Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

06 липня 2015 року до Деснянського районного суду міста Києва надійшла позовна заява Публічного Акціонерного товариства «Альфа Банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. Вимоги позову обґрунтовано наступним. 27.03.2008 року ВАТ «Сведбанк» (правонаступник ПАТ «Сведбанк») та фізична особа [PERSON] уклали кредитний договір №2706/0308/71-140. Згідно договору ПАТ «Сведбанк» зобов`язався надати Відповідачу кредит у розмірі 50 000,00 доларів США на термін до 27.03.2028 року, а Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов`язання у повному обсязі у терміни, передбачені кредитним договором. Відповідно до умов кредитного договору, погашення заборгованості здійснюється - щомісяця, через касу Банку згідно Додатку №1, що є невід`ємною частиною кредитного Договору. В період сплати, Відповідач повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячні платежі) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за процентами, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Погашення кредитної заборгованості повинно здійснюватися ануїтетними платежами в розмірі 208 доларів США згідно Графіку погашення заборгованості по кредиту згідно кредитного договору №2706/0308/71-140 від 27.03.2008р., який є Додатком №1 до даного Договору. В подальшому у зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором у Відповідача станом на 01.03.2015 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 33570,33 долари США, що за курсом НБУ на 01.03.2015р. складає 966 740,16 гривень, яка складається з наступного: 932 017,11 грн. - заборгованість за кредитом; 32 588,07грн. - заборгованість по відсотках; 2 134,98грн. - пеня. Виходячи з викладених обставин справи, Позивач просить суд: стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «Альфа банк» заборгованість у розмірі 966 740,16 грн. за кредитним договором та судові витрати. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 22 липня 2015 року відкрито провадження в цивільній справі за позовом Публічного Акціонерного товариства «Альфа Банк» до [PERSON] , [PERSON] . 18 лютого 2016 року представником Відповідача ( [PERSON] ) було подано до суду зустрічну позовну заяву про визнання Кредитного договору недійсним. Як підставу для визнання кредитного договору недійсним зазначено, що на дату укладення кредитного договору в порушення пунктів 2.1, 2.2, 2.3 постанови правління Національного Банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» ПАТ «Сведбанк» перед укладенням кредитного договору не надав Позивачу в письмовій формі інформацію про умови кредитування, а також орієнтовну сукупну вартість кредиту, зазначивши в ній таке: а) найменування та місцезнаходження банку - юридичної особи та його структурного підрозділу; б) умови кредитування, зокрема: можливу суму кредиту; строк, на який кредит може бути одержаний; мету, для якої кредит може бути використаний; форми та види його забезпечення; необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, у тому числі між зобов`язаннями споживача; тип процентної ставки (фіксована, плаваюча тощо); переваги та недоліки пропонованих схем кредитування; в) орієнтовну сукупну вартість кредиту з урахуванням: процентної ставки за кредитом, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов`язань споживача, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і погашенням кредиту (у тому числі на користь третіх осіб - страховиків, оцінювачів, реєстраторів, нотаріусів тощо); варіантів погашення кредиту, включаючи кількість платежів, їх періодичність та обсяги; можливості та умови дострокового повернення кредиту; г) інші умови, передбачені законодавством, натомість повідомивши [PERSON] лише про графік погашення суми заборгованості по кредиту згідно кредитного договору. Крім того, підставою для визнання кредитного договору недійсним є порушення п. 2 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», ПАТ «Сведбанк» не надав [PERSON] , як споживачу фінансових послуг в галузі споживчого кредитування, в письмовій формі повної інформації про умови кредитування, а також орієнтовану сукупну вартість кредиту, яка надається перед укладенням кредитного договору, чим було порушено вимоги чинного закону. Крім того, кредитний договір не містить умов про відповідальність банку чим порушено права [PERSON] , як споживача банківських послуг та було введено її в оману. 21 березня 2016 року до суду надійшло клопотання від представника Відповідача (позивача за зустрічним позовом [PERSON] ) про витребування доказів. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 17 березня 2016 року клопотання про витребування доказів було задоволено. Разом з тим, ПАТ «Альфа Банк»)зазначена ухвала була виконана частково та з цього приводу представником позивача - ПАТ «Альфа Банк» надано суду пояснення з цього приводу. 20 вересня 2016 року до суду від [PERSON] надійшла позовна заява про визнання поруки припиненою. 16 лютого 2017 року представником відповідача (позивача за зустрічним позовом [PERSON] ) [PERSON] подано клопотання про призначення судової бухгалтерської експертизи. Зокрема в обгрунтуванні підстав для клопотання про призначення судової бухгалтерської експертизи представником відповідача [PERSON] зазначено щодо відсутності об`єктивної інформації щодо розміру заборгованості вказаної позивачем (ПАТ «АЛЬФА БАНК») у Розрахунку суми заборгованості за кредитом. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 22 лютого 2017 року призначено по справі судово-бухгалтерську експертизу, судом на вирішення перед експертами було поставлено питання - яка сума заборгованості за кредитним договором №2706/0308/71-140 від 27.03.2008р., укладеним між ВАТ «СведБанк» та [PERSON] станом на 01.03.2015 р., а саме: поточної та простроченої заборгованості за кредитом з урахуванням сплачених платежів, борг за процентами (плата за користування кредитом), пеня, нарахована позивачем у зв`язку з порушенням зобов`язань? 12 липня 2017 року за вих. №5650/17-45 Київський Науково Дослідний Інститу Судових Експертиз повернув матеріали цивільної справи без виконання ухвали суду від 22.02.2017 року, з повідомленням про неможливість надання висновку експерта у зв`язку з незадоволенням клопотання експерта щодо надання додаткових матеріалів. Зокрема як зазначено у повідомленні про неможливість надання висновку експерта від 12.07.2017р. №5650/17-45 судовим експертом Андріїшен С.І. було заявлено клопотання про надання Позивачем (ПАТ «АЛЬФА БАНК») додаткових матеріалів для виконання дослідження, а саме, виписки ВАТ «Сведбанк» (ПАТ «Сведбанк») за всіма балансовими аналітичними рахунками з обліку заборгованості позичальника за кредитним договором №2706/0308/71-140 від 27.03.2008р. за період з 27.03.2008р. по 18.06.2012р. включно, виписки ПАТ «Дельта банк» за всіма балансовими аналітичними рахунками з обліку заборгованості позичальника за кредитним договором №2706/0308/71-140 від 27.03.2008р. за період з 25.05.2012р. по 18.06.2012р. включно, виписки ПАТ «Альфа банк» за всіма балансовими аналітичними рахунками з обліку заборгованості позичальника за кредитним договором №2706/0308/71-140 від 27.03.2008р. за період з 18.06.2012р. по 01.03.2015р. включно. 30 серпня 2017 року представником відповідача [PERSON] подано письмові заперечення по позов, в яких зазначено щодо відсутності підстав задоволення позовних вимог ПАТ «АЛЬФА Банк» у зв`язку з тим, що вони належно необгрунтовані містять суперечливу інформацію, а Розрахунок суми заборгованості за кредитом, який надано ПАТ «АЛЬФА Банк» є неналежним доказом по справі, оскільки суму заборгованості у розмірі 33 570 доларів США належно не доведено на підтвердження своїх заперечень представником Відповідача надано копії квитанцій по оплаті кредитних платежів. Зокрема надано квитанція по оплаті кредиту від 21 квітня 2008 року на суму 83 долари США призначення платежу: оплата нарахованих відсотків згідно договору №2706/0308/71-140 від 27.03.2008р., квитанція по оплаті кредиту від 21 квітня 2008 року на суму 817 доларів США призначення платежу: погашення кредиту згідно договору №2706/0308/71-140 від 27.03.2008р., а також квитанції за інші періоди. 15 грудня 2017 року набули чинності зміни, внесені до Цивільного процесуального кодексу України Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017, № 2147-VIII, яким ЦПК України викладено в новій редакції. Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального Кодексу України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 30 серпня 2019 року призначено по справі судово-бухгалтерську експертизу, судом на вирішення перед експертами було поставлено в тому числі питання: Яка сума заборгованості за кредитним договором №2706/0308/71-140 від 27.03.2008р., укладеним між ВАТ «СведБанк» та [PERSON] станом на 01.03.2015 р., а саме: поточної та простроченої заборгованості за кредитом з урахуванням сплачених платежів, борг за процентами (плата за користування кредитом), пеня, нарахована позивачем у зв`язку з порушенням зобов`язань? Судом зазначено, що в судове засідання представник Публічного Акціонерного товариства «Альфа Банк» не з`явився, про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, в поданій суду заяві представник Публічного Акціонерного товариства «Альфа Банк» просив справу розглядати за його відсутності. 24 лютого 2020 року за вих. №№27355/19-72 Київський Науково Дослідний Інститу Судових Експертиз повернув матеріали цивільної справи без виконання ухвали суду від 22.02.2017 року, з повідомленням про неможливість надання висновку експерта у зв`язку з незадоволенням клопотання експерта щодо надання додаткових матеріалів. Зокрема як зазначено у повідомленні про неможливість надання висновку експерта від 24.02.2020р. 27355/19-72 судовим експертом [PERSON] було заявлено клопотання про надання Позивачем (ПАТ «АЛЬФА БАНК») додаткових матеріалів для виконання дослідження, а саме, виписки ВАТ «Сведбанк» (ПАТ «Сведбанк») за всіма балансовими аналітичними рахунками з обліку заборгованості позичальника за кредитним договором №2706/0308/71-140 від 27.03.2008р. за період з 27.03.2008р. по 18.06.2012р. включно, виписки ПАТ «Дельта банк» за всіма балансовими аналітичними рахунками з обліку заборгованості позичальника за кредитним договором №2706/0308/71-140 від 27.03.2008р. за період з 25.05.2012р. по 18.06.2012р. включно, виписки ПАТ «Альфа банк» за всіма балансовими аналітичними рахунками з обліку заборгованості позичальника за кредитним договором №2706/0308/71-140 від 27.03.2008р. за період з 18.06.2012р. по 01.03.2015р. включно. Після повернення матеріалів справи з Київського Науково Дослідного Інституту Судових Експертиз провадження в справі поновлено. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України - цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Представник відповідача (позивача за зустрічним позовом) проти задоволення позову Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» заперечував, зустрічний позов про визнання кредитного договору недійсним просив задовольнити, проти задоволення позову [PERSON] про визнання поруки припиненою не заперечував. Представник Позивача (відповідача за зустрічними позовами) в судове засідання не з`явився про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, в поданій суду заяві представник Публічного Акціонерного товариства «Альфа Банк» просив справу розглядати за його відсутності. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Судом встановлено, 27.03.2008 року ВАТ «Сведбанк» (правонаступник ПАТ «Сведбанк») та фізична особа [PERSON] уклали кредитний договір №2706/0308/71-140. Згідно договору ПАТ «Сведбанк» зобов`язався надати Відповідачу кредит у розмірі 50 000,00 доларів США на термін до 27.03.2028 року, а Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов`язання у повному обсязі у терміни, передбачені кредитним договором. Відповідно до умов кредитного договору, погашення заборгованості здійснюється - щомісяця, через касу Банку згідно Додатку №1, що є невід`ємною частиною кредитного Договору. В період сплати, Відповідач повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячні платежі) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за процентами, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Погашення кредитної заборгованості повинно здійснюватися ануїтетними платежами в розмірі 208 доларів США, згідно Графіку погашення заборгованості по кредиту згідно кредитного договору №2706/0308/71-140 від 27.03.2008р., який є Додатком №1 до даного Договору. Пунктом 1.4. Сторонами визначено, що кредитні кошти призначені для розрахунком Позичальника по договору купівлі продажу двокімнатної квартири яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Також судом встановлено, що 25 травня 2012 року між ПАТ «СведБанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений Договір купівлі продажу прав вимоги за кредитними договорами. В свою чергу 15 червня 2012 між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа Банк» був укладений Договір купівлі продажу прав вимоги за кредитними договорами. Згідно укладених договорів відбулося відступлення Права вимоги за кредитним договором №2706/0308/71-140 від 27.03.2008р. який був укладений з Відповідачем (позивачем за зустрічним позовом) [PERSON] . В забезпечення виконання зобовязань Позичальника 27.03.2008 року між ПАТ «Свед Банк» та [PERSON] укладено Договір поруки №2706/0308/71-140-Р-1. З огляду на невиконання Відповідачами ( [PERSON] , [PERSON] ) умов зобов`язань за кредитним договором та договором поруки ПАТ «Альфа Банк» звернувся до суду з позовом про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором яка на думку ПАТ «Альфа Банк» становить 966 740,16грн. та яка нібито підтверджується Розрахунком суми заборгованості за кредитом. Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається в письмовій формі. Договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Так, згідно з ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За правилами ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового роту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані прострочення збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Як зазначено вище, відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, предметом доказування у даній справі є порушення Відповідачами умов Кредитного договору та обсяг заборгованості за таким договором. В порушення вимог ст. 81 ЦПК України (ст. 60 ЦПК України у редакції чинній на час звернення позивача до суду) Банком не було доведено доказами у розумінні ст.ст. 77-80 ЦПК України (ст.ст. 58-59 ЦПК України у редакції чинній на час звернення позивача до суду) вказаних обставин. Так, наданий позивачем розрахунок заборгованості не може вважатись таким доказом, оскільки цей документ не є первинним документом за змістом вимог Закону України від 16 липня 1999 року «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Доказами, які б підтверджували наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювали розмір заборгованості, є первинні документи, оформлені відповідно до вимог ст. 9 Закону України від 16 липня 1999 року «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Згідно п.2.1.1. Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України затверджених Постановою Національного Банку України №566 від 30.12.1998р. у редакції чинній на момент виникнення правовідносин зазначено вимоги до змісту первинних документів, а саме, Підставою для бухгалтерського обліку операцій банку є первинні документи, які фіксують факти здійснення цих операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення та можуть складатися у паперовій формі та/або у вигляді електронних записів (у формі, яка доступна для читання та виключає можливість внесення будь-яких змін). У разі складання їх у вигляді електронних записів при потребі повинно бути забезпечене отримання інформації на паперовому носії. Первинні документи як у паперовій формі, так і у вигляді електронних записів (непаперовій формі) повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання документа; назву підприємства (банку), від імені якого складений документ; місце складання документа; назву отримувача коштів; зміст операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру; суму операції (цифрами та прописом). Сума операції може бути відображена цифрами за відсутності на документі суми прописом, якщо цей документ формується за допомогою програмного забезпечення в автоматизованому режимі або якщо це передбачено нормативно-правовими актами Національного банку України; номери рахунків; назву банку (отримувача та платника коштів); посади та підписи осіб, відповідальних за здійснення операції та правильність її оформлення (підтвердження підпису на документі в електронному вигляді здійснюється за допомогою електронного коду працівника або електронного підпису). Первинні документи, які не містять обов`язкових реквізитів, є недійсними і не можуть бути підставою для бухгалтерського обліку. Згідно п. 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України 18 червня 2003 року № 254 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Таких документів (доказів) до суду першої інстанції позивачем ПАТ «Альфа Банк» у вичерпному обсязі подано не було. Натомість було подано заяву про розгляд справи у судових засіданнях без участі представника банку. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 17 березня 2016 року клопотання про витребування доказів було задоволено. Разом з тим, Позивачем (ПАТ «Альфа Банк») зазначена ухвала була виконана лише частково та з цього приводу представником Позивача (ПАТ «Альфа Банк») надано суду пояснення з цього приводу. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 22 лютого 2017 року призначено по справі судово-бухгалтерську експертизу, судом на вирішення перед експертами було поставлено питання - яка сума заборгованості за кредитним договором №2706/0308/71-140 від 27.03.2008р., укладеним між ВАТ «СведБанк» та [PERSON] станом на 01.03.2015 р., а саме: поточної та простроченої заборгованості за кредитом з урахуванням сплачених платежів, борг за процентами (плата за користування кредитом), пеня, нарахована позивачем у зв`язку з порушенням зобов`язань? 12 липня 2017 року за вих. №5650/17-45 Київський Науково Дослідний Інституту Судових Експертиз повернув матеріали цивільної справи без виконання ухвали суду від 22.02.2017 року, з повідомленням про неможливість надання висновку експерта у зв`язку з незадоволенням клопотання експерта щодо надання додаткових матеріалів. Позивачем (ПАТ «Альфа Банк») не було надано судовому експерту вичерпних додаткових матеріалів для виконання дослідження, а саме, виписки ВАТ «Сведбанк» (ПАТ «Сведбанк») за всіма балансовими аналітичними рахунками з обліку заборгованості позичальника за кредитним договором №2706/0308/71-140 від 27.03.2008р. за період з 27.03.2008р. по 18.06.2012р. включно, виписки ПАТ «Дельта банк» за всіма балансовими аналітичними рахунками з обліку заборгованості позичальника за кредитним договором №2706/0308/71-140 від 27.03.2008р. за період з 25.05.2012р. по 18.06.2012р. включно, виписки ПАТ «Альфа банк» за всіма балансовими аналітичними рахунками з обліку заборгованості позичальника за кредитним договором №2706/0308/71-140 від 27.03.2008р. за період з 18.06.2012р. по 01.03.2015р. включно. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 30 серпня 2019 року призначено повторно по справі судово-бухгалтерську експертизу, судом на вирішення перед експертами було поставлено в тому числі питання: Яка сума заборгованості за кредитним договором №2706/0308/71-140 від 27.03.2008р., укладеним між ВАТ «СведБанк» та [PERSON] станом на 01.03.2015 р., а саме: поточної та простроченої заборгованості за кредитом з урахуванням сплачених платежів, борг за процентами (плата за користування кредитом), пеня, нарахована позивачем у зв`язку з порушенням зобов`язань? Разом з тим, клопотання судового експерта про надання Позивачем (ПАТ «АЛЬФА БАНК») додаткових матеріалів для виконання дослідження, а саме, виписки ВАТ «Сведбанк» (ПАТ «Сведбанк») за всіма балансовими аналітичними рахунками з обліку заборгованості позичальника за кредитним договором №2706/0308/71-140 від 27.03.2008р. за період з 27.03.2008р. по 18.06.2012р. включно, виписки ПАТ «Дельта банк» за всіма балансовими аналітичними рахунками з обліку заборгованості позичальника за кредитним договором №2706/0308/71-140 від 27.03.2008р. за період з 25.05.2012р. по 18.06.2012р. включно, виписки ПАТ «Альфа банк» за всіма балансовими аналітичними рахунками з обліку заборгованості позичальника за кредитним договором №2706/0308/71-140 від 27.03.2008р. за період з 18.06.2012р. по 01.03.2015р. включно, знову було проігноровано. Додаткових матеріалів для проведення дослідження у вичерпному обсязі судовому експерту надано не було. Наданий Позивачем (ПАТ «АЛЬФА БАНК») розрахунок заборгованості за кредитом від 01.03.2015р. не може вважатись належним доказом, оскільки кредитний договір укладений 27.03.2008 року, а відповідно до змісту інформації яка вказана у даному розрахунку початок періоду за який здійснюється облік Позивачем кредитної заборгованості Позичальника зазначено 01 червня 2012 року, тобто період виконання Позичальником кредитного договору в частині здійснення щомісячних платежів з дати укладення 27.03.2008р. до 01.06.2012р. взагалі не визначений. При цьому як вбачається з наданого Позивачем розрахунку в періоді з з 01.06.2012 року [PERSON] сплачувалися платежі за кредитом у значно більшому розмірі ніж це передбачено Графіку погашення заборгованості по кредиту згідно кредитного договору №2706/0308/71-140 від 27.03.2008р., який є Додатком №1 до даного Договору. Тому відсутність у наданому Позивачем ПАТ «Альфа Банк» розрахунку заборгованості за кредитом здійснених оплат за кредитом за період з 27.03.2008 року по 01.06.2012 року не дає підстав встановити об`єктивний розмір заборгованості. Також вказаний розрахунок заборгованості за кредитом містить суперечливу інформацію, що дає суду обґрунтовану підставу для визнання його неналежним доказом, зокрема, в даному документі зазначено дату сплати Позичальником 09.12.2014 року суми у розмірі 153,66 доларів США, однак відсутня будь-яка інформація з приводу зарахування даної суми як до погашення тіла кредиту так і до погашення відсотків за кредитом. Додатковою підставою для відхилення даного документа в якості доказу є те, що відповідно до змісту Договору про купівлі продажу права вимоги укладеному між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа Банк» зазначено дату 15 червня 2012 року. Крім того, матеріали справи не містять будь яких доказів, а також відсутні норми права на підставі яких ПАТ «Альфа Банком» було виконано бухгалтерський фінансовий облік заборгованості за кредитним договором [PERSON] з 01.06.2012 року, тобто до моменту укладення Договору про купівлі продажу права вимоги між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа Банк». З огляду на те, що судом було вжито всіх заходів задля забезпечення всебічного та повного з`ясування обставин, що мають значення для справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ «Альфа Банк» є недоведеними, та у його задоволенні слід відмовити у повному обсязі. Відповідно до норми ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України вказано про належність доказів: 1. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; 2. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. 3. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Частиною 2 статті 78 ЦПК України визначено, Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Частиною 1 ст. 80 ЦПК України зазначено, Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Суд застосовує правову позицію, яка була висловлена про недостатність (ст. 80 ЦПК) такого доказу, як розрахунок заборгованості, який за відсутності первинних бухгалтерських документів в розумінні ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» свідчить про недоведеність розміру заборгованості та заявлених вимог банку про її стягнення (постанова Верховного Суду від 30 січня 2018 року у справі № 161/16891/15-ц, провадження № 61-517св18). Щодо зустрічного позову [PERSON] до ПАТ «Альфа Банк» про визнання кредитного договору недійсним суд вважає його таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Статтею 11 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено особливі вимоги щодо умов договору споживчого кредиту та порядку його укладення. На договори поширюється презумпція правомірності правочину, встановлена ст. 204 ЦК України, яка може бути оспорена в судовому порядку. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, закріплені у ст. 203 ЦК України. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (ч. 1 ст. 215 ЦК України). Суду не надано належні та достатні докази на підтвердження того факту, що кредитний договір був укладеним всупереч волевиявленню [PERSON] , що вона під час укладення правочину не була вільною та ця угода не відповідала її внутрішній волі. Судом встановлено, що спірний Кредитний договір підписаний сторонами, які досягли згоди щодо усіх його умов, [PERSON] на момент укладення договору не заявляла додаткових вимог щодо умов Кредитного договору, правом протягом чотирнадцяти календарних днів відкликати згоду на укладання договору про надання споживчого кредиту не скористалася, не відмовилася від його виконання та виходячи з матеріалів справи його виконувала. Статтею 227 ЦК України визначено, що правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсним. Відповідно до статей 47, 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність» в редакції чинній на дату укладення кредитного договору вказано, що до банківських послуг належать операції банків із розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка використовується. Вказані операції здійснюються на підставі банківської ліцензії. Як вбачається із справи, 25 грудня 2007 році Національним банком України видано ЗАТ «Свед Банк Інвест» банківську ліцензію № 40 на право здійснення банківських операцій, визначених ч. 1 та пунктами 5 11 ч. 2 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», а 25 грудня 2007 року Національний банк України видав ЗАТ «Свед Банк Інвест» дозвіл № 40-2 з додатком, який містить перелік операцій, які має право здійснювати цей банк серед яких, зокрема, залучення та розміщення іноземної валюти на валютному ринку України. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд вважає встановленим та доведеним, що сторони, діючи вільно, на власний розсуд, уклали кредитний договір. Зі змісту кредитного договору вбачається, що сторонами обумовлена сума кредитних коштів, розмір відсотків за користування ними, порядок їх надання Банком позичальнику, а також строк, порядок та умови повернення кредиту позичальником, тобто усі істотні умови кредитного договору. При дослідженні укладеного кредитного договору суд прийшов до висновку, що уся необхідна інформація про умови кредитування у ньому викладена, він конкретний, детально зазначає предмет договору, права та обов`язки сторін, порядок розрахунків, відповідальність сторін, термін дії договору й порядок зміни умов договору, інші та особливі умови договору, а отже, містить усі істотні умови, передбачені законодавством для даного виду договору. За вказаних обставин суд вважає, що банківська установа не порушила прав Відповідача - [PERSON] , при укладенні кредитного договору її не було введено в оману, а отже законних та обґрунтованих підстав для визнання кредитного договору недійсним відсутні. За наведених підстав зустрічний позов [PERSON] задоволенню не підлягає. Щодо зустрічного позову [PERSON] до ПАТ «Альфа Банк» про визнання поруки припиненою суд вважає його таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до умов Кредитного договору Банком було надано Позичальнику кредит у загальній сумі 50 000,00 доларів США, зі сплатою 11,9% процентів річних, із датою остаточного повернення кредиту 27.03.2028 року п.1.1, 1.2 Кредитного договору). Згідно п.3.1 Банк відкриває Позичальнику позичковий рахунок № [NUMBER] в ВАТ «Сведбанк» на якому буде враховуватися погашення кредиту, згідно Графіку погашення (додаток №1 до договору) який є невід`ємною частиною кредитного договору. Відповідно до п. 3.3 Кредитного договору Позичальник зобов`язується щомісяця оплачувати проценти через касу банку на рахунок № [NUMBER] , в період з 01 по 20 число включно за попередній місяць; проценти за останній календарний місяць фактичного користування кредитом сплачуються одночасно з погашенням кредиту. З метою забезпечення виконання Позичальником його зобов`язань перед Банком за Кредитним договором, між Банком, Позичальником та [PERSON] (надалі - Позивач, Поручитель) було укладено договір поруки № 2706/0308/71-Р-І від 27.03.2008р. Відповідно до п.1.1 договору поруки Поручитель зобов`язується перед Банком відповідати за своєчасне виконання Позичальником усіх його зобов`язань за кредитним договором № 2706/0308/71-140 від 27.03.2008р. Відповідно до п. 2 договору поруки Поручитель несе солідарну відповідальність з Позичальником перед Банком за виконання умов Основного зобов`язання. Відповідно до п.4 договору поруки Поручитель зобов`язаний протягом 10 календарних днів від дати отримання повідомлення Банку про невиконання Боржником забезпеченого порукою зобов`язання, погашає суму кредиту нараховані проценти та штрафні санкції. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. У статті 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (частина перша статті 554 ЦК України). Отже, порука є спеціальним додатковим майновим заходом впливу, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання. Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов`язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов`язання боржника, та кредитором боржника. Обсяг зобов`язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (частини перша та друга статті 553 ЦК України). За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Тобто частина четверта статті 559 ЦК України встановлює іншу підставу припинення поруки, ніж частина першої цієї статті. Порука - це строкове зобов`язання, і незалежно від того, чи встановлено договором строк її дії, сплив цього строку припиняє суб`єктивне право кредитора. Строк виконання боржником кожного щомісячного зобов`язання згідно із частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Отже, вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами). У разі пред`явлення банком вимог до поручителя більш ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов`язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов`язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку. Такий правовий висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13 червня 2018 року у справі № 408/8040/12-ц. Як вбачається з матеріалів справи протягом періоду жовтень - грудень 2014 року Відповідачем (позивачем за зустрічним позовом [PERSON] ) мало місце сплати щомісячних платежів по кредитному договору не в повному обсязі, а отже Позивач ПАТ «Альфа Банк» вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами). Разом з тим, з позовом до суду ПАТ «Альфа Банк» лише 06 липня 2015 року, тобто поза межами строку визначеного законом. З огляду на вищевказане позов [PERSON] до ПАТ «Альфа Банк» про визнання поруки припиненою підлягає задоволенню. На підставі викладеного, та

Outcome: partial