Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

05 лютого 2014 року до суду звернувся позивач [PERSON] акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № SAMDN03000100456772 від 05.08.2013 року та стягнення судових витрат. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного між позивачем та відповідачем кредитного договору №SAMDN03000100456772 від 05.08.2013 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 26.40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Проте відповідач належним чином не виконував зобовязання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість станом на 10.04.2017 року у сумі 69298,44 грн., що складається із заборгованості за кредитом у сумі 30021,35 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 35500,97 грн., а також штрафів відповідно до п.2.1.1.7.6 [PERSON] та правил надання банківських послуг у сумі 500 грн. 00 коп.\~штраф (фіксована частина), та у сумі 3276,12 грн.\~штраф (процентна складова). У звязку з чим позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитом та судові витрати. 26.04.2017 року ухвалою Словянського міськрайонного суду Донецької області відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду в судовому засіданні (а.с.43). 23.05.2017 року заочним рішенням суду позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] задоволено частково; стягнуто з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» суму заборгованості за кредитним договором SAMDN03000100456772 від 05.08.2013 року станом на 10.04.2017 року у розмірі 65522 грн. 32 коп.; витрати по оплаті оголошення в пресі в сумі 420 грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 1600 грн. 00 коп.; в задоволенні решти вимог відмовлено (а.с.52). 13.07.2017 року ухвалою суду заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення від 23.05.2017 року задоволено; скасовано заочне рішення суду від 23 травня 2017 року за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором і призначено справу до розгляду в загальному порядку (а.с.98). 01.08.2017 року ухвалою Словянського міськрайонного суду Донецької області вказану справу передано за підсудністю до Октябрського районного суду м.Полтави (а.с.106). 07.08.2017 року ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави зазначену цивільну справу прийнято до провадження (а.с.113). На підставі розпорядження керівника апарату Октябрського районного суду м.Полтави №2775 від 22.11.2018 року вказану цивільну справу №243/3815/17 у звязку із закінченням повноважень судді Шевської О.І. за наслідками повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями та відповідно до протоколу від 22.11.2018 року передано для подальшого розгляду судді Андрієнко Г.В. 31.10.2017 року ухвалою суду за клопотанням представника відповідача витребувано докази у позивача (а.с.124). 22.11.2018 року ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави зазначену цивільну справу прийнято до провадження (а.с.220-221). Під час розгляду справи відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, у якому вважав позовні вимоги необґрунтованими з таких підстав. У мови і правила надання банківських послуг [PERSON] не підписував, а тому такі [PERSON] не можуть вважатися частиною кредитного договору, крім того, вважає, що банк, надавши до матеріалів справи такі Правила не підтвердив, що саме надана редакція існувала на час укладення кредитного договору. Таким чином, виходячи з аналізу норм цивільного законодавства [PERSON] надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), пунктом 5.5 яких установлено позовну давність тривалістю пять років, не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, якщо такі [PERSON] не містять підпису позичальника; не встановлено наявність належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці [PERSON] розумів позичальник, підписуючи заяву позичальника, а також те, що умови містили збільшений строк позовної давності в момент підписання заяви позичальника, або в подальшому такі [PERSON], зокрема щодо збільшення строку позовної давності, не змінювались. Адже у цій справі зміст пункту 4.2 [PERSON] надання споживчого кредиту фізичним особам, що зазначений у цих [PERSON] і в заяві позичальника, містить розбіжності. Крім того, у заяві позичальника домовленості сторін щодо збільшення строку позовної давності немає. Враховуючи викладене, просить відмовити у позові про стягнення заборгованості у повному обсязі (а.с.189). Крім того, відповідач подав пояснення щодо обовязкової письмової форми кредитного договору та додаткові пояснення, у яких вважав, що не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту, не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо). Також вказував на те, що банком не надано оригіналу кредитного договору та позивач не довів належними і допустимими доказами наявність у відповідача заборгованості у розмірі, вказаному у розрахунку. Таким чином, вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими, так як не підтверджені належними засобами доказування, що передбачені законодавством (а.с.190, 191). Від позивача 11.04.2018 року до суду надійшла письмова відповідь на відзив, у якому посилався на те, що відповідно до вимог ст.81 ЦПК України відповідачем не надано належних доказів не укладення кредитного договору, тоді як банком надані докази та підтверджено факт укладання такого договору та наявність невиконаних кредитних зобовязань. Щодо ознайомлення відповідача з Умовами кредитування, то позивачем надана до суду копія договору від 05.08.2013 року, з якого вбачається, що відповідач висловив згоду про укладання договору шляхом отримання кредитної картки «Visa Platinum» та особистим підписом засвідчив, що згоден з тим, що така заява разом із памятко клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між відповідачем та Банком Договір про надання банківських послуг. Ознайомлений і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані для ознайомлення в письмовому вигляді. Також з договору чітко вбачається, що відповідачу встановлено поточну процентну ставку у розмірі 0,01% на рік. Тобто сторонами при укладенні договору були обговорені усі істотні умови. Крім того, [PERSON] і Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях Банку та на офіційному сайті Банку. Посилання відповідача на відсутність допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці [PERSON] розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, позивач вважає недоречними, оскільки в даній справі позивач надав докази, що відповідача було ознайомлено саме із зазначеними Умовами та Правилами надання банківських послуг. Вказує, що відповідач мав можливість самостійно знайомитись з балансом свого карткового рахунку шляхом отримання інформації через Інтернет, що є обовязком клієнта, а саме отримання виписок карткового рахунку, та неотримання виписки або несвоєчасне отримання не звільняє держателя від виконання своїх зобовязань за Договором. Щодо форми кредитного договору позивач вказує, що відповідачем було підписано заяву про приєднання до [PERSON] та правил надання банківських послуг. Підписавши заяву Банк та клієнт приєднуються і зобовязуються виконувати умови, викладені в [PERSON] та Правилах надання банківських послуг, тарифах банку Договорі банківського обслуговування в цілому. Таким чином, між сторонами були здійснені всі необхідні дії на вчинення двостороннього кредитного договору з усіма складовими документами (заявою, Умовами та Правилами), з якими позичальник ознайомлений, про що свідчить підпис у заяві. Банк забезпечив позичальнику можливість доступу до карткового рахунку різними можливими шляхами, зокрема за допомогою Карти та фінансового телефону, на який приходить динамічний (змінюваний) ОТП пароль (а.с.159-162, 174-177). У судове засідання сторони не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача у позовній заяві просив про розгляд справи за відсутності представника, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, причини неявки суду невідомі, у матеріалах справи наявний письмовий відзив, у якому викладена позиція відповідача щодо вимог позовної заяви, та відповідач просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. За вказаних обставин, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Дослідивши подані позивачем документи, повно і всебічно зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши надані докази, які мають значення для вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 05 серпня 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» та відповідач [PERSON] уклали кредитний договір № SAMDN03000100456772, згідно з яким сторонами були прийняті на себе взаємні зобовязання, а саме: відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 26.40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.11). Із зазначеної заяви вбачається, що відповідач ознайомився і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також з тарифами банку. Відповідно до\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1\~ст.638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Судом встановлено, що кредитний договір укладений сторонами в письмовій формі, підписаний уповноваженою на це посадовою особою позивача та відповідачем [PERSON] Згідно з\~ст.525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до\~ст.526 ЦК України\~зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ст.ст.610, 611 ЦК України\~порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання); у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно з ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1\~глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Відповідно до вимог\~ст.1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог\~ст.1049 ЦК України\~позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч.2\~ст.1050\~ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст. 1048 ЦК України. У звязку із зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідачем, згідно з розрахунком заборгованість за договором №SAMDN03000100456772 від 05.08.2013 року станом на 10.04.2017 року встановлена в розмірі 69298,44 грн., що складається з заборгованості за кредитом у сумі 30021,35 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 35500,97 грн., а також штрафів відповідно до п.2.1.1.7.6 [PERSON] та правил надання банківських послуг у сумі 500 грн. 00 коп.\~штраф (фіксована частина), та у сумі 3276,12 грн.\~штраф (процентна складова). Водночас, згідно з\~ст.2 Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року\~на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку де проводилась антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно з положеннями ст.1 Закону України «Про боротьбу із тероризмом»\~район проведення антитерористичної операції - це визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція. Згідно з наказом керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07 жовтня 2014 року №33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» районами проведення АТО визначені всі населені пункти Донецької та Луганської області (без виключень). Національний банк України своїми листами від 13 жовтня 2014 року № 47-411/58939 та від 05 листопада 2014 року № 18-112/64483 наголошував банкам України про неухильне дотримання вимогЗакону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 рокущодо ненарахування пені та штрафів за договорами кредиту під час антитерористичної операції. Відповідно до положень ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи. Згідно з ст.8\~Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Як вбачається з розрахунку заборгованості, доданого до позовної заяви, позивач просить стягнути з відповідача штрафи, що нараховані, зокрема, у період з 14.04.2014 року станом на 10.04.2017 року, тобто в період дії ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Згідно з матеріалами справи, відповідач значиться зареєстрованим та місцем проживання відповідача у позові зазначено за адресою: [ADDRESS]. Отже, враховуючи те, що відповідач є громадянином України, який зареєстрований та постійно проживає в населеному пункті, де проводилась антитерористична операція, на підставіст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», штрафні санкції за укладеним ним кредитним договором за період з 14.04.2014 року по 10.04.2017 року нараховувати заборонено, а тому позов банку в частині стягнення штрафу (фіксована частина) в розмірі 500,00 грн. та штрафу (процентна складова) в розмірі 3276,12 грн. за вказаний період є необґрунтованим та в цій частині позову слід відмовити. За встановлених судом обставин, сума заборгованості, яка підлягає стягненню, складає 65522,32 грн., що складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 30021,35 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 35500,97 грн. У відзиві проти позову відповідач посилався на ту обставину, що відсутні докази узгодження під підпис з відповідачем [PERSON] та правил надання банківських послуг, правил користування кредитною карткою та тарифів банку. При цьому суд бере до уваги, що відповідачем підписана заява про приєднання до [PERSON] та правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 05 серпня 2013 року та отримання ним платіжної картки (а.с.11), що не було спростовано відповідачем та його представником в судовому засіданні. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем підтверджено факт користування відповідачем кредитними коштами та ознайомлення його з Умовами та правилами надання банківських послуг. Беручи до уваги, що відповідач належним чином не виконує умови договору та своєчасно не платить кредитні кошти, а тому суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового засідання, а тому позов підлягає частковому задоволенню. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 65522,32 грн. Згідно з ст.141 ЦПК України\~з відповідача також підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600,00 грн., що підтверджено відповідним платіжним дорученням та сума оплати оголошення в пресі в розмірі 420 грн. 00 коп., що підтверджується рахунком № 6010. На підставі викладеного та

Outcome: partial