Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-16 00:00:00

04 червня 2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. Мотивуючи свої вимоги тим, що 17 травня 2003 року вона уклала шлюб з [PERSON] , який було зареєстровано у виконкомі Цебриківської селищної ради Великомихайлівського району Одеської області, актовий запис № 04. Від вказаного шлюбу вони мають неповнолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . З 2017 року шлюбні відносини фактично припинились. Станом на сьогоднішній день вони проживають та зареєстровані за однією адресою, однак відповідач який офіційно працює та отримує заробітну плату добровільно не надає матеріальних коштів на утримання дітей. Стан здоров`я дітей задовільний, на диспансерному обліку вони не перебувають. Відповідач надавати матеріальну допомогу не хоче, ухиляється від утримання дітей. Вона не прцює оскільки знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною по досягнення нею трьох річного віку, що підтверджується довідкою від 03.06.2019 року № 659, управління соціального захисту населення Великомихайлівської районної державної адміністрації Одеської області. Відповідач є працездатним, має задовільний стан здоров`я. З відповідача аліменти за виконавчими документами не стягуються. Відповідач працює різноробочим Фермерського господарства «Гарант- Манько» смт. Цебрикове Великомихайлівського району Одеської області де отримує заробітну плату приблизно 8500,00 грн. в місяць. Тому вона просить суд стягнути з відповідача [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку ( доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на її користь на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] та малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, суду пояснила, що відповідач надає допомогу, але не в повному обсязі, цього недостатньо для утримання трьох дітей. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнали в повному обсязі, просили відмовити в їх задоволенні, зазначивши що позовні вимоги є необґрунтованими. Крім того, в матеріалах справи наявний відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що відповідач просить відмовити у задоволенні позову [PERSON] у повному обсязі, посилаючись на те, що вимоги позивача є безпідставними та неогрунтованими, не підкріплені жодними доказами і ґрунтуються виключно на припущеннях позивача. Стосовно тверджень позивача, що він ухиляється від утримання дітей та матеріальної допомоги добровільно не надає не відповідають дійсності. Він повністю матеріально забезпечує свою родину. Усі грошові кошти які він заробляє він віддає позивачу, вона сама ними розпоряджається на свій власний розсуд. Як вказує сама позивачка у своїй позовній заяві, вона ніде не працює, оскільки знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною. Також вона зазначає, що стан здоров`я дітей задовільний, на диспансерному обліку вони не перебувають. Так це правда, оскільки саме він піклується про свою сім`ю і забезпечує їх усім належним та необхідним. Старші діти навчаються у школі, завжди одягнуті, нагодовані, виглядають охайно. Стосовно тверджень позивача, що він отримує офіційну заробітну плату у розмірі 8500,00 грн. Це не відповідає дійсності і знов ж таки не підтверджується жодними доказами з боку позивача. Він дійсно має постійну роботу і працевлаштований у Фермерському господарстві « Гарант- [PERSON] ». Його заробітна плата на місяць складає 4200 грн., що підтверджується довідкою про доходи. Його заробітна плата не є великою, разом з тим, він всю її віддає на руки позивачу. Він проживає у сільській місцевості, де роботи взагалі не має. Фермерське « Гарант- Манько» це єдине місце де він зміг працевлаштуватися, інших заробітків в нього немає. Разом з тим, він розуміє свій обов`язок піклуватися та матеріально забезпечувати родину та не має наміру від нього ухилятися, а навпаки робе все можливе, щоб його діти та дружина ні в чому не потребували. Заслухавши позивача, відповідача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до статті 8 Закону України « Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення в Сімейному кодексі України. Судом встановлено, що сторони з 17 травня 2003 року перебувають у шлюбі зареєстрованому виконкомом Цебриківської селищної ради Великомихайлівського району Одеської області, актовий запис 04. Від вказаного шлюбу вони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії № [NUMBER] виданим 01 травня 2006 року виконкомом Цебриківської селищної ради Великомихайлівського району Одеської області, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 07 листопада 2007 року виконкомом Цебриківської селищної ради Великомихайлівського району Одеської області, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії № [NUMBER] , виданим 29 червня 2016 року Великомихайлівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, де батьком вказано [PERSON] . В матеріалах справи наявна довідка № 659 від 03.06.2019 року видана управлінням соціального захисту населення Великомихайлівської районної державної адміністрації Одеської області, з якої вбачається, що [PERSON] знаходиться на обліку в управлінні соціального захисту населення Великомихайлівської районної державної адміністрації та отримує такі соціальні допомоги: одноразову допомогу при народженні дитини [PERSON] [INFO] , допомогу малозабезпеченим сім`ям та допомогу на дітей, які виховуються у багатодітних сім`ях. Крім того, в матеріалах справи наявна довідка № 2235 від 05.08.2019 року видана Цебриківською селищною радою Великомихайлівського району Одеської області, з якої вбачається, що малолітні діти: [PERSON] , [INFO]; [PERSON] , [INFO]; [PERSON] , [INFO] станом до [INFO] мешкали за адресою: [ADDRESS] та перебували на утриманні батька [PERSON] та матері [PERSON] . Діти були завжди охайні та доглянуті. З 27.07.2019 року мати та діти за вказаною адресою не проживають. Позивач сама не може утримувати неповнолітніх дітей та нести одноособово витрати пов`язані з її утриманням, відповідач є здоровою, працездатною людиною, інших осіб на утриманні не має, тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Оцінюючи всі зібрані по справі докази, враховуючи інтереси дітей для забезпечення стабільних та гармонійних умов їх життя, їх повного та всебічного розвитку, матеріальний та сімейний стан платника аліментів та одержувача аліментів, суд приходить до висновку, що [PERSON] має можливість сплачувати аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , (РНОКПП [NUMBER] ), на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від заробітку ( доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,до досягнення неповнолітніми дітьми повноліття. Судові витрати по справі складаються з судового збору за позовними вимогами немайнового характеру стягнення аліментів на дитину, від сплати якого звільнено позивача, а тому суд вважає, що у відповідності до ст. 141 ЦПК України, на відповідача [PERSON] необхідно покласти сплату судового збору у розмірі 768,40 грн., на користь держави. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved