Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

07.07.2014 року [PERSON] подав до Бориспільського міськрайонного суду Київської області позов, з урахуванням уточнених позовних вимог від 18.09.2014 р. та від 16.01.2015 р., якими просить суд визнати незаконним та скасувати наказ Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення від 27.06.2014 р. за № 299 щодо оголошення догани [PERSON]; зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити йому премію з нагоди святкування державного свята «День Конституції України» в розмірі 2682,50 грн. та премію з нагоди святкування державного свята «День Незалежності України» в розмірі 5365,00 грн.. Вимоги обґрунтовано тим, що відповідач видаючи наказ про оголошення позивачу догани за грубе порушення трудової дисципліни - порушення правил ведення бухгалтерського та податкового обліку Концерну РРТ, застосував до нього стягнення за дії не покладені на нього посадовою інструкцією та без згоди виборного профспілкового органу, членом якого він є. Внаслідок оголошеної догани, позивачу не нараховано та не виплачено премію з нагоди святкування державних свят «День Конституції України» та «День Незалежності України» в розмірі 2682,50 грн. та 5365,00 грн. відповідно. Дії відповідача вважає незаконними, у звязку з чим [PERSON] звернувся до суду за захистом своїх прав. Позивач в судове засідання з'явився, уточнені позовні вимоги та письмові пояснення до них підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Через канцелярію суду подав заяву, якою підтримав раніше надані пояснення та письмові заперечення, просив відмовити у задоволенні позову. Третя особа Півнюк О.В., будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Через канцелярію суду 16.09.2014 р. подав заперечення, якими розгляд справи просив здійснити у його відсутність та відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с.46-47). Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, письмові пояснення позивача та заперечення відповідача, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що протоколом засідання первинної профспілкової організації Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення (далі по тексту - Концерн РРТ) від 12.03.2013 р. до ревізійної комісії вказаного профспілкового органу обрано позивача (а.с.32-33). 27.06.2014 р. генеральний директор Концерну РРТ Півнюк О.В. видав наказ № 299 про оголошення догани начальнику відділу внутрішнього аудиту [PERSON] у зв'язку з порушенням трудової дисципліни - порушення правил ведення бухгалтерського та податкового обліку (а.с. 5). Згідно листа первинної профспілкової організації Концерну РРТ від 02.07.2014 р. за № 16 профспілковий орган, до складу якого входить [PERSON], не надавав згоди на притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності (а.с.34). 28.08.2014 р. генеральний директор Концерну РРТ Півнюк О.В. видав наказ № 394, яким скасував наказ № 299 від 27.06.2014 р. щодо оголошення позивачу догани (а.с.48). З урахуванням наведеного, суд не вбачає підстав для задоволення позову [PERSON] в частині визнання незаконним та скасування наказу про оголошення догани за № 299 від 27.06.2014 р., оскільки предмет спору перестав існувати. Разом з тим, доказ позивача у виді ухвали Тельманівського районного суду Донецької області від 14.07.2014 р. у справі № 246/796/14-а про забезпечення позову шляхом заборони Півнюк О.В. вчиняти певні дії, суд оцінює критично, зважаючи на наступне. На даному судовому рішенні відсутня відмітка про набрання ним законної сили, а в силу подій, що відбуваються в Донецькій області, судом призупинено свою діяльність по відправленню правосуддя. У зв'язку з цим неможливо встановити, чи була ця ухвала переглянута в апеляційному порядку та чи набула законної сили. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Щодо інших позовних вимог судом встановлено, що в Концерні РРТ затверджено Колективний договір про взаємні обов'язки між адміністрацією концерну та об'єднною профспілковою організацією Концерну РРТ на 2014 - 2016 роки (далі по тексту - Колективний договір) (а.с. 8-21). Згідно ст. 5 Закону України «Про оплату праці» організація оплати праці здійснюється на підставі: законодавчих та інших нормативних актів; генеральної угоди на національно-му рівні; галузевих(міжгалузевих), територіальних угод; колективних договорів; трудових договорів. Суб'єктами організації оплати праці є: органи державної влади та місцевого самоврядування; роботодавці, організації роботодавців, об'єднання організацій робото- давців або їх представницькі органи; професійні спілки, об'єднання професійних спілок або їх представницькі органи; працівники. Частиною 1, 2 ст. 15 вказаного Закону форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами. У разі, коли колективний договір на підприємстві не укладено, роботодавець зобов'язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво органом. Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються з урахуванням вимог, передбачених частиною першою цієї статті. Відповідно до ст. 13 КЗпП України, змiст колективного договору визначається сторонами в межах їх компетенцiї. У колективному договорi встановлюються взаємнi зобов'язання сторiн щодо регулювання виробничих, трудових, соцiально-економiчних відносин. Колективний договiр може передбачати додатковi порiвняно з чинним законодавством i угодами гарантiї, соцiально-побутовi пiльги. Статтею 15 КЗпП України встановлено, що колективнi договори пiдлягають повiдомнiй реєстрацiї мiсцевими органами державної виконавчої влади. Порядок реєстрацiї колективних договорiв визначається Кабiнетом Мiнiстрiв України. З відмітки, наявної на Колективному договорі про взаємні обов'язки між адміністрацією Концерну РРТ та об'єднаною профспілковою організацією на 2014-2016 роки вбачається, що він зареєстрований 29.04.2014 р. за № 147 в УПС ЗН Шевченківської РДА, тобто зареєстрований у встановленому законом порядку. Пунктом 5.17 Колективного договору встановлено, що за наявності фінансової можливості з урахуванням трудового внеску кожного із працівників Концерну РРТ проводити разове преміювання з нагоди державних та професійних свят (Дня Конституції України, Дня Незалежності України, Дня працівників радіо, телебачення і звязку, Міжнародного дня прав жінок і миру) у порядку та розмірах, визначених філіями Концерну РРТ та дирекцією концерну. В межах коштів визначеного та затвердженого фонду оплати праці. Відповідно до ч. 1 розділу 5 «Оплата праці» Додатку № 31.4 до Колективного договору з урахуванням трудового внеску кожного із працівників дирекції Концерну РРТ при наявності фінансової можливості в межах коштів визначеного та затвердженого фонду оплати праці проводити разове преміювання з нагоди державних та професійних свят : Дня Конституції України в розмірі до 0,5 посадового окладу, тарифної ставки (окладу), але не менше ніж законодавчо встановлена мінімальна заробітна плата; Дня Незалежності України - в розмірі до одного посадового окладу, тарифної ставки (окладу); Дня працівників радіо, телебачення і звязку - в розмірі до одного посадового окладу, тарифної ставки (окладу) (а.с. 55-1, 79). З наведеного вбачається, що преміювання працівників здійснюється з урахуванням трудового внеску кожного із них, при наявності фінансової можливості і в межах коштів визначеного та затвердженого фонду оплати праці. 27.06.2014 р. генеральний директор Концерну РРТ Півнюк О.В. видав наказ № 305 про преміювання працівників дирекції в розмірі половини посадового окладу кожного, але не менше, ніж законодавчо встановлена мінімальна заробітна плата, з нагоди святкування державного свята Дня Конституції України (а.с.83). В даному наказі також вказано, що забезпечуючи конституційні права громадян на рівний доступ до інформації, Концерном РРТ здійснюються організаційно - технічні заходи, спрямовані на підвищення рентабельності послуг звязку та розширення зон охоплення населення України програмами державного та недержавного мовлення : за 5 місяців 2014 року отримано доходів від реалізації послуг на суму 254,4 млн. грн.., що більше на 14,5 млн. грн.. або на 6%, порівняно з аналогічним періодом 2013 року, та отримано чистий прибуток в сумі 7,9 млн. грн.. Крім того, 28.08.2014 р. генеральний директор Концерну РРТ Півнюк О.В. видав наказ № 393 про преміювання працівників дирекції згідно із списком з нагоди святкування державного свята Дня Незалежності України (а.с.90). Суд приходить до висновку, що цими наказами підтверджено наявність фінансової можливості та коштів визначених та затверджених у фонді оплати праці. Доказів протилежного суду не надано. Проте, в додатках до вищевказаних наказів не зазначено особу позивача, як працівника, що підлягає преміюванню до цих державних свят (а.с. 84-87, 91-94). Наведене також підтверджується розрахунковими листами за червень та серпень 2014 року на імя [PERSON] (а.с. 76, 78). Разом з тим, а ні колективним договором (пункт 5.17), а ні додатком № 31.4 (розділ 5 «Оплата праці») до нього, не зазначено право роботодавця на позбавлення працівника премії з нагоди державних свят та підстав для цього. Лише вказано : 1) передумови для здійснення преміювання, 2) мінімальний та максимальний розміри премії до свята Дня Конституції України, 3) допустимий максимальний розмір премії до свята Дня Незалежності України. У зв'язку з цим, суд розцінює одну з передумов для преміювання - трудовий внесок працівника, як підставу для визначення саме розміру премії, а не як підставу для позбавлення працівника її взагалі. За таких обставин, роботодавець, при недостатньому, на його думку, трудовому вкладі працівника, мав право зменшити розмір премії до визначених у колективному договорі державних свят, проте не мав права позбавляти таку особу цих премій взагалі. В обґрунтування відсутності у [PERSON] трудового внеску перед Концерном РРТ представник відповідача послався на лист Державної фінансової інспекції України про результати державного фінансового аудиту від 29.08.2014 року за № 17-12/443 (а.с. 118-119); Аудиторський звіт № 17-25/14 від 19.08.2014 р. (а.с.183-186); розпорядження Концерну РРТ за № 109/13 від 20.11.2013 р. щодо усунення порушень та недоліків виявлених під час ревізії; ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27.10.2014 р. у справі № 826/7966/14 за позовом Державної фінансової інспекції України до Концерну РРТ (а.с. 139-142); ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19.12.2013 р. у справі № 826/12335/13 за позовом Державної фінансової інспекції України до Концерну РРТ (а.с. 143-147). Суд звернув увагу на те, що лист Державної фінансової інспекції України про результати державного фінансового аудиту датовано 29.08.2014 року та адресовано Кабінету Міністрів України, який отримано ним 03.09.2014 р. за вхідним № 33333/0/1-14. Доказів щодо направлення та отримання цього листа Концерну РРТ, суду не надано. Разом з тим, зважаючи на дату на листі Інспекції (29.08.2014 р.), на момент його відправлення відомості, що вказані в ньому, не були відомі дирекції Концерну РРТ та не могли слугувати приводом для визначення неналежного трудового вкладу [PERSON] у діяльність роботодавця на час винесення наказів про преміювання працівників Концерну РРТ. Пунктом 1-3 розпорядження Концерну РРТ № 109/13 від 20.11.2013 р. щодо усунення порушень та недоліків виявлених під час ревізії на директорів філій та відділ внутрішнього аудиту покладено обов'язок опрацювати матеріали ревізії та усунути виявлені порушення і недоліки. Юридичний відділ, відділ бухгалтерського обліку та звітності, відділ внутрішнього аудиту, мобілізаційний та режимно - секретний відділ, директорів філій Концерну РРТ зобов'язано забезпечити виконання «Плану заходів, щодо виконання вимог Державної фінансової інспекції України від 24.10.2013 р. за № 06-14/1410». Контроль за виконанням даного розпорядження покладено на заступника генерального директора Антоненка А.М. З ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 27.10.2014 р. у справі за № 826/7966/14 за позовом Державної фінансової інспекції України до Концерну РРТ встановлено, що Інспекція звернулась до суду І інстанції з даним позовом про зобов'язання виконати в повному обсязі п. 2-6 вимоги Держфінінспекції в м. Києві від 04.02.2013 р. за № 26-11-14/1524. Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 01.11.2013 р. у задоволенні позову відмовлено. За наслідками перегляду вказаної постанови в суді апеляційної інстанції, апеляційну скарги Інспекції залишено без задоволення, а постанову суду без змін. Тобто, позов Держфінінспекції в м. Києві не був задоволеним, а Концерн РРТ, у зв'язку з цим, не був притягнутим до відповідальності, а відтак і не настала відповідальність працівників концерну. Згідно ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 27.10.2014 р. у справі № 826/7966/14 за позовом Державної фінансової інспекції України до Концерну РРТ, встановлено, що Інспекція звернулась до суду І інстанції з даним позовом про зобов'язання виконати п. 2, 4-20 вимоги Держфінінспекції в м. Києві від 24.10.2013 р. за № 06-14/1410. Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.07.2014 р. позов задоволено. За наслідками перегляду вказаної постанови в суді апеляційної інстанції, апеляційну скаргу Концерну РРТ залишено без задоволення, а постанову суду залишено без змін. Тобто, саме з 27.10.2014 р. у Концерну РРТ виникли підстави вважати, що працівники концерну мають недоліки у своїй роботі, що як наслідок, стало підставою для зобов'язання концерну виконати певні дії, вказані в судових рішеннях. Разом з тим, на момент святкування Дня Незалежності України та Дня Конституції України та винесення відповідних наказів про преміювання працівників Дирекції з нагоди святкування державних свят, у Концерну РРТ не було підстав вважати, що [PERSON] вніс недостатній чи неналежний трудовий вклад в діяльність концерну. Обставини (лист інспекції, звіт, розпорядження), на які посилається представник відповідача, не існували в той час, а постанова суду не набула законної сили, оскільки була предметом перегляду в Київському апеляційному адміністративному суді. Зважаючи на вказане, у відповідача були відсутні підстави позбавляти [PERSON] премій з нагоди святкування державних свят Дня Незалежності України та Дня Конституції України. З розрахункових листків за червень - серпень 2014 року виданих Концерном РРт на ім'я [PERSON] встановлено, що розмір його посадового окладу, тарифна ставка становить 5365, 00 грн. (а.с. 76-78). У зв'язку з цим, суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог в частині зобов'язання нарахувати та виплатити позивачу відповідачем на підставі п. 5.17 Колективного договору та розділу 5 «оплата праці» в додатку № 31.4 до нього, премії з нагоди святкування державних свят Дня Незалежності України в розмірі 5365, 00 грн. та Дня Конституції України в розмірі 2682 грн. 50 коп.. Судові витрати в справі, а саме суму судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп., відповідно до ст. 88 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь держави, оскільки позивач звільнений від їх сплати. На підставі викладеного,

Outcome: partial