Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

05 січня 2017 року позивач [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Інвест-Фінанс» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що 15 червня 2016 року був укладений договір позики між [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Інвест-Фінанс» та [PERSON]. За умовами даного договору, позивач передав відповідачу грошові кошти у сумі 1\~000,00 грн., а відповідач зобов'язався повернути кошти до 15 липня 2016 року під проценти за користування чужими коштами на рівні 1% в день. На підтвердження договору відповідач написав розписку про отримання коштів.У строк, вказаний у договорі, відповідач позику не повернув та до цього часу ухиляється від сплати боргу за договором позики.За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики у сумі 3\~320,00 грн., з яких основний борг 1\~000,00 грн., відсотки за користування позикою - 1\~320,00 грн., штраф у сумі - 1\~000,00 грн., а також судові витрати, сплачені у вигляді судового збору, у сумі 1 378,00 грн. У судове засідання представник позивача не прибув, проте надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 15 червня 2016 року між [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Інвест-Фінанс», Позикодавцем, та [PERSON], Позичальником, укладений договір позики № [NUMBER], за умовами якого Позикодавець надає власні грошові кошти у строкове, платне користування Позичальнику, які останній зобовязується повернути та сплатити відсотки за користування позикою у розмірі, порядку та строки, визначені цим договором. Сума позики складає 1\~000,00 грн. Позика надається на строк до 15 липня 2016 року. Процентна ставка за користування позикою складає 1 % в день від суми позики (а.с. 4-5). 15 червня 2016 року [PERSON] отримав від [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Інвест-Фінанс»кошти у розмірі сумі 1\~000,00 грн. в якості позики (а.с. 6). Позивач складений розрахунок заборгованості відповідача за договором позики №1200000038 від 15 червня 2016 року, з якого вбачається, що заборгованість за договором позики складає на загальну суму 3\~320,00 грн., з яких основний борг 1\~000,00 грн., відсотки за користування позикою - 1\~320,00 грн., штраф у сумі - 1\~000,00 грн. (а.с. 7). Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом частини першоїстатті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 1046 Цивільного кодексу України встановлює, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно статті 1047 Цивільного кодексу України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Таким чином, на підтвердження укладення договору позики та його умов, згідно з частиною другою\~статті 1047 Цивільного кодексу України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Крім того, частиною першою\~статті 1049 Цивільного кодексу України\~встановлено, що за договором позики позичальник зобов'язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Судом встановлено, що між сторонами був укладений договір позики, відповідно до зазначеного договору була складена розписка, що свідчить про отримання відповідачем коштів, договір позики підтверджує боргове зобов'язання та містить умови отримання [PERSON] у борг коштів від [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Інвест-Фінанс» з зобов'язанням їх повернення та дати отримання коштів, у строк, вказаний у договорі, кошти відповідачем позивачу не були повернуті та до цього часу відповідач ухиляється від сплати боргу за договором позики. У відповідності з вимогами частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частина третя статті 1048 Цивільного кодексу України встановлює, що позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до пункту 1.3 договору позики, Позичальник зобовязаний повернути всю позику до 15 липня 2016 року (а.с. 4). Таким чином, у судовому засіданні встановлений факт того, що відповідач не виконав зобов'язання, покладені на нього за договором позики, не повернув у встановлений договором строк суму боргу, в зв'язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума позики у розмірі 1000,00 грн. У відповідності з вимогами статей 1048-1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок одержання процентів встановлюються договором. Пунктом 1.4 договору передбачено, що процентна ставка за користування позикою складає 1 % в день від суми позики. Період нарахування відсотків починається з моменту отримання Позичальником позики в касі Позикодавця і закінчується в день надходження всієї суми позики в касу Позикодавця. Відповідно до пункту 1.5 договору вказаного договору позики, позичальник приймає на себе зобовязання повернути суму позики і сплатити суму нарахованих відсотків до дня повернення суми позики, а у разі порушення термінів повернення позики і відсотків сплатити неустойку, передбачену в розділі 4 цього договору. Тому визначена позивачем сума відсотків у розмірі 1 320,00 грн. підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі. Пунктом 4.1 договору позики від 15 червня 2016 року встановлено, що у разі порушення термінів повернення позики та сплати відсотків за користування позикою Позичальник зобовязується сплатити Позикодавцю неустойку у вигляді штрафу в розмірі 1000,00 грн. Враховуючи те, що сума позики не повернута у строк, встановлений договором, підлягають задоволенню вимоги про стягнення штрафу у розмірі 1 000,00 грн. Виходячи з вищевикладеного, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо і взаємний звязок доказів у їх сукупності, судом встановлений факт того, що відповідач не виконав у повному обсязі зобов'язання, покладені договором позики, не повернув суму боргу, в зв'язку з чим з відповідача на користь позивача підлягають стягненню заборгованість за договором позики у загальній сумі 3\~320,00 грн., з яких основний борг 1\~000,00 грн., відсотки за користування позикою - 1\~320,00 грн., штраф у сумі - 1\~000,00 грн. Частина перша статті 88 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тому понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1378,00 грн. (а.с. 1) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. На підставі вищевикладеного, відповідно до статей 526, 527, 530, 629, 1046, 1047, 1048, 1049, 1050 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved