Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

05 лютого 2020 року [PERSON] , місце проживання якого: [ADDRESS] , ІПН [NUMBER] , звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , останнє відоме місце проживання якої: [ADDRESS] , про зміну розміру аліментів. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що згідно до рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 16 листопада 2011 року за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , починаючи з 17 жовтня 2011 року, до моменту досягнення повноліття у розмірі ј частини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Він 08 серпня 2013 року зареєстрував шлюб з [PERSON] від даного шлюбу у них мається двоє дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Наразі дружина не працює та займається доглядом за дітьми. Із урахуванням даних обставин вважає, що маються усі правові підстави для подання даного позову до суду. ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 25 лютого 2020 року, після отримання, відповідно до ч. 1 ст. 187 ЦПК України, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача, відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання на 09 годину 00 хвилин 20 березня 2020 року, у зв`язку з чим визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. До судового засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справ повідомлявся належним чином у відповідності до частини 9 статті 128 ЦПК України засобом телефонного зв`язку, що оформлено відповідною телефонограмою, а також шляхом направлення судової повістки. на адресу суду від позивача надійшла заява, в якій він просив судове засідання провести без його участі, зазначивши, що наполягає на задоволенні позовних вимог. Повідомлений належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання (у відповідності до пункту 19 ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, статті 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та статті 1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції»: шляхом розміщення оголошення про його виклик до суду на офіційному веб-сайті Артемівського міськрайонного суду Донецької області: http://arm.dn.court.gov.ua) відповідач до судового засідання не з`явився за невідомою суду причиною, заяв та клопотань про розгляд справи без його участі або про відкладення підготовчого засідання, від нього на адресу суду не надходило. У встановлений ухвалою про відкриття провадження у справі строк відзив на позовну заяву відповідачем також не поданий. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про судове засідання, але причин неявки суду не повідомив, суд вважає можливим у відповідності до пункту 1 частини 3 статті 223 ЦПК України провести судове засідання без його участі. При цьому, за наявності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі. У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Дослідивши надані суду докази та проаналізувавши встановлені обставини у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України), цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи та витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Під час розгляду справи судом були створені всі необхідні умови для всебічного та повного дослідження обставин справи, сторонам було надано всі можливості для заявлення необхідних клопотань та надання доказів, що підтверджується матеріалами справи та протоколами судових засідань. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.10) [PERSON] народився [INFO] та його батьками є сторони по справі. Згідно копії рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 16 листопада 2011 року (а.с.11) стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , починаючи з 17 жовтня 2011 року, до моменту досягнення повноліття у розмірі ј частини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на користь [PERSON] . З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.12) вбачається, що [PERSON] 08 серпня 2013 року одружився з [PERSON] , після одруження у обох стало прізвище « [PERSON] » та « [PERSON] ». Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.13) [PERSON] народився [INFO] та його батьками є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.15) [PERSON] народився [INFO] та його батьками є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Дані положення Закону також враховані в роз`ясненнях Верховного Суду України, що викладені в пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Аналіз статті 192 СК України свідчить про те, що за позовом платника аліментів суд може зменшити їх розмір лише за наявності поважних причин, а саме: зміни його матеріального чи сімейного стану; погіршення його здоров`я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Даний перелік обставин, які можуть слугувати підставою для зменшення розміру аліментів є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Обов`язок доказування наявності наведених обставин покладається на позивача. Крім того, враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Згідно положень статей 141, 180-182 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до п.п. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, не дозволяє йому утримувати дитину, він може зменшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я. Так, позивачем надано суду достатньо належних та допустимих доказів, які підтверджують зміну його сімейного стану та матеріального становища, оскільки з 08 серпня 2013 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі та на його утриманні знаходиться фактично троє неповнолітніх дітей, на утримання одного з яких з нього в примусовому порядку стягується 1/4 частина зі всіх його доходів, з урахуванням того, що в дійсній сім`ї він є одним годувальником, оскільки його дружина перебуває у декретній відпустці по догляду за дітьми. Дослідивши всі матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме, з урахуванням майнового та сімейного стану обох сторін, обов`язку як матері, так і батька утримувати дитину, розмір витрат на утримання дитини, які були зазначені відповідачем в судовому засіданні, та які явно не відповідають співрозмірності участі батьків в утриманні дитини, суд вважає за можливе зменшити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 16 листопада 2011 року з позивача на користь відповідача на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини до 1/6 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Інших обставин, які б мали істотне значення у справі, судом встановлено не було. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при змінні розміру аліментів аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved