Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

06 червня 2014 року позивачі звернулись до суду з позовом зазначивши ,що являються власниками земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,45 га.,2,4694 га.та 2,46 га.,які вони на протязі 2007 та 2009 років , на підставі укладених між ними та відповідачем договорів ,передали йому в оренду дані земельні ділянки терміном на 10/десять / років . В 2014 році їм стало відомо про те, що укладені ними договори оренди не містять всіх істотних умов визначених ст.15 Закону України ,,Про оренду землі,, в редакції 2011 та 2012 років.Тобто ,не зазначений кадастровий номер земельної ділянки ,розмір орендної плати ,форма платежу ,строки її сплати , відповідальність за несвоєчасність проведення розрахунків та інші істотні умови ,що і спонукало позивачів звернутись до суду з відповідними позовними вимогами . Позивачі № 1 та № 3 в судове засідання не з»явились ,їх представник підтримав заявлений позов та просить його задовольнити в повному обсязі. Присутній в судовому засіданні позивач № 2 підтримав заявлені позовні вимоги ,просить суд визнати укладений між ним та відповідачем договір оренди землі недійсним , скасувати державну реєстрацію договора та стягнути понессені судові витрати. Представник відповідача в судове засідання з»явився та заперечує стосовно заявленого позову.Звернув увагу суду на те,що укладені договора оренди укладались між сторонами при їх двосторонній згоді про ,що свідчать підписи позивачів під укладеними договорами.Крім того зі слів представника відповідача ,останніми пропущено строк позовної давності ,що являється підставою для відмови в задоволенні позову. Суд заслухавши надані пояснення,дослідивши письмові докази вважає ,що заявлений позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Змістом ст.ст.5ч.1 ,257,267 ЦК України визначено дію актів цивільного законодавства у часі,термін загальної позовної давності та порядок її застосування .Диспозицією ст.ст. 626ч.1,629,638 ЦК україни обумовлено поняття договору ,обов»язковість його виконання ,а також загальні вимоги для його укладення . Пунктом № 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року ,,Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними,, обумовлено ,що правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав визначених законом . В даному ж випадку судом встановлено ,що дійсно позивачі № 1 та № 2 ,являються власниками земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею -2.4694 та 2.46 га. які 17.10.2007 року передали відповідачу на підставі договору оренди землі строком на 10 років.Позивач № 3 також являється власником земельної ділянки площею-2.45 га ,яку 23.12.2009 року ,передав в оренду юридичній особі ,,Силікат№ 1,,с.Ковтуни Золотоніського р-ну Черкаськлої області на 10 років. Пунктами 1та 2 даного договору ,обумовлено предмет договору ,площу земельної ділянки переданої в оренду ,п.п.5,8-13 визначено грошову оцінку ,строк дії договору.форма та розмір орендної плати,а також строки проведення даних виплат .Пунктами 15-18 даного договору визначено умови використання земельної ділянки орендарем ,а також передбачено інші права та обов»язки сторін у відповідності до Закону України ,,Про оренду землі,,в редакції №161-14 1998 року. Іншими словами судом встановлено ,що наявні договори оренди землі укладені на підставі добровільного волевиявлення сторін.Позивачі на протязі з 2007 року та по даний час ,отримували орендну плату у відповідача ,що підтверджено поясненнями присутнього в судовому засіданні позивача № 2 та ,які не спростовувались поясненнями представника позивачів № 1 та № 3. Дані договора укладені на підставі волевиявлення сторін ,з дотриманням форми правочину та відповідною державною їх реєстрацією у відповідності до законодавства , що діяло на момент укладання даних договорів. Тобто,відсутність в укладених в 2007 та 2009 роках договорах кадастрових номерів земельним ділянкам на ,що посилаються позивачі ,як на одну з підстав для визнання договорів недійсними -закономірна так,як сам тимчасовий порядок присвоєння кадастрового номера земельній ділянці був затверджений Постановою Кабінета Міністрів України № 749-2010-п від 18.08.2010 року,а тому посилання позивачів та їх представника на зміни до Закону України про ,,Оренду землі,, в редакції 2011-2012 року ,як на підставу для задоволення позову ,суд вважає неналежним.. Крім того ,позивачами пропущено строк позовної давності для відповідного позову.Подана ж на розгляд суду позовна заява ,не містить положень про визнання поважною причиною пропуску строку позовної давності ,що являється підставою для відмови в задоволенні позову. Понесені судові витрати позивачами при зверненні до суду не підлягають відшкодуванню.

Outcome: dismissed