Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

06.08.2018 [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на її утримання як матері дитини. В обґрунтування позову зазначила, що з у зареєстрованому шлюбі з відповідачем вона не перебувала. Заочним рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 02.05.2018 [PERSON] визнано батьком її малолітньої дитини, [PERSON], [INFO], яка знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно не надає їй матеріальної допомоги, хоча знаходиться у працездатному віці і може працювати. На теперішній час вона доглядає за дитиною і крім соціальних виплат по догляду за дитиною, інших доходів не має. У зв'язку з цим просила суд стягнути з [PERSON] аліменти на своє утримання в розмірі ј частини із усіх видів доходу щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною трьох років. Відповідачем у встановлений судом строк було подано відзив, в якому він повністю заперечував проти задоволення позову [PERSON], оскільки він на теперішній час офіційно не працевлаштований, має нерегулярні та незначні доходи, у зв'язку з чим не має змоги надавати [PERSON] матеріальну допомогу у вигляді аліментів на її утримання. Крім того, 02.08.2018 Вільнянським районним судом Запорізької області було видано судовий наказ про стягнення з нього аліментів на дитину у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до її повноліття. Також, послався на ту обставину, що утримує свою непрацездатну мати, [PERSON], яка є інвалідом другої групи загального захворювання та яка потребує матеріальної допомоги. За вказаних обставин вважає, що задоволення позову [PERSON] поставить його у вкрай скрутне матеріальне становище та порушить його права, передбачені ст.48 Конституції України, якою визначено право кожного на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. У відповіді на відзив позивач [PERSON] зазначила, що відповідач не надав жодних доказів на підтвердження тих обставин, якими обґрунтовує свої заперечення проти позову. Так, відповідачем не надано доказів того, що його доходи є незначними, а його матеріальний стан скрутним, через що він не має змоги сплачувати аліменти на її утримання як матері дитини. Також, ним не надано доказів того, що його мати, яка є інвалідом другої групи, а значить, отримує відповідну пенсію, потребує матеріальної допомоги. У судовому засіданні позивач та її представник змінили спосіб стягнення аліментів, визначивши його у твердій сумі, що складає 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Проте, у судовому засіданні 25.01.2019 представник позивача відмовилася від такого способу визначення аліментів і наполягала на вимогах, зазначених у первісному позові. Відповідач проти зміни способу визначення аліментів не заперечував. У судовому засіданні відповідач та його представник наполягали на повному запереченні позову з підстав, зазначених у відзиві. Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] є батьком дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданим повторно 20 липня 2018 року Вільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 88 від 24.03.2016. Дитина проживає разом з матір'ю, що підтверджується копією довідки про склад сім'ї, виданої Вільнянсим міськкомунгоспом Запорізької області від 08.06.2018 №587. Позивачем надано довідку УПСЗН Вільнянської РДА Запорізької області від 01.08.2018 №11-15/1276, згідно якої [PERSON] перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення та їй призначено державну соціальну допомогу: із січня по червень 2018 року - 4110,34 грн., а починаючи з липня 2018 року - 860,00 грн. Згідно розрахунку заборгованості по аліментам, наданим Вільнянським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, з [PERSON] підлягають щомісячному стягненню аліменти на утримання дитини в розмірі 1202,74 грн. Відповідно до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до ч.ч. 2-4 ст. 84 та ст.ст. 86, 88 цього Кодексу. У відповідності із ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частиною 4 статті 84 СК України передбачено, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З аналізу вказаних норм вбачається, що для виникнення права на утримання потрібна сукупність таких фактів, а саме: проживання з жінкою (чоловіком) дитини, яка не досягла трьох років; походження дитини від жінки, чоловіка, які перебувають фактичних шлюбних відносинах (кровне споріднення) або наявність між ними іншого юридично значущого зв'язку (усиновлення), а також можливість другої сторони надавати матеріальну допомогу. Враховуючи надані суду докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову і стягнення з відповідача аліментів на утримання матері дитини до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1/5 частини від заробітку (доходу) щомісячно. При вирішенні даного позову суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище сторін: відповідач є фізично здоровим, офіційно не працевлаштований, відсутність у відповідача інших утриманців, а також те, що позивач має на утриманні ще одну неповнолітню дитину. При цьому суд взяв до уваги пояснення відповідача, який сам вказав, що має дохід і навіть надає матеріальну допомогу своїй матері. Разом з тим, відповідач не надав суду доказів того, що його дохід є незначним та таким, що унеможливлює сплачувати аліменти на утримання матері своєї дитини, яка крім соціальної допомоги в розмірі 860 грн. та аліментів на утримання дитини в розмірі 1202,74грн. інших доходів не має. Доводи відповідача про те, що на його утриманні знаходиться його мати, інвалід другої групи, суд до уваги не бере, оскільки [PERSON] не надав суду докази того, що його мати потребує такої матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 79 СК України аліменти на утримання одного з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Таким чином, стягнення аліментів необхідно проводити, починаючи з 06.08.2018. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Оскільки позивач звільнена при подані позову від сплати судового збору, згідно із ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, тому з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 704,80 грн.

Outcome: partial