Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

05 вересня 2016 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулася [PERSON] з позовом до територіальної громади Іванівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області про встановлення факту постійного проживання та про визнання право власності на житловий будинок в порядку набувальної давності. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що згідно договору оренди, укладеного між позивачем та [PERSON] 01 лютого 1998 року, [PERSON] передано у користування житловий будинок [PERSON] по вул.Ленані,134, в с.Іванівка, Межівського району, Дніпропетровської області. Згідно розпорядження Іванівського сільського голови №01-Р від 20 січня 2016 року вулицю Леніна перейменовано на Центральна. Право власності [PERSON] на зазначене вище майно, підтверджується свідоцтвом про право власності на будівлю, яке записано в реєстрову книгу під №1-1/1 від 05 липня 1989 року, що надавало право на власний розсуд розпоряджатись нерухомістю. 01 травня 2000 року [PERSON] помер. З грудня 2005 року, тобто більше 10 років, [PERSON] проживає у вказаному житловому будинку, займається домашнім господарством, тобто добросовісно і безперервно володіє та відкрито користується житловим будинком, доглядає за ним та утримує, постійно робить у ньому поточний та капітальний ремонт, сплачує за електроенергію, а також провела газифікацію будинку. Позивач просить суд встановити факт постійного її проживання з грудня 2005 року по теперішній час по вул.Центральна, 134, в с.Іванівка, Межівського району, Дніпропетровської області. Визнати за нею право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: вулиця Центральна, 134, в селі Іванівка, Межівського району, Дніпропетровської області, з господарськими будівлями та спорудами, позначений в технічному паспорті літерою «А» - житловий будинок, літера «а» - сіни, літера «Б» - сарай, літера «В» - гараж, літера «К» - колодязь, №1-2 огорожа; житловий будинок складається з: сіни - 6,6 кв.м., кладова -6,5 кв.м., кухня 13,1 кв.м., житлова кімната 21,3 кв.м., житлова кімната 9,1 кв.м., загальною площею 43,5 кв.м. із них житлова 30,4 кв.м. та підсобна 13,1 кв.м. за набувальною давністю. В судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. На задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі. Відповідач в особі Іванівського сільського голови у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без участі представника Іванівської сільської ради, заперечень проти позову не мають. Суд, оцінивши зібрані у справі докази, зясувавши обставини справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. При цьому досліджені наступні матеріали справи, яким надана відповідна оцінка. Згідно договору оренди житлового будинку, укладеного між [PERSON] та [PERSON] 01 лютого 1998 року, перший передав у користування позивачу житловий будинок по вул.Ленані,134, в с.Іванівка, Межівського району, Дніпропетровської області з правом викупу строком на один рік. За відсутності бажання розірвати договір його дія продовжується на той самий строк. Вартість оренди становить 200 гривень за рік. Свідоцтвом про право особистої власності на будівлю від 05 липня 1989 року, записаного в реєстрову книгу під №1-1/1 від 05 липня 1989 року підтверджується, що [PERSON] був домоволодільцем житлового будинку вул.Ленані,134, в с.Іванівка, Межівського району, Дніпропетровської області. На дане домоволодіння мається технічний паспорт, який складений 27 травня 1989 року, де власником зазначеного вище житлового будинку індивідуального житлового фонду являється [PERSON] Згідно договору №2403781 про користування електричною енергією для побутових споживачів Дніпропетровської області від 01 жовтня 2009 року підтверджується використання [PERSON] електроенергії за адресою вул.Леніна,134, в с.Іванівка, Межівського району, Дніпропетровської області. Крім цього договором №37118 про надання послуг з газопостачання населенню ВАТ «Дніпропетровськгаз», укладеного в м.Першотравенськ 02 листопада 2005 року підтверджується, що [PERSON] користується природним газом для побутового споживання. Розпорядженням сільського голови с.Іванівка №01-Р від 20 січня 2016 року про перейменування вулиць в населеному пункті Іванівської сільської ради підтверджується, що в с.Іванівка вулицю Леніна перейменовано на Центральна. Перейменування проведено без змін поштових номерів житлових будинків, установ та споруд. Довідками виконавчого комітету Іванівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області №987,№990 та №991 від 31 серпня 2016 року підтверджується, що [PERSON], [INFO], дійсно проживає з грудня 1998 року в орендованому житловому будинку без реєстрації по вул.Центральна,134, в с.Іванівка, Межівського району, Дніпропетровської області без належним чином оформлених документів, користувалася та користується до цього часу земельною ділянкою у розмірі 0,31га, наданої для ведення особистого селянського господарства, та використовує її за цільовим призначенням до цього часу, яка знаходиться біля вказаного житлового будинку, а також те, що [PERSON] з 1998 року добросовісно заволоділа по договору оренди майном, яке належало [PERSON], померлого 01 травня 2000 року і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом (більше ніж) 10 років по вул.Центральна,134, в с.Іванівка, Межівського району, Дніпропетровської області. Відповідно до ч. 1 ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Перебіг строку набувальної давності починається від моменту виникнення володіння. Особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, враховується, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини справи на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. Позивач довів, що він добросовісно заволодів чужим майном, про що свідчить довідка відповідача №991 від 31 серпня 2016 року, про те, що [PERSON] продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном більше 10 років, що підтверджується довідками відповідача №987 та №990 від 31 серпня 2016 року, а отже визнання права власності за набувальною давністю не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Оскільки відповідач позов визнав повністю, суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказуванню відповідно до ст.61 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved