Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

06.07.2016 року позивач звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої вчиненням злочину. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [PERSON] 24.07.2015 року о 20 годині знаходячись за місцем свого проживання у м.Гірник., вул.. Шевченко, 75/40, заволоділа платіжною карткою «Ощадбанк» №4790820003574602, яка належить позивачу. За допомогою відомого ПІН-коду платіжної карки відповідач здійснила транзакції по зняттю грошових коштів на загальну суму 8150,00 грн. та здійснила покупку, розрахувавшись платіжною карткою у розмірі 464,60 грн. За даним фактом мало місце кримінальне провадження відносно [PERSON], обвинуваченої за ч. 2 ст.185, ч. 1 ст. 357 КК України. Вироком Селидівського міського суду Донецької області від 22.02.2016 року відповідача визнаною винною у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, та на підставі ч. 1 ст. 70, ст.. 71 КК України остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяці. З урахуванням наведеного просила суд стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду на суму 8614,60 грн., та моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн. \~Позивач в судове засідання не зявилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву в якій підтримала позов, просила розглянути справу за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Від Приазовській виправної колонії Управління ДПтС України в Донецькій області (107), де відповідач відбуває покарання, надійшло пояснення, в якому вона заперечувала проти позовних вимог. Відповідно положень\~ст. 224 ЦПК України, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, суд приходить до\~\~висновку що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи\~ із наступних підстав. Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що відповідач вироком Селидівського міського суду Донецької області від 22.02.2016 року відповідача визнаною винною у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, та на підставі ч. 1 ст. 70, ст.. 71 КК України остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяці. Вирок набрав чинності 23.03.2016 року. Вироком Селидівського міського суду Донецької області від 22.02.2016 року, що набрав законної сили 23.03.2016 року, встановлено, що [PERSON] спричинила потерпілій [PERSON] матеріальну шкоду на загальну суму 8614,60 грн. Згідно ч. 4 \~ст. 61 ЦПК України\~\~вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, встановленими та доведеними належними та допустимими доказами обставини викладені у позовній заяві. Згідно ч.1\~ст. 1166 ЦК України\~\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю\~\~ особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Враховуючи вище зазначені норми та дослідивши надані суду докази, суд дійшов до висновку, що відповідач своїми діями завдала майнової шкоди [PERSON], яка підлягає стягненню, даний факт встановлено вироком Селидівського міського суду Донецької області від 22.02.2016 року, який набрав законної сили. Суд вважає неспроможними доводи відповідача з приводу того, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки позивач відмовилась від пропозиції відповідача сплатити матеріальну шкоду частинами. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди у розмірі 8614,60 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог в частині стягнення на користь позивача моральної шкоди у розмірі 5000,00 грн., суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. Відповідно до роз,яснень, викладених у п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року N 4\~ зазначено, що Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Тобто, умовою відповідальності за моральну шкоду є неправомірне рішення, дія чи бездіяльність, внаслідок яких завдано моральну шкоду. Зобов'язання відшкодувати моральну (немайнову) шкоду виникає лише за умови, що вказана шкода є безпосереднім наслідком певної протиправної дії (бездіяльності).\~\~ Враховуючи викладене, оцінивши надані суду докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивачу відповідачем спричинено моральну шкоду. Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер та обсяг душевних страждань позивача, їх тривалий характер, тяжкість вимушених змін у її життєвих стосунках, які вона зазнала у звязку з діями відповідача. Таким чином, з урахуванням вимог п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд вважає, що розмір моральної шкоди у сумі 500 грн., який повинен бути стягнутий з відповідача на користь позивача є розумним та справедливим для відшкодування завданої їй моральної шкоди через її протиправну поведінку. На підставі\~ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів судовий збір на користь держави у розмірі 1102,40 грн. (551,20 за позовну вимогу майнового характеру та 551,20 за позовну вимогу немайнового характеру).

Outcome: partial