Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-08 00:00:00

06 березня 2018 року до суду надійшла позовна заява ПАТ АКБ «Індустріалбанк» до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №42286/30/к, укладеним 01 березня 2013 року між відповідачем та ПАТ Акціонерним банком «Експрес-Банк», правонаступником якого є позивач по справі. Позивач зазначає, що відповідно до кредитного договору № 42286/30/к від 01 березня 2013 року відповідач отримала кредит на споживчі потреби в сумі 20000,00 гривень на 24 місяці з 01 березня 2013 року по 01 березня 2015 року зі сплатою за користування кредитом процентів в розмірі 28 % річних. Відповідач неналежним чином виконувала свої зобов'язання за кредитним договором № 42286/30/к від 01 березня 2013 року у зв'язку з чим станом на 26 лютого 2018 року утворилась заборгованість у загальному розмірі 12494 гривень 17 копійок, яка складається із: суми простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 4169 гривень 57 копійок, суми простроченої заборгованості по нарахованим процентам в розмірі 5358 гривні 84 копійок, інфляційних нарахувань на суму простроченого кредиту в розмірі 2965 гривень 76 копійок, які позивач разом із судовими витратами просив стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. За таких обставин зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. З'ясувавши позицію позивача, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що 01 березня 2013 року між ПАТ «Акціонерний банк «Експрес-банк» та [PERSON] на підставі заяви останньої (а.с.13) було укладено кредитний договір № 42286/30/к, відповідно до п.п.1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.5 банк надав відповідачу по справі кредит на споживчі потреби в розмірі 20000,00 гривень зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 28% річних, а з моменту припинення зарахування заробітної плати на поточний рахунок до закінчення строку дії договору в розмірі 38 річних на строк 24 місяці з 01 березня 2013 року по 01 березня 2015 року (а.с.5-12). З виписки по рахунку № [NUMBER] вбачається, що [PERSON] користувався кредитними коштами та здійснив часткове погашення кредиту (а.с.16-39). Відповідно до розрахунку позивача (а.с.44), довідки про стан заборгованості (а.с.45), відомостей про рух коштів по рахунку (а.с.46-47) станом на 26 лютого 2018 року загальна заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 42286/30/к від 01 березня 2013 року становить 12494 гривні 17 копійок, яка складається із: суми простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 4169 гривень 57 копійок, суми простроченої заборгованості по нарахованим процентам в розмірі 5358 гривень 84 копійки, інфляційних нарахувань на суму простроченого кредиту в розмірі 2965 гривень 76 копійок. ПАТ Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» є правонаступником всього майна, прав та обов'язків АБ «Експрес-Банк» (а.с.48-53). В силу ст.ст. 526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідач [PERSON] не виконав належним чином зобов'язань щодо повернення кредитних коштів, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором, яка згідно розрахунку позивача (а.с.44) станом на 26 лютого 2018 року становить 12494 гривні 17 копійок, яка складається із: суми простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 4169 гривень 57 копійок, суми простроченої заборгованості по нарахованим процентам в розмірі 5358 гривень 84 копійки, інфляційних нарахувань на суму простроченого кредиту в розмірі 2965 гривень 76 копійок. Наданий позивачем розрахунок заборгованості повністю або частково не спростовано, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо стягнення з [PERSON] заборгованості з повернення кредиту за кредитним договором № 42286/30/к від 01 березня 2013 року в загальному розмірі 12494 гривень 17 копійок є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати,пов'язані зі сплатою судового збору (а.с.1).

Outcome: approved