Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-15 00:00:00

06 вересня 2021 року до суду надійшло подання державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Портної А.С. про розшук боржника [PERSON] , [INFO] , раніше проживаючої за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] . В обґрунтування подання державний виконавець вказав, що на виконанні Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває ВП №65053982 з виконання виконавчого листа №766/19612/20 виданого 05.04.2021 Херсонським міським судом Херсонської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей, сина [PERSON] , [INFO] , сина - [PERSON] , [INFO] , сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі Ѕ частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 03 грудня 2020 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. За актом державного виконавця за місцем проживання боржника [ADDRESS] встановлено, що [PERSON] за вищевказаною адресою не проживає, лише зареєстрована, місце її перебування невідоме. Про зміну місця проживання боржник не повідомила, відомості про доходи та майно не надає. Загальний борг по сплаті аліментів станом на 01.09.2021 року складає 46\~578, 92 грн. У зв`язку з неможливістю встановити місцезнаходження боржника, на підставі ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» головний державний виконавець звернувся до суду з вказаним поданням. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 08.09.2021 року подання прийнято до провадження та призначено до розгляду на 16.09.2021 року. В судове засідання державний виконавець не з`явився, 16.09.2021 року через канцелярію суду подав заяву, у якій подання підтримав, просив його задовольнити. Просив розгляд справи за поданням провести без його участі. В судове засідання стягувач не з`явився, 16.09.2021 року подав заяву про розгляд подання за його відсутності, подання підтримав та просив його задовольнити. Боржник у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлялась належним чином. Враховуючи такі обставини, судом визнано за можливе розглянути подання за відсутності державного виконавця та заінтересованих осіб, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду подання. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши та дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи та подання, суд приходить до висновку, що подання задоволенню не підлягає, з наступних підстав. Судом встановлено і матеріалами справи підтверджується, що 12.04.2021 року державним виконавцем Дніпровського РВ ДВС у місті Херсоні ПМУ МЮ (м. Одеса) Портною А.С. винесено постанову про відкриття ВП №65053982 з примусового виконання виконавчого листа №766/19612/20 виданого 05.04.2021 Херсонським міським судом Херсонської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей, сина [PERSON] , [INFO] , сина - [PERSON] , [INFO] , сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі Ѕ частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 03 грудня 2020 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Про направлення(вручення) боржнику постанови про відкриття ВП №65053982 відносно боржника державним виконавцем відомостей не зазначено та доказів такого до подання не долучено. В ході примусового виконання виконавчого провадження державним виконавцем були здійснені такі заходи з примусового виконання виконавчого листа як, направлення запитів до: - \~ \~ \~ \~Державної фіскальної служби України з метою виявлення відкритих рахунків у банківських та фінансових установах, джерел отримання боржником доходів. Відповідно до відповідей на запит №112414858 від 28.08.2021 року та №112414859 від 28.08.2021 року інформація відносно боржника за РНОКПП: [NUMBER] відсутня та вказана особа на обліку в органах ДПС не перебуває; - \~ \~ \~ \~МВС України з метою отримання інформації про зареєстровані за боржником транспортні засоби. Відповідно до відповіді на запит №108674656 від 20.07.2021 року в МВС відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби. Актом державного виконавця, складеним 30.08.2021 року за відсутності понятих, у ВП №65053982 встановлено, що на момент виходу державним виконавце за адресою реєстрації місця проживання боржника [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] остання не проживає, але фактично зареєстрована, зі слів сусідів, які відмовилися від підпису. Не зазначено ідентифікаційних даних сусідів, що то за особи та де вони мешкають. Інформація про вжиття інших заходів з примусового виконання виконавчого листа №766/19612/20, виданого 05.04.2021 Херсонським міським судом Херсонської області про стягнення аліментів в матеріалах подання відсутня. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів складеного державним виконавцем Дніпровського РВ ДВС у місті Херсоні ПМУ МЮ (м. Одеса) Портною А.С. при примусовому виконанні виконавчого листа №766/19612/20, виданого 05.04.2021 Херсонським міським судом Херсонської області - заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів станом на 01.09.2021 року складає 46\~578, 92 грн. За пунктом 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року. Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Відповідно до частини 1 та пункту 1 частини 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; державний виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Пунктом 1 частини 5 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що боржник зобов`язаний утримуватися від вчиненні дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення. Згідно з частиною 1 статті 36 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. За ч.1 ст. 438 ЦПК України, розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача. За змістом вказаних положень перед зверненням до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника фізичної особи або дитини державний виконавець вживає заходів, спрямованих на встановлення фактичного місцезнаходження боржника фізичної особи або дитини щодо: отримання відповіді на запит від відповідних територіальних органів МВС України щодо місця реєстрації особи; отримання інформації від учасників виконавчого провадження та інших осіб, у тому числі усно (в такому випадку отримана інформація відображається в акті державного виконавця), про можливі місця перебування боржника; перевірки наявності боржника за останнім відомим місцями його перебування, встановленими під час проведення виконавчих дій; отримання інформації щодо місця роботи боржника; отримання інформації щодо наявності у боржника нерухомого майна; отримання інформації щодо знаходження боржника за місцезнаходженням їхнього майна; отримання інформації про боржника з інших джерел. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За частиною 1 статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Як встановлено судом, державним виконавцем не надано належних та допустимих доказів свідомого ухилення [PERSON] від виконання судового рішення, зокрема добровільного невиконання судового рішення про стягнення аліментів. На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження. Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб. Державний виконавець не надав відомостей про те у чому саме полягає ухилення боржника від виконання рішення суду, з урахуванням відсутності інформації про обізнаність боржника, як щодо відкриття відносно нього виконавчого провадження. З долучених до подання документів судом встановлено, що [PERSON] не була належним чином повідомлена про відкриття та рух виконавчого провадження, оскільки відомості про направлення їй матеріалів виконавчого провадження, розрахунку заборгованості за виконавчим листом та отримання/ відмови у отриманні нею цих матеріалів за зареєстрованою адресою відсутні, як і не надано відомостей про здійснення державним виконавцем виклику [PERSON] ( у разі неявки за викликом вжиття заходів примусового приводу), які виявилися неефективними та дають підстави вважати, що боржник свідомо ухиляється/ переховується задля невиконання рішення суду. Таким чином, судом встановлено, що боржнику не відомо як про наявність виконавчого провадження про стягнення з неї аліментів так і про суму заборгованості за виконавчим листом, а інших документів, які б свідчили про протилежне і ухилення боржника від виконання судового рішення державним виконавцем суду не надано. Окрім зазначеного, судом також встановлено, що надані разом із поданням документи не підтверджують вичерпність заходів, вжитих державних виконавцем щодо встановлення місця знаходження боржника. Долучений до подання Акт державного виконавця від 30.08.2021 року не відповідає вимогам п. 8 Розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5. Вказаним пунктом визначено, що у разі відмови від підписання осіб, що були присутні при складанні акта, про це робиться відмітка в акті. Відмітка «від підпису відмовився» проставляється напроти прізвища особи, яка відмовилася від підпису, та засвідчується підписами інших осіб, які були присутніми під час складання акта. Однак, акт державного виконавця від 30.08.2021 року не ідентифікує осіб сусідів, які повідомили про непроживання боржника за адресою реєстрації; а їх відмова від підпису не засвідчена іншими особами, які були присутніми під час його складання. Вказане дає підстави суду вважати Акт державного виконавця від 30.08.2021 року недопустимим та недостовірним доказом у розумінні ст. ст. 78, 79 ЦПК України, який не може підтверджувати факт непроживання боржника за місцем реєстрації так і взагалі виходу держаного виконавця за місцем її проживання за адресою вказаною у виконавчому листі. Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачено Конституцією України. За вище викладеного, суд доходить висновку про недоведеність належними та допустимими доказами обставин того, що перед зверненням до суду з поданням про оголошення розшуку боржника, державним виконавцем були вжиті вичерпні, ефективні, своєчасні виконавчі дії щодо встановлення місця знаходження боржника, а тому відмовляє у задоволенні подання за необґрунтованістю.

Outcome: dismissed