку встановленому законом. Суд не приймає до уваги відзив на позовну заяву відповідача, адже фактично відповідач у відзиві позовні вимоги визнав, заперечуючи лише деякі обставини викладені в позовній заяві, що в цілому не впливають на правильність прийняття рішення судом. До вказаних правовідносин застосовуються норми права визначені Сімейним кодексом України. Згідно зі ст. 232 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов'язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов'язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов'язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов'язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. Таким чином, усиновлення є юридичним фактом, внаслідок якого виникають, змінюються та припиняються правовідносини. Після здійснення усиновлення виникає новий комплекс правовідносин, прав та обов'язків між суб'єктами цих правовідносин. Внаслідок факту усиновлення виникають відносини не тільки між усиновлювачем та особою, яку усиновляють, але й з іншими членами сім'ї та родичами усиновлювача. Окрім цього, внаслідок усиновлення припиняється правовий зв'язок (а відповідно й правовідносини) між батьками та особою, яка усиновлена. Крім цього, це тягне за собою і припинення правовідносин, які існують між усиновлюваною дитиною та іншими членами сім'ї й родичами. Правові відносини припиняються з обома батьками, навіть якщо у якості усиновителя виступає одна особа, а також незалежно від того, чи записані вони батьками чи ні. Відповідно до ст.225 СК України, усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Частина 2 статті 188 СК України зазначає, що батьки можуть бути звільнені від обов'язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Відповідно до ч.2 ст.197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або за іншою обставиною, що має істотне значення. Згідно ч.4 ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у зв'язку з визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до статей 12,13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень частини 1 статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Отже, судом встановлено та підтверджено належними та допустимими доказами, той факт, що [PERSON] не є батьком дитини - [PERSON], оскільки постановою Апеляційного суду Вінницької області, яка набула законної сили 27.03.2018 року, постановлено оголосити іншу особу усиновлювачем малолітньої [PERSON] та її записати батьком дитини, та відповідно внести зміни до актового запису про народження дитини, а отже з цього часу [PERSON] не має обов'язків закріплених як Конституції України (статті 51, 52),Сімейним кодексом України (статті 180-201) так і іншими нормативно-правовими актами, щодо дитини, у тому числі сплати аліментів, заборгованості по сплаті яких на сьогоднішній день у останнього немає. Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що вимоги про припинення стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], підтверджені наданими доказами, та фактично визнані відповідачем, у зв'язку з чим підлягають задоволенню. З урахуванням задоволення позову відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 704,80 гривень.

Outcome: approved