Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

06 травня 2015 року, позивачка [PERSON], звернулась до суду з названим позовом, в якому просила суд, розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 09.09.2010 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області (актовий запис № 139), від якого у сторін народилась донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 02.02.2011 року, яку після розлучення позивачка просила залишити на виховання їй, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось, останнім часом їхні стосунки почали псуватись, з'ясувалось що у них різні погляди на життя, духовні та моральні цінності, між ними стали виникати сварки по всім життєвим питанням, які стали причиною повного непорозуміння та негативного ставлення один до одного, внаслідок чого, вже два роки вони живуть окремо і ніяких стосунків не підтримують, що остаточно призвело до втрати необхідних для подружжя почуття любові та взаємоповаги. В судове засідання позивачка не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила, однак надіслала до суду письмову заяву, в якій посилаючись на ст. 158 ЦПК України повністю підтримала позов, просила його задовольнити і слухати справу без її участі (а.с. 10). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, однак надіслав суду письмову заяву, в якій повністю визнав позов та на підставі ст. 158 ЦПК України, просив суд слухати справу за йоговідсутністю (а.с. 11). Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що офіційно, шлюб між позивачкою та відповідачем був зареєстрований 09.09.2010 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області (актовий запис № 139), що підтверджується оригіналом свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 09.09.2010 р., від якого у сторін народилась донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.02.2011 року (а.с. 4,5). З матеріалів справи вбачається, що спільне життя у подружжя не склалось, останнім часом сімейне життя між ними поступово погіршуються, що в кінцевому результаті призвело до втрати необхідних для подружжя почуття любові та взаємоповаги, кожен з них має різні погляди на життя, духовні та моральні цінності, між ними постійно виникають непорозуміння по всім життєвим питанням,які стали причиною повного непорозуміння та негативного ставлення один до одного, внаслідок чого, вже два роки сторони живуть окремо і ніяких стосунків не підтримують, що остаточно призвело до втрати необхідних для подружжя почуття любові та взаємоповаги. Статтею 24 СК України передбачено - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу - не допускається. Одночасно, статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку допомогою фізичного або психічного насильства - є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 24 СК України передбачено - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу - не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, якою передбачено - позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У відповідності до ст. 112 ч. 2 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах, враховуючи матеріали позову, а також позицію позивачки та відповідача, викладених у їхніх письмових заявах на адресу суду про згоду з позовом, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а збереження сім`ї в даному випадку, з урахуванням встановлених судом обставин - буде суперечити інтересам та особистим свободам позивачки, та їх малолітньої дитини.

Outcome: approved