Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

07.08.2017 р. позивач [PERSON] звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на його користь: суму заборгованості за договором управління корпоративними правами в розмірі 5850,00 грн., 3 % річних в розмірі 90,00 грн., інфляційні втрати в розмірі 464,96 грн., 640,00 грн. сплаченого судового збору. В обґрунтування зазначених вимог вказав, що між ним і відповідачем 01.12.2015 р. був укладений договір управління корпоративними правами, відповідно до умов якого [PERSON] (Установник управління) передав [PERSON] (Управитель) в управління на певний строк корпоративні права, що належать йому в ТОВ «Дорожньо-будівельна компанія «Уровень» в обсязі 30% в статутному капіталі Товариства, вартістю 2785710 грн., а Управитель, зобов'язаний за плату здійснювати від свого імені управління ними в інтересах Установника управління. Умовами договору плата визначена в розмірі 5400 грн. на рік, без ПДВ. Договором встановлено, що Установник управління сплачує Управителю в період з 1 по 10 січня року, наступного за роком, в якому здійснювалось управління Майном. Перший платіж сплачується Установником управління Управителю в період з 1 по 10 січня 2017 р. з урахуванням винагороди за грудень 2015 р. в розмірі 450 грн. [PERSON] вказує, що відповідач дану умову договору не виконав, чим порушив взяті на себе зобов'язання. Неодноразові вимоги позивача про повернення суми боргу були залишені без уваги, в зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 5850,00 грн. Посилаючись на вимоги ч. 2 ст. 625 ЦК України, позивач вказує, що відповідачем підлягає сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, а саме відсотки в розмірі 90,00 грн. і інфляційні нарахування в розмірі 464,96 грн. В судове засідання [PERSON] не з'явився, до суду подав заяву, в якій просив розглянути його позов за його відсутністю, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. [PERSON] в судове засідання не з'явився, до суду подав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступного. У відповідності до ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до договору про передачу корпоративних прав (управління корпоративними правами) від 01.12.2015 р., укладеного між Установником управління - фізичною особою [PERSON] і управителем - фізичною особою-підприємцем [PERSON], [PERSON] передав [PERSON] в 100% управління належну йому частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Дорожньо-будівельна компанія «УРОВЕНЬ», що складає 30% загального розміру статутного капіталу Товариства, яка належить йому на праві власності, на умовах, зазначених в цьому Договорі. Розділом 2 вказаного договору визначено, що Управитель отримує від Установника управління плату в розмірі 5400 грн. на рік, без ПДВ. Вказану винагороду Установник управління сплачує Управителю в період з 1 по 10 січня року, наступного за роком, в якому здійснювалось управління корпоративними правами. Перший платіж сплачується Установником управління Управителю в період з 1 по 10 січня 2017 р. з урахуванням винагороди за грудень 2015 р. в розмірі 450 грн. Відповідачем прийняті на себе зобов'язання за договором про передачу корпоративних прав в частині оплати послуг позивача не виконані, що призвело до виникнення заборгованості, загальна сума якої становить 5850 грн. Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з наданих позивачем розрахунків, 3% річних за час прострочення становить 90 грн., інфляційні витрати - 464,96 грн. Приймаючи до уваги, що відповідач, будучи зобов'язаним здійснити оплату послуг позивача, в односторонньому порядку взяті на себе зобов'язання не виконав, враховуючи визнання відповідачем вимог позивача, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Ч. 1 ст. 79 ЦПК України встановлює, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, а частина 3 тієї ж статті вказує, що до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. На підтвердження понесених судових витрат позивачем надана до суду квитанція №703Т01W1AV від 18.07.2017 р. про сплату судового збору на суму 640,00 грн., яка також пыдлягаэ стягненню з выдповыдача на користь позивача. Таким чином, загалом з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума в розмірі 7044,96 грн., яка складається з: заборгованості за договором управління корпоративними правами - 5850,00 грн.; 3% річних - 90,00 грн.; інфляційні витрати - 464,96 грн.; сплаченого судового збору - 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved