Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

05 липня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила стягувати із [PERSON] на її користь аліменти на їхню дочку [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 713 грн., щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначала, що з 18 грудня 2013 року вона перебувала у шлюбі із [PERSON], рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 жовтня 2016 року шлюб між ними розірвано. Від цього шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO]. З березня 2014 року вона із дочкою проживають окремо від відповідача, їхня дочка [PERSON] перебуває на повному її утриманні. Після народження дочки відповідач перші 3-4 місяці приходив до дочки, проте з осені 2014 року від виконання своїх батьківських обовязків самоусунувся, життям і здоровям дитини він не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, участі у вихованні дитини не приймає, чим ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків. Оскільки їй невідомо чи працює відповідач та чи має він регулярний дохід, вважає доцільним визначити розмір аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 713 грн., що складає 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на день подачі позову. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, її представник [PERSON] подав до суду заяву, у якій зазначав, що позов підтримує, просив суд задовольнити його та розглянути справу за відсутності сторони позивача. У разі неявки в судове засідання відповідача, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов та заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не зявився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що з 18 грудня 2013 року позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] перебували у шлюбі, рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 жовтня 2016 шлюб між ними розірвано. Від шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає із разом матірю та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги дочці не надає. Домовленості щодо утримання дитини батьком сторонами не досягнуто. У ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України встановлено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обовязок по утриманню батьками дитини до досягнення нею повноліття законом покладається на обох батьків у рівній мірі. За змістом ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно із ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У ст. 184 СК України встановлено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. За змістом положень ст. 8 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. У ст. 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2017 рік, у редакції, чинній на час подачі позову, було визначено, що прожитковий мінімум на одну дитину віком до 6 років з 01 травня 2017 році становить 1426 грн. Заявлений позивачем розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 713 грн. складає 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років на день подачі [PERSON] цього позову. За змістом ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON] матеріальної допомоги своїй малолітній дочці [PERSON] не надає, домовленості щодо утримання дитини батьком, який проживає окремо від неї, між сторонами не досягнуто, а також те, що усі витрати по утриманню дочки несе позивач, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача в межах заявлених вимог підлягають стягненню аліменти на дочку [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 713 грн., що становить 50 відсотків визначеного законом прожиткового мінімуму на дитину віком до 6 років на день подачі позову. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір у справах про стягнення аліментів позивачі від сплати судового збору звільняються. Виходячи з наведеного, із відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved