Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

06 грудня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просила розірвати шлюб, укладений між ними. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вони з відповідачем з 25 травня 2012 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Шлюб був зареєстрований виконкомом Черкаської селищної ради Словянського району Донецької області, про що був зроблений запис № 7. Від шлюбу вони спільних дітей не мають. Шлюбні відносини між ними фактично припинилися у 2014 році. З часу припинення шлюбних відносин вони не ведуть спільне господарство та відносин не підтримують. Спору з приводу спільного майна вони не мають, так як за час сумісного проживання ніякого майна не придбали. Позивачка [PERSON] будучи належним чином повідомленою про дату, місце та час розгляду справи, до судового засідання не зявилася, надала суду письмову заяву з проханням розгляд справи проводити у її відсутності, позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідача про місце, день та час розгляду справи. Згідно із повідомленням відділення з ведення реєстраційного обліку місця проживання та місця перебування фізичних осіб Словянської міської ради Донецької області, в реєстрі територіальної громади м. Словянська, відомості щодо [PERSON] [INFO] відсутні. Тому, згідно із вимогами ч. 9 ст. 74 ЦПК України, виклик у судове засідання відповідача було здійснено шляхом розміщення оголошення у друкованому засобі масової інформації державної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий курєр», а також у друкованому засобі масової інформації місцевої сфери розповсюдження - газеті «Донеччина», відповідно розпорядження КМУ від 16 грудня 2015 року №1333-р. Однак, незважаючи на прийняті судом заходи, відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у його відсутності від нього до суду не надходило. Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.\~ Так, в судовому засіданні встановлено, що 25 травня 2012 року виконкомом Черкаської селищної ради Словянського району Донецької області, між сторонами був зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 7, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії: 1-НО №278893. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя сторін не склалося у звязку із нерозумінням одне одного. Спільне господарство сторони не ведуть. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим.\~ Суд виходить з вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України відповідно яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач у судове засідання не зявився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача. Відповідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечило б інтересам одного з них. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити, оскільки встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу є неможливим і суперечить інтересам сторін. Згідно із ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Крім того, відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У звязку із чим, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. та витрати позивача повязані із публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача у сумі 630 грн. На підставі наведеного

Outcome: approved