Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

05.07.2017 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] сільської ради Хотинського району Чернівецької області про визнання права власності на майно. В обґрунтування позову посилається на те, що 16 травня 2007 року він придбав у ТзОВ «Ставчанське» нежитлову будівлю «лазню» літ. А-1, площею 107,1 кв.м., що розташоване за адресою: вул. 50-років Перемоги, 23, с. Ставчани Хотинського району Чернівецької області. Крім цього 06.07.2007 року ним придбано у громадянина [PERSON] нежитлову будівлю (магазин) загальною площею 69,40 кв.м., що знаходиться за адресою: вул. 50-років Перемоги, 21, с. Ставчани Хотинського району Чернівецької області. Дані дві адресні частини нежитлових будівель магазину та лазні були обєднані в одну адресу будинковолодіння, на яку була виготовлена інвентарна справа як на житловий будинок літ. А-1 площею -71 кв.м., літ. Б-1 площею 107,10 кв.м. за адресою: вул. 50-років Перемоги, 21, с. Ставчани Хотинського району Чернівецької області. Зазначив, що рішенням виконавчого комітету Ставчанської сільської ради Хотинського району від 08.04.2008 року № 22/4 було прийнято рішення про надати дозвіл позивачу як власнику нежитлових приміщень на переобладнання нежитлових приміщень під житловий будинок. Згідно технічного висновку будинковолодіння де проживає позивач за адресою: вул. 50-років Перемоги, 21, с. Ставчани Хотинського району Чернівецької області, дані нерухомості мають всі необхідні зручності для проживання (світло, вода, опалення та інше) та відповідають призначення, як житловий, відповідно до даного висновку дане майно може бути переведено у житлове приміщення. Вказав, в свою чергу він звернувся до [PERSON] сільської ради Хоинського району з проханням перевести вищезазначені нежитлові приміщення магазину та лазні в житлові, однак [PERSON] сільська рада повідомила про неможливість прийняття рішення переведення нежитлових приміщень в житлові із посиланням на те, що ст.8 ЖК України не передбачено такої процедури. Поряд із цим процедуру і порядок переведення нежитлових приміщень в житлові, законодавством не врегульовано, що позбавляє його можливості в іншій позасудовий спосіб вирішити питання щодо переведення належних йому на праві власності нежитлових приміщень у житлові, і тому за захистом своїх невизнаних прав та інтересів на житло, він змушений звернутись до суду з даним позовом та просити суд винести рішення яким просити перевести нежитлові приміщення в житлові. Він не маючи іншого житла для проживання почав переобладнання нежитлових приміщень у житлові з метою подальшого там проживання. Зазначив, що відповідно до технічного висновку Хотинського районного комунального проєктного-виробничого архітектурно-планувального бюро, дані приміщення лазні та магазину обладнанні всіма зручностями для проживання в наявності є світло, вода, опалення та інші зручності і є можливість використання даного приміщення як житлового будинку. Щодо земельної ділянки, то відповідно до норм земельне законодавства, приміщення магазину та лазні є нежитловими, та має комерційну основу, а тому між ним та [PERSON] сільською радою укладено договір оренди земельної ділянки під даними будівлями з цільовим призначенням для ведення комерційної діяльності хоча фактично вона не здійснюється, а земля використовується для веден особистого господарства. Посилаючись на викладене просить суд: визнати приміщення позначені літ. «А-1», площею 71,00 кв.м, літ. «Б-1», площею 107,10 кв.м. за адресою: вул. 50-років Перемоги, 21, с. Ставчани Хотинського району Чернівецької області, що належить на праві приватної власності [PERSON], [INFO], житловими перевівши їх із нежитлових; визнати за [PERSON] (07.05.197 Іро народження) право власності на житлові будівлі літ.А-1 площею -71,00 кв.м., літ. Б-1 площею - 107,10кв.м. за адресою : вул.50-років Перемоги, 21 в с.Ставчани, Хотинського району, Чернівецької області. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні посилаючись доводи позовної заяви позов підтримав, просить суд їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, але від сільської ради надійшла заява в якій вони позовні вимоги визнають, не заперечують проти їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити. Судом встановлено, що позивач [PERSON] являється власником нежитлової будівлі магазину, яка розташована за адресою: вул. 50-років Перемоги, 21, с. Ставчани Хотинського району Чернівецької області, що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 15158735 від 09.07.2007 року. Із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 1337676 від 18.03.2013 року [PERSON] є власником нежитлової будівлі лазні, що розташована за адресою: вул. 50-років Перемоги, 23, с. Ставчани Хотинського району Чернівецької області Судом встановлено, що позивачем було здійснено переобладнання нежитлових приміщень позначених літ. «А-1», площею 71,00 кв.м, літ. «Б-1», площею 107,10 кв.м. за адресою: вул. 50-років Перемоги, 21, с. Ставчани Хотинського району Чернівецької області в житлові, для використання як житлових, що крім матеріалів справи підтвердив також представник позивача в судовому засіданні. Згідно п. 1 договору оренди земельної ділянки від 04.05.2017 року [PERSON] сільська рада (орендодавець) передає, [PERSON] (орендар) приймає в строкове платне користування земельну ділянку для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, що знаходиться по вул. 50-років Перемоги, 21, с. Ставчани Хотинського району Чернівецької області, тобто звідси випливає, що земельна ділянка не призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку. Зі змісту ч. 1 ст. 20 Земельного кодексу України вбачається, що віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. Однак суду не надано доказів, які б підтверджували про зміну цільового призначення земельної ділянки. Відповідно до ч. 4 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації. Згідно ст. 17 Закону України «Про основи містобудування» містобудівна документація - затверджені текстові і графічні матеріали, якими регулюється планування, забудова та інше використання територій. Містобудівна документація є основою для вирішення питань щодо розташування та проектування нового будівництва, здійснення реконструкції, реставрації, капітального ремонту об'єктів містобудування та упорядкування територій. Державні будівельні норми А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» встановлюють склад та зміст проектної документації на нове будівництво, реконструкцію, капітальний ремонт та технічне переоснащення будинків, будівель, споруд будь-якого призначення, їх комплексів або їх частин, лінійних обєктів інженерно-транспортної інфраструктури. Із розділу І звіту Хотинського районного комунального проектно-виробничого, архітектурно-планувального бюро про проведення технічного обстеження магазину, лазні по вул. 50-років Перемоги, 21, с. Ставчани Хотинського району Чернівецької області вбачається, що проектна та робоча документація у замовника відсутня, попередні обстеження обєкта не проводилися. Рішенням виконавчого комітету Ставчанської сільської ради Хотинського району Чернівецької області № 22/4 від 08.04.2009 року вирішено просити відділ архітектури та містобудування Хотинської районної державної адміністрації дозволити [PERSON] на переобладнання приміщення магазину під житловий будинок в с. Ставчани по вул. 50-річчя Перемоги, 21. Доказів, що позивач [PERSON] звертався до відділу архітектури та містобудування Хотинської районної державної адміністрації для надання дозволу на переобладнання не тільки магазину, а й приміщення лазні, яке знаходиться за адресою: с. Ставчани по вул. 50-річчя Перемоги, 23 Хотинського району Чернівецької області суду не надано і такі в матеріалах справи відсутні. Приймаючи рішення по справі, що розглядається, суд виходив з вимог ст. 60 ЦПК України, яка регламентує, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, коли мають місце підстави звільнення від доказування. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно рішення [PERSON] сільської ради Хотинського району Чернівецької області № 17/03-17 від 21.03.2017 року [PERSON] відмовлено в наданні дозволу на зміну цільового призначення нежитлового приміщення магазину та лазні по вул. 50-років Перемоги, 21, с. Ставчани Хотинського району Чернівецької області в житлове. Норми ст.8 Житлового кодексу Української РСР передбачають, що переведення придатних для проживання жилих будинків і жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду в нежилі може здійснюватися за рішенням органів місцевої влади. Крім того, Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 79 від 24.04.2015 року затверджено Порядок прийняття в експлуатацію і проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт. Позивачем не надано доказів того, що ним була дотримана процедура переобладнання нежитлових приміщень. Відсутні докази, які б вказували, що [PERSON] отримував дозвіл на переобладнання та реконструкцію нежитлових будівель, не надано жодного доказу про наявність дозвільних документів на проведення переобладнання. [PERSON] не виготовляв новий технічний паспорт на обєкт нерухомості. Однак, суду не надано доказів того, що позивач звертався в органи державного архітектурно-будівельного контролю із зазначеним питанням, тобто позивачем не було вжито всіх можливих засобів досудового врегулювання спору. Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд не приймає визнання відповідачем [PERSON] сільською радою позовних вимог, оскільки даний позов суперечить закону. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а тому у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю вимог. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed