Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

06 вересня 2017 року представник позивача, - ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування», - [PERSON] (довіреність №3416/18 від 23 грудня 2016 року, термін дії, до 31 грудня 2017 року (а.с.36, 37) звернулася до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із позовом до [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування. Ухвалою суду від 05 грудня 2017 року, у звязку зі зміною прізвища, було уточнено анкетні дані відповідача. В обґрунтування позову представник позивача посилається на те, що 01 вересня 2014 року, приблизно о 19 годині 40 хвилин, у м. Миколаєві, по вул. Лазурна, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «DACIA супер-нова», державний реєстраційний номер 80900НІ, який знаходився під керуванням відповідача, та «CITROEN», державний номерний знак BE1411ВА, під керуванням [PERSON]. Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, відповідача було визнано винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди внаслідок порушення Правил дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. На момент ДТП між потерпілим та позивачем був укладений договір добровільного страхування від 24 квітня 2014 року №119130Га/14н, за яким позивач застрахував майнові інтереси потерпілого, повязані з експлуатацією наземного транспортного засобу, - автомобіля потерпілого. Потерпілий своєчасно звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування. На основі Рахунка №АН-023 від 09 вересня 2014 року було складено розрахунок страхового відшкодування, страховий акт та сплачено потерпілому суму страхового відшкодування в розмірі 34000,77 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №132 765 від 29 вересня 2014 року. Позивачем було отримано інформацію, про те, що цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована ПрАТ СК «ПЗУ Україна» за полісом №АІ/6934810. Згідно до вимог чинного законодавства, страхова компанія мала право на вирахування коефіцієнта фізичного зносу, тому сплачене нею страхове відшкодування складає 25512,91 гривень, а тому, сума виплати страхового відшкодування, яке повинен сплатити відповідач складає 8487,86 гривень. 16 січня 2017 року відповідачу було направлено Лист-претензію з вимогою сплатити суму страхового відшкодування. Відповідач вказаної суми не сплатив. На підставі викладеного представник позивач просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, та винести рішення, котрим стягнути з відповідача на користь позивача суму страхового відшкодування в розмірі 8487,86 гривень, та сплачений судовий збір у розмірі 1600,00 гривень. Представник позивача до зали суду не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав та мотивів, викладених у позовній заяві, просив суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач до зали суду не зявилася також, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила, клопотань про розгляд справи за її відсутності, або про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Суд, приймаючи до уваги вимоги ч.1 ст.157 ЦПК України, зі згоди представника позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 24 квітня 2014 року між ПрАТ «СК «АХА Страхування» (а.с.5-6) та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №119130Га/14н, за умовами якого було застраховано автомобіль «CITROEN», державний номерний знак BE1411ВА (а.с.7-12). 01 вересня 2014 року, приблизно о 19 годині 40 хвилин, у м. Миколаєві, по вул. Лазурна, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «DACIA супер-нова», державний реєстраційний номер 80900НІ, який знаходився під керуванням відповідача, та «CITROEN», державний номерний знак BE1411ВА, під керуванням [PERSON] (а.с.13-14). Постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 жовтня 2014 року, відповідача було визнано винною у вчиненні вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди внаслідок порушення Правил дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 340,00 гривень. Постанова не оскаржена, набрала законної сили 14 жовтня 2014 року (а.с.15). Згідно до вимог ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду в справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Страхувальник звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та про виплату страхового відшкодування й надав усі необхідні документи. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту №1.001.14.14514/VESKO27653 від 26 вересня 2014 року та умов Договору страхування №119130Га/14н від 24 квітня 2014 року розмір страхового відшкодування склав 34000,77 гривень (а.с.16-33), яке ПрАТ «СК «АХА Страхування» було сплачено згідно платіжного доручення №132 765 від 29 вересня 2014 року (а.с.34). Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону №1961-IV, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі, - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Розмір страхового відшкодування визначається за правилами, встановленими у договорі страхування. Страховик не має права вимагати від завдавача шкоди суму, яку він виплатив страхувальнику у зв'язку з порушенням умов договору страхування. У позовні заяві ПрАТ «СК «АХА Страхування», посилаючись на положення ст.ст.993, 1166, 1191 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування» просило суд стягнути з відповідача 8487,86 гривень на відшкодування здійсненої страхової виплати на користь потерпілого. З наявних в матеріалах справи відомостей №9430976 про дорожньо-транспортну пригоду, вбачається, що цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована ПрАТ СК «ПЗУ Україна» за полісом №АІ/6934810 (а.с.13). Відповідно до вимог чинного законодавства на суд як на державний орган покладено обов'язок вирішення справи відповідно до закону, у зв'язку із чим суд має право й зобов'язаний визначити характер спірних правовідносин і норми матеріального права, які підлягають застосуванню, встановити склад осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, ..., що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно із ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно зі ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно зі ст.22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відшкодування шкоди, заподіяної третій особі, п.22.1. При настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст.29 вказаного Закону, шкода, пов'язана з пошкодженням транспортного засобу, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Таким чином, страхова компанія мала право на вирахування коефіцієнта фізичного зносу, тому сплачене нею страхове відшкодування складає, - 25512,91 гривень. Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань, деліктному (на загальних підставах) та договірному (в межах умов договору). Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ІІК України підстав. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного суду України по справі №6-2808цс15 від 20 січня 2016 року. Отже, сума виплати страхового відшкодування, яке повинен сплатити відповідач складає: 34000,77 - 25 512,91 = 8487,86 гривень. 16 січня 2017 року відповідачу було направлено Лист-претензію з вимогою сплатити суму страхового відшкодування (а.с.35). Відповідач вказаної суми не сплатив. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Ураховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги ПрАТ «СК «АХА Страхування» обґрунтованими та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню страхове відшкодування у розмірі 8487,86 гривень. Вирішуючи питання, щодо розподілу судових витрат, на підставі ст.88 ЦПК України та приймаючи до уваги результат вирішення справи, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved