Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-08 00:00:00

07.06.2021 року [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить: видати обмежувальний припис на строк шість місяців стосовно [PERSON] , [INFO] ( [ADDRESS] ) у вигляді заходів тимчасового обмеження його прав, з покладенням на нього обов`язків: заборонити перебувати в місці спільного проживання (перебування) з нею за адресою: [ADDRESS] ; заборонити наближатись на відстань 30 метрів до місця її проживання (перебування); заборонити вести листування і телефонні переговори з нею та контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, на строк шість місяців. В обґрунтування заяви [PERSON] вказала, що вона та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. 02.03.2021 року їх шлюб було розірвано рішенням Хмельницького міськрайонного суду. [PERSON] , [INFO] зареєстрований та фактично проживає в [ADDRESS] . Після розірвання шлюбу вона та [PERSON] продовжують проживати в одному житловому приміщенні. Впродовж тривалого періоду [PERSON] неодноразово вчиняв насильство по відношенню до неї. За вказані дії неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності. Так, постановами Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15.02.2021 року у справі № 686/3030/21, від 27.05.2021 року у справі № 686/117505/21, [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відповідно. Разом з тим, адміністративна відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. та 340 грн. не призводить до виправлення [PERSON] та запобіганню вчинення ним насильства по відношенню до неї. Систематично він продовжує вчиняти психологічне насильство, що супроводжується погрозами фізичною розправою, шарпанням та штовханнями. Проживання із [PERSON] в одній квартирі призводить до того, що вона постійно перебуває під психологічного та фізичного тиску зі сторони останнього. Вона перебуває у постійному стресі, боїться повертатись до дому, оскільки підсвідомо завжди перебуває в «очікуванні» наступного психологічного нападу зі сторони бувшого чоловіка. Такі обставини спричиняють погіршення психологічного та фізичного здоров`я не тільки її, але і їх доньки, яка проживає з ними в одній квартирі, а також неможливість нормальної життєдіяльності та ведення щоденних справ, погіршення відносин із сусідами. Отже, на сьогодні існує ряд ризиків загрози її психологічному та фізичному здоров`ю. [PERSON] має інше житло, що за адресою: [ADDRESS] . Тому заявник просить заяву задоволити. [PERSON] та її представник в судовому засіданні заяву підтримали, заявник просить заяву задоволити з підстав, викладеній в заяві. Заявниця суду пояснила, що психологічне насильство її колишній чоловік вчиняє регулярно, але поліцію вона викликала лише двічі. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить слухати справу у його відсутності, вказав, що заперечує те, що він вчиняє до жінки насильство, заперечив проти задоволення заяви. Заслухавши пояснення заявника, її представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02.03.2021 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , укладений в Хмельницькому будинку урочистих подій 20 жовтня 1991 року, актовий запис №1922. [PERSON] неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст.ст.173-2 ч.ч.1,2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (вчинення домашнього насильства) відносно своєї колишньої дружини [PERSON] , що підтверджується постановами Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.05.2021 року №686/11750/21, від 15.02.2021 року №686/3030/21. Судом встановлено, що [PERSON] здійснює стосовно колишньої дружини [PERSON] психологічне домашнє насильство, психологічний та моральний тиск, що знайшло прояв в образах нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою. Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Згідно з пунктами 3, 5, 6, 14 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Запобігання домашньому насильству - система заходів, що здійснюються органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, та спрямовані на підвищення рівня обізнаності суспільства щодо форм, причин і наслідків домашнього насильства, формування нетерпимого ставлення до насильницької моделі поведінки у приватних стосунках, небайдужого ставлення до постраждалих осіб, насамперед до постраждалих дітей, викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків, а також будь-яких звичаїв і традицій, що на них ґрунтуються. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить, зокрема обмежувальний припис стосовно кривдника. За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно з частиною третьою статті 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У пункті 9 частини першої статті 1 згаданого Закону передбачено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Відповідно до частин четвертої статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Крім правил Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», до спірних правовідносин необхідно застосувати правила СК України. За правилами частини першої статті 2 СК України цей Кодекс регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання. Відповідно до частин дев`ятої, десятої статті 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. [PERSON] неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за статтею 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто за вчинення домашнього насильства відносно заявниці [PERSON] .. Враховуючи періодичність та системність таких фактів, наявність ризиків настання насильства у майбутньому з боку [PERSON] відносно [PERSON] , заява про видачу обмежувального припису відносно [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved