Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

05.11.2014 року позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що з відповідачем [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 27.02.2013 року, під час якого у них народилось двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], які проживають разом із нею. Зазначає, що згідно з рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 01.04.2013 року з відповідача стягуються на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 750 грн. (по 375 грн. на кожну дитину), щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Вважає, що станом на сьогоднішній день зазначена сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання двох неповнолітніх дітей. Вказує, що у 2015 році дочки закінчують загальноосвітню школу та мають намір вступати до вищих навчальних закладів, у зв'язку із чим відвідують додаткові платні заняття у репетиторів, які повністю оплачує вона (позивачка). Відповідач аліменти сплачує регулярно, однак у додаткових витратах на дітей участі не приймає, життям дітей взагалі не цікавиться. Стверджує, що на даний час потребують покращення умови матеріального забезпечення її дітей, у зв'язку з додатковими витратами на лікування, навчання та підвищення вартості товарів першої необхідності. Проте, її доходу та призначеної суми аліментів не вистачає на забезпечення належного рівня життя дітей. Також зазначає, що відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01.10.2014року становить 1373 гривні. З огляду на наведене просила суд ухвалити рішення, яким збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача [PERSON] в її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 2400 гривень (по 1200 грн. на кожну дитину), починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив, покликаючись на те, що немає на даний час можливості сплачувати аліменти у збільшеному розмірі, оскільки офіційно ніде не працює, має нерегулярні і незначні доходи, є інвалідом 3 групи, має на утриманні малолітнього сина [PERSON] [INFO] народження. Також зазначив, що визначені судом аліменти на утримання дочок він сплачує регулярно та у повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 02.08.1997 року перебували між собою у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 27.02.2013року розірвано. Під час даного шлюбу в них народилось двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO] народження, які проживають разом із позивачкою. Згідно з рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 01.04.2013 року (а.с.9) з відповідача [PERSON] в користь позивачки [PERSON] стягуються аліменти на утримання дітей - дочки [PERSON] та дочки [PERSON] в розмірі 750 гривень (по 375 гривень на кожну дитину), щомісячно, починаючи з 25.02.2013 року і до досягнення дітьми повноліття. Як видно із розрахунку заборгованості по аліментах №09-23/7774 від 14.11.2014року, проведеного старшим державним виконавцем ВДВС Мостиського РУЮ Львівської області Грицалик М.Я. (а.с.36) станом на 14.11.2014року заборгованість по сплаті аліментів у відповідача [PERSON] відсутня. Відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З наведеної статті вбачається, що особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я платника аліментів, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як встановлено судом, з часу ухвалення вищевказаного рішення Мостиського районного суду Львівської області від 01.04.2013 року змінилося (погіршилось) матеріальне становище одержувача аліментів - позивачки [PERSON] На думку суду, такі зміни зумовлені, зокрема, збільшенням розміру витрат на утримання та виховання дітей, про що свідчить збільшення розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014рік» для дітей віком від 6 до 18 років становить 1286 гривень. Крім того, як вбачається із пояснень позивачки та не оспорюються відповідачем, діти - дочка [PERSON] та дочка [PERSON] на даний час відвідують додаткові платні заняття у репетиторів з метою подальшого вступу до вищих навчальних закладів, які повністю оплачує позивачка, що також впливає на її матеріальне становище. Згідно довідки про доходи №М8/01-29 від 11.09.2014року (а.с.12) позивачка [PERSON] працює у Відділі освіти Мостиської РДА (Твіржанський НВК) на посаді вчителя і загальна сума її доходу за період з 01.03.2014року по 31.08.2014року становить 16572,92 грн. (середнє значення - 2762,15 грн. за один місяць). Сімейний стан позивачки [PERSON] не змінився. Разом із цим, суд вважає, що покращення матеріального становища платника аліментів - відповідача [PERSON] з часу ухвалення рішення Мостиського районного суду Львівської області від 01.04.2013 року, позивачкою не доведено. Відповідач, як і раніше, не має постійного місця праці, у нього нерегулярний, мінливий дохід. Згідно довідки виданої Мостиським районним центром зайнятості населення №8342 від 11.11.2014року (а.с.33) [PERSON] на обліку в числі безробітних не рахується і допомоги по безробіттю не отримує. Із довідки Поліклінічного відділення Судововишнянської комунальної міської лікарні №216 від 12.11.2014року (а.с.30) видно, що відповідач [PERSON] є інвалідом ІІІ групи загального захворювання, що також підтверджується копією посвідчення №124467 виданого 19.05.2005року (а.с.34). Більше того, як вбачається із пояснень відповідача та підтверджується матеріалами справи, з часу ухвалення рішення Мостиського районного суду Львівської області від 01.04.2013 року змінився сімейний стан відповідача, а саме: у нього народився син [PERSON], [INFO] народження, який знаходиться на його утриманні, що свідчить про погіршення матеріального положення платника аліментів - відповідача [PERSON] Вказані обставини підтверджуються поясненнями сторін та наявними у справі письмовими доказами: копією свідоцтва про одруження між сторонами (а.с.8); копією свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.6); копією свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.7); довідкою виданою Берегівською сільською радою №869 від 11.09.2014року (а.с.11); довідкою про доходи [PERSON] №М8/01-29 від 11.09.2014року (а.с.12); довідкою, виданою виконавчим комітетом Берегівської сільської ради №985 від 10.11.2014року (а.с.29); довідкою Поліклінічного відділення Судововишнянської комунальної міської лікарні №216 від 12.11.2014року (а.с.30); довідкою, виданою виконавчим комітетом Судововишнянської міської ради №3654 від 11.11.2014року (а.с.31); копією свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.32); довідкою, виданою Мостиським районним центром зайнятості населення №8342 від 11.11.2014року (а.с.33); копією посвідчення №124467 виданого 19.05.2005року (а.с34); листом Відділу ДВС Мостиського РУЮ Львівської області №09-23/7773 від 14.11.2014року та доданим до нього розрахунком заборгованості по аліментах (а.с.35,36). Беручи до уваги усі наведені обставини, враховуючи підвищення прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та те, що у зв'язку з інфляційними процесами в державі зросли ціни на споживчі товари і послуги, харчові та промислові продукти, ліки тощо, і тим самим збільшилась величина витрат позивачки на утримання себе та членів своєї сім'ї, суд вважає, що з моменту винесення судового рішення, яким призначено аліменти - 01.04.2013 року погіршилося матеріальне становище позивачки, а аліменти, які сплачує відповідач в розмірі 750 гривень (по 375 гривень на кожну дитину), щомісячно, є недостатніми для утримання двох неповнолітніх дітей, тому є всі підстави для збільшення розміру аліментів. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої в Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище відповідача та дітей, зокрема те, що відповідач не має постійного місця праці, має на утриманні малолітнього сина [PERSON], [INFO] народження, також враховуючи розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та інші обставини, що мають істотне значення, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити частково та збільшити розмір аліментів на утримання дітей - дочки [PERSON] та дочки [PERSON], стягуваних з відповідача за рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 01.04.2013року, і визначити такі в розмірі 1600 гривень (по 800 гривень на кожну дитину), щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Як відомо із змісту Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 за №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі пред'явлення позову до особи, яка вже сплачує аліменти, у новому розмірі такі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відтак, аліменти на утримання дітей у визначеному судом збільшеному розмірі необхідно стягувати з відповідача не з дати пред'явлення даного позову до суду, як просить позивачка, а з дати набранням даним рішенням законної сили. Також, відповідно до ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача в дохід держави судові витрати по сплаті судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: partial