Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-21 00:00:00

04 лютого 2019 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до Державного підприємства «Артемсіль», в якій просила: визнати протиправним та скасувати наказ Державного підприємства «Артемсіль», підписаний в.о. директора В.О. Зеленим, від 06 листопада 2018 року № 403к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності та застосування заходів матеріального впливу» в частині притягнення [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ),\~до дисциплінарної\~відповідальності та\~позбавлення її\~премій та\~винагород;\~стягнути з\~Державного підприємства\~«Артемсіль» (ідентифікаційний код юридичної особи 00379790) на користь [PERSON] недоплачену премію за листопад та грудень 2018 року у розмірі 21120,00 грн., недоплачену одноразову винагороду за вислугу років за 2018 рік у розмірі 5280,00 грн., недоплачену винагороду за загальні результати роботи за 2018 рік у розмірі 14784,00 грн., моральну шкоду у розмірі 100000,00 грн., а також судовий збір у розмірі 1768,40 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що позивачка [PERSON] з 27 вересня 2013 року перебувала з відповідачем у трудових відносинах на умовах безстрокового трудового договору, працюючи на посадах інженера відділу маркетингу (з 27 вересня 2013 року), інженера 2 категорії відділу маркетингу (з 31 жовтня 2016 року), інженера 1 категорії відділу маркетингу (з 18 січня 2018 року). З 15 листопада 2018 року позивачку переведено на посаду діловода (кур`єра) рудника № 4. 06 листопада 2018 року (під час перебування позивачки на попередній посаді) відповідачем було видано наказ № 403к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності та застосування заходів матеріального впливу», який підписано в.о. директора В. О. Зеленим, згідно з яким відділом ЕБ проведено службове розслідування щодо стану роботи відділу маркетингу з січня по жовтень 2018 року й складено відповідний акт. Перевіркою встановлено, зокрема, що позивачкою, на думку відповідача, порушено п. п. 2.1, 2.5, 3.3 посадової інструкції ПІ 21.04-2018 від 24 квітня 2018 року. Вищезазначені обставини стали можливими завдяки відсутності контролю з боку начальника відділу маркетингу [PERSON] за організацією та плануванням роботи відділу, що може завдати значну шкоду підприємству в вигляді штрафів за порушення Закону України «Про захист економічної конкуренції». Іншого обґрунтування у зазначеному наказі не наведено. Відповідно до п. 1 даного наказу, позивачці оголошено догану та позбавлено премії за листопад 2018 року на 100%, позбавлено 50% одноразової винагороди за вислугу років за 2018 рік та 100% винагороди за загальні результати роботи за 2018 рік. Позивачка із зазначеним наказом в частині, що стосується притягнення її до дисциплінарної відповідальності та застосування до неї заходів матеріального впливу, не погоджується та вважає, що він підлягає скасуванню у відповідній частині з таких підстав. Згідно з оскаржуваним наказом, порушення позивачкою п. п. 2.1, 2.5, 3.3 посадової інструкції може завдати значну шкоду підприємству у вигляді штрафів за порушення Закону України «Про захист економічної конкуренції». Тобто на час видання оскаржуваного наказу діями чи бездіяльністю позивачки шкода позивачу завдана не була. Згідно з п. п. 2.1 та 2.5 Посадової інструкції інженера І категорії (з маркетингу) відділу маркетингу № ПІ 21.04-2018 від 24 квітня 2018 року, до функцій інженера І категорії (з маркетингу) відділу маркетингу належить проведення анкетування та аналіз ступеню задоволеності кінцевих споживачів; забезпечення своєчасного надходження інформації про ринкову ситуацію першому заступнику директора. Згідно з п. 3.3 Посадової інструкції інженера І категорії (з маркетингу) відділу маркетингу № ПІ 21.04-2018 від 24 квітня 2018 року, до обов`язків інженера І категорії (з маркетингу) відділу маркетингу належить приймання участі в розробці рекламної і презентаційно-сувенірної продукції підприємства. Позивачка також посилається на те, що співставлення переліку наведених у Законі України «Про захист економічної конкуренції» порушень законодавства про захист економічної конкуренції та функцій і завдань позивачки, визначених в п. п. 2.1, 2.5, 3.3 її посадової інструкції, вказує на те, що ці функції та завдання жодним чином не стосуються питань порушення чи захисту економічної конкуренції. Тобто причина, яка зазначена в оспорюваному наказі як підстава для притягнення до дисциплінарної відповідальності, у даному випадку фактично відсутня.З наведеного видно також те, що у даному випадку не настали наслідки та відсутня можливість їх настання, з якими відповідач пов`язує притягнення позивачки до відповідальності, що вказує на відсутність вини позивачки, а, відтак, на відсутність складу дисциплінарного правопорушення та унеможливлює притягнення її до дисциплінарної відповідальності. Крім того, позивачка не погоджується також з твердженням відповідача про фактичну наявність з її боку порушень, про які йдеться в оскаржуваному наказі, а саме: позивачка заперечує своє недбале відношення до виконання нею п. п. 2.1, 2.5, 3.3 посадової інструкції та їх порушення з огляду на таке. Вказуючи на згадані порушення, відповідач у спірному наказі не вказує, що означає в даному випадку вживане ним поняття «недбалість» та в чому конкретно це проявляється стосовно позивачки. Вважає, що власник або уповноважений ним орган відповідача не забезпечив створення необхідних організаційних умов, тобто відповідачем не встановлено конкретних порядків, положень, рекомендацій, інструкцій, інших регламентуючих локальних документів, які б визначали процедури, строки, етапність, періодичність, систему тощо стосовно кожної з наведених функцій та задач, що покладені на позивачку. Саме через неврегульованість відповідачем на рівні локальних нормативних актів відповідних виробничих процесів зумовило виконання позивачкою відповідних функцій та завдань способами, методами та в порядку, визначеними самостійно, виходячи з власної оцінки виробничої ситуації та за вказівкою та погодженням безпосереднього керівника начальника відділу маркетингу. Позивачка стверджує, що періодично проводила анкетування кінцевих споживачів з метою аналізу ступеню їх задоволеності, про що доповідала безпосередньому керівникові та надавала йому відповідну інформацію за наслідками проведення цієї роботи.ю а також періодично на вимогу першого заступника директора нею готувалась інформація про ринкову ситуацію, яку вона надавала своєму безпосередньому керівникові начальнику відділу, який надалі за своїм підписом направляв її першому заступнику директора. Отже, позивачкою забезпечувалось надходження інформації про ринкову ситуацію першому заступнику директора. Відповідачем взагалі не з`ясовувалась та не досліджувалась роль, ступінь участі та рівень виконання кожного працівника відділу під час розробок рекламної і презентаційно-сувенірної продукції підприємства. Відділом маркетингу періодично розробляються відповідні товари, в тому числі, за участю позивачки. Таким чином, позивачкою не порушувались п. п. 2.1, 2.5, 3.3 Посадової інструкції інженера І категорії (з маркетингу) відділу маркетингу № ПІ 21.04-2018 від 24 квітня 2018 року, що могло завдати шкоди відповідачу в вигляді штрафів за порушення Закону України «Про захист економічної конкуренції», у зв`язку з чим притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності було безпідставним. Також вважає, що відповідачем в оскаржуваному наказі взагалі не зазначається, коли та за яких обставин позивачкою вчинено кожний проступок, у вчиненні якого вона обвинувачується, що свідчить про невизначення відповідачем зазначених обставин. Між тим, вся робота, здійснювана позивачкою, проходила під керівництвом та з відома її безпосереднього керівника начальника відділу маркетингу, який завжди був обізнаний зі станом виконання нею виробничих функцій та завдань безпосередньо в момент їх виконання. З оскаржуваного наказу видно, що він підписаний в.о. директора В.О. Зеленим. Однак, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 14 лютого 2018 року № 91-р «Про погодження тимчасового покладення виконання обов`язків директора державного підприємства «Артемсіль» на [PERSON] », тимчасове виконання обов`язків директора покладено на [PERSON] , у зв`язку з чим [PERSON] не мав права накладати на позивачку дисциплінарне стягнення. За таких обставин, оскаржуваний наказ в частині притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності є незаконним. Оскільки внаслідок незаконного притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності її позбавлено також премії та винагород, то позбавлення її цих виплат також вважає незаконним. Так, згідно з розрахунком позивачки, розмір недоплаченої позивачці премії у розмірі 100% за листопад та грудень становить: 10560,00 грн. * 100% * 2 = 21120,00 грн., де 10560,00 грн. посадовий оклад позивачки. Розмір недоплаченої позивачці одноразової винагороди за вислугу років за 2018 рік у розмірі 50%: 10560,00 грн. * 50% = 5280,00 грн. Розмір недоплаченої позивачці винагороди за загальні результати роботи за 2018 рік у розмірі 100% становить: 10560,00 грн. * 1,4 = 14784,00 грн., де 1,4 коефіцієнт виплати винагороди згідно з Положенням про виплату винагороди працівникам ДП «Артемсіль» за загальні результати роботи за рік на 2016-2018 роки (додаток № 15 до Колективного договору між адміністрацією та первинною профспілковою організацією державного підприємства «Артемсіль» на 2016-2018 роки). Таким чином, загальна сума недоплачених позивачці премій та винагород, яка підлягає стягненню з відповідача на її користь, становить: 21120,00 грн. + 5280,00 грн. + 14784,00 грн. = 41184,00 грн. Крім того, неправомірними діями відповідача, який, порушивши вимоги вищенаведених норм законодавства, вчинив незаконне та безпідставне притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності, позивачці завдано також моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнає у зв`язку з протиправною поведінкою роботодавця відносно неї як працівника. Зазначені моральні страждання полягають у виникненні та тривалості у позивачки неприємних тяжких відчуттів, за яких вона наразі переживає емоційний дискомфорт та стрес, що викликано незаконними діями відповідача, які завдали позивачці душевних страждань, яких вона зазнає у зв`язку з безпідставним накладенням на неї стягнення, що підсилюється триваючим характером даного порушення, а також викликало у позивачки відчуття глибокої образи та незахищеності від незаконної поведінки роботодавця. Крім того, через наявність дисциплінарного стягнення позивачка під час реорганізації відділу маркетингу у зв`язку із затвердженням нового штатного розпису втратила можливість претендувати на заняття вакантної посади у відповідному відділі, що відповідає її освіті та кваліфікації та змушена була задовольнятись переведенням на посаду діловода (кур`єра), що є очевидно менш оплачуваною відносно попередньої займаної нею посади та менш престижною. Водночас, допущені відповідачем порушення вимагають від позивачки додаткових зусиль для організації свого життя в частині вчинення додаткових дій та заходів, матеріальних і часових витрат та емоційного навантаження для відновлення своїх порушених прав та відновлення свого попереднього становища у сфері праці. З урахуванням наведених обставин, враховуючи характер допущеного відповідачем порушення трудового законодавства, дотримуючись балансу інтересів обох сторін, застосовуючи принцип справедливості, позивачка вважає за необхідне визначити завдану їй моральну шкоду у розмірі 100000,00 грн. Ухвалою суду від 11 лютого 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. 18 квітня 2019 року від відповідача ДП «Артемсіль» надійшов відзив на позовну заяву, підписаний в.о. директора Товстокоренком Ю.В., в якому відповідач просить у задоволенні позову [PERSON] відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що позивачка умисно не прийняла до уваги, що метою проведення розслідування, яка чітко визначена в акті службового розслідування від 06 листопада 2018 року, було «встановлення об`єктивних даних щодо подання Антимонопольного комітету України з попередніми висновками по справі № 126-26.13/146-16, в тому числі, перевірка роботи відділів маркетингу та збуту з питань організації роботи в поточному (2018 році) та дотримання вимог локальних актів ДП «Артемсіль». Таким чином, метою проведення службового розслідування була перевірка роботодавцем додержання найманими працівниками своїх посадових обов`язків, а спричинило її проведення подання Антимонопольного комітету України, що є беззаперечним правом роботодавця, реалізованим згідно з затвердженим Положенням «Про порядок проведення службових розслідувань в ДП «Артемсіль». Твердження позивачки про недоведеність в акті розслідування зв`язку між невиконанням посадових функцій та завдань позивачки й порушенням підприємством вимог Закону України «Про захист економічної конкуренції» є хибним, оскільки це не було метою й предметом проведення розслідування. Відповідач зазначив, що акт службового розслідування ґрунтується на підставі ретельного аналізу й співставлення вимог посадових інструкцій та реального їх виконання. З цією метою були опитані працівники не тільки відділу маркетингу, але й збуту. Оригінал матеріалів службового розслідування на 300 аркушах буде надано суду для огляду. Також вважає, що посилання позивача на факт виконання нею посадових функцій, передбачених п. п. 2.1, 2.5, не мають підтвердження як документального, так і згідно з поясненнями посадових осіб підприємства, а посилання, як на підтвердження належного виконання функцій, на факт підготовки та передання необхідної інформації безпосередньому керівнику відділу маркетингу має критичні зауваження та документально необґрунтовані. Більш того, керівник відділу фактично відсторонився від покладених на нього посадових обов`язків, в першу чергу, від контролю за роботою підпорядкованих посадових осіб, за що, наказом від 06 листопада 2018 року № 403к був притягнутий до дисциплінарної відповідальності та до нього застосовані заходи матеріального впливу. Крім цього, вважає посилання позивача на ту обставину, що «жодного регламентуючого документа щодо періодичності, порядку, форми тощо надання такої інформації відповідачем не затверджено», навпаки вказує на неналежне виконання посадових прав та обов`язків як керівником відділу, так і позивачкою, якій згідно з п. п. 4.1, 4.2 посадової інструкції № ПІ 21.04-2018 інженера І категорії відділу маркетингу, надано право запитувати і використовувати в роботі інформацію усіх структурних підрозділів підприємства, необхідну для виконання своїх функцій і обов`язків та вносити пропозиції начальнику відділу по вдосконаленню роботи, пов`язаної з обов`язками, передбаченими даною інструкцією. Таким чином, відповідач вважає, що усі складові дисциплінарного проступку мають місце. Позивач також вказує, що «з оскаржуваного наказу вбачається, що він підписаний в.о. директора В.О. Зеленим. Однак відповідно до розпорядження КМУ від 14.02.2018 р. № 91-р «Про погодження тимчасового покладання обов`язків директора державного підприємства «Артемсіль» на [PERSON] тимчасове покладення обов`язків покладено на [PERSON] , у зв`язку з чим [PERSON] не мав права накладати дисциплінарне стягнення. За таких обставин оскаржуваний наказ в частині притягнення позивача до відповідальності є незаконним». Вважає таку позицію помилковою, оскільки згідно з роз`ясненнями Міністерства соціальної політики України від 21 липня 2011 року № 590/13/84-11, Міністерства юстиції України від 17 липня 2014 року № 108-78-0-26-14/10.3, тимчасовим заступництвом вважається виконання службових обов`язків за посадою тимчасово відсутнього працівника, коли це викликано виробничою необхідністю. Тимчасове виконання обов`язків за посадою відсутнього працівника покладається на іншого працівника наказом (розпорядженням) підприємства, установи чи організації. При цьому, обов`язковість внесення відповідних змін до ЄДРПОУ не передбачено. Додатково повідомив, що повноваження [PERSON] надані відповідно до п. п. 9.1.3. 10.5.11 Статуту ДП «Артемсіль» й оформлені наказом № 399к від 05 листопада 2018 року. Крім того, наказом № 403к від 06 листопада 2018 року позивача, крім оголошення догани, з посиланням на колективний договір, позбавлено премії за листопад 2018 року на 100%, 50% одноразової винагороди за вислугу років за 2018 рік, та 100% винагороди за загальні результати роботи за 2018 рік. Згідно з ст. 9 Закону України «Про колективні договори і угоди», положення колективного договору поширюються на всіх працівників підприємств незалежно від того, чи є вони членами профспілки, і є обов`язковими як для роботодавця, так і для працівників підприємства. Пункт 3.4 Додатку 14 розділу V колективного договору між адміністрацією та первинною профспілковою організацією державного підприємства «Артемсіль» на 2016-2018 роки передбачає право роботодавця повністю або частково позбавити премії за порушення трудової дисципліни, невиконання посадових обов`язків. Пункт 11.5 Додатку 15 розділу V колективного договору передбачає, що «працівникам, які мають дисциплінарні стягнення за порушення трудової дисципліни, винагорода за результати роботи за рік зменшується частково або не виплачується зовсім». Пункт 3.14 Додатку 17 розділу V колективного договору передбачає, що «керівникам підприємства і виробничих одиниць надається право знижувати, не більше ніж на 50% працівникам розмір одноразової винагороди при порушенні ними трудової або виробничої дисципліни». Таким чином, вважає твердження позивача суб`єктивними та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Службове розслідування й оголошення догани проведено ДП «Артемсіль» з суворим додержанням вимог законодавства України, на підставі об`єктивних даних, що будуть підтверджені як показаннями свідків в судовому засіданні, так і письмовими доказами, доданими до цього відзиву. Відповідач,

Outcome: partial