Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

06.04.2016 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», звернувся до Кобеляцького районного суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві позивач вказує, що відповідно до умов укладеного 20.12.2011 року договору, відповідач, [PERSON] отримав у ПАТ КБ «ПриватБанк» кредит у розмірі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. При цьому в даному договорі визначено, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт надає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Банк надав відповідачу строковий кредит, однак він у порушення умов договору у встановлений строк не проводив чергові платежі. Станом на 31.01.2016 року за відповідачем по укладеному договору рахується заборгованість на загальну суму 13412,86 грн., яку позивач прохає суд стягнути із відповідача. Крім цього, представник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» прохає стягнути із [PERSON] понесені судові витрати. Представник позивача, Публічного акціонерного товариства [PERSON] банку «ПРИВАТБАНК» в судове засідання не зявився, але надав письмову заяву, у якій просив справу розглянути без його присутності та повністю задовольнити позовні вимоги. У разі неявки в судове засідання відповідача, прохав провести заочний розгляд справи . Відповідач, [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час і місце слухання справи, в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив. За нормою ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 224 ЦПК України судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Суд, розглянувши та вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що дійсно відповідно до Анкети-заяви від 20.12.2011 року та Умов і Правил надання Банківських послуг, [PERSON] отримав у Публічному акціонерному товаристві [PERSON] банк «ПРИВАТБАНК» строковий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування (а.с. 6, 7-32). Відповідач за кредитним договором свої зобовязання належним чином не виконує, заборгованість перед Банком не погашає, а тому станом на 31.01.2016 р. утворилась заборгованість по кредиту в сумі 13412,86 грн., яка складається із: - заборгованість за кредитом 858,50 грн.; - заборгованість по відсоткам за користування кредитом 8489,46 грн.; - заборгованість за комісією 2950,00 грн.; - штраф 1114,00 грн. (а.с.4-5). Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Згідно із ч.2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обовязковим для виконання, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. На підставі викладеного слід стягнути із [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за користування кредитом. Крім цього, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому із [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» слід стягнути сплачений за подання позовної заяви судовий збір.

Outcome: approved