Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-09 00:00:00

05 квітня 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Соледарської міської ради, в якій просить: визначити додатковий строк для подачі нею заяви про прийняття спадщини після смерті її матері [PERSON] , померлої [INFO] , терміном в два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. В обґрунтування позовної заяви позивачем зазначено, що [INFO] померла її мати - [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки загальною площею 4,7376 га, кадастровий номер 1420982000:01:006:0020, розташована на території Володимирської сільської ради Бахмутського району Донецької області, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За життя мати позивача заповіт не склала, а [PERSON] фактично прийняла спадщину, передавши земельну ділянку (пай) в оренду СПД - фізичної особи [PERSON] . Після звернення позивача 26 березня 2021 року до Другої бахмутської державної нотаріальної контори нотаріусом Балицькою Л.А. письмово повідомлено [PERSON] про те, що вона пропустила шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини і цей строк можливо продовжити лише у судовому порядку. У встановлений законом строк позивач не звернулась до нотаріуса, оскільки у зв`язку з проведенням антитерористичної операції вона вимушена була виїхати на територію Російської Федерації, де їй у черві 2014 року було надано статус біженки, а після закінчення активної фази АТО (у січні 2017 року) повернулась до України, оскільки захворіла на артроз обох колінних суглобів та мала підозру на онкологічне захворіння. Крім того, коли вона повернулась на батьківщину, виявилось, що усі правовстановлюючі документи на земельну ділянку, а також документи, які підтверджують родинні відносини, були передані дочкою позивача на відповідальне зберігання родичам у місто Краснодар Російської Федерації. Оскільки протягом 2018-2020 років [PERSON] проходила лікування у зв`язку з онкологічним захворюванням, хронічним холециститом, дифузними змінами підшлункової залози, гіпертонічною хворобою, виразкою луковиці дванадцятипалої кишки, а також пройшла чотири курси хіміотерапії, що виснажило її фізично та морально, вона не мала ані сил, ані коштів звернутись до нотаріальної контори. Вказані обставини позивач вважає поважними, з огляду на що звернулась до суду з зазначеною позовною заявою. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 08 квітня 2021 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі, призначено підготовче засідання на 08 годину 15 хвилин 29 квітня 2021 року, визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 29 квітня 2021 року ухвалою суду закрито підготовче провадження по цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 14 годину 45 хвилин 10 червня 2021 року. В судове засідання не з`явились позивач [PERSON] та її представник [PERSON] , які про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином: у відповідності до частини 6 статті 128 ЦПК України - шляхом вручення судової повістки представнику безпосередньо у суді. До початку судового засідання від представника позивача до суду надійшла заява про проведення судового засідання без його та позивача участі. Представник відповідача - Соледарської міської ради - до судового засідання також не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином у відповідності до частини 6 статті 128 ЦПК України: шляхом направлення судової повістки на офіційну електронну адресу. 31 травня 2021 року на електронну пошту від міського голови Пластуна Є.Ю. надійшла заява, у якій він зазначив, що розгляд справи просить провести без представника відповідача та винести рішення на розсуд суду. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути дану справу під час відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Дослідивши надані суду докази та проаналізувавши встановлені обставини у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Частиною 1 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до частини 1 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права (ч. 2 ст. 263 ЦПК України). Частиною 5 статті 263 ЦПК України визначено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Вимогами статей 1268 та 1270 Цивільного кодексу України (далі за текстом ЦК України) встановлено, що спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти спадщину у шестимісячний строк. Частиною 3 статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Статтею 1261 ЦК України встановлено, що в першу чергу спадкують за законом діти спадкодавця, його батьки і той із подружжя, який його пережив. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] , що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями: свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20 грудня 1958 року (а.с. 9), свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 22 липня 1978 року (а.с. 9). [INFO] у місті Артемівську (нині - Бахмут) Донецької області померла мати позивача, що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 25 листопада 2013 року (а.с. 6). Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач має право звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН № 034501, виданого головою Артемівської райдержадміністрації Даниловим В.М. ь29 грудня 2003 року, належала земельна ділянка площею 4,7376 га на території Володимирівської сільської ради Бахмутського району Донецької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1420982000:01:006:0020 (а.с. 7). Листом завідувача Другоїбахмутської державної нотаріальної контори Балицької Л.А. за вих. № 343/01-16 від 26 березня 2021 року [PERSON] роз`яснено, що вона пропустила шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини, та роз`яснено, що суд може їй визначити додатковий строк для подачі такої заяви (а.с. 8). Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. В обґрунтування поважності пропуску строку на подачу заяви для прийняття спадщини після померлої [PERSON] позивачем зазначено у позові, що внаслідок проведення антитерористичної операції вона вимушена була виїхати на територію Російської Федерації, де їй у черві 2014 року було надано статус біженки, а після закінчення активної фази АТО (у січні 2017 року), коли повернулась до України, протягом 2018-2020 років проходила лікування у зв`язку з онкологічним захворюванням, хронічним холециститом, дифузними змінами підшлункової залози, гіпертонічною хворобою, виразкою луковиці дванадцятипалої кишки, а також пройшла чотири курси хіміотерапії, що виснажило її фізично та морально, а тому не мала ані сил, ані коштів звернутись до нотаріальної контори. З відповіді завідувача Другої бахмутської державної нотаріальної контори Балицької Л.А. за вих. № 440/01-16 від 15 квітня 2021 року вбачається, що за даними спадкового реєстру спадкова справа після смерті [INFO] [PERSON] не відкривалась (а.с. 39), що підтверджується також доданими до відповіді Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 64378129 від 15 квітня 2021 року (а.с. 40) та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 64378166 від 15 квітня 2021 року (а.с. 41). Беручи до уваги проміжок часу - термін, який був пропущений позивачем, причини пропуску строку і інші встановлені обставини подій, суд приходить до висновку, що [PERSON] строк пропущено з поважної причини, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved