Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

05.11.2018 року позивач [PERSON] звернулася\~до Жовтневого\~районного суду\~м.\~Харкова з\~позовом до\~відповідача [PERSON]і просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 5\~377 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що вона з 02.09.2006 року перебувала у шлюбі з [PERSON], зареєстрованому у Височанській селищній раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 46. В шлюбі у сторін народилася дитина - [PERSON], [INFO] Згідно з рішенням Харківського районного суду Харківської області від 27.07.2012 року шлюб розірвано. Позивач зазначає, що на протязі останніх ста місяців відповідач матеріальної допомоги дитині не надає, вихованням дитини не займається, дитину не відвідує. Позивачу одній важко утримувати дитину, надавати їй гідну матеріальну допомогу, забезпечувати повноцінне збалансоване харчування, мінімальний обсяг зміни сезонного одягу та взуття, витрати на лікування та планові обстеження дитини у медичних закладах, освітній розвиток у формуванні повноцінного громадянина України, проведення відпочинку та дозвілля. Як вказує позивач, відповідач працездатний, аліменти більше нікому не сплачує, інвалідом не є, тому має змогу платити аліменти у визначеному позивачем розмірі в сумі 5377 грн., який позивач визначила, поділивши щорічні витрати на дитину в розмірі 129060 грн. на 12 місяців. У звязку з викладеним позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.12.2018 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Призначено судове засідання. Відповідачем [PERSON] 15.01.2019 року подано до суду відзив на позов, в якому відповідач позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] він не визнає в повному обсязі і заперечує проти позову. При цьому відповідач посилається на те, що на підтвердження щорічних матеріальних витрат у розмірі 129 060 грн. позивач надає до суду копії фіскальних чеків з різних торгівельних мереж, якими, нібито, обґрунтовує потреби дитини на харчування, в яких присутні витрати на придбання спиртних напоїв, а також наводить інші витрати, повязані з придбанням одягу дитині, благодійність до школи щороку, оздоровчі курорти за кордоном, та таке інше, що ставить під сумнів достовірність фактичних щомісячних та річних витрат, а також не узгоджується з офіційним доходом. Крім того, відповідач заперечує проти тверджень позивача, про те, що він на протязі останніх ста місяців не надавав матеріальної допомоги дитині, не купував одяг та взуття, не відвідував дитину продовж зазначеного часу, оскільки, ним за власної ініціативи перераховувались зазначені в фіскальних чеках грошові суми на картковий рахунок [PERSON], виходячи із розрахунку отриманої ним заробітної плати за місцем постійного працевлаштування. Відповідач вказує, що офіційно працевлаштований на посаді продавця у ФОП [PERSON], його дохід за 2018 рік склав 44 676 грн., також він виховує доньку [PERSON], [INFO], яка народжена від подружнього життя з його жінкою [PERSON], з якою він на даний час сумісно проживає. На підставі викладеного, відповідач просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Ухвалою суду задоволено клопотання відповідача про допит в якості свідків [PERSON] та [PERSON] В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позові, пояснила суду, що працює в поліції, має відповідний дохід, визнала, що отримує від відповідача приблизно 1000 грн. на місяць, однак такі виплати мають нерегулярний характер, тому позивач просить суд ухвалити рішення суду про стягнення аліментів саме у твердій грошовій сумі Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] проти задоволення позову заперечували, з тих же підстав, які зазначені у відзиві, при цьому відповідач в судовому засіданні визнав свій обовязок сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини від його доходу, однак пояснив, що і так вираховує і сплачує гроші на утримання дитини в зазначеному розмірі, оскільки передавав ці гроші своїй матері, яка відправляла перекази. Також відповідач зазначив, що дитина іноді приходить до нього на роботу і він надає їй гроші, подарунки. Суд, заслухавши вступне слово учасників справи, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, проходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народилася 11.02.2007 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ВЛ №078717 виданого 27.02.2007 року, актовий запис №748. Батьками дитини зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). Рішенням Харківського районного суду м. Харкова від 27.07.2012 року позовні вимоги [PERSON] повністю задоволені, шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрований 02 вересня 2006 року у Височанській селищній раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 46 розірвано; прізвище дружині [PERSON] після розірвання шлюбу відновлено - «Бондар» (а.с.10). Як вбачається з довідки КП «Жилкомсервіс» дільниця № 65 від 21.11.2017 року за адресою: [ADDRESS] проживають .[PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Вказана квартира приватизована (а.с. 17). З висновку\~начальника СП\~ПП Новобаварського\~ВП ГУ\~НП в\~Харківській області\~[PERSON]\~від 02.12.2017\~року вбачається,\~що 30.11.2017\~до Новобаварського\~ВП ГУНП\~в Харківській\~області з\~письмовою заявою\~звернулась гр.\~[PERSON],\~в якій\~вона просить\~перевірити її фактичне місце проживання та підтвердити факт спільного непроживання з колишнім чоловіком. Під час проведення перевірки, в бесіді з гр. [PERSON] було встановлено, і що вона разом зі своєю дитиною [PERSON], [INFO] мешкає за вказаною адресою. Батько дитини - гр. [PERSON], [INFO], з яким вона розлучена з 2013 року, на цей час разом з ними не мешкає та ніякої участі у вихованні дитини не приймає. Наскільки їй відомо зараз він мешкає в с. Високому Харківської області, однак і точної адреси вона не знає. Виходом на місце, в бесіді з сусідами було встановлено, що дійсно гр. [PERSON] мешкає за вказаною адресою разом зі своєю дитиною та за місцем мешкання вони характеризуються позитивно. Її колишній чоловік - гр. [PERSON] за вказаною адресою не проживає і ніколи не мешкав. Перевіркою в Новобаварському ВП ГУНП в Х/о встановлено, що ніяких скарг та заяв відносно гр. [PERSON] та членів її родини не надходило. Під час проведення перевірки по даній заяві вживалися заходи щодо встановлення обєктивних даних, які б свідчили про наявність ознак злочину, однак прийнятими заходами встановити вищезазначене не надалося можливим (а.с.12). Разом з тим, з повідомлення начальника Новобаварского ВП ГУНП в Харківській області вбачається, що під час проведення перевірки, виходом на місце та в бесіді з сусідами було встановлено факт проживання [PERSON] за вказаною адресою разом з дитиною. Гр. [PERSON] за вказаною адресою не мешкає і не мешкав. Перевіркою в Новобаварському ВП ГУНП в Х/о встановлено, що скарг та заяв відносно [PERSON] не надходило (а.с.13). З довідки КЗ «Харківський обласний палац дитячої творчості» від 11.04.2018 року за №215 вбачається, що [PERSON], дійсно є вихованкою народного художнього колективу «Ансамбль танцю «Щасливе дитинство» КЗ «Харківський обласний Палац дитячої та юнацької творчості» з 2012 року по теперішній час (а.с.15). Відповідно до довідки директора Харківської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №162 Харківської міської ради від 13.11.2017 року №561/01-21/17 [PERSON] дійсно навчається в 5-А Харківської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 162 Харківської міської ради Харківської області. Навчанням і вихованням дитини займається мати - [PERSON]. Вона бере активну участь у громадському житті школи та класу, відвідує батьківські збори, цікавиться рівнем успішності своєї доньки, систематично перевіряє виконання домашніх завдань. Батько, [PERSON], за час навчання [PERSON], у школі не зявлявся, батьківські збори не відвідував, навчанням доньки не цікавився, з учителями не спілкувався, не контактує з класним керівником (а.с.16). Позивачем надані оригінали чеків про придбання одягу та продуктів харчування за різні періоди (а.с.18-29) З копії трудового договору від 01.07.2005 року, копії трудової книжки серії А С №2354 та довідки виданої ФОП [PERSON] від 08.01.2019 року за вих. №4, [PERSON] з 01.07.2005 року по теперішній час працевлаштований на посаді продавця у ФОП [PERSON] (а.с.41-46). При цьому дохід [PERSON] за період з січня 2018 року по грудень 2018 року становить 35\~964,12 грн. (2997 грн, 01 коп. на місяць), що підтверджується довідкою про доходи від 08.01.2019 року (а.с.45). Також відповідачем надано копії квитанцій про перекази грошових коштів на імя позивача за різні періоди до подачі позову (а.с.48-64). В судовому засіданні відповідачем визнано, що він знаходиться в фактичних шлюбних відносинах з [PERSON], з якою вони мають спільну дитину [PERSON], остання народилася 22.11.2013 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ВЛ №336996, виданого 26.11.2013 року, актовий запис №91, батьками дитини зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.47). Допитані судом у якості свідків [PERSON]- цивільна дружина відповідача та [PERSON] матір відповідача, в судовому засіданні підтвердили, що відповідач надає своїй дитині від першого шлюбу матеріальну допомогу в розмірі чверті його доходу, при цьому матір оформляла поштові перекази на імя позивача. Також батько робить дитині подарунки на свята, працює реалізатором в метро, утримує свою цивільну дружину та іншу неповнолітню дитину. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1)\~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з\~ч.2\~ст.\~182\~СК України\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.3 ст. 182 СК України мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.1,2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Законом України «Про Державний бюджет на 2019 рік»\~встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Частиною першою ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За змістом ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Положеннями ч. 1\~ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 82 ЦПК України передбачені підстави звільнення від доказування, зокрема, в ч.1 зазначеної статті визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до частини 2\~статті 78 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини на підставі наданих суду доказів, та визнаних сторонами обставин, суд приходить до висновку, що позивач, з якою проживає неповнолітня дитина, має право на отримання аліментів, визначивши їх у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд виходить з тих обставин, що відповідач [PERSON] визнав позов в частині стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини від його доходу. Суд також враховує наявність у відповідача постійного, однак мінімального доходу, іншої неповнолітньої дитини на утриманні, а також інші передбачені законом обставини, в тому числі не доведення позивачем будь-яких витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищувала б десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи. За таких умов суд вважає необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з індексацією\~відповідно до\~закону,починаючи з дати подання позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. При цьому суд приходить до висновку про неможливість призначення аліментів навіть в мінімальному рекомендованому законом розмірі, а саме в розмірі прожиткового мінімуму для дитини даного віку у звязку з недостатністю для цього заробітку (доходу) відповідача, враховуючи, що позивачем протилежних обставин будь-якими доказами в судовому засіданні доведено не було, у звязку з чим позов підлягає частковому задоволенню. Таким чином, задовольняючи позов частково, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь\~держави пропорційно розміру задоволених позовних вимог підлягає стягненню судовий збір в мінімальному передбаченому законом розмірі, від якого позивач звільнена. Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial