Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

06 березня 2014 року між позивачем та публічним акціонерним товариством «Банк»Фінанси та Кредит» в приміщенні відділення банку № 7 в м. Бердянську було укладено договір про банківський строковий вклад (депозит) у національній валюті. Укладення договору підтверджується договором № 313731/7386/370-14 від 06 березня 2014 року. Сума вкладу становила 150600 гривень. Відповідно до договору на суму вкладу нараховувалися відсотки у розмірі 22% річних. На виконання умов договору, позивач передав відповідачу грошову суму у розмірі 150600 гривень. 11 березня 2015 року позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою, яка містила вимогу повернути суму депозитного вкладу, але відповідь відповідач надавати категорично відмовився. Позивач зазначив, що з засобів масової інформації стало відомо, що відповідач у добровільному порядку вклади не вертає. Датою вимоги вкладником свого вкладу є 11 березня 2015 року. На даний час депозитний вклад за договором № 313731/7386/370-14 від 06 березня 2014 року позивачу не повернуто. Позивач в судове засідання не з»явився, надав судові письмову про розгляд справи у його відсутність та підтримання позовних вимог, та не заперечення проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надав судові письмові заперечення проти позову, був належним чином повідомленим про дату та місце судового засідання, причини неявки суду невідомі, заяв про відкладення розгляду справи не надходило, у зв»язку з чим, суд на підставі ст..224 ЦПК, враховуючи, що позивач не заперечував, вважав можливим провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи , вважає позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.03.2014 року між [PERSON] та Публічним Акціонерним Товариством « Банк» Фінанси та Кредит» ( надалі - Банк) було укладений договір- заява № 313731/7386/370-14 від 06 березня 2014 року про банківський строковий вклад ( депозит) в національній валюті на суму 150 600 ( сто п»ятдесят тисяч шістсот гривень), на виконання умов зазначеного договору банківського вкладу позивач передав відповідачу готівкою суму у розмірі 150 600 ( сто п»ятдесят тисяч шістсот гривень). Судом встановлено, що на 11.03.2015 року закінчився строк дії договору банківського вкладу і позивач звернувся до відповідача з письмовою вимогою про повернення йому суми депозитного вкладу, але до теперішнього часу позивач не отримав не письмову відповідь , ані гроші. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Відповідно до ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходиться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом Доводи відповідача про те, що на момент звернення позивача з письмовою заявою про повернення вкладу діяла Постанова НБУ № 758 « Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошово-кредитного та валютного ринків України» від 03.12.2014 року, відповідно до якої уповноважені банки зобов»язані обмежити видачу ( отримання) готівкових коштів в іноземній валюті або банківських металів з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати в межах до 15 000 гривень на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України, суд не може прийняти до уваги, оскільки відмова банку видати вклад позивачу не ґрунтується на зазначених вимогах Закону. Доводи відповідача про те, що позивач не зверталася з письмовою заявою до відповідача, оскільки на її заяві відсутня відмітка відповідача про прийняття заяви не відповідають дійсності, оскільки на письмовій заяві позивача від 11.03.2015 року про повернення банківського вкладу, написаної на адресу начальника відділення № 7, є печатка філії « Запорізького РУ» АТ « Банк «Фінанси та кредит», що свідчить про прийняття вищевказаної заяви філією банку. Таким чином, суд оцінивши всі докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги законними і обґрунтованими. На підставі ст.88 ЦПК України, суд вважає необхідним судові витрати у вигляді судового збору стягнути з відповідача на користь держави.. На підставі ст.ст. 526, 1058, 1060, 1074 ЦК України і

Outcome: approved