overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

05.12.2014 публічне акціонерне товариство Миколаївобленерго звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за недовраховану електричну енергію, мотивуючи тим, що внаслідок порушення відповідачем вимог діючих Правил користування електроенергією для населення позивачу було нанесено збитки на суму 2567,52 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити. В судове засідання відповідач не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся вчасно належним чином, причин неявки суду не повідомив, відповідних заяв та документів суду не надав. Зі згоди представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідач [PERSON], який проживає за адресою: вул. 1-ша Слобідська, 67, кв. 1 в м. Миколаєві, є споживачеами електричної енергії, яку постачає публічне акціонерне товариство Миколаївобленерго в особі філії м. Миколаєва (далі - ПАТ ЕК Миколаївобленерго в особі філії м. Миколаєва). 13.09.2014 контролерами ПАТ Миколаївобленерго в особі філії м. Миколаєва за даною адресою було встановлено порушення вимог п. 42 діючих Правил користування електроенергією для населення. За вказаним порушенням було складено акт № Д-9711. 24.10.2014 вказаний акт було розглянуто комісією та прийнято рішення: за актом сплатити суму в розмірі 2567,52 грн. Кількість недоврахованої електроенергії була розрахована відповідно до п. 3.3 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електроенергією для населення, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 № 562. На даний час заборгованість відповідача перед позивачем ПАТ «Миколаївобленерго» за недовраховану електричну енергію становить в розмірі 2567,52 грн. Вказана сума заборгованості відповідачем не сплачена. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобовязання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору. Окрім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачений судовий збір у розмірі 243, 60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

05.12.2014 публічне акціонерне товариство Миколаївобленерго звернулося до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення в солідарному порядку борг за недовраховану електричну енергію, мотивуючи тим, що внаслідок порушення відповідачами вимог діючих Правил користування електроенергією для населення позивачу було нанесено збитки на суму 3155,09 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити. В судове засідання відповідачі не зявились, про час та місце слухання справи повідомлялись вчасно належним чином, причин неявки суду не повідомили, відповідних заяв та документів суду не надали. Зі згоди представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідачі [PERSON] , [PERSON], які проживають за адресою: [INFO], є споживачеами електричної енергії, яку постачає публічне акціонерне товариство Миколаївобленерго в особі філії м. Миколаєва (далі - ПАТ ЕК Миколаївобленерго в особі філії м. Миколаєва). 17.08.2014 контролерами ПАТ Миколаївобленерго в особі філії м. Миколаєва за даною адресою було встановлено порушення вимог п. 42 діючих Правил користування електроенергією для населення. За вказаним порушенням було складено акт № Д-9711. 22.10.2014 вказаний акт було розглянуто комісією та прийнято рішення: за актом сплатити суму в розмірі 3155,09 грн. Кількість недоврахованої електроенергії була розрахована відповідно до п. 3. 3 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електроенергією для населення, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 № 562. На даний час заборгованість відповідача перед позивачем ПАТ Миколаївобленерго за недовраховану електричну енергію становить в розмірі 3155,09 грн. Вказана сума заборгованості відповідачем не сплачена. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобовязання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору. Окрім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачений судовий збір у розмірі 243, 60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

05.12.2014р. [PERSON] звернулася в суд з позовом, в якому просить винести рішення про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] який вони зареєстрували 16 серпня 2007 року у міському відділі РАЦС Львівського МУЮ, актовий запис № 2465. У шлюбі у них народилася дитина: [PERSON], [INFO] Позовну заяву обґрунтовує тим, що жодних почуттів у позивачки до відповідача немає, позивачка впевнена, що їх шлюб та сім'я вже давно фактично розпалися, так як вони з відповідачем мають різні погляди на життя, їх шлюб є лише формальним. З березня 2014 року вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, коштів на утримання дитини відповідач не надає. Таким чином позивачка просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала, покликаючись на наведені у позовній заяві обставини. Просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відомостей про причину його неявки немає. Суд, за згодою позивача, вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши подані докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, фактичні взаємини подружжя, причини та мотиви розлучення, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову з таких мотивів. Сторони зареєстрували шлюб 16 серпня 2007 року у міському відділі РАЦС Львівського МУЮ, актовий запис № 2465. Це їх перший шлюб. Від шлюбу у них є дитина: [PERSON], [INFO] Встановлено, що сімейне життя сторін у зареєстрованому між ними шлюбі не склалося. З березня 2014 року вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, коштів на утримання дитини відповідач не надає. Позивачка наміру проживати разом з відповідачем та зберігати шлюб не має, примирення не бажає. Майнового спору та спору про місце проживання дитини немає. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що спроби примирення сторін неможливі і не в найкращих інтересах сім'ї. Конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, цей шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

05.12.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, де посилаючись на поважність причин пропуску строку подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON], що мало місце [INFO], просив визначити додатковий строк терміном в один місяць, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] заявлені вимоги підтримала, посилаючись на те, що позивач [PERSON] після смерті свого батька [PERSON] вчасно не звернувся до нотаріальної контори для оформлення спадщини через хворобу та проходження тривалого курсу лікування. На даний час має намір оформити спадщину, але не може цього зробити, так як ним пропущений строк подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, тому просила визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини терміном в один місяць. Представник відповідача Дмитро-Білівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про можливість слухання справи в його відсутність, позовні вимоги визнав, не заперечує проти їх задоволення. Вислухав пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 22 червня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Казанківського районного управління юстиції у Миколаївській області, дійсно [PERSON] помер [INFO], після смерті якого залишилось спадкове майно. З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за №39191808 від 16.12.2014 року вбачається, що спадкова справа, після смерті [PERSON], не заводилась. При зверненні 04.02.2015 року до Казанківської державної нотаріальної контори Миколаївської області спадкоємцю за законом [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] у зв'язку з пропуском встановленого законодавством шестимісячного строку для прийняття спадщини. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON]. Пропустив встановлений 6 місячний строк для прийняття спадщини з поважної причини. Відповідно до ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

05.12.2014 року [PERSON] звернувся до суду з цією заявою, вказуючи, що для реалізації права на пенсію йому необхідно встановити факт належності правовстановлюючих документів - трудової книжки серії [NUMBER], яка видана 10.02.1997 року, архівної довідки № 751, яка видана 10.10.2014 року та архівної довідки № 340, яка видана 11.11.2014 року, в яких його прізвище зазначено «[PERSON]» замість «[PERSON]»; письмово вимоги заяви підтримав, просив розглянути справу без його участі (а.с.13). Представник Управління Пенсійного фонду України у Гайсинському районі письмово звернулись з заявами про розгляд справи у їх відсутність (а.с.14). Відповідно до положень ч. 2 ст. 158, ч. 2 ст. 197 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. З урахуванням позицій осіб, які беруть участь у справі та досліджених доказів, суд визнає за необхідне заяву задовольнити повністю з таких міркувань. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, що зазначені не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем зазначеним у свідоцтві про народження цієї особи або паспорті. Встановлені судом обставини свідчать, що трудова книжка серії [NUMBER], яка видана 10.02.1997 року, архівна довідка № 751, яка видана 10.10.2014 року та архівна довідка № 340, яка видана 11.11.2014 року на ім'я «[PERSON]», належить заявнику [PERSON], який народився [INFO] року в с. Семирічка Гайсинського району Вінницької області. Встановлення цього факту має юридичне значення для заявника, так як дозволяє оформити пенсію. Висновки суду, крім пояснень заявника підтверджуються такими доказами: - паспортом серії [NUMBER], виданим Гайсинським РВ УМВС України у Вінницькій області 13.07.1998 року, з якого видно, що [PERSON] народився [INFO] р. в с. Семирічка Гайсинського району Вінницької області (а.с.4-5); - трудовою книжкою серії [NUMBER], яка видана 10.02.1997 року акціонерним товариством Вінницького об'єднання м'ясної промисловості Гайсинського м'ясокомбінату на ім'я [PERSON] (а.с.9); - архівною довідкою № 751, яка видана 10.10.2014 року комунальною установою «Гайсинським районним трудовим архівом» на ім'я [PERSON] (а.с.8); - архівною довідкою № 340, яка видана 11.11.2014 року комунальною установою «Теплицьким районним трудовим архівом» на ім'я [PERSON] (а.с.7); На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-04 00:00:00

05.12.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з нього аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, та стягнути аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) до досягнення сином трирічного віку. Ухвалою суду від 05.01.2015 року позов в частині стягнення аліментів на утримання дружини залишено без розгляду. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, однак з травня 2014 року вони проживають окремо. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] вказала, що син знаходиться на її утриманні, відповідач не надає матеріальної допомоги. Вказуючи на те, що відповідач працює, має стабільний заробіток, позивачка просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно. Позивач [PERSON] у судовому засідання наполягала на задоволенні позову, посилаючись на обставини, викладені у ньому. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав в повному обсязі та вказав, що сплачує аліменти на утримання дитини від першого шлюбу. Ознайомившись з матеріалами справи, вислухавши пояснення сторін, дослідив надані докази, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Зміївського РУЮ Харківської області 23.02.2013 року, актовий запис №17. (а.с.6) [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження. (а.с.7) Син сторін проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що не оспорюється відповідачем та підтверджується довідкою Геніївського сільського голови. (а.с.5) Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Встановлено, що відповідач має стабільний заробіток, працює водієм в ДСУ з надзвичайних ситуації у званні старшого сержанта служби цивільного захисту 434СПТАРЗСПГУДСНС України в Харківській області. Тому, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів у частці від заробітку. Стягнення аліментів з [PERSON] необхідно проводити з 05.12.2014 року. Судовий збір необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

05.12.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позові вона вказала, що 27.10.2007 року вступила в шлюб з відповідачем, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Зміївського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №86. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Сумісне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на виховання дочки, несумісність характерів, зловживання відповідачем спитними напоями на почві чого виникають сварки, шлюбні відносини припинено з 28.11.2014 року. Позивач зазначила, що шлюб розпався остаточно, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна не має. Малолітня дочка після розірвання шлюбу залишаєтья проживати з нею. У судове засідання [PERSON] не з'явилась, звернулась із заявою про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягала та вказала, що строк для примирення позитивних результатів не дав, відповідач продовжує зловживати спиртними напоями. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не відомо. За таких обставин, суд розглядає справу згідно ч.2 ст.197 ЦПК України. Ознайомившись з матеріалами справи, дослідив надані докази, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що сторони уклали шлюб 27.10.2007 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Зміївського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №86, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 27.10.2007 року. (а.с.9) Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER], виданим відділом реєтрації актів цивільного стану Зміївського РУЮ Харківської області 04.07.2008 року. (а.с.10) Шлюбні відносини припинено з листопада 2014 року. Судом встановлено, що припинення шлюбних відносин сталося через зловживання відповідачем спиртними напоями, відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на виховання дочки. Сторони не підтримують шлюбних відносин. Ст.112 СК України передбачає, що шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Причини припинення шлюбу, на які вказала позивач, визнаються такими, що є підставою для розірвання шлюбу. За таких обставин, подальше збереження сім'ї сторін є неможливим та суперечить інтересам позивача. Спору про поділ майна не має. Після розірвання шлюбу сторін їх малолітня дочка [PERSON] залишається проживати з матір'ю. Тому, позов [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача стягуються витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

05.12.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], посилаючись на те, що спільне подружнє життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, постійні сварки, відсутність спільних інтересів, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. В судове засідання сторони по справі не з'явились, надали до суду заяви з проханням розгляду справи за їх відсутності, позивач позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала, відповідач позов визнав. Відповідно до ст. 169 ЦПК України справу розглянуто за відсутності сторін, на підставі наданих доказів Дослідивши докази по справі, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04 вересня 2010 року Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 445. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні [PERSON] Шлюбні стосунки сторони припинили в серпні 2014 року через відсутність взаєморозуміння у сім'ї, постійні сварки, відсутність спільних інтересів, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони сумісне господарство не ведуть, проживають окремо. Встановлене свідчить, що сім'я сторін розпалася, спільне життя суперечить їхнім інтересам, а збереження сім'ї є неможливим. Таким чином, суд вважає, що згідно ст. ст. 110, 112 СК України позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

05.12.2014 року [PERSON] звернулася в суд с заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування заяви вказує, що згідно свідоцтва про право власності від 31.05.2007р. виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради, було посвідчено, що їй належить гараж [NUMBER] в авто гаражному кооперативі «Сєвєр-2» на праві приватної власності. Даний факт підтверджується свідоцтвом про право приватної власності на гараж, яке видане на підставі рішення виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради «Про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна в гаражних кооперативах райну» від 18.04.2007р. №309. Крім того, в Комунальному підприємстві «Криворізьке бюро технічної інвентаризації», за нею, було зареєстровано право приватної власності на гараж [NUMBER] в авто гаражному кооперативі «Сєвєр-2» та зареєстровано в книзі №25гбк-92 запис №92. Вказана реєстрація у бюро технічної інвентаризації підтверджується печаткою та особистим підписом начальника БТІ. У жовтні 2014 року вона звернулась до нотаріальної контори для вчинення нотаріальних дій, то нотаріус звернула її увагу на те, що державна реєстрація права власності була проведена належним чином, але невірно зазначено тип об'єкта: замість гараж, вказано квартира. За таких обставин нотаріус запропонувала звернутись до суду. Згідно зі ст.. 256ч.2 ЦПКУ - справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме: у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факт неправильності запису в свідоцтві право власності на гараж має для неї правове значення, факт зв'язаний з майновим правом на гараж, а внесення будь яких виправлень не допускається. Просить встановити факт належності [PERSON] гаража [NUMBER] в автогаражному кооперативі «Сєвєр-2», Тернівського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, розміром 4,50 х 6,10м. з підвальним приміщенням та оглядовою ямою. Представник заявника в судове засідання не з'явився звернувся до суду с заявою про розгляд справи без його участі та підтримку заяви. Заінтересована особа - Виконавчий комітет Тернівської районної в місті Кривому Розі ради звернувся до суду с заявою про розгляд справу у відсутність їх представника, проти заяви не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню по наступних підставах. Оскільки заінтересована особа - виконавчий комітет Тернівської районної ради в м. Кривому Розі заяву визнав, відповідно до ст.. 130 ч.4 ЦПК України суд приймає визнання заяви заінтересованою особою, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини заяви не потребують доказуванню відповідно до ст.. 61 ЦПК України. Правовідносини між сторонами регулюються ст. 256 ЦПК України, згідно якої суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Outcome: approved