Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-08 00:00:00

07.02.2020р. [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Покровської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області (далі - відповідач), в якому (з урахуванням уточненої позовної заяви поданої до суду 26.03.2020р.) просить визнати за ним у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право приватної власності на земельну ділянку площею 4,36 га (кадастровий номер 4822380800:03:000:0407) з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Покровської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області та належала [PERSON] згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 589517, виданого 11.08.2006р. Врадіївською РДА Миколаївської області, та земельну ділянку площею 1,00 га (кадастровий номер 4822380800:03:000:0017) з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Покровської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області та належала [PERSON] згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 827314, виданого 07.09.2006р. Врадіївською РДА Миколаївської області. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є спадкоємцем за законом після смерті батька [PERSON] . Звернувшись до нотаріального органу за місцем відкриття спадщини з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, він отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю документів, які б посвідчували право померлого на земельні ділянки, а саме державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 589517, виданого 11.08.2006р. Врадіївською РДА Миколаївської області, та державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 827314, виданого 07.09.2006р. Врадіївською РДА Миколаївської області, які він не має можливості надати через їх втрату, через що він змушений звернутись до суду з вказаним позовом. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, хоча належним чином, в порядку визначеному ст. 128-130 ЦПК України, повідомлений про час, дату і місце судового розгляду. Водночас позивач 25.02.2020р. звернувся до суду із заявою, в якій підтримує позовні вимоги та просить підготовче судове засідання і розгляд справи провести за його відсутності. При цьому позивач, у разі визнання відповідачем позову, просить суд винести рішення за наслідками підготовчого провадження. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, проте 19.03.2020р. звернувся до суду із заявою, в якій визнає позов та просить розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частинами 3 та 4 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Вивчивши матеріали справи, враховуючи те, що визнання відповідачем пред`явленого до нього позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а у підготовчому судовому засіданні, у відповідності до вимог ст. 189 ЦПК України, виконано завдання підготовчого провадження, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін та прийняти рішення за результатами проведення підготовчого провадження на підставі наявних у справі матеріалів. Дослідивши матеріали справи судом встановлено таке. Згідно свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] , виданого 04.11.1971р., батьком позивача вказано [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 02.05.2019р. З довідки № 506, наданої 04.11.2019р. Покровською сільською радою Врадіївського району Миколаївської області слідує, що [PERSON] , [INFO] , на момент смерті [INFO] постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , один. Згідно державних актів на право приватної власності на земельні ділянки серії ЯГ № 589517, виданого 11.08.2006р., та серії ЯБ № 827314, виданого 07.09.2006р., [PERSON] , був власником земельних ділянок площею 4,36 га (кадастровий номер 4822380800:03:000:0407) з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Покровської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області, та площею 1,00 га (кадастровий номер 4822380800:03:000:0017) з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Покровської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області. Відповідно до звітів про експертну грошову оцінку станом на 06.11.2019р. ринкова вартість земельної ділянки площею 4,36 га, кадастровий номер 4822380800:03:000:0407, становить 55 298 грн. 00 коп., земельної ділянки площею 1,00 га, кадастровий номер 4822380800:03:000:0017, становить13 063 грн. 00 коп. Постановою від 18.12.2019р. приватний нотаріус Врадіївського районного нотаріального округу Демченко Т.М. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після [PERSON] , у зв`язку з відсутністю оригіналів документів, які б посвідчували право померлого на земельні ділянки. З примірника газети Вісник Врадіївщини № 77 (10031) від 28.09.2019р. вбачається, що позивачем розміщено оголошення, згідно якого державні акти на право приватної власності на земельні ділянки серії ЯГ № 589517, виданий 11.08.2006р., та серії ЯБ № 827314, виданий 07.09.2006р., на ім`я [PERSON] , вважати втраченими. Згідно інформаційної довідки приватного нотаріуса Врадіївського районного нотаріального округу Демченко Т.М. № 91/01-16 від 21.02.2019р. слідує, що після померлого [INFO] [PERSON] відкрита спадкова справа № 47/2019. Заяву про прийняття спадщини за законом подав [PERSON] (заява зареєстрована в книгу обліку і реєстрації спадкових справ за № 157 від 31.07.2019р.). [PERSON] , яка є донькою спадкодавця, та [PERSON] , яка є дружиною спадкодавця, відмовилися від прийняття спадщини (заяви зареєстровані в книгу обліку і реєстрації спадкових справ за № 158 від 31.07.2019р. та за № 195 від 03.09.2019р.) Відповідно до статті 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; інші юридичні факти. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом положень ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, особи мають право на спадкування за законом. У відповідності до ч.ч. 1-3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Зазначене положення також закріплено в ст.ст. 81 та 131 ЗК України, п. 22-1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004р. Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ, згідно яких громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. За вимогами ст.ст. 125, 126 ЗК України, право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. За ст. 6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, так як існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Таким чином враховуючи, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , та в даному випадку не має іншої можливості, а ніж у судовому порядку, встановити своє право на спадщину, яке у нього виникло у зв`язку із смертю батька [PERSON] , з врахуванням визнання позову відповідачем, суд вважає, що позов є законним і обґрунтованим, а відтак підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України та враховуючи думку позивача, суд вважає необхідним судові витрати зі сплати судового збору залишити за ним.

Outcome: approved