Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

05.04.2016 року ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. У судове засідання представник позивача не зявився, але надав суду заяву про те, що позов підтримує та просить справу розглянути у його відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. Із позову вбачається, що 31.05.2007 року між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №210/19/М/34. Відповідно до умов кредитного договору банк надав відповідачу кредит у сумі 16150,00 грн., строком погашення до 30.05.2009 року, відсоткова ставка за користування кредитними коштами 23,00%. В результаті порушення умов кредитного договору, станом на 24.02.2016 року, згідно розрахунку, заборгованість по договору кредиту №210/19/М/34 від 31.05.2007 року складає 86721,35 грн. Заборгованість за кредитним договором складається з: сума заборгованості за кредитом 16150,00 грн., сума заборгованості за відсотками 32924,94 грн., розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту 8600,32 грн., розмір пні за несвоєчасне повернення відсотків 13225,64 грн., розмір інфляційних витрат за кредитом 6233,90 грн., розмір інфляційних витрат за відсотками 9586,54 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 86721,35 грн. та понесені судові витрати 1378,00 грн. У судове засідання відповідач не зявився за невідомою суд причиною, про час та місце розгляду справи повідомлен належним чином. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до вимог ст.ст. 224-225 ЦПК України та враховуючи думку позивача, судом ухвалено про заочний розгляд справи. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, що об'єктивно підтверджується кредитним договором, додатковим договором (а.с. 4-11), довідкою-розрахунком (а.с. 12), з яких вбачається, що відповідач одержав від позивача кредит, має заборгованість за кредитом, яку не погашає, а також має заборгованість по пені та відсоткам. Як вбачається зі ст. 526 Цивільного Кодексу України (надалі - ЦКУ) встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону. Частиною 1 ст. 530 ЦКУ встановлено, що якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст.611 ЦКУ у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 2 ст.1050 ЦКУ передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок Позичальника повернути позику (кредит) частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець (кредитодавець) має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Як вбачається зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитор) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) у розмірі й на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується поверне кредит і сплатити відсотки. Таким чином, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом у сумі 86721,35 грн. Крім того, відповідно до ст. 81, 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений ними судовий збір на користь позивача у розмірі 1378,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved