Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

05.12.2014 року позивач звернувся з позовом до відповідача, де прохає визнати недійсною свою відмову від прийняття спадщини, згідно заяви від 24.04.2013 року щодо майна померлої матері [PERSON], та надати йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої матері. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим що, така відмова була зроблена ним під впливом обману з боку іншого законного спадкоємця, його рідного брата [PERSON]. В судовому засіданні позивач,його представник позовні вимоги підтримали. Відповідач, його представника позовні вимоги не визнали, стверджуючи, що жодних обіцянок щодо подальшого перерозподілу спадкового майна, він позивачу не надавав, а останній добровільно відмовився від своєї частки на його користь, так як до нього повинно було перейти інше рівноцінне майно, належне його тітці. Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, з наступних підстав. Судом встановлено, що спадкоємцями першої черги спадкування за законом майна померлої [INFO] року [PERSON], є її сини [PERSON] та [PERSON], позивач і відповідач у справі, відповідно. Після смерті матері ,між собою вони дійшли згоди про розподіл спадкового майна таким чином що, позивачу перейде право власності на земельну ділянку, а відповідачу - на житловий будинок та присадибну земельну ділянку. В межах визначеного законом строку, 24.04.2013 року, вони звернулися для оформлення своїх спадкових прав, у нотаріальному порядку, до Старосанжарської сільської ради Новосанжарського району, за місцем відкриття спадщини. Однак секретарем сільської ради [PERSON] їм було роз'яснено, що все спадкове майно підлягає розподілу в рівних долях, згідно з вимогами діючого законодавства, а не так як вони вирішили між собою. Після цього, позивачі, з метою економії коштів на додаткове переоформлення майна в майбутньому, домовилися про те що, один із них а саме [PERSON], відповідач у справі оформить усе спадкове майно на своє ім»я, при цьому витрати на оформлення земельної ділянки, позивач йому компенсує, а потім відповідач передасть (відчужить) своєму братові право власності на земельну ділянку. Даний факт домовленості між сторонами підтвердила в судовому засіданні сама секретар Старосанжарської сільської ради свідок [PERSON] Цього ж дня , в приміщенні сільської ради сторонами були підписані відповідні заяви - відповідачем [PERSON] про прийняття спадщини, а позивачем [PERSON] про відмову від прийняття спадщини на користь свого рідного брата. Однак, в послідуючому стосунки між ними погіршилися і відповідач, оформивши усе спадкове майно на себе та отримавши у нотаріуса відповідні правовстановлюючі документи,відмовляється передати позивачу земельну ділянку площею 2,8600 га,призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно даної раніше обіцянки, що підтвердив також в судовому засіданні. Відповідно до ст. 230 ЦК України, в разі, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин визнається судом недійсним. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що саме шляхом обману відповідач, як рідний старший брат позивача, якому той довіряв, і з яким мав добрі стосунки, заволодів часткою спадкового майна останнього, не виконавши дану обіцянку.

Outcome: approved