Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

06.08.2015 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, який обґрунтовує тим, що 27.01.2015 в м. Києві на перехресті вулиць Межигірська-Оленівська сталася дорожньо-транспортна пригода в якій було пошкоджено належний йому автомобіль «Ауді» д.н.з. [NUMBER]. Вказана ДТП сталася з вини водія автомобіля «Ніссан» д.н.з. [NUMBER] [PERSON], відповідальність якої згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/3438851 була застрахована в ПрАТ «УОСК». З метою отримання страхового відшкодування позивач звернувся до відповідача з відповідною заявою, та надав необхідні документи. ПрАТ «УОСК» прийняло рішення про виплату йому страхового відшкодування у розмірі 14 479,35 грн. без суми ПДВ. Проте до цього часу ПрАТ «УОСК» не виконало свої зобов'язання за договором страхування. З наведених підстав позивач, з врахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог від 09.10.2015, просить стягнути з відповідача невиплачене страхове відшкодування у розмірі 14 479,35 грн. Крім того, на підставі положень п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» просить стягнути з відповідача пеню нараховану за період з 09.06.2015 по 05.08.2015 в розмірі 2 762,51 грн. та витрати по оплаті судового збору у розмірі 243,60 грн. В судове засідання позивач не з'явився. Подав суду заяву, в якій просить розглядати справи у його відсутності, згодний на розгляд справи у заочному порядку. Відповідач ПрАТ «УОСК», свого представника для участі у розгляді справи не направив. Про час та місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином у порядку передбаченому ст. 74 ЦПК України. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд до відома не поставила. З урахуванням обставин справи, положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи у відсутності представника відповідача, а також у відсутності третьої особи на підставі наявних доказів, проти чого не заперечує позивач згідно поданої заяви. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. За загальним правилом визначеним ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно положень ст. 1194 ЦК України, передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, несе додаткову (субсидіарну) відповідальність у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди. Згідно Закону України «Про страхування», цивільно-правова відповідальніст власників наземних транспортних засобів підлягає обов'язковому страхуванню. Як визначено ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV, обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Необхідною умовою виникнення обов'язку страховика за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності осіб, які на відповідній правовій підставі володіють транспортними засобами, є настання страхового випадку (події, внаслідок якої завдано шкоди третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована за договором). Статтею 22 Закону України №1961-IV передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхових сум відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Судом встановлено, що 27.01.2015 в м. Києві на перехресті вулиць Межигірська-Оленівська з вини [PERSON], яка керувала автомобілем «Ніссан» д.н.з. [NUMBER], сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пошкоджено автомобіль «Ауді» д.н.з. [NUMBER], належний на праві власності [PERSON] відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER]. На час скоєння дорожньо-транспортної пригоди, майнові інтереси [PERSON] пов'язані з володінням, розпорядженням та користуванням автомібелем «Ніссан» д.н.з. [NUMBER] були застраховані у ПрАТ «УОСК» згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/3438851. 10.03.2015 позивач звернувся до ПрАТ «УОСК» з заявою на виплату страхового відшкодування. Листом від 05.06.2015 року №4984 ПрАТ «УОСК» повідомила позивача, що за результатами розгляду його заяви прийнято рішення про виплату йому страхового відшкодування в сумі 14479,35 грн. за вирахуванням суми ПДВ. Відповідач порушив строки виплати страхового відшкодування. 02.07.2015 позивач звернувся до ПрАТ «УОСК» з вимогою про усунення порушень, а саме сплати страхового відшкодування та пені. У відповідь на дану вимогу відповідачем на адресу позивача направлено лист, яким повідомлено, що станом 16.07.2015 страхова компанія має заборгованість по виплаті йому страхового відшкодування в розмірі 14479,35 грн., та підтверджено виконання ПрАТ «УОСК» своїх фінансових зобов'язань перед ним найближчим часом. На час розгляду справи зобов'язання відповідача по виплаті страхового відшкодування залишаються невиконаними. Згідно ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦКУ передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 992 ЦК України, у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Згідно п. 36.5 ст. 36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Виходячи з встановленого в ході судового розгляду факту порушення відповідачем строків виплати страхового відшкодування, ґрунтуючись на вищенаведених нормах права, суд знаходить вимоги позивачки про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування та пені законними та обґрунтованими. Відповідно до представленого позивачем розрахунку розмір пені за період з 09.06.2015 по 09.10.2015 складає 2 762, 51 грн. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача на його користь страхового відшкодуванню в розмірі 14 479,35 грн. та пені за порушення строків його виплати у розмірі 2 762, 51 грн. У відповідності до положень ст. 88 ЦПК України в порядку розподілу судових витрат на користь позивача підлягає стягненню з відповідача ПрАТ «УОСК» - 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved