Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-25 00:00:00

06.03.2018 року позивач звернулася з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем має двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідно до виконавчого листа Новопсковського районного суду Луганської області від 09.10.2007 року з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням того, що відповідно до Закону №2037-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо покращення захисту права дитини на належне утримання» мінімальний розмір аліментів на одну дитину не можу бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, просила збільшити розмір аліментів на утримання дітей, стягнувши з відповідача 1/3 частину усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дітьми віку повноліття. У судове засідання позивач, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягала. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, клопотань про відкладення справи також не надходило, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між позивачем та відповідачем розірвано рішенням Краснолуцького міського суду Луганської області 23.05.2011 року (а.с.5). Зі свідоцтва про народження серії 1-НО №360311 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.10). Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-НО №174122 [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.11). Заочним рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 20.01.2017 року відповідача [PERSON] позбавлено батьківських прав стосовно неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.7-8). Відповідно до виконавчого листа Новопсковського районного суду Луганської області від 09.10.2017 року з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.9). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п.23 Постанови ПВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти необхідно стягувати з відповідача, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Суд приймає до уваги, що 08 липня 2017 року набрав чинності Закон України №2037-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо покращення захисту права дитини на належне утримання», відповідно до якого мінімальний розмір аліментів на одну дитину не можу бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 704 гривні 80 копійок. На підставі ст.ст. 180,182,192 СК України,

Outcome: approved