Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

05.03.2019 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 14.04.2017 року Виконавчим комітетом Партизанської селищної ради Генічеського району Херсонської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 9. Від вказаного шлюбу у них народилась дочка, [PERSON], [INFO]. На даний час сім'я фактично розпалась, так як у подружжя виявились різні погляди на життя, відповідач переїхала в інше селище де проживає з іншим чоловіком та на даний час чекає від нього дитину, тому подальше спільне життя не можливе. Шлюб носить формальний характер, разом не проживають на протязі тривалого часу, примирення є недоцільним. Позивач надав до суду заяву, електронною поштою, з проханням слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Просила після розірвання шлюбу залишити їй набуте у шлюбі прізвище «Листопад». Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних доказів, так як це не суперечить вимогам закону. Дослідивши, проаналізувавши матеріали справи та письмові докази, врахувавши заяву відповідача про повне визнання позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії І-КГ № 115770 від 14.04.2017 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають неповнолітню дочку, на протязі тривалого часу разом не проживають. Відповідно до ч.3\~ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги\~ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до\~ст. 112 ч.2 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2\~ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають\~наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Outcome: approved