Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

05.09.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 04.06.2011 року виконавчим комітетом Чемужівської сільської ради Зміївського району Харківської області, актовий запис №4. В обґрунтування позову зазначила, що з 04.06.2011 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Останнім місцем спільного проживання з відповідачем була квартира №6 по Пролетарському шосе, будинок №22 в м. Змієві, яка належала його батькам. З липня 2017 року вона разом з сином переїхала жити до своїх батьків за адресою: с. Чемужівка, вул. Зарічна, 1-А, за вказаною адресою має реєстрацію з 12.09.2007 року. Із вказаного часу спільне життя припинилось, спільного бюджету не ведеться, відповідач проживає окремо, подальше примирення не можливе. Таким чином, між нею та відповідачем фактично припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства, проявлення турботи один до одного. Спору про розділ майна та місце проживання дитини між ними немає. Вважала, що збереження шлюбу є неможливим, а подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та відповідача. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивачка [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності, від позову не відмовилася, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище без змін, судовий збір з відповідача на її користь не стягувати. Відповідач [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Згідно свідоцтву про шлюб та копії свідоцтва про народження, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04.06.2011 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. (а. с. 6, 7). Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Відповідно до Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зі змінами, внесеними Протоколом №11, стаття 5, кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідністю зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зі змісту позовної заяви, проти якої не подав заперечень відповідач, слідує, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам як дружини, так і чоловіка. Спору про поділ майна, про місце проживання дитини між сторонами немає. Враховуючи, що позивачка [PERSON] у заяві наполягала на розірванні шлюбу, проти чого не заперечував відповідач [PERSON], а подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечило б інтересам позивачки та відповідача, позовна заява про розірвання шлюбу є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Оскільки у заяві позивачка просила не стягувати з відповідача судовий збір на її користь, відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір з відповідача не стягується.

Outcome: approved