Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

06 липня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Павлоградської міської ради, в якому просить суд визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з його батьком [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] та стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 840,80 грн. Позовна заява мотивована тим, що з 10.07.2019 сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] . Дитина мешкала з відповідачем, однак 28.05.2020 відповідач залишила дитину у бабусі (мати позивача) та за дитиною не повернулася. Відповідач самоусунулась від виконання материнських обов`язків, дитину не утримує, зловживає спиртними напоями. Бажання бачитися з сином відповідач не проявляє, але заперечує проти проживання дитина разом з позивачем. Позивач проживає за адресою: [ADDRESS] разом з матір`ю. Позивач позитивно характеризується за місцем роботи та за місцем проживанням в зв`язку з вищевикладеним звертається до суду. 24.07.2020 ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області відкрито загальне позовне провадження у вищевказаній цивільній справі та призначено підготовче судове засідання у справі. 29.10.2020 ухвалою суду закрито підготовче провадження по вищевказаній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання учасники справи не з`явилися. В судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позов підтримав повністю, просить його задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судові засідання жодного разу повторно не з`явилась про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями, причини неявки суду не повідомила, відзив не подала. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, відповідно до якої просить розглянути справу без їх участі, надали відповідні висновки. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно частини 1 та 3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з 10.07.2019 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано віділом ДРАЦС по Павлоградському, Юр`ївському районах та місту Павлограду ГТУЮ у Дніпрпоетровській області, актовий запис № 158. [INFO] в м. Павлоград від батьків [PERSON] та [PERSON] народився [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] . Судовим наказом виданим Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області від 16.03.2020 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі ј частини всіх видів доходів [PERSON] . Сторони проживають за різними адресами, позивач зареєстрований [ADDRESS] , а відповідач разом з дитиною зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Але відповідно до акту про фактичне проживання від 09.06.2020 за адресою: [ADDRESS] , проживають [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з 28.05.2020, що підтверджують свідки зазначеного будинку [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.07.2020 звільнено [PERSON] від сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , які стягуються згідно судового наказу № 185/1492/20 від 16 березня 2020 року. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 червня 2020 року і до повноліття дитини. Вирішено питання про судові витрати. Зазначеним рішенням встановлено, що дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом з його батьком [PERSON] . Відповідно до довідки голови ОСББ «Верстатобудівників10» [PERSON] претензій у мешканцій будинку до [PERSON] немає. Останній характеризується позитивно на роботі відповідно до виробничої характеристики начальника ПР-2 [PERSON] від 06.06.2020. Дитина [PERSON] здоровий, щеплений за календарем, до травня 2020 року дитина мешкала за адресою: [ADDRESS] , відвідування педіатра відбувалося в супроводі батька та матері, на прийомі 11.06.2020 хлопчик був у супроводі батька, зі слів останнього дитина проживає разом з ним та бабусею [PERSON] . Відповідно до висновку органу опіки та піклування Павлоградської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] від 24.09.2020 вих. № 2177/01/2-20, враховуючи позитивні характеристики на батька, його умови проживання, згоду матері, діючи виключно в інтересах дитини орган опіки та піклування Павлоградської міської ради вважає задоцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON] разом з батьком [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до положень статті 141 Сімейного кодексу України та ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Крім цього, згідно зі статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною у 1991 році, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. У відповідності до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. У пункті 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21 грудня 2007 року, роз`яснено, що при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Також слід враховувати положення ст. 160 СК України, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ч.1 ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. При цьому стаття 161 СК України встановлює, що, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. При вирішенні спору щодо місця проживання сина сторін, суд виходить з принципу рівності прав і обов`язків обох батьків (ст. 141 СК), надаючи перевагу тому з них, хто може забезпечити найбільш сприятливі умови виховання дітей, принципу 6 Декларації та вимог положень ч. 1 ст. 160, ст. 161 Сімейного кодексу України, за якими місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. При цьому суд виходить лише з інтересів дитини. Перевага матері перед батьком не повинна бути пріоритетом у спорі. Відповідно до статей 3 та 9 Конвенції про права дитини, при забезпеченні прав дитини, першочергово повинні бути враховані якнайкращі інтереси дитини. 01.07.2017 р. Європейський суд з прав людини ухвалив рішення у справі «М.С. проти України», в якому було зроблено висновок, що під час вирішення такої категорії справ судам слід керуватися ст. 51 Конституції України, яка гарантує кожному з подружжя рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Схожа норма міститься також у частині шостій статті 7 Сімейного кодексу України, відповідно до якої рівність прав і обов`язків жінки та чоловіка у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї є однією із загальних засад регулювання сімейних відносин. Це узгоджується з практикою ЄСПЛ, який неодноразово наголошував, що батьки повинні мати рівні права у спорах про опіку над дітьми, і жодні презумпції, які ґрунтуються на ознаці статі, не повинні братись до уваги. Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з вимогами ст.ст. 76-81 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експертів, показання свідків. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, вирішуючи спір щодо визначення місця проживання дитини, суд враховує першочергово інтереси дитини, позицію представників органу опіки та піклування викладену у висновках, які зазначили про доцільність проживання дитини з батьком, з урахуванням обставин справи, досліджених в судовому засіданні, зокрема, враховуючи перш за все якнайкращі інтереси дитини, також судом враховано ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, згоду матері, яка не проявила належного батьківського піклування, жодного інтересу до розгляду цієї справи, тому суд вважає що найкращим дотриманням інтересів дитини, для повного і гармонійного розвитку її особистості, морального, духовного і психологічного комфорту, необхідним визначити місце проживання дитини з батьком. Окрім того, суд вважає, що визначення місця проживання дитини з батьком, не впливатиме на взаємовідносини сина з матір`ю, оскільки визначення місця проживання дітей з однім із батьків, не позбавляє іншого батьківських прав та не звільняє його від виконання своїх батьківських обов`язків. Слід зауважити, що у разі зміни умов виховання дитини в залежності від різних обставин (стан здоров`я батька (матері) і дитини, можливості догляду за дитиною, поява вітчима (мачухи) і т.д.), суд має право змінити визначене місце проживання дитини та не може відмовити у відкритті провадження з тієї причини, що такий спір вже був предметом розгляду судом. Згідно ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволенню позову на відповідача.

Outcome: approved