overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

06 липня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу., в якій зазначила, що з відповідачем по справі перебуває в шлюбі з 13.07.2001 року, який зареєстровано Сергіївською сільською радою Березнегуватського району Миколаївської області, актовий запис № 02. Мають малолітнього [PERSON], [INFO]. Подружнє життя в сторін не склалося із-за несумісності характерів та різних поглядів на життя. Шлюбні стосунки між ними припинені. Позивачка вважає, що зберегти сімю не можливо, так як вони втратили почуття взаємної поваги та любові. Позивачка в судове засідання надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розглянути справу без її участі. Згодна на винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, але своєчасно та належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи. Про причини своєї неявки не повідомив. Судом, за згоди позивачки, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ст.224 ЦПК України. Суд дослідивши докази у справі, прийшов до наступного. Позивачка та відповідач уклали шлюб 13 липня 2001 року, який зареєстровано Сергіївською сільською радою Березнегуватського району Миколаївської області, актовий запис № 02 та є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що вбачається зі свідоцтва про народження, виданого 21 грудня 2001 року за актовим записом № 07 зробленого у книзі записів актів громадянського стану про народження Сергіївською сільською радою Березнегу-ватського району Миколаївської області (а.с. 5,7). Через різні погляди на життя та несумісність характерів сторони припинили сумісне проживання. Позивачка вважає, що їхню сімю зберегти не можливо, так як це суперечить її інтересам та інтересам дитини. Згідно ч. 2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частина 3 ст.105 СК України передбачає припинення шлюбу внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При таких обставинах суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

06 липня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначала, що з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27 вересня 2002 року. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Вказує, що шлюбні відносини із відповідачем припинені через відсутність взаєморозуміння та різних поглядів на життя. На даний час з відповідачем проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Зважаючи на зазначені обставини, просила задовольнити позовні вимоги. В судове засідання позивачка надала заяву про слухання справи у її відсутність, на розірванні шлюбу наполягає, на примирення не згодна. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується розписками про вручення судових повісток. Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки відповідача який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи в його відсутність, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивачка в наданій заяві зазначила, що проти заочного рішення суду не заперечувала. Суд, вирішив розглядати справу в заочному порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.09.2002 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 27 вересня 2002 року виданого Кінецьпільською сільською радою Первомайського району Миколаївської області. Судом встановлено, що причиною, яка спонукала позивачку звернутися до суду з вказаним позовом є відсутність взаєморозуміння та різних поглядів на життя між подружжям, постійні сварки. Сторони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Аналізуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачка довела обґрунтованість своїх вимог, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

06 липня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, стверджуючи, що відповідач не надає їй належної матеріальної допомоги на утримання їхньої дитини. У звязку з цим позивачка звернулася до суду з даним позовом та просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини. В судове засідання позивачка надала заяву про розгляд справи без її участі, просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач був належним чином сповіщений про день і час судового розгляду справи, надав до суду заяву про те, що він згодний з позовом та просить розглядати справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10 вересня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис №378 (а.с.7). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.8). Стан здоров'я й матеріальне становище дитини та відповідача задовільні. Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. У відповідності зі ст.ст.180, 183 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У разі спору розмір аліментів визначається судом. У відповідності зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище й стан здоров'я дитини та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків, дружини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

06 липня 2015 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 17 листопада 1984 року вони з відповідачем уклали шлюб. Від шлюбу подружжя має двох повнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Одруження виявилось невдалим. Останнім часом стосунки погіршилися, подружжя перестало розуміти одне одного. Позивач вказує на те, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання суперечить її інтересам, що унеможливлює примирення з відповідачем. До початку судового засідання сторони звернулися до суду з письмовими заявами про розгляд справи їх відсутність, позивач позов підтримала повністю та просила задовольнити, а відповідач позов визнав у повному обсязі, просив шлюб розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що з 17 листопада 1984 року сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом ЗАГСу Варвинського райвиконкому Чернігівської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 46 (а.с.3). Від цього шлюбу сторони мають двох повнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.4). Згідно викладених позивачем обставин спільне життя з відповідачем не склалось, останнім часом стосунки погіршилися, подружжя перестало розуміти одне одного. Позивач вказує на те, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання суперечить її інтересам, що унеможливлює примирення з відповідачем. Згідно зі ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладені позивачем та визнані відповідачем обставини, суд дійшов висновку про те, що сімя сторін фактично розпалась та поновлена бути не може. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача та про необхідність ухвалення рішення про розірвання шлюбу. Спору про поділ майна, що є спільною власністю, немає. Неповнолітніх дітей у сторін немає. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

06 липня 2015 року до Вінницького районного суду Вінницької області із вищевказаною заявою звернувся Орган опіки та піклування [PERSON] РДА про встановлення опіки над [PERSON], заінтересована особа [PERSON]. В позові посилається на те, що до Органу опіки та піклування [PERSON] РДА звернувся [PERSON] із заявою щодо призначення його опікуном над своїм батьком [PERSON], [INFO], який відповідно до рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 26 березня 2010 року був визнаний недієздатним. Внаслідок свого психічного стану батька заявника страждає на психічне захворювання у вигляді шизофренії, параноїчної форми, є інвалідом II групи, неодноразово знаходився на лікуванні в [PERSON] обласній психіатричній лікарні № 2. Також, він не може розуміти значення своїх дій, керувати ними та потребує стороннього догляду і опіки. Тому, за таких обставин заявник змушений звернутися до суду з даною заявою. В судове засідання представник заявника [PERSON] не зявилася, надала суду заяву, згідно якої просить розглянути справу у її відсутності, та надала також подання про призначення опікуна, згідно якого [PERSON] може бути призначений опікуном над своїм батьком [PERSON] Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву, згідно якої просить розглянути справу у його відсутності, заяву підтримує та просить її задовольнити. Суд, вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності нез*явившихся осіб. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що копією рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 26 березня 2010 року по справі № 2-0-9/2010 р. підтверджується той факт, що [PERSON], [INFO], жителя селище Славне [ADDRESS], визнаний судом недієздатним (а.с. 3). Як вбачається із копії подання за № 01-25/1503 від 02 липня 2015 року про призначення опікуна [PERSON] районна державна адміністрація Вінницької області вважає, що [PERSON], [INFO], може бути призначений опікуном над своїм батьком [PERSON], [INFO] (а.с.4) Вищезазначене дає суду законні підстави для встановлення опіки над недієздатним [PERSON] Крім того, відповідно до ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до ч. 4 ст. 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Згідно зі ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Оскільки під час ухвалення рішення Вінницьким районним судом про визнання [PERSON] недієздатним судом не було встановлено опіки недієздатному [PERSON] та не призначено опікуна згідно ст. 241 ЦПК України, заява органу опіки та піклування підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

06 липня 2015 року до Любешівського районного суду з позовом звернулась [PERSON]. Просить ухвалити рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання двох дітей у розмірі 800 гривень щомісячно. Свої вимоги обґрунтувала тим, що від шлюбу з відповідачем мають двоє дітей. Відповідач не виконує свого батьківського обов'язку по їх утриманню. У зв'язку з тим, що [PERSON] має нерегулярний, мінливий дохід позивач просить стягувати аліменти у твердій грошовій сумі. Позивач в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач позов визнав, зробивши про це усну заяву. Згідно з частиною 4 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки викладені у позовній заяві обставини, на які позивач покладається в обґрунтування своїх вимог, сторонами фактично визнаються, то на підставі частини 1 статті 61 ЦПК суд визнає їх доведеними. Статтею 180 Сімейного кодексу України (далі -- СК) встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до положень частини 1 статті 184 СК, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову, а його визнання відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК рішення у межах суми платежу за один місяць слід звернути до негайного виконання. Розподіл судових витрат слід здійснити за правилами статті 88 ЦПК.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

06 липня 2015 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що 06 квітня 2013 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Останнім часом сімейні стосунки з відповідачем значно погіршилися, проживають окремо. [PERSON] участі у вихованні дитини не бере, коштів на утримання дитини та на її утримання не надає. Іншим чином матеріально підтримувати їхню сімю відмовляється. Дитина повністю знаходиться на її утриманні. Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття; стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) до досягнення донькою трьох років. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач проти позову не заперечує. Суд, вислухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. 06 квітня 2013 року сторони зареєстрували шлюб, від якого мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою № 644 від 03.07.2015 року, виданою виконкомом Межівської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області (а.с.8). Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На основі ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідність до ч.2 ст. 182 СК України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 2 ст. 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України - суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

06 липня 2015 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] в якій позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області 23.08.1979р., актовий запис про шлюб №288 від 23.08.2002р., свідоцтво про одруження серії 1-НО №376138. Свої вимоги обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачкою не склалося у звязку з відсутністю взаєморозуміння, а мотивом для розірвання шлюбу є різні погляди на життя, збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме його інтересам. Зазначає, що мають спільну дитину, дочку: [PERSON], 31.03.2005р.н., господарства спільного між ними не велося. В судове засідання позивач не зявився, хоча про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, однак надав суду заяву в якій просить суд справу розглядати без його участі. Відповідачка в судове засідання не зявилась, хоча про час та місце судового слухання була повідомлена належним чином, однак надала суду заяву в якій просить суд справу розглядати без її участі, повідомляє, що проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозвязку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 23 серпня 2002 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області в книзі реєстрації шлюбів 23.08.2002р. зроблено відповідний актовий запис №288 та видано повторно свідоцтво про шлюб серії 1-НО №376138 від 03.07.2015р. Після реєстрації шлюбу відповідачка отримала прізвище Шейко. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинились, сторони мають спільну дитину, доньку [PERSON], 31.03.2005р.н., спільного господарства не ведуть, то суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, а подальше існування шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя на створення нової сімї, а також створюватиме невизначеність у правах та обовязках подружжя. Відтак, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами. Враховуючи положення ст. 113 СК України, а також заяву відповідачки, в якій вона просила залишити їй прізвище отримане в результаті шлюбу, то після розірвання шлюбу, відповідачці слід визначити прізвище Шейко. На підставі ст. ст. 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved