Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

06.04.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми авансу, мотивуючи його тим, що 20.03.2015 року між позивачем та відповідачем в простій письмовій формі укладено договір про завдаток, згідно умов якого сторони зобовязалися в майбутньому до 20.05.2015 року укласти договір купівлі-продажу квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В рахунок оплати за договором купівлі-продажу обєкта нерухомості [PERSON] передала, а [PERSON] прийняв суму в розмірі 1\~000 доларів США, що станом на день укладення договору становило 23\~000 гривень. Після підписання даного договору та отримання коштів відповідач договір купівлі-продажу квартири оформляти відмовився. Вимога позивача до відповідача про повернення переданих коштів була проігнорована, кошти не повернуто. В звязку з викладеним позивач вимушена звернутися з позовом до суду для захисту своїх прав та інтересів та просила стягнути з відповідача кошти в розмірі 1\~000 доларів США, що станом на день подання позовної заяви до суду за курсом НБУ становить 26\~000 гривень. В судове засідання, призначене на 24.05.2016 року позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не зявились. Представник позивача подав до канцелярії суду заяву в якій просив розглядати справу у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, позовні вимоги просив задоволити. В судове засідання відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи повторно не зявився. Про судове засідання, призначене 12.05.2016 року відповідач був повідомленим, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з відповідним підписом (а.с. 15). Судове рекомендоване повідомлення про судове засідання, призначене на 24.05.2016 року відповідач не отримав, за закінченням терміну зберігання, разом з тим, відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України останній вважається таким, що належним чином повідомленим про день, час та місце судового розгляду. Враховуючи зазначені обставини, зважаючи на зміст заяви представника позивача, судом ухвалено провести заочний розгляд справи за наявними у ній доказами, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозвязку, суд прийшов до переконання в тому, що позов частково обґрунтований та відповідно підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 20.03.2015 року укладено договір про завдаток (між фізичними особами) (а.с. 5), згідно умов якого покупець [PERSON] передає продавцеві [PERSON] завдаток в сумі 1000 доларів США, що еквівалентно 23\~000 гривень за курсом НБУ, в рахунок оплати за договором купівлі-продажу квартири №86, що розташована за адресою: м.Вінниця, вул. Келецька, 71/49. Згідно п.п.2-3 вказаного договору, зазначені кошти використаються як завдаток, внесений з метою забезпечення виконання покупцем зобовязань по оплаті договору купівлі-продажу квартири, що належить продавцю на праві власності, вартість зазначеної квартири за договором купівлі-продажу становить 28\~000 доларів США (644\~000 гривень), договір купівлі-продажу укладається в строк до 20.05.2015 року. Продавець за договором та відповідач за позовом [PERSON] після отримання коштів відмовився укласти договір купівлі-продажу квартири, станом на день розгляду справи між сторонами договір купівлі-продажу квартири не укладено. [PERSON] 14.06.2015 року звернулася до Вінницького міського відділу УМВС України з заявою про вчинення [PERSON] кримінального правопорушення, на яке її листом №1/4615 від 14.07.2015 року повідомлено, що відносини між [PERSON] та [PERSON] носять цивільно-правовий характер, рекомендовано звернутися до суду з метою вирішення спору (а.с.6). Відповідно до ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума, що видається кредиторові боржником в рахунок належних за договором платежів на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних із боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом (презумпція авансу). Ознакою завдатку є те, що він одночасно виступає і способом платежу, і способом забезпечення виконання зобовязання. Таким чином, внесення завдатку як способу виконання зобовязання може мати місце лише у випадку наявності зобовязання, яке б мало випливати з договору, укладеного сторонами. Оскільки договір купівлі-продажу у встановленому Законом порядку між сторонами у справі укладено не було, передана сума в розмірі 1 000,00 доларів США є авансом, який підлягає поверненню позивачу, оскільки договір купівлі продажу квартири №86, що розташована за адресою: м.Вінниця, вул. Келецька, 71/49, не укладено не з її вини. Отже, сплачені позивачем грошові кошти згідно з домовленістю про купівлю-продаж квартири №86, що розташована за адресою: м. Вінниця, вул. Келецька, 71/49, підлягає поверненню, оскільки відповідачем не виконано взятих на себе згідно Договору про завдаток зобовязань, зокрема не оформлено належним чином правовідносини про перехід права власності на квартиру та надалі не укладено договір купівлі-продажу обєкту нерухомості. Згідно з ч.1 ст.524 ЦК України, зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті. Разом з тим незалежно від фіксації еквівалента зобовязання в іноземній валюті згідно з ч.ч.1, 2 ст. 533 ЦК України, грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Частиною 2 п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» визначено, що у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України. Тому, визначаючи еквівалент суми заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача, суд застосовує курс Національного банку України станом на день ухвалення рішення, який станом на 24.05.2016 року становить (25,12 грн. за 1 долар США), що дорівнює 25120 грн. (25,12 х 1000 = 25120 грн.) При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 551,20 грн., тому, відповідно до ст. 88 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Визначаючись щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу суд враховує наступне. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Враховуючи те, що розмір мінімальної заробітної плати з 01.09.2015 року по 01.05.2016 року складав 1378 грн. Отже, розмір компенсації витрат на правову допомогу за 3 год. (надання консультацій щодо прав та обовязків клієнта на протязі 30 хв., правовий аналіз матеріалів справи на протязі 30 хв., підготовка позовної заяви на протязі 1 год., та підготовка до участі в судових засіданнях та робота з нормативною базою на протязі 1 год.) згідно акту приймання передачі наданих юридичних послуг від 12 травня 2016 року не може перевищувати 1653, 60 грн. (40 % х 1378 грн. х 3 год. = 1653,60 грн.). З 01.05.2016 року почав діяти новий розмір мінімальної заробітної плати на рівні 1450 грн., а тому враховуючи те, що представником позивача в судовому засіданні 12.05.2015 року затрачено 3 хв., за вказану участь з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 29 грн., а не як наведено у акті 551 грн. за 1 год. участі. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення витрати на правову допомогу в розмірі 1653, 60 грн. + 29 грн. = 1682,6 грн. Таким чином, загальний розмір судових витрат, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, складає 2233,8 грн. (1682,6 грн. (витрати на правову допомогу) + 551,2 грн. (судовий збір) = 2233,8 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial