Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

07.07.2015 року Одеський державний університет внутрішніх справ звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення відшкодування витрат за період навчання на загальну суму 44693 грн. 48 коп., мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] відповідно до вимог ЗУ «Про міліцію» проходив службу в органах внутрішніх справ України з 15.08.2007 року по 30.03.2012 рік. У 2007 році був зарахований курсантом 1-го курсу, факультету підготовки фахівців транспортної міліції до Одеського юридичного інституту Харківського національного університету внутрішніх справ та був поставлений на всі види продовольчого та речового забезпечення, з виплатою грошового утримання та присвоєно звання «рядовий міліції». 25.06.2011 року відповідач успішно закінчив ОДУВС, отримав диплом фахівця та був відряджений для подальшого проходження служби до ГУМВС України в Одеській області. Згідно наказу Управління МВС України на Одеській залізниці № 29 о/с дск від 30.03.2012 року [PERSON] звільнений з органів внутрішніх справ за власним бажанням у запас Збройних Сил України з 31.03.2012 року. 26.02.2015 року Одеський державний університет внутрішніх справ листом від Управління МВС України на Одеській залізниці № 8/287 від 24.02.2015 року було повідомлено про звільнення [PERSON] з органів внутрішніх справ України за власним бажанням. Враховуючи, що [PERSON] звільнився із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу МВС України за власним бажанням, він повинен відшкодувати витрати, пов'язані з його утриманням у вищому навчальному закладі. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні, просить справу розглянути без його участі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, а саме судова повістка була направлена відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, відповідно до довідки Ізмаїльського РВ ГУ ДМС України в Одеській області, місце реєстрації зазначене за адресою: [ADDRESS], тобто вважається повідомленим належним чином, про причини неявки суд не сповістив, заяв про розгляд справи до суду не направляв. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Так, судом встановлено, що 15.08.2007 року згідно наказу № 135 о/с, [PERSON], був зарахований курсантом 1-го курсу факультету підготовки фахівців транспортної міліції, освітньо- кваліфікаційний рівень «бакалавр», за напрямком підготовки «Право», поставивши на всі види продовольчого та речового забезпечення, з виплатою грошового утримання, з 15.08.2007 року, присвоївши спеціальне звання «рядовий міліції» ЛУ на Одеській залізниці УМВС України на транспорті. 14.09.2007 року, на виконання вимог законодавства України, між відповідачем і Одеським юридичним інститутом Харківського Національного університету внутрішніх справ, був укладений Договір про підготовку фахівця у Одеському юридичному інституті Харківського національного університету внутрішніх справ, предметом договору є підготовка за державним замовленням на денній формі навчання фахівця освітньо- кваліфікаційного рівня «бакалавр» за напрямком підготовки «Право». 17.09.2010 року, на виконання вимог законодавства України, між відповідачем і Одеським державним університетом внутрішніх справ, був укладений Договір про підготовку фахівця у Одеському державному університеті внутрішніх справ, предметом договору є підготовка за державним замовленням на денній формі навчання фахівця освітньо- кваліфікаційного рівня «спеціаліст» за напрямком підготовки «Право». 25.06.2011 року, [PERSON] успішно закінчив ОДУВС, отримав диплом фахівця та був відряджений для подальшого проходження служби до ГУМВС України в Одеській області. Наказом Одеського державного університету внутрішніх справ за № 29 о/с дск від 30.03.2012 року, [PERSON] був звільнений з органів внутрішніх справ за власним бажанням у запас Збройних Сил України за ст. 64 п. «ж» (за власним бажанням), що підтверджується його письмовим рапортом. Статтею 18 Закону України «Про міліцію» встановлено, що особи, які звільнилися із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу МВС України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Згідно п.2 Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01 березня 2007 року №313, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу, оплата комунальних послуг і вартості спожитих енергоносії. Порядок розрахунку витрат установлює МВС України разом з Міністерством фінансів України. Пунктом 2.3.6 вказаного вище Договору, який був укладений між позивачем і відповідачем, передбачено, що у разі звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими пунктом 3 цього договору, відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. Згідно довідки про суми коштів, які МВС України затрати на навчання в Одеському державному університеті внутрішніх справ курсанта [PERSON], за період з 15.08.2007 року по 31.08.2008 року у розмірі 7751,25 грн., за період з 01.09.2008 року по 31.08.2009 року у розмірі 12330,32 грн., за період з 01.09.2009 року по 31.08.2010 року в розмірі 12910,87 грн., за період з 01.09.2010 року по 26.06.2011 року у розмірі 11701,04 грн., загальна сума коштів, які МВС України затратило на навчання в Одеському державному університеті внутрішніх справ курсанта [PERSON] за період з 15.08.2007 року по 26.06.2011 року складає 44693,48 грн. Відповідно до ст. 525 ЦК України - одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги Одеського державного університету внутрішніх справ до [PERSON] про відшкодування витрат за період навчання в сумі 44693,48 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з [PERSON] на користь Одеського державного університету внутрішніх справ витрати по сплаті судового збору в розмірі 446,93 грн.

Outcome: approved