Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

06.02.2020 року [PERSON] , який здійснює представництво інтересів [PERSON] звернувся до Святошинського районного суд м.Києва з позовом до [PERSON] про зміну способу сплати аліментів зі стягнення у твердій грошовій сумі на стягненя у частці від доходу, а саме стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей: [PERSON] та [PERSON] аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також стягнути судові витрати у розмірі 30 000 грн. Свої позовоні вимоги обгрунтовує наявністю права позивача на зміну способу стягнення аліментів, а також на зміну майнового стану відповідача. Ухвалою суду від 02.04.2020 року провадження у справі відкрито, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 10.08.2020 року до суду надійшов відзив, у якому відповідач повністю заперечує позовні вимоги та вимоги зі стягнення судових витрат. 24.06.2020 року представником позивача подано клопотання про витребування доказів, вимогами клопотання є витребування інформації про розмір заробітної плати у ряді підприємств. Відповідно до п.2 ч.2 ст. 84 ЦПК України у клопотанні повинно бути зазначено: обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати. У зазначеному клопотанні відсутнє посилання на обставини, які мають підтвердити докази, що хоче витребувати позивач. Позивач не вказує, що саме підтвердять документи, які витребовуються із урахуванням предмету позову. Тобто докази про отриманий дохід відповідача не можуть мати під собою підгрунття при зміні способу стягнення аліментів у частці від заробітку. Суд, зважаючи на вищенаведене, вважає за потрібне відмовити у задоволенні клопотання. Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Так, відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 21 квітня 2016 року у справі №22-ц/796/5431/2016 встановлені обставини, які підтверджують право позивача на аліменти, а також змінено рішення Святошинського районного суду м. Києва від 18.02.2016 року - визначено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньок [PERSON] , та [PERSON] по 1500 гривень на кожну починаючи з 01 лютого 2016 року і до досягнення ними повноліття (а.с. 33). Постановою ВП №53813034 відкрито виконавче провадження для стягнення з [PERSON] аліментів за вищезазначеним рішенням (а.с. 34-35). Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно статі 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений за рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Така ж правова позиція викладена у постанові ВСУ від 05.02.2014 при розгляді справи № 143цс13. Положеннями ст.181 Сімейного кодексу України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому, суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень; для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень; Позивачем не надано доказів збільшення доходу відповідача, в той же час суд вбачає, що оскільки існує велика вірогідність дохід відповідача міг збільшитися або зменшитися, суду слід задовольнити позов щодо зміну способу стягнення аліментів. Вбачається, що стягнення у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень станом на день вирішення справи є недостатнім для гармонійного розвитку дитини. Оскільки розмір середньої заробітньої плати по м. Києву постійно зростає, то визначена судом сума у 1500 гривень вже не відповідає потребам дитини. Також встановлення способу стягнення аліментів у частці буде більш точно відповідати можливостям відповідача у разі подальшого його зменьшення доходу. Суду не відомий рівень доходу відповідача, однак вбачається, що позивач усвідомлює ризик зменьшення суми виплати аліментів при подачі позову. Згідно з п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Наприклад, ухвалою від 11.02.2019 р. №335/9780/15-ц Касаційний цивільний суд Верховного Суду зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи. Позивачем зазначено, що розмір орієнтовний гонорару адвоката складає 30 000 гривень за близько 20 годин роботи. Однак категорія справ про аліменти не є складною, та не може потребувати на її обробку такої кількості годин, окрім того ціна у 1500 за годину, при отриманні позивачкою аліментів на день подачі позову у розмірі 1500 грн. на місяць не вбачається розумною. Окрім того позивачем не надано доказів сплати гонорару. Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави пропорційно задоволеним вимогам. На підставі викладеного і

Outcome: approved