Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

06.11.2014 року [PERSON] звернулась з позовом до суду до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог посилається на ті обставини, що в 2007 році зареєстрували шлюб з відповідачем і в них народилася донька - [PERSON], [INFO]. З листопада 2013 року в них погіршилися відносини з відповідачем і з серпня 2014 року вони не підтримують шлюбні стосунки. Спільне господарство не ведуть, три роки проживають окремо з дитиною від відповідача. Примирення є неможливим, а тому просить розірвати шлюб та стягнути на утримання неповнолітньої доньки аліменти з відповідача в примусовому порядку. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Також, пояснив, що [PERSON] наполягає на задоволенні позовних вимог в повному обсязі, просить не застосовувати строк для примирення і це є остаточне рішення позивача. Відповідач в судовому засіданні з позовними вимогами про розірвання шлюбу та стягнення аліментів погодився в повному обсязі, однак зазначав, що підставою для розірвання шлюбу стала зрада дружини та проживання її з іншим чоловіком і на теперішній час. Просить розірвати шлюб та стягнути аліменти, не надаючи ним з позивачкою строк для примирення, оскільки вважає, що це погіршить їх стосунки ще більше та врахувати інтереси дитини при розгляді даного спору. Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ст.ст. 110-112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі з 14.07.2007 року (а.с. 4). Мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Сторонами не заперечується, що шлюбні відносини між ними остаточно припинені з серпня 2014 року, мешкають окремо протягом тривалого часу. Під час судового розгляду також встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя та інтересам їх неповнолітньої дитини, яке має вагоме значення. Їх сім'я розпалась остаточно і поновлена бути не може. Суд погоджується з доводами як позивача, так і відповідача, що надання строку для примирення не призведе до поновлення подружніх стосунків, оскільки це є остаточним рішенням сторін. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач ухиляється від матеріальної допомоги дітям, в зв'язку з чим така допомога підлягає до стягнення в примусовому порядку. Згідно свідоцтва про народження (а.с. 9) відповідач є батьком [PERSON], [INFO], а позивач її матір*ю. За даними, отриманими в судовому засіданні, неповнолітня дитина проживає з матір*ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач в судовому засіданні погодився з позовними вимогами в повному обсязі, не заперечуючи проти стягнення з нього аліментів в примусовому порядку за рішенням суду. Відповідно до вимог ст. 174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі вищезазначеного, суд вважає, що підстав для відмови в задоволенні позовних вимог немає, а тому задовольняє їх в повному обсязі в межах заявлених позовних вимог. Порушень закону або прав, свободи чи інтересів інших осіб при визнанні відповідачем позову судом не встановлено. Також, суд роз'яснює, що питання усунення перешкод в спілкуванні з дитиною в даному провадженні не розглядається у зв'язку з відсутністю таких заявлених вимог, що не перешкоджає сторонам у випадку наявності порушених прав звернутись з позовом в окремому провадженні до суду. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Outcome: approved