Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

06 серпня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа - Відділ реєстрації та обліку громадян виконавчого комітету Спаської сільської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Ухвалою суду від 08 серпня 2018 року було відкрите провадження у справі. Ухвалою суду від 30 листопада 2018 року закрите підготовче провадження у справі, справа призначена до розгляду по суті. 18 січня2018 року представник позивача звернулася до суду з клопотанням про проведення судового розгляду без її участі, позов [PERSON] підтримує в повному обсязі, просила суд задовольнити заявлені вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, була належним чином повідомлена про місце, дату і час розгляду справи, в зв'язку з чим, судом проведений заочний розгляд справи. Представник третьої особи - Відділ реєстрації та обліку громадян виконавчого комітету Спаської сільської ради в судове засідання не з'явився. В обґрунтування вимог, позивач [PERSON] посилалася на те, що на підставі Свідоцтва про право на спадщину від 19 жовтня 1995 р. виданого Новомосковською районною нотаріальною конторою на праві власності їй належить будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. У вказаному будинку зареєстрована її донька - [PERSON], яка з травня 2016 року в будинку не проживає, житловим приміщенням не користується, не оплачує комунальні послуги, не бере участі в його утриманні. [PERSON] зазначила в заяві, що на підставі вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України, відповідач [PERSON] може бути визнана такою, що втратила право користування спірним житловим приміщенням. Позивач посилалася на те, що реєстрація відповідача перешкоджає реалізації її прав як власника житла, в зв'язку з чим, посилаючись на вимоги ст.ст. 316, 317, 391, 405 ЦК України, просила суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS]. Згідно з ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням зазначених положень закону та думки позивача, яка в наданій заяві не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. У зв'язку з неявкою всіх учасників справи в судове засідання, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані позивачем докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Право власності [PERSON] на будинок розташований за адресою: [ADDRESS] підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину від 19 жовтня 1995 р. виданого Новомосковською районною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за № 1-3398, зареєстрованого в БТІ 18 жовтня 1995 року за реєстровим № 1200-5 в порядку спадкування після батька - [PERSON], померлого [INFO]. Статтею 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. На підстав статті 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до статті 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. У відповідності до вимог статті 391 ЦК України, власник має права вимагати усунення перешкод його права, хоч вони і не поєднані з позбавленням володіння. Судом встановлено, що з 27 вересня 2011 року у спірному будинку зареєстрована донька позивача - [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою виконавчого комітету Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 30 липня 2018 року № 720. Встановлено, що з 28 травня 2016 року відповідач [PERSON] в будинку не проживає, житловим приміщенням не користується, що підтверджується актом, складеним секретарем Спаської сільської ради [PERSON] за участю депутата [PERSON], сусідів [PERSON], [PERSON] № 241від 30.07.2018 р. На підставі частини 2 статті 405 Цивільного кодексу України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] не проживає в спірному житловому приміщенні понад один рік, не надала суду доказів наявності поважних причин, які перешкоджають їй користуватися житловим приміщенням, суд приходить до переконання, що у відповідності до вимог частини 2 статті 405 ЦК України вона може бути визнана такою, що втратила право користування спірним житловим приміщенням, в зв'язку з чим, вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved