Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

06.06.2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачів на його користь 14011,11 грн. матеріальної шкоди, завданої злочином, 45000 грн. моральної шкоди, мотивуючи тим, що він є потерпілим по кримінальному провадженню у якому відповідачі - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є обвинуваченими у вчиненні відносно нього кримінального правопорушення, передбачено ч.2 ст.296 КК України. Діями відповідачів йому спричинена матеріальна шкода, яка виразилась у тривалому лікуванні, витрат на ліки, проведення обстежень, втраті заробітку, такі витрати склали - МРТ -600 грн.; втрата заробітку -2200 грн., смартфон, чехол та сім-карта - 4563 грн.; годинник «Ориєнт» - 5323 грн.; транспортні витрати - 90,16 грн.; ліки - 454,15 грн., харчування під час поїздок - 689,80 грн., а всього на суму 14011,11 грн.. Також, діями відповідачів спричинена моральна шкода, так як була завдана шкода його майну та здоров»ю, яку він оцінює в 45000 грн.. На момент вчинення кримінального правопорушення обвинувачені були неповнолітніми, тому відповідачами є і їх батьки. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідачі надали відзиви, в яких зазначають, що матеріальна шкода, яку просить стягнути позивач не підтверджена належними доказами, а тому задоволенню не підлягає, а позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди визнають частково в сумі 1500 грн.. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з ч. 1 ст. 1179 ЦК України неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. Статтею 1180 ЦК України передбачено, що шкода, завдана неповнолітньою особою після набуття нею повної цивільної дієздатності, відшкодовується цією особою самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи, яка набула повної цивільної дієздатності, майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони дали згоду на набуття нею повної цивільної дієздатності і не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Обов'язок цих осіб відшкодувати шкоду припиняється з досягненням особою, яка завдала шкоди, повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 1182 ЦК України шкода, завдана спільними діями кількох неповнолітніх осіб, відшкодовується ними у частці, яка визначається за домовленістю між ними або за рішенням суду. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.6 постанови «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6 шкода, заподіяна неповнолітнім віком від 15 до 18 років відшкодовується самим заподіювачем. Якщо в останнього не має майна або заробітку, достатнього для відшкодування заподіяної ним шкоди, відповідний обов'язок покладається на його батьків (усиновителів) або піклувальників за умови їх винної поведінки, що сприяла виникненню шкоди. Цей їх обов'язок припиняється при досягненні заподіювачем повноліття або появи в нього майна чи заробітку, достатніх для відшкодування шкоди. Вирок Овруцького районного суду від 14.05.2018 (а.с. 3) підтверджує вину [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в заподіянні тілесних ушкоджень [PERSON]. З вироку видно, що 27.01.2018 року, близько 24 години, в м. Овруч по вул. Героїв Майдану, неподалік кафе «Неаполь», неповнолітній [PERSON], з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вираженою в заподіянні тілесних ушкоджень, використовуючи малозначний привід, навмисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, підбіг до раніше незнайомого [PERSON], якого схопив обома руками за шию, від чого обоє впали на землю. В цей час до них підійшов [PERSON] та в підтримку хуліганських дій [PERSON] наніс лежачому [PERSON] декілька ударів ногою по різним частинам тіла та один удар кулаком руки в область голови. В подальшому [PERSON] піднявся та знову наніс [PERSON] , декілька ударів кулаком руки та один удар ліктем руки в область обличчя, та лобом своєї голови в область голови останнього. В цей час до них підбіг [PERSON] та в підтримку хуліганських дій [PERSON] та [PERSON] наніс лежачому [PERSON] декілька ударів руками та ногами в область голови і тулуба. В результаті своїх хуліганських дій, [PERSON] спільно з [PERSON] та [PERSON] заподіяли потерпілому [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно - мозкової травми, синця в правій завушній ділянці, синця в правій тім'яно-скроневій ділянці волосяної частини голови, синця в лівій завушній ділянці, синця в лівій лобно-тім'яно-скроневій ділянці, синця на рівні правого лобного горба, синця в лобній ділянці дещо справа від серединної лінії, синця в ділянці зовнішньої частини лівої брови з переходом на зовнішній кут лівого ока, синця-гематоми в лівій навколоорбітральній ділянці, синця-гематоми в правій навколоорбітральній ділянці, синця в середній частині спинки носу, крововиливу на слизовій оболонці нижньої губи на рівні 3-5 лівих зубів, струсу головного мозку які (тілесні ушкодження) відносяться до категорії легких з короткочасним розладом здоров'я, а також тілесні ушкодження у вигляді садна на тильній поверхні правої кисті в ділянці проекції основи 3-ї п'ясної кістки, які (тілесні ушкодження) відносяться до категорії легких. Згідно із ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов'язковим для суду, що розглядає справу, про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Частиною 1 ст. 1190 ЦК України передбачено, що особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Нормами, закріпленими в ст.81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У зв`язку із завданими тілесними ушкодженнями [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні з 29.01.2018 року по 05.02.2018 року в Овруцькій ЦРЛ. За час проходження лікування він витратив кошти на ліки в розмірі 545,15 грн. та кошти на харчування в сумі 689,80 грн. , що стверджується відповідними квитанціями (а.с.8, 9,12). Також, позивачем понесені витрати в сумі 700 грн. за проведення магнітно-резонансної томографії та витрати на проїзд в сумі 90,16 грн. до м. Коростень для проходження вказаного обстеження (а.с.11, 12). Згідно ч. 1 ст. 1197 ЦК України розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я заробітку (доходу), що підлягає відшкодуванню, визначається у відсотках від середнього місячного заробітку (доходу), який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, з урахуванням ступеня втрати потерпілим професійної працездатності, а за її відсутності - загальної працездатності. Середньомісячний заробіток (дохід) обчислюється за бажанням потерпілого за дванадцять або за три останні календарні місяці роботи, що передували ушкодженню здоров'я або втраті працездатності внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я. Якщо середньомісячний заробіток (дохід) потерпілого є меншим від п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, розмір втраченого заробітку (доходу) обчислюється виходячи з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати. Позовні вимоги щодо стягнення 2200 грн. втраченого заробітку підлягають задоволенню та його вимоги щодо стягнення цієї суми є обгрунтованими. Що стосується відшкодування вартості смартфону, чохла, сім-карти та годинника на загальну суму 9886 грн. то дані вимоги задоволенню не підлягають, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які дані, що відповідачі викрали, пошкодили чи знищили зазначене майно. Таким чином, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заподіяна матеріальна шкода на суму 4125,11 грн.. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно з ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням майна, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Суд вважає, що винними діями відповідача позивачу заподіяна моральна шкода, оскільки останній зазнав фізичного болю та душевних страждань внаслідок протиправної поведінки відповідачів, а саме завдання йому тілесних ушкоджень, що призвело до тимчасової втрати працездатності. Тобто, внаслідок винних дій відповідачів, було порушено його нормальні життєві зв'язки. Відповідачами не доведено, що моральна шкода заподіяна не з їх вини, а тому, враховуючи обсяг страждань позивача, певний час вимушених змін у життєвих стосунках, відсутність у позивача доказів на підтвердження розміру моральної шкоди саме на суму 45000 грн., виходячи з вимог розумності і справедливості, суд вважає, що розмір моральної шкоди повинен бути зменшений до 15000 грн.. В стягненні решти суми моральної шкоди слід відмовити. Таким чином, аналізуючи обставини справи та правові норми, що їх регулюють, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Оскільки, на даний час відповідач - [PERSON] досяг повноліття, то відповідно до положень ч.1 ст. 1180 ЦК України шкода підлягає відшкодуванню саме ним, а відповідно в задоволенні позову до [PERSON] слід відмовити за безпідставністю. Позивач від сплати судового збору звільнений на підставі п. п. 2, 6 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», а тому у відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір в сумі 1409,60 грн. підлягає стягненню з відповідачів в дохід держави в дольовому порядку.

Outcome: partial