Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

06.08.2020 р. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , про стягнення аліментів. В позовній заяві зазначено, що з 08.12.2009 р. сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, у якому у них [INFO] народилася дитина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 04.09.2019 р. шлюб між сторонами розірвано. Надавати допомогу на утримання сина відповідач відмовляється, у зв`язку з чим позивач змушена звернутися до суду. Відповідач є підприємцем з квітня 2017 року, отримує нерегулярний та мінливий дохід від підприємницької діяльності, інших осіб на утриманні не має, у відповідача наявне нерухоме майно, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому він може сплачувати 3200 грн. аліментів на утримання [PERSON] . З підстав, зазначених вище, позивач звернулась до суду з даною позовною заявою. 17.08.2020 р. у даній справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. (а.с. 20-21) Ухвалою від 05 жовтня 2020 р. на підставі клопотання відповідача здійснено перехід розгляду даної справи з спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. (а.с. 49) У відзиві на позовну заяву відповідач [PERSON] зазначив, що позовні вимоги визнає частково. Після розірвання шлюбу продовжує надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Стосовно твердження позивача, що матеріальний стан відповідача дозволяє сплачувати аліменти у розмірі 3200 грн., повідомив, що у зв`язку з поширенням інфекційної хвороби COVID-19, попит на його підприємницькі послуги впав, в результаті чого його дохід зменшився, тому просить позовну заяву задовільнити частково, а саме: стягнути з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, просила суд його задоволити в повному обсязі, надала пояснення аналогічні викладеним у позові. Відповідач може сплачувати алімети в сумі 3200 грн., оскільки має дохід близько 10000 грн. в місяць. Додатково пояснила, що вимушена винаймати житло в якому проживає з сином, оскільки у їхній спільній квартирі, яка придбана у шлюбі, проживає відповідач. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, а саме: не заперечував щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, надав пояснення аналогічні викладеним у відзиві на позов та підтвердив той факт, що проживає у квартирі, яка була придбана спільно з відповідачем, оскільки вони не здіснили поділ майна. Окрім того, зазначив, що позивачка може проживати разом з дитиною та її батьками у однокімнатній квартирі батьків. Додатоково суду повідомив, що його місячний дохід від зайняття підприємницькою діяльністю становить від 6000 грн. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Згідно з ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 03.02.2015 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис №428 (а.с. 4). Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 04.09.2019 р. (справа №127/17393/19) розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 08.12.2009 р. у Відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис №3152 (а.с. 3). Згідно довідки КП УК «Житло-Гарант» №1253 від 26.06.2020 р., дитина [PERSON] зареєстрований разом з позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5). Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань [PERSON] зареєстрований фізичною особою-підприємцем з 31.03.2017 р., номер запису №21740000000057909. (а.с. 11-13) В судовому засіданні встановлено, що відповідач не має інших утриманців, він не є інвалідом, тобто є працездатною особою. У відповідності до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою ст. 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач є працездатною особою та отримує дохід від зайняття підприємницькою діяльністю в розмірі від 6000 грн., не має на утриманні інших дітей, непрацездатних батьків, дружини, доказів неможливості сплачувати аліменти до суду надано не було, тому суд дійшов обґрунтованого висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2500,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, що буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць, тобто, за період з 06.08.2020 р. по 06.09.2020 р. допустити до негайного виконання. Суд вважає за необхідне згідно ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп., оскільки позивач була звільнена від його сплати при зверненні до суду з даною позовною заявою. На підставі викладеного та

Outcome: partial