Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

05 вересня 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позові вимоги обґрунтовані тим, що від спільного подружнього життя у сторін народились діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем та знаходяться на її повному утриманні. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 14.12.2011 року шлюб між сторонами було розірвано. Позивач зазначає, що відповідач офіційно ніде не працює та добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Позивач просить суд стягувати з [PERSON] в її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 2000 гривень, щомісячно, починаючи з 05.09.2017 року до припинення навчання та просить збільшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], встановлених рішенням Луцького міськрайонного суду від 31.10.2011 року, з 400 гривень на 2000 гривень, щомісячно. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково та не заперечував щодо стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх дітей по половині прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто по 930 гривень на кожну дитину. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], є дітьми відповідача [PERSON], що підтверджується відповідно копією паспорта та копією свідоцтва про народження (а.с. 6, 7). В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 22.08.1997 року. Даний шлюб між сторонами було розірвано рішенням Луцького міськрайонного суду від 14.12.2011 року, що підтверджується копією судового рішення (а.с. ). Повнолітня дитина [PERSON] та неповнолітня дитина [PERSON] проживають разом з матірю [PERSON] та знаходяться на її утриманні та потребують матеріальної допомоги. Повнолітня дитина [PERSON] з 01.09.2015 року до 30.06.2019 року навчається на денній формі навчання у Східноєвропейському національному університеті, що підтверджується, що підтверджується довідкою з місця навчання (а.с. 8). Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. А статтею 182 СК України\~передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує\~1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Під час судового розгляду не встановлено обставин щодо поганого стану здоров'я та/або матеріального становища, або неспроможність відповідача сплачувати аліменти. На думку суду, враховуючи той факт, що відповідач офіційно не працює, - слід стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі. Виходячи з вищенаведеного, засад розумності та справедливості, суд вважає за можливим задовольнити позовні вимоги частково шляхом стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1000 гривень, щомісячно, починаючи з 05.09.2017 року до припинення навчання та до досягнення нею двадцяти трьох років, та збільшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], встановлених рішенням Луцького міськрайонного суду від 31.10.2011 року, з 400 гривень на 1000 гривень на дитину, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Оскільки, позивач в силу пункту 3 частини першої\~статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, тому судовий збір за цю вимогу слід стягнути з відповідача на користь держави. Ставка судового збору за дану вимогу становить 640,00 грн., а тому вказаний розмір судового збору суд стягує з відповідача на користь держави. На підставі пункту 1 частини першої\~статті 367 ЦПК України, судове рішення слід допустити до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного та

Outcome: partial