overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

07.04. 2016 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивувала тим, що вона та відповідач є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO] Дитина проживає з матірю та знаходяться на її утриманні, оскільки матеріальну допомогу на утримання доньки відповідач в добровільному порядку не надає. Посилаючись на вищевикладене позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати предявлення позову до досягнення нею повноліття, допустивши негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач позов визнав. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд встановив наступне. З матеріалів справи (Свідоцтва про шлюб) вбачається, що 22.02.2014 р. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. Відповідно до Свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] [PERSON], складеного ЖКП «Південь» 07.04.2016 р., [PERSON] проживає в [INFO] разом з матірю [PERSON] Відповідач [PERSON] в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. [PERSON] ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. [PERSON] зі ст.ст.\~182,\~183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей тощо. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.\~\~ Оцінюючи надані докази та враховуючи, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітків (доходів) відповідача, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 07.04.2016 р. та до досягнення нею повноліття, допустивши негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Розмір аліментів визначений судом з урахуванням матеріального становища сторін і не суперечить інтересам дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі ст.ст. 21, 24, 110, 111, 112, 180, 182, 184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

07.04.2016 р. [PERSON] звернулася в інтересах [PERSON] до суду з позовом про визнання права власності на спадковий житловий будинок. В заяві зазначено, що 21.06.2015 р. помер [PERSON], який був постійним мешканцем с. Новоселиця, буд. № 139, Міжгірського району та був батьком [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою с. Новоселиця, № 139, Міжгірського району. На випадок своєї смерті спадкодавець заповіт не склав. 06.11.2015 року [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом дружина, подала до приватного нотаріуса Міжгірського районного нотаріального округу [PERSON] заяву про відмову від прийняття спадщини. Того ж дня спадкоємною [PERSON] була подана заява про прийняття спадщини за законом за майном померлого [PERSON]. Сестра померлого [PERSON] подала заяву про відмову від прийняття спадщини, інших спадкоємців не має. Однак, нотаріусом їй розяснено, що свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок не може бути видано у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок. Поскільки на даний будинок не має правовстановлюючих документів, то виникають труднощі з оформленням документів про право власності на будинок, тому просить визнати за [PERSON] право власності на жилий будинок в с. Новоселиця, 139, Міжгірського району, Закарпатської області. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала, просить такий задовольнити. Відповідач при розгляді справи позовні вимоги визнав, не заперечує щодо визнання права власності на житловий будинок за [PERSON]. Оцінивши позиції сторін, пояснення представника позивача та подані в справу докази, суд дійшов такого висновку. Пояснення і вимоги позивачки підтверджені такими документами: свідоцтвом про смерть [PERSON]; свідоцтвом про народження [PERSON]; довідки з Новоселицької с/ради; довідка зі Спадкого реєстру; технічний паспорт на індивідуальний житловий будинок. Згідно експлікацій внутрішніх площ будинку, зведеним актом про вартість будівлі і споруд, будинок складається з житлової кімнати, коридор, кухня, кладовка. Дійсна інвентарна вартість будинку та господарських споруд станом на 17.11.2015 р. складає 70889 грн.. Згідно висновку з відділу містобудування та архітектури спадковий ж/будинок збудований в 90-х роках минулого століття. Загальний технічний стан будинку задовільний. Будинок являє собою одноповерхову будівлю, стіни будинку деревяний брус, дах азбестоцементні хвилясті листи (шифер). Будинок придатний для проживання. В плані забудови земельної ділянки грубих порушень діючих норм і правил не виявлено. Перевіривши, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що вимога позивача грунтується і відповідає вимогам ст.ст. 1216-1218, 1220, 1222, 1223, 1268 Цивільного кодексу України, підтверджується належними доказами в справі, то суд вважає, що є підстава, передбачена ст. 174 ЦПК України для задовольнення позову. Судових витрат по справі не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

07.04.2016р. [PERSON] звернулася до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON] Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як п'ять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

07.04.2016р. до Слов'янського міськрайонного суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, пояснюючи вимоги наступним: вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 31.08.2013 року, одруження було зареєстровано міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 588. Від шлюбу вони мають дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя між ними не склалося. На даний час шлюбні відносини між ними фактично припинені з вересня 2015 року, вони проживають окремо один від одного, ведення спільного господарства між ними також припинено. Сімейні стосунки відновлювати не бажають. Спору про поділ майна не має. Просить суд розірвати шлюб, місце мешкання дитини визначити з матір'ю - [PERSON]. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, просила позов задовольнити, у разі неявки відповідача винести заочне рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, проти розірвання шлюбу та задоволення позову не заперечував. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином у суду є усі підстави для задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу між сторонами, так як подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї [PERSON] неможливе. Враховуючи інтереси дитини, суд вважає за необхідне залишити дитину - [PERSON], [INFO] на вихованні її матері - [PERSON]. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище «[PERSON]». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

07.04.2016 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання недієздатним сина - [PERSON], посилаючись на те, що він, будучи інвалідом дитинства ІІ групи інвалідності та перебуваючи на диспансерному обліку в лікаря-психіатра з діагнозом «Синдром Дауна», не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними і потребує постійного стороннього догляду. Визнання [PERSON] недієздатним йому потрібно для встановлення над ним опіки, оскільки син потребує сторонньої допомоги, не може самостійно вчиняти правочини, навіть дрібні побутові, створювати для себе цивільні права та нести обов'язки. В судовому засіданні [PERSON] заявлені вимоги підтримав. Представник заінтересованої особи - представник органу опіки та піклування В»язовецької сільської ради Білогірського району Хмельницької області в судове засідання не з»явився, направив до суду заяву в якій просив справу розглянути без їх участі, заяву задовольнити. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до переконання, що вимоги заявника підлягають задоволенню. Так, із пояснення заявника, амбулаторної карти [PERSON] вбачається, що [PERSON] є інвалідом другої групи з діагнозом важка розумова відсталість. Амбулаторною судово-психіатричною експертизою Хмельницької обласної психіатричної лікарні №1 від 09 червня 2016 року, проведеною на підставі ухвали Білогірського районного суду від 11 травня 2016 року, встановлено, що [PERSON] страждає на важку розумову відсталість. [PERSON] в силу свого психічного розладу здоров»я не може розуміти значення своїх дій та не може керувати ними. Згідно рішення виконавчого комітету В»язовецької сільської ради Білогірського району Хмельницької області №12 від 28.04.2016 року опікуном [PERSON] доцільно призначити батька [PERSON]. Частиною першою ст. 39 ЦК України передбачено, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Ч. 1 ст. 60 цього кодексу встановлено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатним та встановлення над ним опіки. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

07.04.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про надання додаткового строку для прийняття спадщини після смерті бабусі [PERSON], померлої 19.03.2010 року, мотивуючи тим, що він являється спадкоємцем за заповітом від 07.06.2005 року, зареєстрованого в реєстрі за №2710, але нотаріально факт прийняття спадщини не оформив так як державний нотаріус Болградської районної державної нотаріальної контори відмовив у оформленні спадщини, оскільки в встановлений строк не звернувся належним чином із заявою про прийняття спадщини. Позивач до суду надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], належить домоволодіння № 16, розташоване по вул. Дімітрова в с. Василівка Болградського району Одеської області, що підтверджено довідкою Василівської сільської ради від 24.03.2016 року за № 484 та витягом по реєстрацію права власності на нерухоме майно від 13.02.2006 року за № 9828530. Крім цього [PERSON] належить сертифікат серії ОД № 009687 від 05.06.1997 року на ім'я [PERSON], право якого їй передано 26.11.2002 року. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 212426 від 19.03.2010 року, виданого Василівською сільською радою Болградського району Одеської області, [PERSON] померла 19.03.2010 року. Відповідно до заповіту від 07.06.2005 року, зареєстрованого в реєстрі за №2710 [PERSON] заповідала все майно, що їй належить за законом, [PERSON], тобто відповідно до ст. 1233 ЦК України позивач являється спадкоємцем за заповітом, але постановою Державного нотаріуса Болградської районної державної нотаріальної контори від 23.03.2016 року за № 510/02-31 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з пропуском строку звернення для прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні, позивач являється спадкоємцем за заповітом, в встановлений строк не звернувся до нотаріальної контори для прийняття спадщини після смерті [PERSON], оскільки через свою юридичну необізнаність, маючи заповіт на своє імя від померлої, та фактично користуючись спадковим майном, користуючись ним, вважав себе таким, що прийняв спадщину. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідачі визнали позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

07.04.2016 року [PERSON] звернувся з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що з 07.08.2010 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] Данііла, [INFO]. Позивач стверджував, що не підтримує шлюбні відносини з відповідачем з січня 2016 року, непорозуміння з питань подружнього життя створили умови, за яких шлюб фактично припинився, відновлювати стосунки не бажає. Позивач [PERSON] в останнє судове засідання не з'явився, повідомлений про розгляд справи належним чином (розписка учасників процесу), надав заяву, згідно якої позов підтримав, просив розглянути справу без його участі. В процесі розгляду справи позивач наполягав на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, повідомлена про розгляд справи належним чином (телефонограма суду, зареєстрована в книзі телефонограм за №262), про причини неявки суд не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи не надавала. Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що сторони з 07.08.2010 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №357. Сторони є батьками малолітнього [PERSON] Данііла, [INFO], який на час розгляду справи проживає із матір'ю. Подружні стосунки між сторонами припинені з січня 2016 року, сумісне господарство вони не ведуть, не підтримують нормальну атмосферу в сімї, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. В процесі розгляду справи за клопотання відповідача сторонам був наданий строк на примирення, після спливу якого вони сімейні стосунки не відновили. Позивач наполягав на розірванні шлюбу, стверджуючи, що має інші стосунки, перебування у шлюбі суперечить його інтересам. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що спільне життя сторін та подальше збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, примирення неможливе, сімя розпалась, тому відповідно до ст.112 СК України шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

07.04.2016 року [PERSON] звернулась до Бериславського районного суду Херсонської області з позовною заявою до відділу освіти Бериславської районної державної адміністрації Херсонської області про стягнення заборгованості по індексації заробітної плати. Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за доцільне в даному судовому засіданні проголосити його вступну та резолютивну частини, що у повній мірі узгоджується з вимогами, викладеними в ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 218, ч. 2 ст. 222 ЦПК України. На підставі викладеного, в межах заявлених позивачем вимог, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

07.04.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO], що проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. Вказуючи, що відповідач участі в утриманні дитини не приймає, хоча має таку можливість, уточнила позовні вимоги: просила стягнути аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше встановленого законодавством мінімального розміру аліментів. Позивач надала письмову заяву про підтримку позову, розгляд справи за її відсутності. Відповідач надав письмову заяву про визнання позову, розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Обставин, які б унеможливлювали сплату відповідачем аліментів у заявленному розмірі, суду не надано. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

07.04.2016 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД № 055242, площею 6,00 гектарів, розташовану на території Новосвітівської сільської ради Ширяївського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданого 24.05.2004 на підставі розпорядження Ширяївської районної державної адміністрації від 22.12.2003 року № 618 [PERSON], фактично належить [PERSON], померлій 09.09.2015 року. Мотивуючи її тим, що 09.09.2015 року померла [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно. Нотаріус видати свідоцтво на спадщину за законом їй не може, у звязку із розбіжностями в документах, у звязку з чим вона була змушена звернутися з даною заявою до суду. Заявниця в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник зацікавленої особи Новосвітівської сільської ради Ширяївського району Одеської області в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення вимог не заперечує. Представник зацікавленої особи відділу держгеокадастру у Ширяївському районі Одеської області в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив. Перевіривши матеріали справи, суд знайшов підтвердження факту належності правовстановлюючого документу, а саме, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД № 055242, площею 6,00 гектарів, розташовану на території Новосвітівської сільської ради Ширяївського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданого 24.05.2004 на підставі розпорядження Ширяївської районної державної адміністрації від 22.12.2003 року № 618 [PERSON], фактично належить [PERSON], померлій 09.09.2015 року. Даний факт підтверджується наступними документами доданими до матеріалів справи, а саме: копією паспорта заявника та ІН (а.с. 4), копією паспорта [PERSON] (а.с. 5), копією свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с. 6), копією інформаційного листа Любашівської районної державної нотаріальної контори № 314/01-16 від 24.02.2016 року (а.с. 7), копіями довідок Ширяївської селищної ради Ширяївського району Одеської області (а.с. 8-9), копією Державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с. 10). Відповідно до положення п. 6 ч.1\~ст. 256 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Встановлення факту належності правовстановлюючих документів має юридичне значення, оскільки необхідне для оформлення спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], померлої 09.09.2015 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

07.04.2016 року [PERSON]звернулася до суду з заявою про встановлення фактународження дитини, в якій просить суд встановити факт народження певною жінкою дитини в певний час. В обґрунтування заяви [PERSON]посилається на те, що її невістка [PERSON] [INFO] року народила доньку, на підтвердження даного факту їй було видано медичне свідоцтво про народження № 195 видане 08.04.2015 р. в м. Луганськ, яке на території України не є дійсним. У зв'язку із цим вона не має можливості звернутися до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Старобільського РУЮ для державної реєстрації народження дитини. Встановлення даного юридичного факту необхідно для державної реєстрації народження дитини. У судове засідання заявник [PERSON] не з'явилася. В своїй заяві просить суд розглянути заяву за її відсутності. Представник заінтересованої особи - відділу державної реєстрації актів цивільного стану Старобільського РУЮ не з'явилася. В своїй письмовій заяві не заперечує проти задоволення заяви [PERSON] та просить суд розглянути справу за її відсутності. Дослідивши докази по справі, суд вважає заяву обґрунтованою і підлягаючою повному задоволенню з наступних підстав: Згідно медичного свідоцтва про народження №195 від [INFO] року у [PERSON] [INFO] року о 16 год. 45 хв. народилась третя дитина дівчинка вагою 4100 грамів. Відповідно до п.7 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ч.2 ст.259 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Згідно ст. 257-1 ЦПК України - справи про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

07.04.2016 року, в суд надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вони перебувають з 07.07.2012 року.(а.с.1) Вимогу мотивує тим, що з відповідачем спільне життя не склалося по причині різних поглядів на життя, що призвело до втрати поваги один до одного, а тому з квітня 2016 року шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають окремі бюджети. В судове засідання сторони не з'явилися. Від представника позивачки - [PERSON] надійшла заява, в якій вона позов підтримала, справу просить розглянути без її та позивачки участі, про постановлення заочного рішення не заперечує, а судові витрати просить покласти на позивачку.(а.с.32-33) Відповідач в судове засідання не з»явився. Ознайомившись із заявою, суд,

Outcome: approved