overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

07.05.2014 року [PERSON] звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. При цьому позивач посилається на те, що ним та відповідачем 15.09.2000 року було зареєстровано шлюб у відділу реєстрації актів громадського стану Малиновської райадміністрації виконкому Одеської міської ради, актовий запис №457. При цьому позивач посилається на те, що на протязі останніх років сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, у зв'язку з різними поглядами на життя, шлюб та інші цінності, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин. З 10 листопада 2013 року ведення між сторонами спільного господарства та сумісного проживання припинено. Спору про поділ майна між сторонами немає. Від шлюбу є неповнолітня дитина - донька [PERSON], [INFO], спору щодо мешкання дитини між сторонами немає. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилась, подала суду заяву про те, що не заперечує проти задоволення позову, просить суд розглядати справу за її відсутності, строк для примирення не потрібен. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.09.2000 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб у відділу реєстрації актів громадського стану Малиновської райадміністрації виконкому Одеської міської ради, актовий запис № 457, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] Сторони не підтримують шлюбні відносини з 10.11.2013 року, будь-які стосунки не підтримують, втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб став носити формальний характер, майнового спору між ними немає. Спору про поділ майна між сторонами немає. Від шлюбу є неповнолітня дитина - донька [PERSON], [INFO], спору щодо мешкання дитини між сторонами немає. Клопотань про надання строку для примирення в судовому засіданні не заявляли, вважають недоцільним надання їм строку для примирення. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін, а шлюб носить формальний характер, тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

07.05.2014 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності йому правовстановлюючого документу. В обґрунтування заяви вказує, що при зверненні до Управління Пенсійного фонду України в Тернівському районі м. Кривого Рогу для нарахування пенсії за віком за списком №1 відповідно ЗУ «Про пенсійне забезпечення», йому було відмовлено, оскільки в трудовій книжці, дипломі, виписці підсумкових оцінок успішності до диплому та архівній довідці не співпадає його прізвище на російській мові з прізвищем зазначеним в паспорті, замість [PERSON] написано [PERSON]. Встановлення факту належності йому трудової книжки, диплому, виписки підсумкових оцінок успішності до диплому та архівної довідки необхідно для нарахування та отримання пенсії. Заявник - [PERSON], в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, на позові наполягає. Заінтересована особа - управління Пенсійного фонду України в Тернівському районі м. Кривого Рогу надали до суду заперечення на заяву та просять розглядати справи за відсутності їх представника. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Належність правовстановлюючого документа заявнику у відповідності зі ст. 256 ч.1 п.6 ЦПК України підтверджується копіями свідоцтва про народження заявника, довідки Жовтнево-Тернівського ОРВК м. Кривого Рогу Дніпропетровської області № 1/444 від 10.04.2014 року, профспілкового квитка [NUMBER], комсомольського квитка [NUMBER], особової картки форми [NUMBER], архівного витягу № 944/24-02 від 13.06.2014 року наказу від 04.05.1985 року, довідки № 12 від 24.06.2014 року - а.с.14,15,16,17,28,29, 31, де прізвище, ім'я та по батькові заявника, його дата народження збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові та датою народження зазначеними в трудовій книжці, дипломі, виписці підсумкових оцінок успішності до диплому [NUMBER] виданої 21.07.1980 року та архівній довідці № 3513 від 16.01.2014 року. Тому суд вважає, що необхідно встановити факт належності трудової книжки [NUMBER] заведеної та заповненої 24.07.1980 року на прізвище «[PERSON]» на російській мові, диплому [NUMBER] та виписки підсумкових оцінок успішності до диплому виданої 21.07.1980 року, р/н [NUMBER] на прізвище «[PERSON]» на російській мові, та архівної довідки № 3513 від 16.01.2014 року на прізвище «[PERSON]» на російській мові, які дійсно належить заявнику.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

07.05.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, який в послідуючому уточнив, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідач є його батьком. Відповідач та його мати перебували у цивільному шлюбі, батьківство встановлене на підставі заяви відповідача до органів РАЦС. Він досяг повноліття та є студентом ДВНЗ «Криворізького будівельного коледжу», навчається на денній формі, термін закінчення - 30.06.2016 року. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на його користь в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень, починаючи виплату з 07.05.2014 року до закінчення терміну навчання, тобто до 30.06.2016 року. У судове засідання сторони не з'явились, про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Позивач та відповідач надали заяви, просили справу розглянути у їх відсутність: [PERSON] на уточненому позові наполягає, [PERSON] проти уточненого позову не заперечує. ( а.с. 14-15 - заяви). Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу (ч.2 ст. 197 ЦПК України). У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком позивача. (а.с.6 копія свідоцтва про народження). Позивач є студентом ДВНЗ «Криворізького будівельного коледжу», навчається на денній формі, термін закінчення - 30.06.2016 року. (а.с. 3 довідка). Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка,син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги,батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови,що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст.200 СК України, розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини визначається судом. За таких обставин, враховуючи, що відповідач [PERSON] проти уточненого позову не заперечував, суд вважає необхідним позов задовольнити, стягнути аліменти з відповідача [PERSON] на утримання повнолітнього сина [PERSON] на період навчання, тобто до 30.06.2016 року у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

07.05.2014 року [PERSON]. звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що з 25.06.1964 року по 27.11.2013 року він працював у відповідача. Був звільнений в зв»язку з виходом на пенсію. Однак, на момент звільнення та до теперішнього часу не виплачена нарахована заробітна плата у розмірі 3336,09 грн.. Вирішити спір у досудовому порядку не представляється можливим, оскільки відповідач відмовляється виплатити нараховану заробітну плату, в зв»язку з відсутністю коштів. Просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість з нарахованої заробітної плати та середній заробіток за весь час затримки по день звернення до суду у розмірі 8759,84 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої вимоги підтримав в повному обсязі за вище викладеними обставинами. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в зв»язку з чим суд вважає можливим ухвалити заочне рішення по наявним у справі доказам, позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Вислухавши пояснення позивача та вивчивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] відповідно до наказу № 219 від 25.06.1964 року прийнятий на посаду учня токаря ВАТ «Херсонський завод карданний валів» та зроблена відповідна запис в трудовій книжці. 27.11.2013 року наказом № 71 [PERSON] був звільнений з ВАТ «Херсонський завод карданних валів»в зв»зку з виходом на пенсію на підставі ст. 38 КЗпП. Згідно довідки ПАТ «Херсонський завод карданних валів» від 29.04.2014 року за № 030/471 заборгованість підприємства по заробітній платі перед звільненим [PERSON] складає 3336,09 грн., яка нарахована, але до теперішнього часу позивачу не виплачена. Розмір середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку при звільненні з 27.11.2013 року по 07 травня 2014 року складає 8789,84 грн. Відповідно до ст.. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до ст. 117 КЗпПУ у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівнику сум у строки, зазначені у ст. 116 цього кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Заборгованість по заробітній платі в сумі 3336,09 грн. та середній заробіток за весь час затримки остаточного розрахунку при звільненні в сумі 8759,84 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь [PERSON] Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

07.05.2014 року [PERSON] звернулась в суд з даним позовом. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 10.12.2015 року в задоволенні позову відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 14.01.2016 року справа повернута до Луцького міськрайонного суду Волинської області для ухвалення додаткового рішення, оскільки суд ухвалюючи оскаржуване рішення залишив поза увагою ту обставину, що позивачем [PERSON] при поданні позовної заяви не було сплачено судовий збір та не вирішив питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. В судове засідання сторони не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час і місце судового засідання. Тому відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08.07.2011 року за подання до суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір в розмірі 0,1 розміру мінімальної заробітної плати щодо вимог немайнового характеру. Станом на 1 січня 2014 року місячний розмір мінімальної заробітної плати складає 1218 грн. відповідно до ст. 8 Закону України від 16.01.2014 року №719-VIІ «Про Державний бюджет України на 2014 рік». З огляду на викладене, при поданні до Луцького міськрайонного суду позовної заяви позивач повинен був оплатити судовий збір в розмірі 121,80 грн. П. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд який ухвалив рішення може за заявою осіб, які беруть участь у справі чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Аналізуючи матеріали справи, суд прийшов до висновку, що слід стягнути з [PERSON] в користь держави судовий збір в розмірі 121 (сто двадцять одна) гривня 80 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

07.05.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона з 30.04.2003 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу народився син [PERSON], [INFO]. Сімейно - шлюбні відносини у сторін не склалися, у зв'язку з втратою взаєморозуміння та поваги один до одного. Позивач вважає, що сім'я з відповідачем розпалась остаточно, і не може бути відновлена, тому просить розірвати шлюб. У судове засідання сторони не з'явились, були повідомлені належним чином. (а.с.12,14 повідомлення). Позивач [PERSON] до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, на позові наполягає, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище [PERSON]. (а.с. 11 - заява). Відповідач [PERSON] заперечень щодо позовних вимог не надав. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу (ч.2 ст. 197 ЦПК України). У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 30.04.2003 року у Девладівській сільській раді Софіївського району Дніпропетровської області, актовий запис № 5 ( а.с. 8 - копія свідоцтва про одруження). Сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, не ведуть спільного побуту, тому шлюб суперечить їх інтересам і його слід розірвати. Відповідно до ст.ст. 105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, він приймає рішення про його розірвання. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач надала заяву про залишення їй прізвища [PERSON] , суд вважає за необхідне залишити їй прізвище - [PERSON]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

07.05.2014 року [PERSON] звернулась до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що 17.07.2010 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, несумісність характерів та постійні непорозуміння, що спричиняє постійні сварки та скандали. Позивач зазначає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе, оскільки з грудня 2013 року вона та відповідач проживають окремо. Спору щодо місця проживання доньки немає. Спору відносно поділу спільного майна немає. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що підтримує позов в повному обсязі та просить не надавати час на примирення. Також сторони дійшли згоди, що донька після розірвання шлюбу буде проживати з нею. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що повністю визнає позов та просить не надавати час на примирення. При цьому зазначив, що донька після розірвання шлюбу буде проживати з матір'ю. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлено завчасно і належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого відділом РАЦС по м.Хмільнику Хмільницького МУЮ Вінницької області 17.07.2010 року підтверджено, що 17.07.2010 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 85. Прізвища подружжя після реєстрації шлюбу - [PERSON] Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 01.02.2011 року відділом РАЦС по м.Хмільнику Хмільницького МУЮ Вінницької області [PERSON] є батьком, а [PERSON] - матір'ю [PERSON], [INFO] На даний час сторони не підтримують шлюбних відносин, мають різні погляди на життя та ведення справ сім'ї, що зумовлює постійні сварки та скандали. За таких обставин, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та їх доньки. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що шлюб підлягає розірванню, оскільки примирення та збереження шлюбу не можливе, так як це буде суперечити інтересам сторін та їх доньки. Враховуючи задоволення позовних вимог, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі ст.ст. 110, 112, 113, 114, 115 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

07.05.2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу,в якому вони перебувають з 22.10.2003 року. Свою вимогу мотивує тим, що з відповідачем спільне життя не склалося по причині різних поглядів на життя, що призвело до втрати поваги один до одного, а тому з червня 2011 року шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають окремі бюджети. В судове засідання сторони не з'явилися. Від позивачки надійшла заява, в якій вона позов підтримала, справу просить розглянути без її участі та не заперечує про постановлення заочного рішення, а судові витрати покласти на неї.(а.с.18) Відповідач також надав суду заяву про розгляд справи без його участі, при цьому позов визнав.(а.с.19) Ознайомившись із заявами суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

07.05.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя не склалося, шлюбні стосунки припинені, збереження сім`ї неможливо. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, просить їх задовольнити та розірвати шлюб з відповідачем. При цьому позивачка пояснила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованному шлюбі з 2005 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося з причин відсутності поразуміння, поваги одне до одного. Шлюбні стосунки не підтримуються, спільне господарство не ведеться. Позивачка на примирення не згодна, вважає збереження сім`ї неможливим. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову та розірвання шлюбу. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 12.03.2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER]. Із свідоцтва про народження [NUMBER] вбачається, що сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути подано одним із подружжя. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що шлюбні стосунки припинені, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, на примирення не згодна, відповідач бажання про збереження сім`ї не висловив, не заперечує проти розірвання шлюбу, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

07.05.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON], аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини усіх видів заробітку до її повноліття. Посилається на те, що вони 24 жовтня 2007 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені з травня 2009 року. Дитина проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дитини. Позивач надала суду заяву, в якій просить справу заслухати в її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки в суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності та свій відгук на позов суду не надав. Суд у відповідності до ст.224 ЦПК України розглянув справу заочно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 199, 200 СК України підлягає задоволенню. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с.3). Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO], відповідач є батьком, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.4). Дитина проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні (а.с.6). Інших стягнень з відповідача не проводиться. При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

07.05.2014 року [PERSON] звернулася до суду із цим позовом посилаючись на те, що з 02.08.2007 року перебуває із відповідачем у шлюбі, від якого мають двох дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, так як відповідач зловживає алкогольними напоями, нехтує сімейними цінностями, вона втратила до нього повагу та любов, тому просила шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоч був належно повідомлений про дату, час і місце слухання справи, тому суд постановляє рішення в порядку, встановленому ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони одружилися 02.08.2007 року, зареєструвавши шлюб за актовим записом №9 у Верхньолужоцькій сільській раді Старосамбірського району Львівської області, при реєстрації одруження позивач змінила прізвище [PERSON] на [PERSON] (а.с.7); мають двох дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] (а.с.5-6). Тривалий час сторони проживають окремо, подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, миритися не бажають. Суд з метою збереження сім'ї сторін в порядку, передбаченому ст.111 КК України зупиняв розгляд справи, проте сторони примирення не досягли. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоч одного із них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони проживають окремо, подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, це свідчить що сім'я розпалася, а формальне існування шлюбу суперечить інтересам сторін із-за невизначеності соціального статусу, неможливості влаштувати особисте життя і викликаного цим психологічного дискомфорту, тому цей шлюб слід розірвати. А тому,

Outcome: approved