Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

05 листопада 2015 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: [PERSON], відділ Держгеокадастру у Локачинському районі Волинської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 19 жовтня 2014 року помер її батько - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно, зокрема, земельну ділянку розміром 1,8945 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Старозагорівської сільської ради. Заповіту [PERSON] не складав. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом. Дружина спадкодавця - [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк подала заяву нотаріусу про відмову від прийняття спадщини після смерті чоловіка. Сестра позивача - [PERSON] спадщину не прийняла і не має наміру вирішувати дане питання в судовому порядку. Інших спадкоємців, які б мали право на спадщину, не має. [PERSON], являючись спадкоємцем за законом, 26 грудня 2014 року звернулась до Локачинської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Проте, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно, зокрема, державного акта на право приватної власності на землю, який був втрачений. Звернувшись у відділ Держгеокадастру в Локачинському районі про видачу дубліката державного акта на землю, позивач отримала відмову. Просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку розміром 1,8945 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Старозагорівської сільської ради Локачинського району Волинської області, в порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON], який помер 19 жовтня 2014 року в смт. Локачі. Судові витрати у справі просила залишити за нею. В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позов з підстав, зазначених у позовній заяві. Позивач пояснила, що державний акт ймовірно був втрачений батьком у зв?язку із пожежею у будинку за місцем його проживання, інших шляхів для оформлення її спадкових прав не вбачається. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з?явилась, надіслала суду телеграму, згідно із якою позовні вимоги визнає, просить розглянути справу без її участі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача [PERSON] у судовому засіданні зазначила, що не претендує на спадкове майно, що залишилося після смерті чоловіка, відмовилася від прийняття спадщини, тому не заперечує проти задоволення позову. Представник третьої особи - відділу Держгеокадастру у Локачинському районі заперечень проти позовних вимог також не має. Пояснив, що після смерті [PERSON] позивач зверталась до відділу Держгеокадастру про втрату державного акта на спірну земельну ділянку, у зв?язку з чим було опубліковане відповідне оголошення в пресі, однак, позитивного результату отримано не було. Не заперечує, що вказана земельна ділянка дійсно належала спадкодавцю [PERSON], про що у відділі містяться відповідні відомості. Разом з тим, видати дублікат даного державного акта не має можливості, оскільки згідно із вимогами чинного законодавства, документом, що підтверджує право власності на земельну ділянку є свідоцтво про право власності на нерухоме майно. Заслухавши пояснення позивача, її представника, третіх осіб, дослідивши та оцінивши надані у справі докази в їх сукупності, оглянувши матеріали спадкової справи № 288/2014 до майна померлого [PERSON], суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] помер 19 жовтня 2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про його смерть серії І-ЕГ № 160143 від 20 жовтня 2014 року (а.с.4). Після його смерті залишилось спадкове майно, що складається, зокрема, із земельної ділянки площею 1,8945 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Старозагорівської сільської ради Локачинського району, що стверджується довідкою Старозагорівської сільської ради № 1016 від 16 грудня 2014 року (а.с.6), копією державного акта на право приватної власності на землю серії ВЛ № 9571 від 26 липня 2005 року та витягом з технічної документації по нормативній грошовій оцінці земельної ділянки (а.с.9,10). Із матеріалів спадкової справи № 288/2014 до майна померлого [PERSON] вбачається, що [PERSON] своєчасно звернулась з заявою у нотаріальну контору про прийняття спадщини. Дружина спадкодавця - [PERSON] 26 грудня 2014 року у встановлений законом шестимісячний строк подала заяву про відмову від спадщини після смерті її чоловіка. Родинні відносини позивача і спадкодавця підтверджуються копією свідоцтва про народження позивача та свідоцтва про шлюб, з якого вбачається, що позивач після одруження змінила прізвище із «Якимюк» на «Богданович» (а.с.12,13). 02 листопада 2015 року [PERSON] звернулась до Локачинської державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку розміром 1,8945 га, що належала її батьку. Однак, постановою нотаріуса від 02 листопада 2015 року за № 693/02-31 [PERSON] було відмовлено у видачі такого свідоцтва, оскільки останньою не було подано відповідного правовстановлюючого документа на земельну ділянку на ім'я померлого [PERSON], а саме: дубліката державного акта (а.с.11). В ході судового розгляду встановлено, що оригінал державного акта на спірну земельну ділянку був втрачений, вжиті позивачем заходи щодо його розшуку позитивних результатів не дали, а на звернення представника позивача до відділу Держгеокадастру у Локачинському районі про видачу дублікату державного акта 29 жовтня 2015 року отримано відмову (а.с.8). У відповідності до ч.1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно із ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст. 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянкупереходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Оскільки на момент відкриття спадщини спадкодавцю [PERSON] належало право власності на земельну ділянку розміром 1,8945 га, що розташована на території Старозагорівської сільської ради Локачинського району, суд дійшов висновку, що право власності на дане майно переходить до позивача [PERSON] як спадкоємця майна померлого [PERSON] за законом і за нею необхідно визнати право власності на вищезазначену земельну ділянку. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Враховуючи вищевикладене та те, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує нічиїх прав та інтересів, його необхідно прийняти та ухвалити рішення про задоволення позову. За клопотанням позивача судові витрати у справі слід залишити за [PERSON]

Outcome: approved