Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

06.11.2018 року до суду надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вимоги позивача мотивовано припиненням шлюбних стосунків. Учасники справи в судове засідання не з'явились. У письмовій заяві позивач на позовних вимогах наполягав, просив про розгляд справи у його відсутність. Відповідач, в судове засідання не з'явилася, однак, до матеріалів справи долучена її заява, згідно якої вона погодилася з позовними вимогами та просила справу розглядати в її відсутність. Враховуючи викладене суд вважає за можливе справу розглянути без участі сторін за наявними у справі документами. Спір відносно належності спільного майна та місця проживання дитини між позивачем та відповідачем відсутній. Розглянувши матеріали справи судом встановлено, 29.10.2005 року ВДРАЦС Великоновосілківського районного управління юстиції у Донецькій області, між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів було зроблено відповідний актовий запис за № 60 та відносно чого видане свідоцтво про реєстрацію шлюбу від 29.10.2005 року серії [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження від 09.10.2006 року, серія [NUMBER], виданого ВДРАЦС Великоновосілківського районного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 78. Дитина, відповідно до позовної заяви проживає разом з відповідачем та знаходиться на повному утриманні матері. Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати разом з матір'ю. Заперечень з приводу визначення місця проживання дитини з матір'ю позивачем не зазначено. У відповідності ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) забезпечує рівноправність членів подружжя як під час перебування у шлюбі, так і …в разі його розірвання. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, сторони мешкають окремо. Наявності спору відносно належності спільного майна та місця проживання дитини між позивачем та відповідачем суду не наведено. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно і поновлена бути не може. Таким чином, встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що має вагоме значення у даній справі. Статтею 113 СК України, передбачено право особи, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачем не зазначено про її бажання відновити дошлюбне прізвище, тому суд вважає за можливе залишити їй прізвище «[PERSON]». Згідно ст. 141 ЦПК України, сплачений позивачем судовий збір відшкодовується за рахунок відповідача. Проте позивачем такої вимоги не заявлено, а тому суд це питання не розглядає. Враховуючи ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved