Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

06 березня 2019 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про виділ частки в натурі нерухомого майна, що знаходиться у приватній спільній частковій власності, визнання права приватної власності на житловий будинок. Просив суд ухвалити рішення, яким виділити [PERSON] у власність житловий будинок літ - А, літню кухню літ. В, погріб літ. К, частку огорожі, з урахуванням варіанту поділу та користування земельною ділянкою визначеному у Додатку № 2 до експертного висновку на домоволодіння розташоване за адресою: [ADDRESS] . Припинити право спільної часткової власності та визнати за [PERSON] право приватної власності на житловий будинок літ.А-1, літню кухню літ. В, погріб літ. К, частку огорожі, розташований за адресою: [ADDRESS] . Встановити порядок користування земельною ділянкою розташованою за адресою: [ADDRESS] згідно варіанту визначеному у Додатку №2, висновку будівельно - технічної експертизи Донецького НДІ судових експертиз МЮ України №3107/3108 від 30 листопада 2018 року.05 листопада 2019 року. 05 листопада 2019 року позивачем до суду було надано уточнену позовну заяву, яку він обґрунтовує тим, що йому на праві приватної спільної часткової власності належить Ѕ частка двох житлових будинків, що складається з двох житлових будинків з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: [ADDRESS] на приватизованій земельній ділянці. Зазначає, що інша Ѕ частка вказаних житлових будинків належить на праві спільної часткової власності відповідачу [PERSON] на підставі рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 11 вересня 2015 року, без визначення які відокремлені приміщення, господарські будівлі та споруди відносяться безпосередньо до частки співвласника, а які залишаються у спільному користуванні. Порядок користування зазначеними будівлями та земельною ділянкою не встановлено, договорів щодо користування не посвідчувалось та не реєструвалось. Згідно із довідкою БТІ частка житлового будинку літ. А-1 належна співвласнику [PERSON] зруйнована, фактично співвласник користується житловим будинком літ. Б-1, який узаконено рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 11 вересня 2015 року. Ідеальні частки не перераховувалися, правовстановлюючі документи щодо встановлення порядку користування відсутні. Вказує на те, що [PERSON] була надіслана пропозиція з`явитись до приватного нотаріуса з метою вирішення питання про розподіл житлових будинків та господарських будівель і споруд та подальшого отримання висновків про можливість поділу надання окремої поштової адреси одній з часток та укладення договору поділу його нотаріального посвідчення, згідно фактичного користування. Відповідач до приватного нотаріуса не з`явився, хоча листа отримав про що свідчить поштове повідомлення. З огляду на викладене, позивач просив суд ухвалити рішення яким виділити [PERSON] у власність житловий будинок літ. А-1 житловою площею - 27,6 кв.м., загальною площею - 48,5 кв.м., літня кухня В, погріб літ. К, частку огорожі, з урахуванням варіанту поділу житлових будинків та користування земельною ділянкою визначеному у Додатку № 2 до експертного висновку на два житлові будинки розташовані за адресою: [ADDRESS] . Виділити у власність [PERSON] житловий будинок літ. Б-1 житловою площею - 13.4 кв.м., загальною площею-35,3 кв.м., сарай літ.Д, погріб літ. Ж, вбиральня літ З, частка огорожі, також передати у власність сарай літ.Г вбиральню літ. Е з метою можливого розподілу земельної ділянки та встановлення порядку користування згідно варіанту визначеному у Додатку № 2, висновку будівельно - технічної експертизи Донецького НДІ судових експертиз МЮ України № 3107/3108 від 30 листопада 2018 року. Припинити право спільної часткової власності та визнати за [PERSON] право приватної власності на житловий будинок літ. А-1 житловою площею - 27,6 кв.м.,загальною площею - 48,5 кв.м, літня кухня літ. В, погріб літ. К, частку огорожі, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Встановити порядок користування земельною ділянкою розташованою за адресою: [ADDRESS] , згідно варіанту визначеному у Додатку № 2, висновку будівельно - технічної експертизи Донецького НДІ судових експертиз МЮ України №3107/3108 від 30 листопада 2018 року. 19 листопада 2020 року відповідачем [PERSON] до суду був наданий відзив на уточнену позовну заяву [PERSON] , відповідно до якого вимоги позивача він визнає частково. У відзиві зазначено, що у користуванні відповідача [PERSON] перебуває житловий будинок Б-1, сарай Д, погріб Ж, вбиральня З, частка огорожі. Вказує на те, що проти поділу земельної ділянки за варіантом 2 заперечує, наполягає на поділі за варіантом № 1, що запропонований висновком експерта, з наступних підстав. Варіант поділу 2 не враховує порядок фактичного, та такого, що історично склався порядку користування будівлями та спорудами на земельній ділянці. Так сарай «Г», вбиральня «Е» перебувають у користуванні позивача. Згідно висновку експерта запропоновано поділ за яким об`єкти сарай «Г», вбиральня «Е» залишаються також у користуванні позивача. При такому поділі [PERSON] отримує будівлі та споруди вартістю 58518 грн. 00 коп.( 51/100 реальних часток), [PERSON] вартістю 55991 грн. 00 коп.(49/100 реальних часток). Варіант поділу запропонований позивачем згідно позовних вимог у якому об`єкти «Г», «Е» передаються відповідачу призводить до того що його частка збільшується на 10122 грн. до 58/100 реальних часток. Такий розмір частки істотно не відповідає частці позивача та відповідача у спільній частковій власності спірного об`єкту. Зазначає, що заперечує проти збільшення його частки у спільній власності до 58/100 часток, оскільки таке збільшення відбувається не у спосіб передбачений законом, та покладає на нього обов`язок щодо утримання такого «надмірного майна». Крім того у разі запропонованого позивачем поділу [PERSON] отримує дві вбиральні «Е» і «З» згідно інвентаризаційної справи, позивач у свою чергу залишається без вбиральні взагалі,що робить його домоволодіння непридатним для використання за цільовим призначенням та таким, що не відповідає будівельним та санітарним нормам. Крім того, варіант поділу за варіантом № 2 не враховує розташування біля будинку Б: навісу, частина якого при такому поділі буде знаходитися на ділянці позивача та водопровідного колодязя, який при поділі буде знаходитися на ділянці позивача. З огляду на викладене просив суд ухвалити рішення, яким частково задовольнити позовні вимоги [PERSON] та виділити позивачу у власність житловий будинок А-1, загальною площею 48,5 кв. м., житловою площею 27,6 кв. м., літню кухню В, погріб К, сарай Г, вбиральню Е, частку огорожі, з урахуванням варіанту поділу житлових будинків та користування земельною ділянкою визначеному у Додатку 1 до висновку будівельно - технічної експертизи від 30 листопада 2018 року на два житлові будинки розташовані за адресою: [ADDRESS] . Виділити відповідачу у власність житловий [ADDRESS] , загальною площею 35,3 кв.м., житловою площею 13,4 кв.м., погріб Ж, сарай Д, вбиральню З, частку огорожі, з урахуванням варіанту поділу житлових будинків та користування земельною ділянкою визначеному у Додатку №1 до висновку будівельно - технічної експертизи від 30 листопада 2018 року на два житлові будинки розташовані за адресою: [ADDRESS] . Припинити право спільної часткової власності за позивачем та відповідачем на домоволодіння за [ADDRESS] . Встановити порядок користування земельною ділянкою розташованою за адресою: [ADDRESS] згідно варіанту визначеному у Додатку № 1 до висновку будівельно - технічної експертизи від 30 листопада 2018 року. 22 грудня 2020 року, представником позивача до суду було надано заперечення на відзив відповідача від 19 листопада 2020 року, у якому зазначено, що відзив відповідачем був наданий до суду із порушенням строків передбачених ухвалою суду від 15 березня 2019 року. Крім того позивач вважає, що фактично поділ земельної ділянки можливий тільки за варіантом 2 наданим експертом у висновку, що можливий поділ домоволодіння за фактичним користуванням та може бути поділене в натурі між співвласниками. Порядок розподілу та користування земельною ділянкою може бути встановлений згідно із експертним висновком за двома варіантами, але враховуючи, що історично склалося користування визначене у Додатку № 2 до експертного висновку, у тому числі позивач має проїзд до свого будинку та господарських будівель, споруд, так є на вказаній земельній ділянці розташовані підводи світла, води, каналізації до житлового будинку літ. А-1 належного позивачу, то позивач має право на затвердження порядку користування визначеного у Додатку № 2 до експертного висновку. У зв`язку із чим представник позивача заперечував проти наданого 19 листопада 2020 року відзиву відповідача, та підтримав позовні вимоги позивача вказані ним в уточненій позовній заяві. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] , який діє на підставі договору від 16 квітня 2019 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 3622 від 20 жовтня 2010 року, будучи належним чином повідомленими про місце, дату та час судового засідання, в судове засідання не з`явилися, до суду надали заяви із проханням справу слухати за їхньої відсутності. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] , який діє на підставі договору про надання правничої допомоги від 03 листопада 2020 року, ордеру на надання правничої допомоги від 03 листопада 2020 року В ході розгляду справи судом було розв`язано заяви та клопотання сторін та прийнято процесуальні рішення. Ухвалою суду від 15 березня 2019 року у справі відкрите спрощене позовне провадження. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України) встановив наступні обставини та відповідні ним докази. Відповідно до довідки КП «БТІ» № 2078-18/04501 від 24 липня 2018 року, станом на 01 січня 2013 року, право власності на житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] зареєстровано: Ѕ частка за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою Слов`янською державною нотаріальною конторою 20 червня 2008 року р/№ 2-1117; дата реєстрації - 04 липня 2008 року; номер запису 9934 в книзі 19, Ѕ частка за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою Слов`янською державною нотаріальною конторою 28 серпня 2009 року, р/№ 2-3361; дата реєстрації - 02 березня 2010 року; номер запису 9934 в книзі 19. Згідно із матеріалами останньої поточної інвентаризації, проведеної 01 жовтня 2014 року, на земельній ділянці за вищевказаною адресою знаходяться наступні будівлі та споруди: житловий будинок «А-1» дерев`яний обкладений цеглою, загальною площею 48,5 кв.м., житловою площею 27,6 кв.м, житловий будинок «Б-1» дерев`яний, обкладений цеглою, загальною площею 35,3 кв.м., житловою площею 13,4 кв.м., літня кухня «В» цегляна, сарай «Г» шлакоблочний, сарай «Д» шлакоблочний, вбиральня «Є» дерев`яна, погріб «Ж» цегляний, вбиральня «З» дерев`яна, погріб «К» цегляний, огорожа №1, огорожа №2. В примітці зазначено, що житловий будинок «Б-1», прибудова «б», сарай «Г», літня кухня «В»,прибудова «а» побудовані до 05 серпня 1992 року, згідно із п. 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, не належать до самочинного будівництва, загальна та житлова площі будинку «А-1» змінилися внаслідок руйнування частини будинку, право власності на житловий будинок «Б-1», побудований [PERSON] в період з 1949 по 1959 роки, в КП «БТІ» зареєстроване не було. Ідеальні частки в праві спільної власності не розраховувалися (а.с.14). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 28 серпня 2009 року, [PERSON] на праві власності належить спадкове майно: Ѕ частки житлового будинку з відповідними господарськими та побутовими будовами та спорудами [ADDRESS] належного спадкодавцю на підставі рішення суду № 1-1985/1990 виданого Слов`янським міськнарсудом Донецької області, 28 серпня 1990 року, зареєстрованого в Слов`янському БТІ 27 грудня 1990 року за № 9934 в книзі: 19, реєстраційний номер в Реєстрі прав власності на нерухоме майно № 23462879. На земельній ділянці знаходиться житловий будинок позначений на плані літерою А - 1 житловою площею 44,2 кв.м., загальна площа 71,7 кв.м., сарай Д, вбиральня Є, льох Ж, вбиральня З, льох К, огорожа 1, огорожа 2(а.с.15). Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 212428848, за [PERSON] зареєстровано Свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, а саме будинок [ADDRESS] (а.с.16). Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на Ѕ частку будинку [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] у КП «БТІ»(а.с.17). В судовому засіданні досліджений технічний паспорт № 3232 виданий на будинок [ADDRESS] , в якому є схематичний план земельної ділянки, план будинку, експлікація приміщення будинку А-1, план будинку Б-1, експлікація будинку Б-1, характеристика будинку, господарських будівель та споруд (а.с.19-26). Судом досліджена пропозиція позивача відповідачеві про укладання договору поділу нерухомого майна та порядку користування земельною ділянкою в позасудовий порядок та поштове відправлення, що підтверджує те, що така пропозиція направлялась відповідачеві. Згідно із Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, по [ADDRESS] знаходяться два житлових будинки А-1 та Б-1, загальна площа будинку А - 1 - 48,5 кв.м., житлова площа - 27,6 кв.м., загальна площа будинку Б - 1 - 35,3 кв.м., житлова площа 13,4 кв.м. Крім того Ѕ частина будинку [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі рішення суду від 11 вересня 2015 року(а.с.31-32). Відповідно до висновку експерта №3107/3108 від 30 листопада 2018 року, поділ домоволодіння за адресою: [ADDRESS] зазначених житлових будинків із господарськими будівлями та спорудами у самостійній одиниці між співвласниками за фактичним користуванням(1/2 частка у [PERSON] в користуванні житловий будинок літ. А-1, літня кухня літ. В, сарай літ. Г, вбиральня літ. Е, погріб літ. К, частка огорожі; Ѕ у [PERSON] в користуванні житловий будинок літ. Б-1, сарай літ. Д, погріб літ. Ж, вбиральня літ. З, частка огорожі) - можливий. Порядок користування земельною ділянкою домоволодіння [ADDRESS] можливо виконати в натурі. Крім того до висновку експерта надано 2 варіанти порядку користування земельною ділянкою з урахуванням фактичного користування по [ADDRESS] у виді схеми(а.с.33-43). Відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи на житлові будинки, судом досліджені генеральний плану(схему) присадибної ділянки [ADDRESS] ; довідки, за якою домоволодіння за [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 07 червня 1960 року; висновок щодо реєстрації домоволодіння за [ADDRESS] ; рішення виконкому від 25 травня 1960 року, відповідно до якого визнано право власності на б.14 [ADDRESS] за [PERSON] ; викопіювання з плану по [ADDRESS] ; довідку № 325 від 08 липня 1988 року, відповідно до якої домоволодіння розташоване за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] , [PERSON] ; витяг з реєстру прав власності № 19026855 від 30 травня 2008 року, відповідно до якого вказано, що [PERSON] на підставі рішення суду № 2-1985/1990 від 28 серпня 1990 року належить Ѕ частка домоволодіння розташованого за адресою: [ADDRESS] , та інша Ѕ частка зазначеного домоволодіння належить [PERSON] . Крім того відповідачем [PERSON] до суду була надана технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] , яку було також досліджено у судовому засіданні. Крім того відповідачем представлено технічний звіт з топографо - геодезичної зйомки земельної ділянки [ADDRESS] . Також судом досліджені матеріали цивільної справи № 243/8513/15-ц(номер провадження 2/243/4456/2015), відповідно до якого видно, що рішенням суду від 11 вересня 2015 року визнано право власності на Ѕ частку домоволодіння по [ADDRESS] , без виділу в натурі в порядку спадкування. Рішення не оскаржувалося та набрало законної сили. Відповідно до ст. 183 ЦК України, подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Згідно із ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Згідно із ст. 367 ЦК України встановлено, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Уразі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст.183, 58, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України та пункту 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 грудня 2010 року № 1117 «Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для реєстрації прав на них». Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Відповідно до ст. 92 ЗК України, право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. За змістом ст. 120 ЗК України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі переходу права власності на будинок або його частину від однієї особи до іншої за договором довічного утримання право на земельну ділянку переходить на умовах, на яких ця земельна ділянка належала попередньому землевласнику (землекористувачу). У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено, що сторони є спадкоємцями, кожен з яких отримав свідоцтво про право на спадщину та зареєстрував своє право відповідно до норм чинного законодавства. Отже кожен із сторін має право власності на Ѕ частку у спільному спадковому майні, які в натурі не виділені. Земельна ділянка відповідно до представлених суду доказів перебуває у користуванні сторін, як спадкоємців домоволодіння по [ADDRESS] . Наведена обставина сторонами не заперечується та підтверджується дослідженими в судовому засіданні вищенаведеними доказами. З огляду на викладене, вимоги позивача про виділ у натурі частки майна, що належить йому на праві власності, а також про визначення порядку користування земельної ділянки відповідно до частки у праві власності на нерухоме майно, що розташоване на спірній земельній ділянці, є слушними та такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про варіант розподілу спірного майна та виділу у користування земельної ділянки суд виходив з таких встановлених судом обставин та відповідних ним доказів. Відповідно до висновку експерта, поділ домоволодіння у дві самостійні одиниці можливий за фактичним користуванням співвласників, за яким [PERSON] користується: житловим будинком літ.А-1, вартістю 19475 грн. 00 коп., прибудовою літ а-1, вартістю 4820 грн. 00 коп., літньою кухнею літ. В, вартістю 18129 грн. 00 коп., сараєм літ Г, вартістю 8412 грн. 00 коп., вбиральнею літ Е, вартістю 1710 грн. 00 коп., льохом з шийкою літ К, вартістю 4748 грн. 00 коп., 50 % огорожі № 1, вартістю 311 грн. 00 коп., 50 % огорожі № 2, вартістю 914 грн. 00 коп., що складає 51/100 реальних часток, на загальну вартість 58518 грн. 00 коп., що на 1263 грн. 00 коп. більше ніж Ѕ ідеальна частка; [PERSON] користується: житловим будинком літ. Б-1, вартістю 34706 грн. 00 коп., прибудовою літ. б, вартістю 14126 грн. 00 коп., ганком літ. в, вартістю 613 грн. 00 коп., сараєм літ. Д, вартістю 2289 грн. 00 коп., вбиральнею літ. З, вартістю 1465 грн. 00 коп., льохом з шийкою літ. Ж, вартістю 1567 грн. 00 коп., 50 % огорожі № 1, вартістю 310 грн. 00 коп., 50 % огорожі № 2, вартістю 914 грн. 00 коп., що складає 51/100 реальних часток, на загальну вартість 55991 грн. 00 коп., що на 1263 грн. 00 коп. менше ніж Ѕ ідеальна частка. Експертом запропоновані два варіанти поділу земельної ділянки. Позивач просить здійснити розподіл земельної ділянки за варіантом 2, і у зв`язку з цим, вважає за можливим передати відповідачеві сарай літ. Г, вбиральню літ. Е. Свої доводи обгрунтовує тим, що користування земельною ділянкою історично склалося, як зазначено у варіанті поділу 2, до того ж, за таким розподілом позивач отримує проїзд до свого будинку та господарських будівель, на вказаній земельній ділянці розташовані підводи світла, води та каналізації. Відповідач не оспорюючи висновку експерта, не погодився з розподілом, який просить позивач та зазначив, що користування земельною ділянкою історично склалося, як зазначив експерт у додатку № 1, якщо визначити порядок користування земельною ділянкою за варіантом № 2, то в такому випадку частина споруд, що за варіантом розподілу, визначеним експертом буде знаходиться на земельній ділянці, що належить відповідачеві, а залишення вказаних споруд у власності відповідачеві, як то просить позивач, значно збільшить частку відповідача -10122 грн. 00 коп., що, відповідно тягне за собою компенсацію відповідачем позивачеві втрати частки у спільному частковому майні. До того відповідачем зазначено, що запропонований позивачем варіант передбачає отримання відповідачем двох вбиралень, натомість позивач не отримає жодної, , крім того, варіант 2 не враховує розташування навісу та водопровідного колодязя (частина навісу та колодязь при такому поділі будуть знаходиться на ділянці позивача. Відповідно до ст. 106 ЦПК України, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. За заявою учасника справи про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи, такий висновок судом до розгляду не приймається, якщо суд визнає наявність таких підстав. Представлений позивачем експертний висновок визнається відповідачем та відповідно має визначені ст. 106 ЦПК України, зазначення, отже судом приймається до уваги вказаний висновок експертизи, який допустимий та належний доказ. Зважаючи на доводи сторін щодо варіанту поділу спільного майна та поділу земельної ділянки у користування, суд визнає слушною позицію відповідача, оскільки визначальним для виділу частки майна в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки. Доводи позивача в тій їх частині, що за варіантом 2 виділу земельної ділянки, позивач має проїзд до свого будинку та господарських споруд, судом не приймаються, оскільки як видно з представлених обох варіантів, позивач і у першому випадку має доступ до будинку та господарських споруд, натомість, варіант 2 передбачає, що частина будівель, якими фактично користується позивач, та які відповідно до висновку експерта можливо йому виділити у власність, будуть перебувати на частині земельній ділянці, що пропонується залишити у користування відповідачеві. Пропозиція позивача по якій, вказані господарські споруди слід залишити відповідачеві, судом не може бути прийнята, оскільки в такому випадку відхилення від рівності часток значно збільшиться. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про можливість поділу спільного часткового майна сторін, як визначено у висновку експерта, що надав позивач, а порядок користування земельною ділянкою визначити за варіантом І. Розв`язуючи питання стягнення судових витрат, суд виходить з таких міркувань. Так, відповідно до документів, наданих суду позивачем, судові витрати полягають у сплаті судового збору, витрат, пов`язаних із проведенням експертизи. Відповідно до представленої суду квитанції, акту здачі-прийняття висновку експерта № 3107/3108 від 25 липня 2018 року, рахунку № 223 від 17 серпня 2018 року за експертизу № 3107/3108, витрати на складання висновку експерта становлять 6006 грн. 00 коп., які сплачені позивачем [PERSON] .. Відповідно до квитанції про сплату судового збору, розмір судового збору становив 768 грн. 40 коп. Відповідно до п. 8 статті 6 ЗУ «Про судовий збір», розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає розподіл судових витрат між сторонами, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом позов задоволений частково. Відповідно до п. 36 Постанови ВССУ № 10 від 7 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI). Якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну. З огляду на те, що позовні вимоги судом задоволені частково, однак пропорційність розподілу судових витрат точно визначити неможливо, суд приходить до висновку про можливість рівного розподілу судових витрат та стягнення з відповідача на користь позивача 50% від сплаченого позивачем судового збору та витрат на проведення експертизи, що становить 384 грн. 20 коп. та 3003 грн. 00 коп. відповідно. На підставі викладеного,

Outcome: partial