Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

05.10.2017 року позивач ПАТ «Альфа-Банк» звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 07.11.2016 року у розмірі 24330,78 грн. та судовий збір у розмірі 1600,00 грн. судового збору. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 07.11.2016 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, шляхом акцептування клієнтом публічної пропозиції банку на комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в рамках обслуговування продукту «Максимум». Відповідно до умов вказаного договору банком надано позичальнику кредит у сумі 18200,00 грн. Позичальник взяв на себе зобов'язання в порядку та на умовах, передбачених договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, неустойки та інші передбачені договором платежі. У зв'язку із невиконанням позичальником взятих на себе зобов'язань належним чином, станом на 20.09.2017 року утворилась заборгованість: 18266,97 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 4598,43 грн. - прострочена заборгованість по тілу кредиту; 192,36 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 1273,02 грн. - неустойка. Ухвалою суду від 10.11.2017 року відкрито провадження у справі. Разом з тим, 15 грудня 2017 року набули чинності зміни, внесені до Цивільного процесуального\~кодексу України Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017, № 2147-VIII, яким ЦПК України викладено в новій редакції. 26.12.2017 року ухвалою суду, з урахуванням ч. 4 ст. 19 ЦПК України, задоволено письмове клопотання представника позивача та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач у встановлений судом строк не подав відзиву на позов, у зв'язку з чим суд вирішив розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. Представник позивача подав до суду клопотання, в якому просить проводити розгляд справи у його відсутності, підтримав позовні вимоги в повному обсязі та проти винесення судом заочного рішення у справі не заперечив. Відповідач, який був повідомлений про місце, день і час розгляду справи належним чином в порядку статей 128, 130 ЦПК України, в судове засідання не прибув, про причини свого неприбуття суд не повідомив. Згідно ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі статті 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого вирішення справи. Зважаючи на вищевикладене, суд ухвалив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, ухваливши заочне рішення на підставі наявних матеріалів справи. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин дійшов наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що 07.11.2016 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, шляхом акцептування клієнтом публічної пропозиції банку на комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в рамках банківського продукту «Максимум». Відповідно до умов вказаного договору банком надано позичальнику кредит у розмірі 18200,00 грн., що стверджується випискою по рахунку позичальника. Згідно з ч. 1 ст.\~509\~ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію(передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. На підставі ст.\~526\~ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст.\~530\~ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054\~ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.\~1055\~ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту оскільки в самій анкеті-заяві відповідач вказав, що приєднується до умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «Альфа-Банк». Відповідно до статті 6\~ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України). Згідно ст.\~526\~ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.\~629\~ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.\~612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Станом на день подачі позовної заяви та розгляду справи в суді відповідачем умови договору не виконуються, грошові кошти та відсотки за їх користування не повертаються. Оплата прострочених відсотків, неустойка підлягають стягненню, оскільки відповідач своєчасно не погасив суму кредитного ліміту. Відповідно до ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредитний ліміт, порушив вимоги ст.\~530\~ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Розрахунок загальної суми заборгованості відповідача по договору наданий суду відповідає вимогам закону, згідно вказаного розрахунку станом на 20.09.2017 року відповідач має заборгованість: 18266,97 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 4598,43 грн. - прострочена заборгованість по тілу кредиту; 192,36 грн. - відсотки за користування кредитом, 1273,02 грн.- неустойка, а всього заборгованість у розмірі 24330,78 грн. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача також сплачена позивачем при зверненні до суду грошова сума судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved