Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-27 00:00:00

05.08.2020 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 15.11.2008 року між нею та відповідачем, був укладений шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції. В шлюбі у них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . В останні роки спільного проживання вони зрозуміли, що їх одруження виявилось невдалим. Через несумісність характерів, виникали сварки та суперечки, які проходили в присутності старшої дитини, що негативно впливало на її психіку та здоров`я. Майже два роки вони не проживають разом, їх шлюб носить формальний характер. Ухвалою суду від 07.08.2020 року відкрито провадження в цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 07.09.2020 року заяву [PERSON] про надання строку на примирення задоволено частково, надано сторонам строк на примирення тривалістю три місяці. Ухвалою суду від 07.12.2020 року поновлено провадження у справі. Позивач у судове засідання не з`явилась, від її представника до суду надійшла заява, в якій він просив розгляд справи проводити без їх участі, позов підтримав, просив його задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Правом на подання відзиву не скористався. Заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. За таких обставин, з урахуванням положень ст.\~223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата його складання. Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 15.11.2008 року (а.с.5), сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис №1790. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Спільні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються\~Сімейним кодексом України. Статтею 24СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст.104 Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст.110 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2\~ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Крім того суд звертає увагу на те, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб. Таким чином оскільки, сторони не підтримують шлюбні відносини, їхній шлюб існує формально і його збереження суперечить інтересам позивача, то шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис №1790, слід розірвати. Що стосується вирішення вимог, зазначених у позові про визначення місця проживання неповнолітніх дітей сторін, то при цьому суд виходить з наступних мотивів. Відповідно до\~ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Згідно з ч.1 та ч.2\~ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Оскільки, вирішення такого передбачає окрему процедуру, яка проводиться за обов`язковою участю відповідних установ, а зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів судом не встановлено, а позивачем не надано доказів наявності між сторонами спору щодо місця проживання дітей, тому в задоволенні даної вимоги слід відмовити. Одночасно суд роз`яснює, що за наявності спору щодо визначення місця проживання дітей сторони мають право вирішити дане питання окремо у судовому порядку або органом опіки та піклування. При цьому, суд звертає увагу, що таке рішення суду не позбавляє можливості та обов`язку кожного з батьків, приймати участь у вихованні, спілкуванні та матеріальному утриманні дітей. Таким чином позов підлягає до часткового задоволення. В порядку ч. 2 ст.115 СК України\~після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Вирішуючи питання судових витрат, суд виходить з положень\~ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої в даному випадку сплачений судовий збір слід пропорційно до задоволених вимог стягнути з відповідача в користь позивача. На підставі наведеного, ст. ст.\~104,\~110,\~112 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial