Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

05.08.2014 року позивач звернулась до суду з позовом та просила ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини в розмірі ? частки від всіх видів доходів щомісячно з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявленого позову позивачка посилається на те, що вона з 12 серпня 2006 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Позивач вказує на те, що подружні стосунки припинились, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Родина існує формально. Також позивач стверджує, що син проживає разом з нею та знаходяться на її утриманні. Вказує, що їй матеріально важко утримувати дитину, вона потребує матеріальної допомоги, з урахуванням того, що необхідно оплачувати витрати на харчування, розвиток, одяг та лікування. Крім того позивач стверджує, що відповідач працездатний, фізично здоровий і може за своїм матеріальним станом надавати дитині допомогу. Вказані обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового засідання сповіщені належним чином у порядку ст.74,76,77 ЦПК України. У судове засідання позивач з`явилась, позовні вимоги підтримала частково, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. З урахуванням відсутності відомостей щодо працевлаштування відповідача, просила стягнути з нього аліменти у розмірі 1500 гривень щомісячно. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1500 гривень. Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 12 серпня 2006 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 378. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». Від даного шлюбу у сторін [INFO] народився син, [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 847, де батьком дитини записаний відповідач. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст. 180, ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України (ч. 2 ст. 182 СК України). Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Суд приймає до уваги той факт, що відповідач фізично здоровий, інших дітей, непрацездатних дружини та батьків на утриманні не має, так як доказів їх існування суду не надав, а у зв'язку з чим повинен утримувати свого неповнолітнього сина. Суд враховує положення закону про те, що позивач як і відповідач також має обов`язок утримувати неповнолітню доньку. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позовну заяву [PERSON] задовольнити частково та стягувати з відповідача [PERSON] на утримання сина [PERSON] [INFO], аліменти у розмірі 1500 гривень щомісячно. Крім того відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо сторону на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи викладене, необхідно оплату за вимогу про стягнення аліментів на користь держави судових витрат в розмірі 243, 60 гривень покласти на відповідача -[PERSON]. Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконаню в межах оплати платежу за один місяць.

Outcome: partial