Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-01 00:00:00

05.06.2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , в порядку набувальної давності, посилаючись на те, що він з 2007 року володіє та розпоряджається зазначеним майном. В даний час позивач бажає визнати за собою право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані за вищезазначеною адресою, та зареєструвати їх в органах реєстрації на себе, так як він безперервно володіє нерухомим майном протягом десяти років. Зареєструвати на себе даний житловий будинок з господарськими будівлями він не має можливості так, як відсутній правовстановлюючий документ на вказане майно, що і вимусило його звернутися до суду. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 10.06.2020 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає в повному обсязі. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв`язку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. З технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виданого ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» від 28.04.2020 року, вбачається, що по [ADDRESS] знаходяться житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 54,1 кв.м, житловою площею 9,6 кв.м, та господарські будівлі і споруди, а саме: сарай літ. «Б», вбиральня літ. «В», погріб вхідний літ. «Г», огорожа № 1, ворота огорожі № 2, замовником технічної інвентаризації є [PERSON] , позивач по справі (а.с. 10-12). Згідно довідки ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» № 3856 від 30.04.2020 року реєстрація права власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: [ADDRESS] , станом на 31.12.2012 року не проводилась (а.с. 13). Згідно довідки виконкому Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області № 1829 від 02.07.2018 року, житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , був придбаний та знаходиться у користуванні [PERSON] з 2007 року. Будинок знаходиться на земельній ділянці державного фонду (неприватизованій) орієнтовною площею 0,25 га (а.с. 6). Відповідач [PERSON] продав житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , позивачу [PERSON] та отримав від останнього кошти у сумі 40000 гривень, про що свідчить розписка [PERSON] (а.с. 9). Той факт, що [PERSON] дійсно з 2007 року проживає та користується житловим будинком за адресою: [ADDRESS] , підтверджується письмовими поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] від 02.07.2018 року (а.с. 7, 8). Суд не має підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених свідками. Даних про яку-небудь зацікавленість свідків в результаті розгляду справи немає, їх покази відповідають і не суперечать обставинам, відомості про які містяться в інших зібраних по справі доказах. Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно п.п. 9, 11, 13, 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України. Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про повне задоволення позову.

Outcome: approved