Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

05.01.2015 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, вказуючи, що розглянувши матеріали, надані виконкомом Зорянської сільської ради Саратського району, Одеської області щодо позбавлення батьківських прав відповідача по відношенню до його малолітньої доньки [PERSON], [INFO], та вивчивши стан справ з цього питання, встановлено наступне. Наприкінці грудня 2013 року до Зорянської сільської ради надійшла заява від фахівця соціальної роботи РЦСССДМ Саратської РДА Ніколаєвої О.З. про те, що на території Зорянської сільської ради, а саме за адресою: [ADDRESS], проживає малолітня дитина [PERSON], [INFO], яка залишилася без батьківського піклування. Батько вищезазначеної дитини у листопаді 2013 року виїхав до Російської Федерації на заробітки, залишивши доньку на цивільну дружину [PERSON], 1985 року народження, яка є матір'ю дитини, але позбавлена батьківських прав по відношенню до неї, згідно рішення Саратського районного суду Одеської області. Також відомо, що [PERSON] зловживає спиртними напоями та веде аморальний спосіб життя. У зв'язку з тим 30.12.2013 року дитину було вилучено із сім'ї та направлено на тимчасове перебування до Тарутинського центру соціально - психологічної реабілітації дітей, де вона знаходиться по теперішній час. На початку лютого 2014 року [PERSON] повернувся з Російської Федерації та виявив бажання забрати доньку з Тарутинського центру соціально - психологічної реабілітації дітей. Однак, у будинку, де проживає [PERSON], немає належних умов проживання необхідних для утримання дитини. Протягом 2012-2013 років [PERSON] неодноразово надавався термін щодо покращення умов проживання, але зрушень у кращу сторону й по теперішній час немає. Протягом останніх 14 років [PERSON] ніде не працював, та в загалі відмовляється працевлаштуватися; зловживає спиртними напоями. Останній раз дитину відвідав у липні 2014 року. Отже вищевикладені обставини свідчать про те, що [PERSON], у порушенні ст. 51 Конституції України, ст.ст. 151,180 Сімейного кодексу України та ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ухиляється від покладених на нього обов'язків по вихованню та утриманню своєї неповнолітньої дитини. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків щодо виховання дитини. Частиною 2 ст. 166 Сімейного кодексу України встановлено, що особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Підставою пред'явлення даної позовної заяви є захист інтересів неповнолітніх дітей. За таких обставин, відповідно до ст. 165 СК України, абзацу 6 п. 8 «Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.08.2008 року № 866, позивач звернувся до суду і просив позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], по відношенню до його малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Стягнути з [PERSON], [INFO], аліменти на утримання його малолітньої доньки [PERSON], [INFO], у законодавчо встановленому розмірі. Справа слухалась неодноразово. У даному судовому засіданні представник органу опіки та піклування Саратської районної державної адміністрації Одеської області Димитренко І.А., діюча на підставі довіреності, позов підтримала у повному обсязі, надала пояснення згідно позовної заяви, просила задовольнити позов. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про день та час слухання справи до суду, у дане судове засідання не з'явився, не повідомив суд про причини неявки. У попередніх судових засіданнях позов не визнавав, пояснивши суду, що дійсно дитину забрали коли він залишив її на співмешканку [PERSON], яка позбавлена батьківських прав, і знаходився на заробітках в Росії. Після приїзду з Росії він неодноразово навідував дитину, але забрати її додому йому не дозволяют, вимагають привести будинок, в якому він проживав разом з донькою до належного стану. На його думку це робота секретаря Зорянської сільської ради, з якою у нього неприязненні стосунки. На даний час він працює, з батька пенсії буде виплачувати заборгованість за електроенергію, тому просив суд залишити дитину біля нього, не позбавляти його батьківських прав. Представник Зорянської сільської ради Саратського району, Одеської області Ніколаєва О.З., діюча на підставі довіреності, позов підтримала, просила задовольнити тому, що неможливо залишити дитину у батька, який належним чином не піклувався про неї, залишив її на особу, яка позбавлена батьківських прав, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, влаштовує постійні п'янки в будинку у присутності дитини. Відповідач попереджався, що якщо покине дитину, поїде на заробітки, дитину направлять до притулку, але залишив дитину і поїхав. У зв'язку з чим, щоб з дитиною нічого не сталося, вони 30.12.2013 року направили її до Тарутинського притулку Одеської області. За весь час знаходження дитини в притулку, відповідач нічого не змінив у своєму житті: не працює; зловживає спиртиними напоями; в будинку, де він проживав з дитиною, антисанітарія; немає електроенергії, палива на зиму, продуктів харчування. В інтересах дитини позбавити відповідача батьківських прав (а.с. 33-а). Представник служби у справх дітей Саратської районної державної адміністрації Одеської області, діючий на підставі довіреності, Осика О.Б., будучи належним чином повідомлений про день та час слухання справи до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити тому, що дитині небезпечно проживати з відповідачем (а.с. 39). Представник Тарутинського центру соціально- психологічної реабілітації дітей Одеської області Ружицька Н.В. показала суду, що дійсно з 30.12.2013 року по теперішній час [PERSON] знаходиться у їх центрі. Коли її доставили до них вона була педагогічно і физично занедбана, немита, з педикульозом. Олександра швидко адаптувалась до умов закладу. Батько дитини приїжджав до неї п'ять разів, дівчинка його добре зустрічала, але ніколи не просилася додому. В інтересах дитини позбавити батька батьківських прав і передати її у прийомну сім'ю де знаходяться її брат та сестри (а.с.8, 23,34). Свідки: [PERSON], [PERSON] пояснили суду, що дійсно дитину з відповідачем залишати небезпечно. Постійно ця сім'я була під їх наглядом тому, що відповідач зловживає спиртними напоями, часто залишав дитину на матір, яка позбавлена батьківських прав, і також зловживає спиртними напоями, веде аморальний способ життя. Дитина несистематично відвідувала дитячий садок, більшість пропусков було без поважних причин. З вересня 2013 року по листопад 2013 року дитина відвідала заклад лише 11 днів. Були випадки коли відповідач забирав дитину у нетверезвому стані (а.с. 43,44-46). Заслухавши представника позивача, третіх осіб, відповідача, свідків, прокурора, яка підтримала позов, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Між сторонами склались правовідносини, що виникають із сімейного законодавства, пов'язані з ухиленням батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дітей. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164, ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України, мати і батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню і утриманню дітей ... Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до п. 16 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З копії свідоцтва про народження дитини, [NUMBER] від 05.05.2009 року видно, що [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Матір дитини [PERSON] 24 грудня 2012 року Саратським районним судом Одеської області була позбавлена батьківських прав відносно [PERSON] ( 19-20). Згідно довідок Зорянської сільської ради Саратського району, Одеської області, відповідач за місцем проживання характеризується негативно: не працює, зловживає спиртними напоями, зареєстрований та проживає в [ADDRESS] (а.с. 3, 4, 12, 13,14,15,16, 41). Відповідно до акту матеріально - побутових умов проживання сім'ї відповідача від 24.10.2014 року, довідки ПАТ «Енергопостачальна Компанія Одесаобленерго» будинок, в якому проживає відповідач з 23.02.2006 року, відключений від електропостачання за неуплату, повторно відключений за самовільне підключення 26.03.2014 року, у будинку немає належних умов для утримання дитини: відсутнє паливо на зимовий період, у кімнатах холодно та брудно; продуктів харчування та санітарно - побутових речей на момент інспектування не було (а.с. 6,42). За висновком органу опіки та піклування Саратської районної адміністрації Одеської області від 02.12.2014 року є всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно доньки [PERSON] (а.с. 21). Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Згідно до положень Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, із змінами схваленими резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, дитина, внаслідок її фізичної і розумової незрілості, потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Наведені вище обставини свідчать, що відповідач тривалий час ухиляється від виконання батьківських обов'язків, нічого не зробив за час наданий йому для покращення побутових умов проживання та для повернення дитини з Тарутинського центру соціально - психологічної реабілітації дітей, тому позбавлення відповідача батьківських прав є обґрунтованим та належним засобом правового захисту прав та інтересів неповнолітньої дитини. На підставі ч. 2 ст. 166, ст. 184 СК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі, в розмірі 400 (чотириста) гривень, до повноліття [PERSON], до [INFO] Крім цього, на підставі ст.ст. 79,80 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір 243 гривні 60 копійок.

Outcome: approved