Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-19 00:00:00

06 червня 2018 року заявник [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту народження, в якій просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт народження громадянкою України [PERSON], [INFO], уродженкою м. Донецька, дитини чоловічої статі [PERSON], [INFO], перша дитина за рахунком, в місті Донецьку, Україна. В обґрунтування заяви [PERSON] зазначив, що [PERSON], перебуваючи на тимчасово окупованій території Донецької області в м. Донецьку [INFO] народила дві дитини чоловічої статі. Вказав, що 06.06.2018 року він звернувся до Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області для отримання свідоцтва про народження дитини. Однак, йому було відмовлено, оскільки було подано документ, який не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті». Заявник [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, вказав, що на вимогах заяви наполягає та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області у судове засідання не з'явився. Від начальника відділу надійшла заява, в якій вона просить суд розглянути справу без участі представника, не заперечує проти задоволення заяви в частині встановлення факту народження дитини та просить суд постановити рішення у відповідності до діючого законодавства України. На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази по справі, вважає що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 315 ЦПК України, суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Серед таких юридичних фактів у ст. 315 ч. 1 п. 7 ЦПК України визначений факт народження особи в певний час в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Як зазначено в ст. 317 ч. 1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Відповідно до ч. 3 ст. 317 ЦПК України, у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], перебуваючи на тимчасово окупованій території в м. Донецьку, [INFO] о 17-35 год. народила хлопчика вагою 2400 г, що підтверджується медичним свідоцтвом про народження № 658 від 11 квітня 2018 року, виданим Донецьким республіканським центром охорони материнства та дитинства, та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 24 квітня 2018 року, виданим «Київським відділом запису актів цивільного стану м. Донецька Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки» (а.с. 5, 11). [PERSON] є громадянкою України та не перебуває у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією її паспорту, яка додана до матеріалів справи (а.с. 6-8). Територія, на якій народилася дитина «є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України» («стаття 1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»). З метою реєстрації факту народження дитини, отримання свідоцтва про народження дитини, заявник звернувся до Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Однак у реєстрації та отриманні свідоцтва про народження дитини йому було відмовлено на підставі того, що ним було подано документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», що підтверджується відмовою у проведенні державної реєстрації народження № 15.14-96/3971 від 06.06.2018 року (а.с. 12). Зазначений недолік не дає [PERSON] у повній мірі розпоряджатися своїми правами щодо реєстрації народження дитини, та порушує її інтереси, що в решті решт змусило її звернутися з відповідною заявою до суду з метою встановлення даного факту. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є медичне свідоцтво про народження, форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України, що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. За відсутності документа закладу охорони здоров'я, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Місто Донецьк Донецької області визнано тимчасово окупованою територією відповідно до п. 1 Постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 р. № 254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями». Як виняток, суд бере до уваги та оцінює разом з іншими доказами в їх сукупностісвідоцтво про народження серії [NUMBER] від 24 квітня 2018 року, видане «Київським відділом запису актів цивільного стану м. Донецька Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки». Відповідно до ст. 135 ч. 1 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що заява в частині встановлення факту народження дитини підлягає задоволенню, оскільки досліджені судом документи узгоджуються з обставинами, викладеними у заяві [PERSON] і підстав для відмови у задоволенні вимог щодо встановлення факту народження не встановлено. Між тим, суд вважає, що вимоги заявника про зазначення в рішенні суду прізвища, ім'я та по-батькові дитини задоволенню не підлягають. Зазначення у судовому рішенні прізвища та імені дитини не є обов'язковим, оскільки вони можуть бути зазначені батьками безпосередньо під час державної реєстрації народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, оскільки згідно з частиною другою статті 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Outcome: partial