Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

04 січня 2018 року до суду надійшов вищевказаний цивільний позов, у якому позивач просить розірвати шлюб між нею і [PERSON], зареєстрований 02.10.2010р. Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №756. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 02.10.2010р. сторони уклали люб, який був зареєстрований Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №756. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]., яка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні та утриманні її батьків. Шлюбно-сімейні відносини і ведення спільного господарства сторони повністю припинили з початку січня 2017 року. З 03 січня 2018 року сторони проживають окремо один від одного. Відповідач зовсім не цікавиться життям родини та її матеріальним станом. Позивач вважає, що вони з відповідачем є зовсім різними людьми, мають різні погляди на життя, сім'ю та сімейні стосунки. Також вважає, що їхня сім'я розпалась остаточно та примирення між ними бути не може. Спору про розподіл майна, що є їхньою спільною власністю, не існує. Позивач у судове засідання не з'явилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Від неї надійшла заява, у якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від нього надійшла заява, у якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. У зв'язку із неявкою учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. 02.10.2010р. Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, актовий запис №756, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.8). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO].н., що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.9). Подружнє життя між сторонам не склалося, фактично шлюбні відносини припинені з січня 2018 року, що підтверджується позовною заявою, а також заявами поданими сторонами до суду. Підстав для надання строку для примирення судом не встановлено. Положеннями ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин, суд доходить висновку, що оскільки подружнє життя між сторонами не склалося, сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, це свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків, внаслідок чого подальше спільне проживання та збереження сім'ї є неможливим, так як це суперечить інтересам сторін, цивільний позов підлягає задоволенню. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 704грн.20коп., тому відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved