overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

05.03.2014 року позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на слідуючи обставини. 10 травня 2013 року сторони зареєстрували шлюб, від якого мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який на даний час проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Подружні відносини сторони припинили в жовтні 2013 року і з цього часу вони мешкають окремо. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання сина добровільно не надає. Інших неповнолітніх дітей і осіб, які б перебували у нього на утриманні, немає. Тому вона просила стягнути аліменти з відповідача на її користь на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1 / 4 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, та на своє утримання у розмірі 1 / 6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною трьох років. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково, заперечував проти задоволення позову в частині стягнення аліментів на утримання позивача в розмірі 1 / 6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною трьох років, в іншій частині позову не заперечував проти його задоволення. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України, суд при визначенні аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Сторони перебувають у шлюбі з 10 травня 2013 року (а.с. 13). Згідно свідоцтва про народження (а.с. 12), сторони є батьками малолітнього [PERSON], [INFO]. Дитина проживає та зареєстрована з матір'ю (а.с. 11). Судом встановлено та сторонами не заперечувався той факт, що відповідач працездатний, на утриманні у нього нікого немає. Відповідно до довідки № 480 від 10.02.2014 року (а.с. 9), позивач [PERSON] є студенткою, стипендію не отримує. Суд вважає, що відповідач має можливість платити аліменти у розмірі 1 / 4 частини його доходу на утримання малолітнього сина на користь позивача та на утримання позивача у розмірі 1 / 6 частини доходу відповідача, бо це передбачено діючим законодавством. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

05.03.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що вони з відповідачем одружилися 02.06.2009 року, від якого вони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося. З червня 2012 року їх родина розпалася, вони стали проживати окремо. Вважає, що їх родина розпалася остаточно. Примирення між ними неможливе. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, просить задовольнити позовні вимоги та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить телефонограма, зареєстрована в журналі телефонограм за № 565 (а.с.14). Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 02 червня 2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 290, про що свідчить свідоцтво про одруження серії [NUMBER] (а.с.6). Судом також встановлено, що сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.7). Відповідно до ч.2 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини. Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки, та збереження родини стали неможливими. Суд вважає, що доводи позивача про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

05.03.2014 року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів доходів до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач утримується в Холодногірській виправній колонії Управління державної пенітенціарної служби в Харківській області №18, надав суду письмову заяву, в якій проти позову не заперечував та просив розглядати справу за його відсутності. Суд вирішив можливим розглянути справу на підставі наявних доказів за відсутності сторін відповідно до ст. 197 ЦПК України. Судом установлено, що сторони в справі мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає позивачкою, а відповідач у справі матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Викладене підтверджується письмовими поясненнями позивачки та відсутністю заперечень на позов відповідача. У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. З огляду на викладене, стан здоров'я та матеріальне становище дитини і відповідача, а також те, що відповідач не платить аліменти на утримання інших дітей, у відповідності до ст. 182 Сімейного кодексу України, позовні вимоги підлягають задоволенню. З відповідача на користь позивачки суд стягує аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частини всіх видів доходу щомісяця.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

05.03.2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частки доходу відповідача щомісяця з дня подачі позову та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 04.06.2005 року, від якого мають неповнолітню дочку. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Крім того, просила стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частки доходу відповідача щомісяця до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи без її участі, просив позов задовольнити. Відповідач подав до суду заяву про визнання ним позову. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 04.06.2005 року. Сторони припинили шлюбні відносини. Вони ведуть окреме господарство і подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Примирення між сторонами є неможливим. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу. З копії свідоцтва про народження дитини (а.с.9) убачається, що сторони від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, що є підставою стягнення аліментів. Оскільки відповідач визнає розмір аліментів визначений позивачем, тому суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного до її віку. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

05.03.2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. У позовній заяві вказала, що з 13.08.2005 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу у подружжя народилися дві дочки: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. На даний час сторони проживають окремо. Діти залишилися проживати із позивачкою. Відповідач у добровільному порядку кошти на утримання дітей не надає. У зв'язку з цим позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сторони у судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви, в яких просили розглянути справу за їх відсутності. Позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач позов визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та законних інтересів держави, підстав для неприйняття визнання позову відповідачем не має. На підставі ст.ст.84, 180, 183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

05.03.2014 року позивач - Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі Банк) звернувся з позовом в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором кредиту у сумі 15205,27 грн., на обґрунтування позову посилається на те, що відповідач не виконує умови укладеного 28.04.2011 року кредитного договору щодо своєчасного погашення кредиту. В судовому засіданні представник Банку наполягав на задоволенні позову та просив стягнути суму заборгованості та сплачений при подачі позову судовий збір. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала частково, пояснила, що дійсно заборгувала за кредитом, проте, має скрутне матеріальне становище та просить не стягувати штрафи, оскільки сума пені зависока. Вивчивши матеріали справи, вислухавши сторони, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Встановлено, що 28.04.2011 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно договору вона отримала кредит у розмірі 10000,00 грн. у вигляді кредитного ліміту із сплатою 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Банк виконав свої зобов'язання за цим договором. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Позичальник неналежним чином та не у повному обсязі виконував свої зобов'язання за вищезазначеним кредитним договором, хоча вносить періодичні внески до цього часу. Заборгованість, яка утворилася станом на 25.02.2014 року у сумі 15205,27 грн., яка складається з наступного: 3339,33 грн. - заборгованість за кредитом; 2,20 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2000,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 8663,49 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором розрахована за один рік, та штрафи відповідно до договору 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 700,25 грн. - штраф (процентна складова)вже стягнена судовим рішенням. Суд залишає без задоволення вимогу про стягнення штрафів. Пеня за своєю правовою природою є неустойкою. Відмовляючи у задоволенні вимоги про стягнення штрафів суд виходить із змісту ст. 61 Конституції України, якою закріплено принцип притягнення осіб до юридичної відповідальності. З відповідача вже стягувалися штрафи, а особу можна притягнути до юридичної відповідальності один раз. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України на користь позивача з відповідача слід вважає за необхідне стягнути понесені позивачем документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

05.03.2014 року представник Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» як правонаступник Закритого акціонерного товприства «Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] в користь ПАТ «КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 14653 грн 19 коп, а також судові витрати по справі. Позовні вимоги мотивовано тим, що 19 серпня 2008 року між ЗАТ «КБ «ПриватБанк» та гр.[PERSON] було укладено кредитний договір, згідно якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 4000 грн 00 коп у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак [PERSON] свої зобов'язання по укладеному договору належним чином не виконала. Станом на 31.01.2014 року заборгованість по кредитному договору становить 14653 грн 19 коп. В судове засідання представник ПАТ «Комерційний банк «ПриватБанк» не з'явився, в поданому письмовому клопотанні просить справу розглянути у відсутності представника позивача, заявлений позов підтримує. Також в судове засідання повторно не з'явилася відповідач [PERSON], яка про дату, час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена судовою повісткою з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за зареєстрованим місцем проживання та через оголошення в газеті, причини неявки не повідомила, а тому, враховуючи згоду представника позивача, суд вирішив провести заочний розгляд справи. Дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що дійсно 19.08.2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та гр.[PERSON] було укладено договір, згідно якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 4000 грн 00 коп у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, шляхом подання письмової заяви позичальника та у відповідності до Умов і правил надання банківських послуг ЗАТ «КБ «ПриватБанк». Однак, як встановлено судом, в порушення умов укладеного договору відповідач [PERSON] своїх обов'язків належним чином не виконала. Згідно розрахунку станом на 31.01.2014 року заборгованість по кредитному договору відповідача становить 14653 грн 19 коп. Відповідно до ст.ст.526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, а також у встановлений строк його виконання. 2 Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] в порушення умов укладеного договору свої грошові зобов'язання по кредитному договору не виконує, даний спір між сторонами в добровільному порядку не врегульовано, що є підставою для задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

05.03.2014 року Прокурор м. Южноукраїнська Миколаївської області в інтересах держави в особі Южноукраїнської міської ради Миколаївської області звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості зі сплати коштів пайової участі в сумі 7769 грн. 39 коп. В попередньому судовому засіданні прокурор прокуратури м. Южноукраїнська Миколаївської області Хомік М.І. позов підтримав в повному обсязі, просив суд його задовольнити. Представник Южноукраїнської міської ради Миколаївської області за довіреністю Явтушенко Н.В. в попередньому судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просила суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] в попередньому судовому засіданні позов визнала повністю. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до висновку про необхідність повного задоволення позову з підстав, передбачених ч.ч. 1, 4 ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а саме відповідно до ст. ст. 526, 527 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

05.03.2014 р. позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] (а.с. 2-3), в якому просив стягнути заборгованість за кредитним договором у сумі 50826,11 грн., посилаючись на те, що 27.04.2012 р. між ПАТ «Ідея Банк» і [PERSON] було укладено кредитний договір № В77.184.70351, відповідно до якого банк надав відповідачу грошові кошти (кредит) в сумі 16371 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 6 % на рік на суму залишку заборгованості. Однак відповідач належним чином свої обов'язки не виконує, у зв'язку з чим станом на 08.01.2014 р. виникла заборгованість по поверненню кредиту, яка складає 50826,11 грн. В судове засідання 04.06.2014 р. представник позивача не з'явилася, надала клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника, не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с. 40). В судове засідання 04.06.2014 р. відповідач не з'явилась, про причини неявки не повідомила, про день, час та місце слухання справи був повідомлена належним чином, про що свідчить телефонограма (а.с. 39). За згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. ст. 224-226 ЦПК| України.|речі| З'ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 27.04.2012 р. між ПАТ «Ідея Банк» і [PERSON] було укладено кредитний договір № В77.184.70351, відповідно до якого банк надав відповідачу грошові кошти (кредит) в сумі 16371 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 6 % на рік на суму залишку заборгованості (а.с. 14-15). Банк свої зобов'язання виконав. Однак відповідач належним чином свої обов'язки не виконує, у зв'язку з чим станом на 08.01.2014 р. виникла заборгованість по поверненню кредиту, яка складає 50826,11 грн., з яких: основний борг - 3870,85 грн., прострочений борг - 11331,25 грн., прострочені відсотки - 9342,58 грн., строкові відсотки - 17,49 грн., нарахована плата за обслуговування кредиту - 252,39 грн.(а.с. 4). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.530 ЦК України зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню за настанням цієї події. Статтею 628 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ч.1 ст.611 ЦК України у разі невиконання зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

05.03.2014 р. позивач звернувся до суду з цим позовом. В позові зазначив, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 17.09.2012 року [PERSON] отримала кредит в розмірі 10959,01 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,012 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка станом на 09.02.2014 року має заборгованість на суму 13323,83 грн. На даний час кредитна заборгованість відповідачкою не погашена, тому просить стягнути з відповідачки таку. Представник позивача на розгляд справи не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] при розгляді справи позовні вимоги визнала повністю. Оцінивши вищевстановлене, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з такого. В судовому засіданні встановлено, що 17.09.2012 року [PERSON] уклала Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт відповідно до якого вона отримала кредит в сумі 10959,01 гривень строком на шість місяці з 17.09.2012 року по 31.03.2013 р., зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідно дост. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти Відповідно до довідки розрахунку заборгованості [PERSON] по кредитному договору від 17.09.2012 року заборгованість по кредиту складає в сумі 13323,74 грн.. Перевіривши, що визнання позову відповідачкою не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що вимога позивача грунтується і відповідає вимогам ст.ст. 526, 610, 612, 623, 625 Цивільного кодексу України, підтверджується належними доказами в справі, то суд вважає, що є підстава, передбачена ст. 174 ЦПК України для задоволення позову. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідачки на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved