Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

06 лютого 2017 року ПАТ Комерційний Банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі укладеного з Публічним акціонерним товариством Комерційного Банку «Приватбанк» договору №К2НCAW00057020 від 12.03.2007 року відповідач [PERSON] отримав кредит на купівлю автомобіля у розмірі 13222,29 доларів США з терміном користування до 11.03.2014 року. Згідно з п.7.1 Кредитного договору, позичальник відкрив відповідачу рахунок [NUMBER] для зарахування коштів на погашення кредитної заборгованості. Відповідно до п.7.1 Договору відповідач [PERSON] взяв на себе зобов'язання здійснювати погашення заборгованості за кредитом у період з «21» по «28» число кожного місяця у розмірі 182,86 дол. США, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди. Відповідно до п. 7.3 Договору забезпеченням виконання позичальником зобов'язань по поверненню кредиту виступає застава автомобіля Daewoo Lanos (куз. [NUMBER]). З метою забезпечення виконання відповідачем [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором, 12.03.2007 між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], а також між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договори поруки, відповідно до умов яких [PERSON] взяли на себе обов'язок виконати зобов'язання боржника протягом 5 днів з дня отримання вимоги кредитора, в тому числі щодо погашення заборгованості щодо сплати кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії, винагороди, штрафів, пені, відшкодування збитків (п. п. 2, 6 договорів поруки). У позовній заяві позивач зазначив про те, що Банк свої зобов'язання за Договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором, однак відповідач в порушення норм закону та умов Договору свої зобов'язання за Договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 24.11.2016 року має заборгованість в розмірі 12352,50 дол. США., а саме: 2665,57 дол. США - прострочена заборгованість за кредитом; 2448,95 дол. США - прострочені проценти за користування кредитом; 241,68 дол. США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 6996,30 дол. США - пеня за простроченими процентами (а.с. 62-63). Посилаючись на те, що банк на свій розсуд може вимагати від боржника сплати будь-якої частини суми заборгованості за кредитом, а також зважаючи на те, що заборгованість за кредитним договором не погашена ні основним боржником, ні його поручителями, позивач звернувся до суду з даним позовом, у якому просив суд стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 4142,52 дол. США, яка складається з 2665,57 дол. США - заборгованості за кредитом та 1476,95 дол. США заборгованості по відсоткам, а також судові втрати. Ухвалою від 05.03.2018 дана справа була прийнята в провадження Подільського районного суду м. Києва під головуванням судді Войтенко Т.В. На момент вирішення питання про прийняття справи до провадження судді та розгляд справи спочатку, у зв'язку зі зміною адрес реєстрації відповідачів підстави для направлення справи за підсудністю до суду за місцем реєстрації відповідачів були відсутні, оскільки провадження у справі було відкрите 17.03.2017, коли справа буда підсудна Подільському районному суду м. Києва. В судовому засіданні представник позивача вимоги позовної заяви підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі у судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлялися відповідно до ч.7 ст. 128 ЦПК України за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Заяв про розгляд справи за їх відсутності, про причини неявки, відзив на позовну заяву від відповідачів не надходили. Зважаючи на відсутність заперечень позивача, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідачів з можливістю постановлення заочного рішення по справі (ч. 4 ст. 223 ЦПК України). Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позову у зв'язку з наступним. З матеріалів справи вбачається, що 12.03.2007 року між відповідачем [PERSON] та Комерційним Банком «Приватбанк» було укладено кредитний договір №К2НCAW00057020, відповідно до умов якого банк надав позичальникові [PERSON] кредитні кошти у вигляді не поновлюваної лінії у розмірі 13222,33 доларів США на наступні цілі: 9548,81 дол. США на купівлю автомобіля, 6,77 дол. США для сплати реєстрації застави автомобіля, 3475,77 дол. США на плату страхових платежів, 95,49 дол. США для сплати винагороди банку. Кінцевий термін повернення кредитних коштів сторонами погоджено до 11.03.2014 року (п.7.1 кредитного договору). Відповідно до п.7.1 кредитного договору боржник взяв на себе зобов'язання здійснювати погашення кредиту у період з «21» по «28» число кожного місяця, а саме сплачувати відсотки в розмірі 0,67% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, сплачувати винагороду за надання фінансового інструменту у розмірі суми 1,00 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, здійснювати оплату кредиту у розмірі 0,31 % від суми виданого кредиту щомісяця, а всього вносити плату кожного місяця у розмірі суми 182,86 дол. США (а.с. 14-16). Відповідно до п.3.2, п.7.4 кредитного договору сторонами погоджено, що в разі порушення обов'язків щодо погашення кредиту, боржник сплачуватиме банку відсотки в розмірі 2,09 % на місяць. Відповідно до п. 4.1 кредитного договору, у разі несвоєчасного виконання позичальником зобов'язань з повернення кредиту, сплати відсотків, банк має право нараховувати пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченої заборгованості, але не менше 1 грн. за кожен день прострочки. В забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань перед банком, 12 березня 2007 року між Публічним акціонерним товариством Комерційним Банком «Приватбанк» та поручителями [PERSON] та [PERSON] було укладено договори поруки. Відповідно до п. п. 2, 6 договорів поруки [PERSON] та [PERSON] взяли на себе обов'язок виконати зобов'язання боржника протягом 5 днів з дня отримання вимоги кредитора, в тому числі щодо погашення заборгованості щодо сплати кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії, винагороди, штрафів, пені, відшкодування збитків ( а.с. 17-18). Як вбачається з наданих позивачем розрахунків, [PERSON] неналежним чином виконував свої зобов'язання щодо погашення основної заборгованості по кредиту, сплаті відсотків та винагороди банку, у зв'язку з чим станом на 24.11.2016 у нього утворилася заборгованість по кредиту, розмір якої становить 12352,50 дол. США., а саме: 2665,57 дол. США - прострочена заборгованість за кредитом; 2448,95 дол. США - прострочені проценти за користування кредитом; 241,68 дол. США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 6996,30 дол. США - пеня за простроченими процентами (а.с. 64-68). Розрахунки банку спростовані не були. Звертаючись до суду з даним позовом, Банк скористався своїм правом не стягувати з відповідача пеню, комісію та частину відсотків, з огляду на що просив стягнути заборгованість по кредиту у розмірі 2665,57 дол. США та частково відсотки у розмірі 1476,95 дол. США, а всього 4142,52 дол. США. Спірні правовідносини регулюються нормами ЦК України та умовами договору. Так, відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Зі змісту статті 611 ЦК України вбачається, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки (штрафу, пені); 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Зважаючи на те, що відповідач не в повному обсязі виконав умови кредитного договору та не повністю погасив заборгованість за кредитним договором, позивач правомірно просить стягнути з відповідача залишок за кредитом та частину відсотків за користування кредитом. При цьому, відповідно до ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, а відтак, відповідачі несуть солідарну відповідальність за кредитним договором. За таких обставин, заборгованість за кредитом, несплачена [PERSON] підлягає солідарному стягненню з нього та його поручителів - [PERSON], [PERSON]. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, а з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] необхідно солідарно стягнути на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» заборгованість за кредитним договором № К2НСАW00057020 від 12.03.2007 в розмірі 4142,52 долара США, а саме: 2665,57 дол. США - заборгованості по кредиту; 1476,95 дол. США - нарахованих відсотків за користування кредитом. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі по 533 грн. 33 коп. На підставі викладеного, ст.ст. 525, 526, 610, 611, 1054 ЦК України,

Outcome: approved