Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-09 00:00:00

06.12.2021 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулася [PERSON] (далі - заявник/заявниця), заінтересована особа: [PERSON] з заявою про видачу обмежувального припису, в якій заявник просить суд: - видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] ; - встановити наступні заходи тимчасового обмеження прав [PERSON] та покласти на нього наступні обов`язки: заборонити наближатися ближче ніж на 100 (сто) метрів до місця проживання (перебування) доньок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , місця їх навчання та інших місць частого відвідування; заборонити перебувати в місці проживання (перебування) [PERSON] , [INFO] , паспорт серії [NUMBER] , виданий Красногвардійським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 04.08.2008 року; заборонити вести листування, телефонні переговори, контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб з [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою місця проживання: [ADDRESS] ; обмежити спілкування з малолітніми доньками: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; - встановити строк дії обмежувального припису, що стосується заборон та обмежень, терміном на шість місяців. І. Стислий виклад позиції заявниці та представника заінтересованої особи. В обґрунтування своєї заяви заявниця зазначила, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 26.07.2008 року. Вони є батьками дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Як зазначила заявниця, вони разом з чоловіком мешкали за адресою: [ADDRESS] . Водночас [PERSON] неодноразово вчиняв насилля в сім`ї, а саме: виражався нецензурною лайкою, завдавав фізичного насилля їй, чим спричиняв психологічне насилля дітям, внаслідок чого неодноразово притягався до адміністративної відповідальності. За поясненнями заявниці, [PERSON] чинить тривалий час їй та їхнім дітям психологічне та фізичне насильство. З цих підстав вона боялась знаходитися вдома та змушена була разом з дітьми звернутися за допомогою. З 02.09.2021 року заявниця була зарахована з двома дітьми до Комунального закладу соціального захисту «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Мамине щастя» Дніпровської міської ради, де вони отримують комплекс безоплатних побутових, соціальних, психологічних послуг, як такі, що зазнали домашнього насильства. На момент звернення до суду з заявою про видачу обмежувального припису вони знаходяться у вказаному закладі за адресою: [ADDRESS] . З огляду на викладене, заявниця звернулась до суду з заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника - її чоловіка [PERSON] з метою забезпечення дієвого та ефективного захисту її та їхніх дітей як постраждалих осіб. Заінтересована особа - [PERSON] не надав суду будь-яких заперечень проти заяви про видачу обмежувального припису. У судовому засіданні заявниця та її представник пояснили підстави звернення до суду з заявою таким чином, як про це зазначено вище, та підтримали заявлені вимоги у повному обсязі, просили суд задовольнити їх повністю. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 07.12.2021 року було відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження та призначено заяву до розгляду в судовому засіданні. Заінтересована особа - [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду заяви у визначений ч. 2 ст. 350-5 ЦПК України строк, був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, не надав суду будь-яких клопотань щодо участі у судовому засіданні. З урахуванням положень ч. 13 ст. 128, ст.ст. 223, 294, 350-1-350-3, 350-5 ЦПК України, заслухавши думку заявниці та її представника, які не заперечували проти розгляду заяви за відсутності заінтересованої особи, суд розглянув заяву за відсутності заінтересованої особи. Під час розгляду справи судом були заслухані пояснення заявниці та її представника, досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи, заслухані заключні слова учасників справи. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що громадянин України [PERSON] , [INFO] , та громадянка України [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 26.07.2008 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів 26.07.2008 року було зроблено відповідний актовий запис за № 236; прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка: [PERSON] , дружини: [PERSON] ; місце реєстрації шлюбу: Кіровський відділ реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області. Це підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 26.07.2008 року (а.с.6). [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Це підтверджується наявними в матеріалах справи копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 09.09.2008 року та серії [NUMBER] від 05.11.2013 року, відповідно (а.с.7-8). На підтвердження вчинення відносно заявниці [PERSON] , [INFO] , та їх малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , домашнього насильства за ст. 173-2 КУпАП заявниця надала суду: - копії постанов Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06.04.2016 року, справа № 204/1998/16-п, від 29.01.2020 року, справа № 204/412/20, від 09.04.2021 року, справа № 204/1837/21, від 17.11.2021 року, справа № 204/8834/21, відповідно, які набрали законної сили; - копію термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА № 198087 від 03.11.2021 року, за змістом якого поліцейський СПДН ВП ДРУП в Дніпропетровській області, згідно зі ст. 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», та з урахуванням існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи, виніс терміновий заборонний припис стосовно [PERSON] , [INFO] , громадянина України, що проживає за адресою: [ADDRESS] ; місце реєстрації: [ADDRESS] ; раніше притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП від 09.04.2021 року; у зв`язку зі скоєнням ним домашнього насильства, 01.11.2021 року о 18 годині 00 хвилин за адресою: [ADDRESS] , громадянин [PERSON] вчинив сварку зі своєю дружиною, в ході якої виражався стосовно постраждалої особи [PERSON] , [INFO] , в її бік нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою та вдарив її кулаком по обличчю, внаслідок чого вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру; заходи термінового заборонного припису стосовно кривдника: зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою; терміновий заборонний припис стосовно кривдника, винесений строком на 10 діб з 11:30 години 03.11.2021 року та діє до 11:30 години 13.11.2021 року; - копію виписки з медичної картки стаціонарного хворого № 13889 від 17.08.2021 року за період з 26.07.2021 року по 17.08.2021 року, оригінал якої був оглянутий в судовому засіданні, та за відомостями з якої, судом було встановлено, що заявниця [PERSON] 17.07.2021 року близько 21:00 години отримала побутову травму у квартирі від відомої особи: відкритий перелом кута нижньої щелепи ліворуч, стан при госпіталізації: середньої тяжкості; перенесені травми/операції: двобічний перелом нижньої щелепи у січні 2019 року; листок непрацездатності з 26.07.2021 року по 17.08.2021 року (а.с.10-15, 17-18). Судом були оглянути в Єдиному державному реєстрі судових рішень надані заявницею копії постанов Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, винесених у справах про адміністративні правопорушення відносно [PERSON] , [INFO] , за ст. 173-2 КУпАП, тобто вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування, та встановлено, що за вказаними судовими рішеннями, які набрали законної сили, [PERSON] , [INFO] , було неодноразово притягнуто до адміністративної відповідності за ч. 1 та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства фізичного та психологічного характеру у стані алкогольного сп`яніння відносно постраждалих осіб: дружини [PERSON] , [INFO] , та малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . При цьому за постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29.01.2020 року, яка набрала законної сили станом на 11.02.2020 року, [PERSON] , [INFO] , було звільнено від адміністративної відповідальності з усним зауваженням за малозначністю на підставі письмової заяви заявниці [PERSON] , [INFO] . За відомостями з довідки Комунального закладу соціального захисту «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Мамине щастя» Дніпровської міської ради від 03.11.2021 року № 635, [PERSON] , [INFO] , опинилася в складних життєвих обставинах через те, що зазнає домашнього насильства та насильства за ознакою статі, з 02.09.2021 року зарахована з малолітніми дітьми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , до Комунального закладу соціального захисту «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Мамине щастя» Дніпровської міської ради, який розташований за адресою: м. Дніпро, пр. Олександра Поля, 121-Б, де щоденно отримуватиме комплекс безоплатних побутових, соціальних, психологічних послуг тощо (а.с.16). ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до частин 2, 3 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з положеннями ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Такі докази мають відповідати критеріям достатності, допустимості, належності і достовірності, визначених ст.ст. 77-80 ЦПК України. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У порядку окремого провадження розглядаються також інші справи у випадках, встановлених законом. Порядок розгляду судом справ про видачу обмежувального припису регулюються положеннями глави 13 ЦПК України, а відповідні правовідносини - Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року № 2229-VIII. Згідно зі ст. 350-1 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу. Відповідно до ч. 1 ст. 59 ЦПК України, права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом. Відповідно до положень пунктів 1-3 ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана: 1) особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»; 2) особою, яка постраждала від насильства за ознакою статі, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків»; 3) батьками та іншими законними представниками дитини, родичами дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачухою або вітчимом дитини, а також органом опіки та піклування в інтересах дитини, яка постраждала від домашнього насильства, - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», або постраждала від насильства за ознакою статі, - у випадках, визначених Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків». У статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», визначено, що домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`ю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Вказаною статтею також визначено, що кривдник - це особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі, а особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - це особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти). Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 350-4 ЦПК України, у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Згідно зі ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року у справі № 756/3859/19 (провадження № 61-11564св19) зроблено висновок про те, що враховуючи положення Закону № 2229-VIII, обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Також суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 04.12.2019 у справі № 607/10122/19, за якою визначено, що суди під час вирішення заяви про видачу обмежувального припису мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав відносно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Аналіз викладених вище норм чинного законодавства України, з урахуванням правових позицій Верховного Суду, а також встановлених в ході судового розгляду справи обставин справи, наявних в матеріалах справи письмових доказів, дає суду підстави дійти висновку про обґрунтованість вимог заявниці та необхідність вжиття заходів реагування, визначених законом. Судом було проведено оцінку ризиків (вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення) у поведінці кривдника - [PERSON] , [INFO] , відносно заявниці та їх малолітніх дітей, що постраждали від домашнього насильства. Це підтверджується належними, допустимими та достатніми доказами, наявними в матеріалах справи. Враховуючи усі надані заявницею письмові докази, з огляду на встановлені судом обставини справи, а саме: систематичне вчинення домашнього насильства у формі фізичного та психологічного насильства, суд дійшов висновку, що наявні обґрунтовані ризики продовження вчинення [PERSON] , [INFO] , домашнього насильства щодо заявниці та їх малолітніх дітей. У ході судового розгляду справи суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог заяви [PERSON] , [INFO] , яка діє в своїх інтересах та в інтересах своїх малолітніх дітей, про видачу обмежувального припису стосовно [PERSON] , [INFO] , зі встановленням декількох заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, встановлених ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», у виді заборон наближатися ближче ніж на 100 (сто) метрів до місця проживання (перебування), перебування у місці проживання (перебування) та обмеження будь-яких форм спілкування (заборона листування, телефонних переговорів або через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, обмеження спілкування з дитиною) по відношенню як до заявниці, так і до їхніх малолітніх дітей. Відповідно до положень п. 12-1 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір не справляється за подання заяви про видачу обмежувального припису. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно з ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. V. Висновки суду за результатами розгляду заяви. З огляду на викладене вище, суд вважає за необхідне задовольнити у повному обсязі заяву [PERSON] , [INFO] , щодо видачі обмежувального припису стосовно [PERSON] , [INFO] , та встановлення заходів тимчасового обмеження його прав та покладення на нього обов`язків відносно заявниці - [PERSON] , [INFO] , та малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З приводу розподілу судових витрат суд зазначає, що з огляду на викладені вище положення ч. 7 ст. 294, ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України, п. 12-1 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави.

Outcome: approved