Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

06 липня 2020 року позивач, комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (далі - КП «Київтеплоенерго»),звернувся до суду із позовом, до [PERSON] , в якому просив стягнути з [PERSON] заборгованість за спожиті до 30 квітня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 28779,05 грн, послуги з централізованого постачання гарячої води в розмірі 8809,91 грн, інфляційні втрати в розмірі 2368,10 грн та 3% річних в розмірі 1127,67 грн; заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 10218,66 грн за спожиті послуги з централізованого постачання гарячої води в розмірі 3394,21 грн, інфляційні втрати в розмірі 439,08 грн та 3 % річних в розмірі 267,03 грн; витрати, пов`язані з отриманням інформації з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно в розмірі 53 грн та витрати з оплати судового збору в сумі 2102 грн. В обґрунтування позову, позивач вказує, що розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10 квітня 2018 року №591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам, у зв`язку із чим КП «Київтеплоенерго» здійснює з 01 травня 2018 року надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. На виконання вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року на підставі типового договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, підготовлено та опубліковано договір в газеті «Хрещатик» від 28 березня 2018 року №34 (5085). Свідоцтвом повного і безастережного акцепту (прийняття) умов договору є факт отримання послуг споживачем. Квартира [ADDRESS] , яка належить відповідачу під`єднана до внутрішньо будинкової системи теплопостачання та постачання гарячої води, а отже [PERSON] є споживачем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. Відповідно до статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», пп. 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у встановлені строки. Розрахунковим періодом є календарний місяць. Плата за послуги проводиться не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Проте, відповідач своєчасно не сплачувала за спожиті послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, в результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 01 грудня 2019 року складає 10218,66 грн, заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води в сумі 3394,21 грн. Крім того, позивач на підставі договору про відступлення права вимоги від 11 жовтня 2018 року №602-18, укладеного з публічним акціонерним товариством «Київенерго» прийняв право вимоги до відповідача з оплати спожитих послуг до 30 квітня 2018 року з надання послуг з централізованого опалення та/або з централізованого постачання гарячої води у розмірі 41084,73 грн. За таких обставин, сума заборгованості за спожиті послуги з 01 травня 2018 року за послуги з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води у розмірі 13612,87 грн, сума заборгованості за спожиті до 30 квітня 2018 року з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води у розмірі 41084,73 грн, що разом становить 54697,60 грн, які позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою судді від 08 липня 2020 року у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. 04 грудня 2020 року [PERSON] подала до суду відзив, в якому вказала на те, що 14 листопада 2018 року набула права власності на квартиру [ADDRESS] за договором дарування, тому позовні вимоги позивача до [PERSON] за житлово-комунальні послуги, що були надані до 14 листопада 2018 року є безпідставними. 05 січня 2021 року від відповідача надійшла відповідь на відзив, в якій вказано на те, що відповідач від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлялась, та з претензію на адресу позивача про їх отримання не зверталась. Отже, позивач зобов`язана оплатити надані їй позивачем житлово-комунальні послуги, а позивач має право вимагати від відповідача виконання обов`язку щодо оплати наданих послуг. До відповіді на відзив представник позивача додав клопотання про витребування у Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» (далі - КП Київської міської ради «Київське МБТІ») відомостей, які підтверджують право власності/користування квартирою [ADDRESS] за період з 01 липня 2015 року до 14 листопада 2018 року. Ухвалою суду від 18 січня 2020 року клопотання представника позивача задоволено. Витребувано у КП Київської міської ради «Київське МБТІ» відомості, що підтверджують право власності/користування квартирою [ADDRESS] за період з 01 липня 2015 року до 14 листопада 2018 року. 19 лютого 2021 року від КП Київської міської ради «Київське МБТІ» надійшов лист, в якому вказано про те, що право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 30 червня 2009 року. 16 квітня 2021 року представник позивача подав клопотання про залучення до участі у справі співвідповідача. В обґрунтування вказаного клопотання, представник позивача вказував про те, що отримавши відповідь від КП Київської міської ради «Київське МБТІ» позивачу стало відомо про те, що квартира [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] з 30 червня 2009 року. Отже власником квартири в період з 01 липня 2015 року до 14 листопада 2018 року була [PERSON] . Про факт існування власника квартири до 14 листопада 2018 року позивачу стало відомо з отриманої судом від КП Київської міської ради «Київське МБТІ» відповіді від 12 лютого 2021 року. Таким чимом, для з`ясування всіх обставин у даній справі до участі у справі необхідно залучити [PERSON] в якості співвідповідача. Ураховуючи встановлені обставини, представник позивача просить стягнути з [PERSON] заборгованість з централізованого опалення та постачання гарячої води в розмірі 12595,10 грн за період з листопада 2018 року до листопада 2019 року; з [PERSON] заборгованість за централізоване опалення та постачання гарячої води в розмірі 38606,73 грн за період з липня 2015 року до жовтня 2018 року включно (37588,96 грн - заборгованість за спожиті до 30 квітня 2018 року послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання + 1017,77 грн - заборгованість за спожиті послуги з 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання). Також підлягає стягненню сплачений за подання позовної заяви судовий збір в сумі 2102грн та витрати, пов`язані з отриманням інформації з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно в розмірі 53 грн. Відповідно до статті 625 ЦК України з відповідачів підлягає стягненню інфляційні втрати та 3% річних, а саме: з [PERSON] 292,52 грн як 3% річних, 446,73 інфляційних втрат, 505,79 грн витрати з оплати судового збору та 26,50 грн витрати, пов`язані з отриманням інформації з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно; з [PERSON] підлягають стягненню1134,97 грн як 3% річних, 2397,34 грн інфляційних втрат, 1696,21 грн витрати з оплати судового збору та 26,50 грн витрат, пов`язаних з отриманням інформації з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно. На підставі викладеного, позивач просив про задоволення позову з урахуванням клопотання про залучення співвідповідача. Ухвалою суду від 14 травня 2021 року клопотання представника позивача задоволено. Залучено у якості співвідповідача [PERSON] та надано їй строк для надання відзиву на позовну заяву КП «Київтеплоенерго». 05 липня 2021 року від [PERSON] надійшла заява про застосування позовної давності, в якій [PERSON] вказувала про те, що позивач просить стягнути заборгованість за період з 01 липня 2015 року до 01 грудня 2019 року. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Таким чином, строк позовної давність щодо позовних вимог КП «Київтеплоенерго» до неї за період з 01 липня 2015 року до 06 липня 2017 року сплив на момент звернення до суду з позовом. На підставі викладеного, [PERSON] просить застосувати позовну давність до вимог позивача, що виникли до 06 липня 2017 року. Сторони в судове засідання не з`явились. Представник позивача подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Представник відповідачки [PERSON] подав заяву про розгляд справи у його відсутності та у відсутності відповідачки. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступного висновку. Судом установлено, що розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27 грудня 2017 №1693 «Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м.Києва від 27 вересня 2001 року, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго», КП «Київтеплоенерго» визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування ПАТ «Київенерго». За розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10 квітня 2018 року №591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам. Отже, з 01 травня 2018 надання послуги з центрального опалення та постачання гарячої води здійснює КП «Київтеплоенерго». З 01 травня 2019 року введено в дію Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року №2189. Відповідно до ч. 1 ст. 12 цього Закону надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Відповідно до п.3 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» цього з закону передбачено, що договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього закону (тобто до 01.05.2019), зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. Договір за правилами такого Закону між позивачем та відповідачем не укладався, а тому на теперішній час договір укладений до 01 травня 2019 року. Відповідно до абзацу 10 ч.1ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 №1875-ІV комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведення, газопостачання, опалення, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Правовідносини з постачання фізичними особами центрального опалення та постачання гарячої води регулюються Правилами надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженіПостановою КМУ від 21 липня 2005 року №630(далі Правила). Відповідно до п.8 Правил послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі договору про надання послуг з центрального опалення та постачання гарячої води. Відповідно до ч.7 статті 26 Закону договір про надання послуг з центрального опалення, послуг з центрального постачання холодної води, послуг з центрального постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем -фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання. На виконання вимог Закону КП «Київтеплоенерго» підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28 березня 2018 року №34 (5085). Зміст зазначеного договору відповідає змісту типового договору, затвердженого Правилами. Такі договори є договорами приєднання, а може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору вцілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови. Відповідно до норм Цивільного Кодексу Українивстановлено, якщо особа вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, то договір вважається укладеним. Підключення будинку до мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої воли свідчить про надання послуг позивача. Відповідачі від мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлялися (не відключався). Отже, виникнення цивільних прав та обов`язків, підтверджується діями сторін: постачальник надає послуги з централізованого опалення та постачає гарячу воду, надсилає споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату послуг, а споживач має здійснювати оплату виставлених рахунків. Відповідно до ст.20 Закону, п.п.18,20,30 Правил, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно із ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржникавиконання його обов`язку. За змістом ч. 1 ст. 901 та ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. 11 жовтня 2018 року ПАТ «Київенерго» та КП «Київтеплоенерго» уклали договір про відступлення права вимоги №601-18, відповідно до якого ПАТ «Київенерго» відступило, а КП «Київтеплоенерго» набуло право вимоги до фізичних осіб щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитої до 01 травня 2018 року теплової енергії. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна на підставі договору дарування від 14 листопада 2018 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Відповідач своєчасно не сплачує за спожиті послуги з центрального опалення, в результаті чого утворилась заборгованість, за період з листопада 2018 року до листопада 2019 року складається: заборгованість за послуги з центрального опалення в розмірі з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води в сумі 12595,10 грн. Розрахунок заборгованості на послуги з центрального опалення і постачання гарячої води, здійснюється за тарифами, які закріплені Розпорядженням КМДА, інформація про які є загальнодоступною та загальновідомим фактом, офіційно опублікована. Отже, згідно із зазначеними нормами законодавства відповідач зобов`язаний оплатити спожиті послуги з центрального опалення та постачання гарячої води. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина 2 цієї статті). Правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання житлово-комунальних послуг, є грошовими зобов`язаннями, у яких, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України), - вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Передбачена п. 10 ч. 3 ст. 20 Закону № 1875- IV норма щодо відповідальності боржника у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування наслідків ч. 2 ст. 625 ЦК України, зазначений висновок викладений в постановах Верховного Суду України від 20 червня 2012 року в справі № 6-68цс12, від 30 жовтня 2013 року в справі № 6-59цс13, від 16 грудня 2015 року № 6-2023цс15. Отже, у зв`язку з простроченням оплати за послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення, вимоги позивача про застосування статті 625 ЦК України та стягнення з відповідача інфляційних втрат та трьох відсотків річних в сумі 739,25грн є обґрунтованими. Що стосується позовних вимог КП «Київтеплоенерго» до [PERSON] то слід зазначити наступне. Заявляючи позовні вимоги до [PERSON] КП «Київтеплоенерго» вказувало про те, що в неї наявна заборгованість за період з липня 2015 року до жовтня 2018 року у розмірі 38606,73 грн. За захистом свого порушеного права позивач звернувся до суду у липні 2020 року. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є самостійної підставою для відмови у позові. Заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності (статті 262 ЦК України). Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Враховуючи, що [PERSON] заявлено клопотання про застосування позовної давності, а позивач не надав доказівпереривання позовної давності, то суд погоджується з доводами відповідача, що позивачем пропущена позовна давність за вимогами про стягнення з відповідача заборгованості за період з липня 2015 року до липня 2017 року. Таким чином, задоволенню підлягають вимоги КП «Київтеплоенерго» до [PERSON] за період з липня 2017 року до жовтня 2018 року. Згідно із розрахунком, наданим позивачем заборгованість [PERSON] за період з липня 2017 року до жовтня 2018 року за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води складає 11725грн. З урахуванням вимог ст. 625 ЦК України з [PERSON] підлягає стягненню інфляційні втрати в сумі 1535,28 грн та 483грн як три проценти річних. У зв`язку із частковим задоволенням позову, судові витрати у вигляді судового збору та витрати за отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідачів пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial