Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

05.06.2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Миколаївський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, [PERSON] , про оспорювання батьківства та виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини. Свої вимоги мотивує тим, що з 06.11.2010 року по 21.08.2018 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, проте, фактично шлюбні відносини між ними припинилися ще у квітні 2015 року, а з вересня 2017 року вона перебуває у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу з [PERSON] . У період спільного проживання з [PERSON] , [INFO] , у них народилася донька [PERSON] . Однак, у зв`язку з тим, що дитина народилася до спливу десяти місяців після припинення шлюбу з відповідачем, у відповідності до ч. 2 ст. 122 СК України, батьком дитини у її актовому записі про народження вказано саме відповідача. Посилаючись на те, що вирішити дане питання у позасудовому порядку не видається можливим, просила виключити з актового запису про народження малолітньої [PERSON] , [INFO] , за №277 від 26.02.2019 року, здійсненого Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, відомості про батька - [PERSON] .. Позивачка та її представник позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. Відповідач до суду не з`явився, направив відзив на позовну заяву, в якому просив провести розгляд справи за його відсутності, пояснив, що він не являється біологічним батьком дитини, оскільки з 2015 року не підтримує фактичних шлюбних відносин з позивачкою, а тому позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить задовольнити. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] пояснив, що дійсно з вересня 2017 року він перебуває у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу з позивачкою. У період спільного проживання з позивачкою, [INFO] , у них народилася донька [PERSON] , яку він визнає своє дитиною, а тому просив позов задовольнити повністю. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Миколаївського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до наступного висновку. Так, відповідно до частини 1\~статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частини 1, 3\~статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За положенням частини 1\~статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено\~статтею 15 ЦК України. Право на захист виникає з певних підстав, якими виступають порушення цивільного права, його невизнання чи оспорювання. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у ході розгляду справи по суті, з 06.11.2010 року по 21.08.2018 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі (а. с. 7-9). Проте, як встановлено у ході розгляду справи, фактично шлюбні відносини між сторонами припинилися з квітня 2015 року, а з вересня 2017 року позивачка перебуває у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу з [PERSON] [INFO] позивачка народила доньку [PERSON] , про що 26.02.2019 року складено відповідний актовий запис №277, зареєстрований Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (а. с. 11). У зв`язку з тим, що дитина народилася до спливу десяти місяців після припинення шлюбу між сторонами, у відповідності до ч. 2 ст. 122 СК України батьком дитини у її актовому записі про народження вказано саме відповідача [PERSON] (а. с. 11-13). З матеріалів справи слідує, що [PERSON] зареєстрована та проживає разом з позивачка та співмешканцем позивачки [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а. с. 10). Вирішити питання про виключення відомостей про відповідача як про батька дитини з її актового запису про народження у позасудовому порядку не видається можливим (а. с. 18). А тому, нині захист прав позивачки можливий лише у судовому порядку. Відповідно до\~ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями\~122\~та\~125\~цього\~Кодексу. Відповідно до\~ст.\~138\~СК України\~жінка,\~яка народила\~дитину у\~шлюбі,\~має право\~оспорити батьківство\~свого чоловіка,\~пред`явивши\~позов про\~виключення запису\~про нього\~як батька\~дитини з\~актового запису\~про народження\~дитини. Вимога\~матері про\~виключення запису\~про її\~чоловіка як\~батька дитини\~з актового\~запису про\~народження дитини\~може бути\~задоволена лише\~у разі\~подання іншою\~особою заяви\~про своє\~батьківство. До вимоги матері про внесення змін до актового запису про народження дитини встановлюється позовна давність в один рік, яка починається від дня реєстрації народження дитини. Згідно з пункту 11\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень, шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї, як батька з актового запису про народження дитини, звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка, як батька дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка, як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини, суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Із заяви [PERSON] , засвідченої 22.07.2019 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області, слідує, що він визнає себе батьком [PERSON] , [INFO] , та має намір офіційно оформити документи про своє батьківство відносно цієї дитини (а. с. 47). Відповідно до пункту 2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених\~наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за № 55/18793, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, у якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Згідно ч.1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог\~ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності, а також, виходячи з визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення рішення про задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved