Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

07.07.2016р. [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяви [PERSON] посилалася на те, що 04.09.2014р. сторони уклали шлюб, зареєстрований відділом ДРАЦС РС Царичанського РУЮ у Дніпропетровській області, який було розірвано 26.01.2016р. Жовтневим ВДРАЦС ДМУЮ Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], 24.05.2016р. народження, яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, у звязку з чим позивачка просила суд стягувати з відповідача щомісячно аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 35% від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, до досягнення донькою повноліття. 31.10.2016р. позивачка в наданій до суду заяві уточнила позовні вимоги та просила стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Крім того, в наданій суду 31.10.2016р. заяві, позивачка просила розглядати справу за її відсутністю, без фіксування процесу технічними засобами (а.с. № 35). Відповідач [PERSON] у судове засідання 31.10.2016р. надав заяву про розгляд справи за його відсутності та без фіксування процесу технічними засобами. Позовні вимоги в уточненому розмірі, а саме у розмірі 1/4 частини від всіх своїх доходів щомісячно, до досягнення донькою повноліття визнав (а.с. №37). Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 169 ЦПК України ухвалити рішення в судовому засіданні за відсутності сторін. Справа розглянута відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.09.2014р. сторони уклали шлюб, зареєстрований відділом ДРАЦС РС Царичанського РУЮ у Дніпропетровській області, який було розірвано 26.01.2016р. Жовтневим ВДРАЦС ДМУЮ (а.с. № 6, 7) . Судом також встановлено, що батьком малолітньої дитини [PERSON], 24.05.2016р. народження, є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження та експертним висновком від 19.10.2016р. (а.с. № 8, 39). Малолітня дитина мешкає зі своєю матірю [PERSON] знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сімї від 04.07.2016р. ( а.с. № 9). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 181, ч. 1 ст. 191 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, починаючи від дня предявлення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. З огляду на те, що позивачка просила стягувати аліменти у частці від доходу відповідача та із заяви відповідача від 31.10.2016р. вбачається, що він працює, а отже має регулярний дохід, відповідач не заперечує проти стягнення аліментів в уточненому розмірі, а саме в розмірі 1/4 частини всіх його доходів, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити та стягувати з відповідача аліменти на утримання його малолітньої доньки [PERSON], 24.05.2016р. народження, до досягнення нею повноліття, в розмірі \~1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж\~ 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, стягуючи аліменти на користь матері \~дитини \~-[PERSON], \~починаючи \~стягнення \~з 07.07.2016р. При постановлені даного рішення суд керується вимогами ч. 1 ст. 61 ЦПК України, де зазначено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, що приймають участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі в межах платежу за один місяць. Обговорюючи питання щодо розподілу судових витрат, з огляду на те, що позивачка при предявленні позову була звільнена від сплати судового збору, то на підставі ст. 2 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved