Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

04 серпня 2016 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що за час спільного шлюбу з відповідачем народився [PERSON] 12.04.2004 року, [PERSON] 13.07.2013 року. Діти проживають разом із позивачем. Відповідач в матеріальної допомоги на утримання синів не надає, діти повністю знаходиться на її утриманні. Власних коштів щоб забезпечити нормальний розвиток та матеріальне забезпечення дітей не вистачає. Тому в подальшому уточнивши позовні вимоги, просить стягнути аліменти в розмірі 1/6 частини на кожну дитину від усіх видів заробітку відповідача щомісячно але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до їх повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, в письмовій заяві просить справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, в письмовій заяві просить справу розглядати без його участі, згоден сплачувати аліменти в розмірі по 1/6 частині на кожну дитину. В зв'язку з чим справа розглядається відповідно до ст. ст.\~169,\~197 ЦПК України\~у відсутність сторін та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписуючого засобу. Суд проаналізував матеріали справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 12.04.2004 року народився [PERSON], 13.07.2013 року народився [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 5, 6), батьком яких є відповідач і який згідно закону зобовязаний надавати матеріальну допомогу на утримання своїх дітей. Згідно ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Стаття 180 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в судовому порядку. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями статті 182 ч. 1 п. 1 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Частина 1 ст. 183 Сімейного кодексу України визначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З довідки про доходи, виданої 06.09.2016 року, вбачається, що [PERSON] працює в ТОВ «Транспортна компанія «Альянс +», має постійний доход у вигляді щомісячної заробітної плати. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Аналізуючи зібрані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з тих підстав, що відповідач має постійний дохід у вигляді щомісячної заробітної плати, визнав позов у повному обсязі, при цьому визнання позову відповідачем не порушує прав інших осіб, не суперечить закону, тому необхідно стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на кожну дитину. Положенням частини 1 статті 79 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно статті 367 ч. 1 п. 1 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з [PERSON] необхідно стягнути судовий збір в сумі 551,20 грн. в доход держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved