Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-02 00:00:00

06.08.2020 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання сина: [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку від дня пред`явлення позову і до повноліття сина; стягнення на користь позивача аліментів на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця до досягнення сином [PERSON] трирічного віку. Свої вимоги обґрунтовує тим, що син, батьком якого є відповідач, проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що і стало підставою звернення до суду з даним позовом. У судове засідання позивач, повідомлена належним чином про день, час та місце розгляду справи, не з`явилась. У позовній заяві заявила клопотання про розгляд справи без її участі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги щодо стягнення з нього аліментів на дитину визнав повністю. Щодо задоволення позовних вимог про стягнення аліментів на [PERSON] частково заперечив, зазначивши що має скрутне матеріальне становище, зокрема отримує субсидію, про що доказів не надав. Також відповідач зазначив, що сплачує аліменти на користь іншого сина, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно на підставі рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 14.02.2011 р., копію якого належним чином засвідчену надав суду в судовому засіданні. Відтак зауважив, що сплата аліментів на позивача є для нього надмірним тягарем і він погоджується сплачувати на її користь не більше 5 % від заробітку (доходу). У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відтак обставини перебування осіб у шлюбі (наявна копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] ), наявність спільної дитини - [PERSON] , [INFO] (наявна копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] ), факт проживання дитини разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] (наявна копія довідки виконкому Сновської міської ради від 04.08.2020 р. № 03-18/3462), отримання позивачем щомісячної допомоги при народженні першої дитини у розмірі 860, 00 грн/міс. (наявна копія довідки УСЗН Сновської РДА № 627), працевлаштування відповідача у Чернігівському протезно-ортопедичному цеху, а також факт здійснення позивачем догляду за сином відповідача суд вважає встановленими та такими, що доказуванню не підлягають. Суд, заслухавши доводи відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Нарахована заробітна плата відповідача у лютому 2020 року склала 7194, 23 грн, у березні 2020 року - 6771, 39 грн, у квітні 2020 року - 4384, 72 грн, у травні 2020 року - 3402, 49 грн, у червні 2020 року - 3064, 79 грн, що підтверджується довідкою про доходи, виданою Чернігівським протезно-ортопедичного цехом (ЄДРПОУ 21403794) від 20.08.2020 р. № 107. Відомості про доходи за липень 2020 року у вказаній довідці відсутні (а. с. 23). Також судом встановлено, що з відповідача утримуються аліменти на його сина [PERSON] , [INFO] , в підтвердження чого відповідачем надано копію свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а. с. 24) та копію звіту про здійснені відрахування, згідно якого із заробітної плати відповідача у червні 2020 року утримано 25 % його доходів на підставі виконавчого листа № 2-397/11 від 14.02.2011 р. (а. с. 25). Сплата аліментів відповідачем на іншу дитину підтверджується також копією рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 14.02.2011 р., ухваленого у справі № 2-397/11, згідно якого з відповідача стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.01.2011 р. та до повноліття дитини. Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає про таке. Відповідно до статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто, а отже аліменти підлягають стягненню в судовому порядку. Зі змісту ч. 1 ст. 182 СК України вбачається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно зі ст. 18 цієї Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). Відповідно до ст. 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Суд вважає, що можливість отримання аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитини до досягнення нею трьох років, виникає за умови, що чоловік має можливість надавати таку матеріальну допомогу. Судом встановлено, що відповідач не в змозі сплачувати аліменти у розмірі 1/6 частини його доходів, оскільки вже сплачує аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , та має невеликі доходи. Суд також враховує, що відповідач не відмовляється сплачувати аліменти на утримання дружини, з якою проживає дитина, а лише просить зменшити розмір таких аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Повно та всебічно з`ясувавши обставин справи, перевіривши доказами, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання дружини у розмірі 1/12 частки заробітку (доходів), оскільки відповідач обтяжений сплатою аліментів на іншу дитину. Доказів достатнього матеріального становища відповідача для сплати аліментів на дружину у заявленому позивачем розмірі матеріали справи не містять. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відтак за подання позову про стягнення аліментів на дитину з відповідача у державний бюджет підлягає стягненню судовий збір у розмірі 420, 40 грн. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, а її позовна вимога про стягнення аліментів на її утримання у розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) відповідача задоволена частково, з відповідача у державний бюджет підлягає стягненню судовий збір у розмірі 420, 40 грн пропорційно частці задоволеної позовної вимоги.

Outcome: partial