Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-07 00:00:00

05.06.2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, яким просила стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 26600 грн. щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову, тобто з 05 червня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття тобто до [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07.06.2002 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міського управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 182. Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 31.08.2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із позивачем [PERSON] та перебуває на її утриманні. Як зазначено в позовній заяві, відповідач [PERSON] ніякої участі у виховані дитини не приймає. На теперішній час відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає і не сплачує ніяких коштів на утримання дитини. На даний час, як зазначено в позові відповідач [PERSON] працює моряком на посаді електромеханіка на судах закордонних судновласників, працевлаштований крюінговою компанією «Укрферрі» і отримує заробітну плату в розмірі близько 7000 доларів США в місяць. На теперішній час, відповідач не допомагає матеріально в підтримці дитини, не приймає участі в виховному процесі у зв`язку із чим, позивач вимушена звернути до суду із зазначеним позов. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою уточненні позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представник відповідача надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою уточненні позовні вимоги не визнають в повному обсязі та просять в задоволенні позову у стягнені аліментів у сумі зазначеною позивачем відмовити, зазначаючи у своєму відзиві на позовну заяву на те, що позивач вимагаючи стягнення аліментів в розмірі 26600 грн. щомісяця, посилається, що відповідач працює на посаді електромеханіка на судах закордонних судновласників, працевлаштований крюінговою компанією «Укрферрі» і отримує заробітну плату в розмірі близько 7000 доларів США на місяць. На підтвердження даних обставин надає лист ТОВ «УкрферріШипменеджмент» № 342/УШ від 11.09.2017 року та № 32/УШ від 21.07.2017 року зі змісту яких слідує, що [PERSON] був працевлаштований вказаним товариством в компанію «BREMER BEREEDERUNGSGESELLSCHAFT» терміном на 4 + 1 місяці на посаду електромеханіка протягом 2014 2017 років. Також, вказане товариство надає відомості про базовий розмір заробітної плати електромеханіка за вказані роки. Проте, зазначена у цих листах інформація не в повній мірі відповідає дійсності, так як «УкрферріШипменеджмент» надає лише посередницькі послуги у працевлаштуванні та надає інформаційно консультаційні послуги про наявність вакансій та даних про потенційних роботодавців. На підтвердження отримання [PERSON] від ТОВ «УкрферріШипменеджмент» лише інформаційно посередницьких послуг, позивачем в матеріали справи надано копії листа вказаного товариства за № 51/УШ від 07.12.2017 року, а також Договору про надання послуг з посередництва у працевлаштуванні на роботу за кордоном № 14 від 01.06.2017 року та акту про наданні послуг від 02.06.2017 року, укладені між [PERSON] та ТОВ «УкрферріШипменеджмент». Вказані докази підтверджують, що ТОВ «УкрферріШипменеджмент» надавало [PERSON] лише посередницькі послуги у працевлаштуванні та надає інформаційно консультаційні послуги про наявність вакансій та даних про потенційних роботодавців. Крім того, акт про надання послуг від 02.06.2017 року, який фіксує фактично отримані відповідачем послуги не містить інформації про працевлаштування відповідача, місце його роботи, період укладення контракту та розмір заробітної плати. У своєму листі за № 51/УШ від 07.12.2017 року ТОВ «УкрферріШипменеджмент», ще раз підтвердило, що не є роботодавцем по відношенню до [PERSON] , а лише надавала останньому послуги з посередництва у працевлаштуванні. Також, на сьогоднішній день відповідач [PERSON] перебуває в Україні та не має жодного чинного контракту з судновласниками та не здійснює пошуку роботи за кордоном. Бажаючи мати стабільну роботу та дохід [PERSON] з 20 грудня 2017 року працевлаштувався на роботу водієм у ФОП [PERSON] на умовах 40 годинного робочого тижня з оплатою праці в розмірі 3200 грн. на місяць, що підтверджено трудовим договором № 08/17 від 20 грудня 2017 року між працівником та фізичною особою, яка використовує найману працю, що зареєстрований в Ізмаїльському ОДПІ 19.12.2017 року. Також, заперечуючи проти задоволення позову відповідач [PERSON] зазначив, що він дійсно має певні заощадження, але їх недостатньо для сплати аліментів на утримання дитини у розмірі, який зазначено позивачем в позові. Більш того, позивачем в обґрунтування заявленої суми аліментів не надано жодного доказу, який би підтверджував, що на утримання дитини щомісячного фактично витрачаються кошти в розмірі, що дорівнює або перевищує заявлену до стягнення суму аліментів. Згідно вимог ст. 141 Сімейного кодексу України, якщо [PERSON] буде сплачувати на утримання доньки аліменти в розмірі 26600 грн. то й позивач повинна буде нести такі ж затрати в такому випадку витрати на утримання дитини [PERSON] , [INFO] мають становити щомісячно 53200 грн., що становить більше ніж 28 прожиткових мінімумів для дитини її віку. Оскільки позивачем не обґрунтовано та не доведено належними і допустимими доказами заявлені позовні вимоги, а саме не доведено наявність у відповідача роботи та доходу, які дозволяють щомісяця сплачувати на утримання дитини аліменти у розмірі 26600 грн., а також те, що заявлена сума аліментів дійсно є обґрунтованою, тобто відповідає фактичним потребам дитини, то позовні вимоги не підлягають задоволенню. Більш того, починаючи з листопада 2018 року [PERSON] здійснював грошові перекази позивачу для утримання неповнолітньої доньки [PERSON] . Також, 09.07.2013 року [PERSON] було складено розписку про отримання від [PERSON] в якості аліментів на утримання доньки за період 12 місяців з 01 липня 2012 року по 30 червня 2013 року суми в розмірі 6000 доларів США по 500 доларів США щомісячно. Зазначена сума була визначена самим [PERSON] . Ці докази підтверджують, що відповідач не ухиляється від утримання дитини і навіть не дивлячись на наявність судового спору перераховує через позивача кошти на утримання дитини. Поряд з цим, відповідач [PERSON] бажає в міру можливостей піклуватися про свою доньку і надавати їй матеріальну допомог і підтримку. Зважаючи на вищевикладене відповідач в добровільному порядку згоден сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі 2000 грн. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, ґрунтуючись на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є\~будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями\~свідків. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17.10.2018 року суд звернувся із судовим дорученням про надання правової допомоги (про виконання окремої процесуальної дії) до іноземного суду або іншого компетентного органу Федеративної Республіки Німеччина. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 12.12.2019 року закрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину та справу призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. Ухвалою Ізмаїльського\~міськрайонного суду\~Одеської області\~від 08.07.2020\~рокувідмовлено у прийнятті уточненої позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до\~ст.27\~Конвенції про\~права дитини\~від 20.11.1989\~року,\~діючої на\~Україні з\~27.02.1991\~року,\~держави-учасники\~визнають право\~кожної дитини\~на рівень\~життя,\~необхідний для\~фізичного,\~розумового,\~духовного,\~морального і\~соціального розвитку\~дитини.\~Батько (-ки)\~несуть основну\~відповідальність за\~забезпечення умов\~життя,\~необхідних для\~розвитку дитини,\~в межах\~своїх здібностей\~і фінансових\~можливостей. \~ Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 1 ст.183 СК України визначає, що частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Судом встановлено, сторони [PERSON] та [PERSON] знаходились в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.06.2009 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області. Рішенням Ізмаїльського\~міськрайонного суду\~Одеської області\~від 31.08.2012\~року розірвано\~шлюб між\~ [PERSON] та\~ [PERSON] зареєстрований\~07\~червня 2002\~року відділом\~реєстрації актів\~громадянського стану\~Ізмаїльського міського\~управління юстиції\~в Одеській\~ області,\~актовий запис\~№ 182. Суд визнає загальновідомими обставини потреби дітей у придбанні речей першої необхідності, продуктів харчування, про що зазначає позивач у позовній заяві, як на підстави своїх вимог, а тому в силу ч. 3 ст. 82 ЦПК України ці обставини визнаються судом такими, що не потребують доказування. Згідно із ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин першої-третьої статті 181\~СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Отже, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 191\~СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є працездатною людиною, має задовільний стан здоров`я, що дозволяє йому працювати моряком. Так, згідно довідки наданої директором ТОВ «Укрферрі Шипменеджмент», [PERSON] був працевлаштований товариством з обмеженою відповідальністю «Укрферрі Шипменеджмент» в компанію «BREMER BEREEDERUNGSGESELLSCHAFT» (Федеративна Республіка Німеччина) м. Бремен, терміном на 4+/-1 місяць на посаду електромеханіка, починаючи з 06 червня 2017 року. Згідно з інформацією про умови праці, наданою роботодавцем, базовий розмір заробітної плати електромеханіка становить 2517 доларів США. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17.10.2018 року доручено компетентному суду або іншому компетентному органу Федеративної Республіки Німеччина вчинення наступних процесуальних дій: витребувати в компанії «BREMER BEREEDERUNGSGESELLSCHAFT mbH s Co. KG», розташованої за адресою: Bahnhofstr [ADDRESS] 28195 Bremer, Germany, докази розміру доходу [PERSON] , громадянина України, [INFO] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] , за період з 01.01.2012 року по день виконання доручення, а саме копії документів (трудових договорів), довідок про розмір заробітної плати з усіма нарахуваннями, номера банківських рахунків із сумою перерахованих коштів на них; назви банків, на рахунки яких перераховувалася заробітна плата. Згідно офіційного перекладу трудових контрактів та виписки по зарахуванню за період з 2012 року по 2017 року наданих компанією «BREMER BEREEDERUNGSGESELLSCHAFT mbH s Co. KG» з німецької та англійської мов на російську мову, здійсненого перекладачем [PERSON] посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. зареєстрованого в реєстрі за № 1662, судом встановлено наступне. Так, 24.01.2012 року між компанією «BREMER BEREEDERUNGSGESELLSCHAFT mbH s Co. KG» та [PERSON] укладено контракт на працевлаштування на посаду електромеханіка на період 4 місяці +/-1 з місячним окладом 4350 євро. Крім цього, згідно контракту моряка укладеного 26.03.2013 року до липня 2013 року, між компанією «BREMER BEREEDERUNGSGESELLSCHAFT mbH s Co. KG» та [PERSON] , відповідач працевлаштований на посаду електромеханіка з місячним окладом 4450 євро. Згідного контракту моряка з працевлаштування від 29.11.2013 року, укладеного між компанією «BREMER BEREEDERUNGSGESELLSCHAFT mbH s Co. KG» та [PERSON] , відповідач працевлаштований з 28.11.2013 року на період 4+/-1 на посаду електромеханіка з місячним окладом в розмір 4565 євро. Відповідно до контракту моряка від 17.11.2014 року, укладеного між компанією «BREMER BEREEDERUNGSGESELLSCHAFT mbH s Co. KG» та [PERSON] , відповідач [PERSON] працевлаштований з 17.11.2014 року на період 4+/-1 на посаду електромеханіка з місячним окладом в розмір 4675 євро. В свою чергу, 09.11.2015 року між компанією «BREMER BEREEDERUNGSGESELLSCHAFT mbH s Co. KG» та [PERSON] було укладено договір про працевлаштування відповідача на посаді електромеханіка на період 4+/-1 з місячним окладом 5025 євро. Крім цього, 19.08.2016 року між компанією «BREMER BEREEDERUNGSGESELLSCHAFT mbH s Co. KG» та [PERSON] було укладено договір про працевлаштування відповідача на посаді електромеханіка на період 4+/-1 з місячним окладом 5500 доларів США. 08.06.2017 року між компанією «BREMER BEREEDERUNGSGESELLSCHAFT mbH s Co. KG» та [PERSON] було укладено договір про працевлаштування відповідача на посаді електромеханіка на період 4+/-1 з місячним окладом 5800 доларів США. Так, у 2017 році, з часу звернення позивача [PERSON] з позовом, а саме з 05.06.2017 року відповідач [PERSON] на свій рахунок отримав наступні транзакції: - 30.06.2017 р. на суму 4000 доларів США; - 31.07.2017 р. на суму 6000 доларів США; - 31.08.2017 р. на суму 5000 доларів США; - 30.09.2017 р на суму 6000 доларів США; - 19.10.2017 р. на суму 3195,76 доларів США. Також з матеріалів справи вбачається, що відповідач документувався посвідченням особи моряка. Крім цього,\~згідно відповіді\~наданої начальником\~Головного центу\~обробки спеціальної\~інформації від\~20.11.2019\~року за\~вих.\~0.184-39800/0/15-19,\~ [PERSON] з\~часу звернення\~позивача з\~вказаним позовом\~неодноразово перетинав\~державний кордон\~України при\~цьому заслуговують\~на уваги\~тривали в`їзди\~за кордон\~у наступні\~терміни з\~03.07.2018\~року (виїзд\~з України)\~-\~17.10.2018\~року (в`їзд\~в Україну),\~ 05.04.2019\~року (виїзд\~з України)\~-\~17.08.2019\~року (в`їзд\~в Україну).\~Разом з\~тим,\~відповідачем [PERSON] не було надано суду будь-яких обґрунтованих пояснень щодо виїзду за межи державного кордону України без мети працевлаштування, а з інших причин, наприклад: лікування, відпочинку або інше. Згідно довідки наданої фізичною особою підприємцем [PERSON] від 15.05.2018 року [PERSON] з 20.12.2017 року і по теперішній час працевлаштований на роботу водія у ФОП [PERSON] на умовах 40 годинного робочого тижня з оплатою праці (посадовий оклад) в розмірі 3200 грн. (грудень 2017 року) та 3723 грн. (за період з 01.01.2018 року по теперішній час) на підставі трудового договору № 08/17 від 20 грудня 2017 року, укладеного між працівником та фізичною особою, яка використовує найману працю і за період з грудня 2017 року по квітень 2018 року його дохід становить 16263 грн. 43 коп. та за період з листопада 2018 року по жовтень 2019 року його дохід становить 49362 грн. 66 коп. Таким чином, довідки надані ФОП [PERSON] узгоджуються з відповіддю наданою начальником Головного центу обробки спеціальної інформації від 20.11.2019 року за вих. 0.184-39800/0/15-19, в частині того, що коли відповідач [PERSON] знаходиться на території України він працює у ФОП [PERSON] , в той час коли він був за межами території України, а саме з липня 2018 року по листопад 2018 року відповідач не отримував заробітну платню у ФОП [PERSON] . Також суду станом на 11.11.2019 року надано квитанції про перерахування відповідачем коштів на картку позивача на утримання дитини у розмірі 12000 грн. та 09.07.2013 року [PERSON] було складено розписку про отримання від [PERSON] в якості аліментів на утримання доньки за період 12 місяців з 01 липня 2012 року по 30 червня 2013 року в розмірі 6000 доларів США по 500 доларів США щомісячно. Зазначена сума була визначена самим [PERSON] , що свідчить про можливість надання матеріальної допомоги, яка певною мірою перевищувала прожитковий мінімуму для дитини відповідного віку. Крім цього, згідно довідки наданої територіальним сервісним центром № 5144, регіонального сервісного центру в Одеській області Міністерства внутрішніх справ України, 20.03.2018 року на ім`я [PERSON] зареєстровано транспортний засіб «SUZUKI GRAND VITARA» д/н [NUMBER] року випуску. Також, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 185954989 від 23.10.2019 року, [PERSON] на підставі договору дарування житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гнесько В.Г., належить житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] (загальною площею 198,3 кв.м., житловою площею 127,8 кв.м.) та земельна ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0521 га., кадастровий номер 5110600000:01:035:0367. За аналогією права суд вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин п. 3-1 ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України, згідно якої при визначенні розміру аліментів суд враховує наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав. Таким чином, судом враховується про наявність у відповідача у певний період значного заробітку, рухомого майна транспортного засобу «SUZUKI GRAND VITARA» д/н [NUMBER] року випуску ( придбаного саме в період звернення позивачем з позовом про стягнення аліментів), нерухомого майна - житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] (загальною площею 198,3 кв.м., житловою площею 127,8 кв.м.) та земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Матеріали справи не містять доказів щодо неможливості надання відповідачем матеріальної допомоги. Доводи про неможливість сплачувати аліменти у сумі понад визнаної відповідачем для стягнення, а саме 2000 грн., у зв`язку з працевлаштуванням у ФОП [PERSON] на посаді водія, судом не визнаються як обґрунтовані, оскільки з часу працевлаштування у вказаного ФОП ( грудень 2017 року) відповідач [PERSON] мав достатню кількість заощаджень для придбання 20.03.2018 року транспортного засобу «SUZUKI GRAND VITARA» д/н [NUMBER] року випуску та виїжджав на тривалий термін за межі території України з 03.07.2018 року (виїзд з України) - 17.10.2018 року (в`їзд в Україну), 05.04.2019 року (виїзд з України) - 17.08.2019 року (в`їзд в Україну), без надання суду будь-яких обґрунтованих пояснень (доказів) щодо виїзду за межи державного кордону України без мети працевлаштування, а з інших не пов`язаних з працевлаштуванням за кордоном причин. За правилами ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1\~ст.77 ЦПК України), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6\~ст.81 ЦПК України). При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню, як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій. Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом. Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму та означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами. Згідно з ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч.2 ст.43\~ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі. За вимогами ст.\~13\~Цивільного процесуального\~кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи ті обставини, що з об`єктивних причин суду не надалось можливим встановити, що відповідач [PERSON] дійсно весь період часу за який вирішується питання щодо стягнення аліментів та в подальшому працював та буде працювати електромеханіком з вищевказаними базовими окладами, то відповідно позов щодо стягнення аліментів саме у сумі 26600 грн. щомісячно не може бути задоволений. Разом з тим, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача аліментів у розмірі 5000 грн., оскільки як встановлено в судовому засіданні відповідач [PERSON] згідно офіційного перекладу трудових контрактів та виписки по зарахуванню за період з 2012 року по 2017 року включно наданих компанією «BREMER BEREEDERUNGSGESELLSCHAFT mbH s Co. KG» був працевлаштованим на посаду електромеханіка з вищевказаними місячними окладами та не позбавлений можливості для подальшого працевлаштування за кордоном за вищевказаної спеціальністю, відповідачу належить транспортний засіб «SUZUKI GRAND VITARA» д/н [NUMBER] року випуску, житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] (загальною площею 198,3 кв.м., житловою площею 127,8 кв.м.) та земельна ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0521 га., кадастровий номер 5110600000:01:035:0367. Частинами 1, 2 ст. 141 ЦПК України, передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст.141 ЦПК України та згідно ст.9 Закону України Про судовий збір, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн. із зарахування його до спеціального фонду Державного бюджету України, оскільки позивач [PERSON] звільнена від сплати судового збору. Відповідно до ст.ст.79, 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Outcome: partial