Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

05.07.2019 позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про розірвання кредитного договору, стягнення заборгованості по кредитному договору, відсотки за користування кредитом, плати за надання та управління кредитом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між Комунальним підприємством «Луганський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва» (далі Фонд) та [PERSON] був укладений кредитний договір №0431/2012 про надання кредиту в сумі 5 000,00 грн. строком на 5 років. [PERSON] отримала вказану суму кредиту. З метою забезпечення повернення кредиту, 12.11.2012 між Фондом та [PERSON] було укладено договір поруки, згідно з яким останній зобов`язався відповідати перед Фондом солідарно з [PERSON] Відповідач повинен відповідно договору повертати кредит щоквартально до 12 числа поточного кварталу рівними частинами основного боргу (по 312,50 грн.) починаючи з 12.11.2013 згідно з встановленим графіком. У зв`язку невжиття заходів Позичальником та Поручителем щодо погашення заборгованості перед Фондом, виникла заборгованість, яка до цього часу ними не погашена, а саме: заборгованість по кредиту в розмірі 3 834,52 грн., відсотками за користування кредитом в розмірі 142,46 грн., відсотками за видачу і управління кредитом в сумі 237,43 грн., всього - 4 214,41 грн. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача. Крім того, 07.11.2019 від позивача надійшла заява, в котрій він просить стягнути з відповідачів заборгованість у сумі 514,41 грн., оскільки відповідачем [PERSON] було сплачено в добровільному порядку: 29.08.2019 в сумі 3200 грн., 10.10.2019 - в сумі 500 грн. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про дату, час і місце судового засідання у справі повідомлялися належним чином. Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд зазначає наступне . Предметом даного позову є вирішення питання про виконання кредитних зобов`язань, що регулюється положеннями Цивільного Кодексу України. 12.11.2012р. між Комунальним підприємством «Луганський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва» та [PERSON] був укладений кредитний договір №0431/2012 про надання кредиту в сумі 5 000,00 грн. строком на 5 років. Згідно з п.п.2.7, 2.8 Договору, за користування кредитом встановлюється плата в розмірі 3% річних від суми кредиту. За надання та управління кредитом справляється плата у розмірі 5% річних від суми кредиту. Дата закінчення повернення кредиту є 12.04.2017р. В якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором було укладено договір поруки від 12.11.2012 між Комунальним підприємством «Луганський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва» та [PERSON] За договором поруки, поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати солідарно з боржником за виконання в повному обсязі зобовязання. Поручитель відповідає по зобовязаннях за кредитним договором перед кредитором в тому ж обсязі що і боржник. За таких обставин між позивачем та відповідачами виникли зобовязальні цивільно - правові правовідносини у сфері кредитування, які забезпечені порукою. Суд вирішуючи спір по суті заявлених вимог використовує наступні норми процесуального та матеріального права виходячи при цьому з наступного. Відповідно до статей 12,13 ЦПК України сторони користуються рівними правами щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи і розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст.1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та закону. Згідно дост. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається в силуст.525 ЦК України, така відмова не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання вказано в ч.2ст.615 ЦК України. Відповідно дост. 536 ЦК Україниза користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Згідно кредитного договору передбачено, що за користування кредитом позичальник зобовязаний сплачувати банку проценти в розмірі 3% річних, за надання та управління кредитом справляється плата в розмірі 5 % річних від суми кредиту. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням, як це передбаченост. 610 ЦК України. У разі порушення зобов`язання відповідно дост.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст.625Цивільного кодексуУкраїни боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Дата закінчення повернення кредиту є 12.04.2017р. Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У п.17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30 березня 2012 року роз`яснено, що зобовязання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина першастатті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях599-601,604-609 ЦК України. Відповідно дост.629 ЦК Українидоговір є обов`язковим для виконання сторонами. За положеннямист. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно достатті 625 цього Кодексу. Відповідно дост. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідач належним чином не виконував умови Договору, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість по кредиту в розмірі 3 834,52 грн., відсотками за користування кредитом в розмірі 142,46 грн., відсотками за видачу і управління кредитом в сумі 237,43 грн., всього - 4 214,41 грн. Відповідачем [PERSON] було сплачено в добровільному порядку частину боргу: 29.08.2019 в сумі 3200 грн., 10.10.2019 - в сумі 500 грн., а тому 07.11.2019 від позивача надійшла заява, в котрій він просить стягнути з відповідачів заборгованість у сумі 514,41 грн. Відповідно до ч.2 ст.554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, якщо інше не встановлено договором поруки. Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні про належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також і взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до висновку про необхідністьчасткового задоволення позову. Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч.1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При поданні позову позивачем платіжним дорученням був сплачений судовий збір у сумі 1 921,00 гривень, а тому він підлягає стягненню з відповідачів в рівних частинах на користь позивача по 960 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: partial