overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

06.05.2015 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідачів штрафних санкцій, які складаються з пені в сумі 31649,60 грн., інфляційних втрат в сумі 25910,24 грн., 3% річних в сумі 5425,13 грн., а всього 62984,97 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно договору про відступлення права вимоги від 24.11.2014 року у позивача виникло право вимоги до відповідача за договором купівлі-продажу від 07.05.2013 року укладеного між ТОВ «Автоцентр Херсон» та ПСП ім.. [PERSON] (далі - договір купівлі-продажу) згідно якого продавець ТОВ «Автоцентр Херсон» зобовязався передати у власність покупцю ПСП ім.. [PERSON] транспортний засіб КАМАЗ 55102 1988 року випуску кузов/шасі 0605320031393088, а покупець зобовязався прийняти його та сплатити власнику даного транспортного засобу 120000 грн. проте покупець свій обовязок щодо сплати вказаної в договорі купівлі-продажу суми не виконав у встановлений 3-дений строк з моменту оформлення договору купівлі-продажу. Позивач, придбавши право вимоги за договором про відступлення права вимоги отримав право вимагати сплати штрафних санкцій за порушення умов вказаного договору. П. 8 договору купівлі-продажу встановлено, що у випадку невиконання покупцем умов п.2 даного договору, він сплачує на користь власника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочення. Крім пені відповідно до ст. 625 ЦК України відповідач повинен сплатити інфляцію та 3% річних від несплаченої суми за весь період затримки оплати заборгованості. Згідно акту звіряння взаємних розрахунків станом на 31.08.2013 року сума заборгованості складала 114000 грн. В подальшому заборгованість була виплачена і останній платіж було здійснено 16.04.2015 року. У судове засідання позивач не зявився, а надав заяву з прохання розглядати справу у його відсутність та вважає заперечення відповідача по розрахунку пені з урахуванням строків позовної давності вірними, а заперечення відповідача обґрунтованими. В решті позовних вимог просить суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, але надав заперечення в яких визнав позовні вимоги в частині стягнення 25910,24 грн. інфляційних втрат та 5425,13 грн. 3% річних, але просить стягнути пеню відповідно до вимог ст. 258 ч.2 п.2 ЦК України, яка вказує про застосування позовної давності в 1 рік до вимог про стягнення пені і загальна сума її складає 17201,27 грн. Суд, дослідивши матеріали справи знаходить, що відповідно до ст. 61 ч.1 ЦПК України, яка передбачає, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, то суд знаходить доведеним те, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути штрафні санкції які складаються з пені в сумі 17201,27 грн., інфляційних втрат в сумі 25910,24 грн., 3% річних в сумі 5425,13 грн., а всього 48536,64 грн., так як сторони визнали вказані штрафні санкції саме у вказаних сумах. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 485,36 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

06.05.2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 22.09.2001 року, від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини протягом останніх шести місяців, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу є недоцільним. У зв'язку з недосягненням згоди з приводу матеріального утримання дітей просить стягнути з нього аліменти на їх утримання в розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку щомісяця до досягнення ними повноліття. Сторони в судове засідання не з'явились, до його початку надали суду заяви з проханням розглянути справу у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає частково. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.09.2001 року, від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Сторонам надавався строк для примирення, який не надав позитивних наслідків. Відповідно до ч. 1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, Примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 183 Сімейного кодексу України якщо стягуються аліменти на двох або більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка стягується до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вимоги закону, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та до досягнення дітьми повноліття. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

06.05.2015 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 15 серпня 2012 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №9. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, так як у них змінилися погляди на життя. Крім того, за період сумісного проживання між ними втрачена повага один до одного, вони зрозуміли, що по типу характеру вони зовсім різні люди. Їхня донька весь час проживає разом з нею, спору про місце проживання їхньої доньки не має. Зважаючи на зазначене, між нею та відповідачем за спільною згодою припинились шлюбні відносини спільне господарство ними не ведеться, примирення не можливе. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим, проживають за різними адресами з квітня 2014 року. Спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю немає. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 15 серпня 2012 року у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №9; після розірвання шлюбу просить присвоїти прізвище «Гнилиця». Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував щодо їх задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15 серпня 2012 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №9 ( а.с. 3 ). Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] ( а.с. 4 ). Фактичні шлюбні відносини сторони припинили, з квітня 2014 року проживають окремо, спільне господарство не ведуть. З урахуванням наведених обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, оскільки між сторонами втрачене взаєморозуміння, почуття любові та поваги один до одного, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних відносин між сторонами неможливе, шлюб між ними існує формально. У відповідності до вимог Закону України « Про судовий збір » позивачем при подачі позовної заяви сплачено судовий збір на користь держави у розмірі 243 грн. 60 коп. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, однак позивач не просила судові витрати стягувати з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

06.05.2015 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 25 листопада 1989 року вона з відповідачем уклала шлюб у відділі ЗАГС Кіровоградського міськвиконкому, актовий запис №1424. З травня 2014 року сімейне життя між нею та відповідачем поступово погіршувалося, ведення спільного господарства та сумісного проживання припинено, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у неї та у сімї, він не здатний підтримувати нормальну моральну атмосферу в сімї. Збереження сімейних відносин між ними та іншими членами сімї, що має будуватися на почуттях любові, поваги, дружби та взаємоповаги неможливе. У звязку з зазначеним вони з відповідачем припинили шлюбні стосунки та перестали вести спільне господарство. Вважає, що подальше спільне життя як подружжя і збереження сімї між ними неможливе. Шлюб носить лише формальний характер, строк для примирення просить не надавати. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 25 листопада 1989 року у Відділі ЗАГС Кіровоградського міськвиконкому, актовий запис №1424; стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати по справі. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Армаш», а судові витрати вважати фактично понесеними. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував щодо їх задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25 листопада 1989 року Відділом ЗАГС Кіровоградського міськвиконкому, актовий запис №1424 ( а.с. 4 ). Фактичні шлюбні відносини сторони припинили, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. З урахуванням наведених обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, оскільки між сторонами втрачене взаєморозуміння, почуття любові та поваги один до одного, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних відносин між сторонами неможливе, шлюб між ними існує формально. У відповідності до вимог Закону України «Про судовий збір» позивачем при подачі позовної заяви сплачено судовий збір на користь держави у розмірі 243 грн. 60 коп. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, однак позивач просила вважати судові витрати фактично понесеними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

06.05.2015 року позивач звернулася до суду з даним позовом, та просить розірвати шлюб з [PERSON] Зазначає, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 23.03.2012 року. У шлюбі мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], 2013 року народження, та [PERSON], 2014 року народження. Спільне життя з відповідачем не склалося. Нерозуміння один одного призвело до припинення шлюбних відносин з грудня 2014 року. З того часу чоловік проживає окремо від сім'ї в м. Новограді-Волинському. Вважає, що за таких обставин шлюб припинив існування, поновлення подружніх відносин неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Після розірвання шлюбу бажає зберегти прізвище «[PERSON]», дітей залишити проживати з нею. В судове засідання позивач не з'явилась. В заяві просить справу розглядати без її присутності. Позовні вимоги підтримує у повному розмірі, не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився також. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяв, заперечень до суду не надійшло. Беручи до уваги, що позивач не заперечує проти вирішення справи без присутності відповідача з постановленням заочного рішення, суд проводить розгляд справи на підставі наявних доказів по справі. Доповівши зміст заявлених вимог, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку. Сторони 23.03.1996 року зареєстрували шлюб у міському відділі ДРАЦС Новоград-Волинського МРУЮ Житомирської області, актовий запис № 27, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 3). У шлюбі мають двох доньок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Згідно довідки Лебедівської сільської ради Новоград-Волинського району діти проживають разом з позивачем по [ADDRESS]. Перебуваючи у шлюбі сторони не змогли створити міцної сім'ї. Позивач в заяві наполягала на розірванні шлюбу, відповідач в судове засідання не з'явився, що суд трактує як небажання зберегти шлюб. За таких обставин суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно. Збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Зважаючи на викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

06.05.2015 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. На підтвердження позовних вимог в заяві вказала, що: 29 грудня 2006 року уклала шлюб з відповідачем, від шлюбу мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу стало те, що між ними відсутнє взаєморозуміння, у них різні політичні погляди, шлюбно-сімейні відносини між ними припинені з серпня 2014 року. Відповідач не забезпечує сім'ю матеріально, вихованням дітей не займається та не спілкується з ними. А тому позивач просить винести рішення, яким розірвати шлюб з відповідачем, так як він суперечить її інтересам. Згідно телефонограми позивач просила слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до суду не з'явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином. Від нього надійшла заява про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд встановив: - згідно свідоцтва про шлюб, сторони 29 грудня 2006 року зареєстрували шлюб; - згідно копій свідоцтв про народження сторони мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В силу статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до вимог частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову - сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують з серпня 2014 року, тобто шлюб існує формально, проживають окремо, на примирення позивач не згодна і наполягає на розірванні шлюбу, вказуючи, що на даний час шлюб суперечить її інтересам, відповідач згоден на розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

06.05.2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення коштів (аліментів) на утримання неповнолітньої дитини. В обгрунтування своїх позовних вимог вказувала, що 15.01.2013 року уклала шлюб з [PERSON], від якого мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходиться на її повному матеріальному утриманні. Належної добровільної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Позивачка у позовній заяві просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення ним повноліття. Позивачка в судове засідання не з*явилася, у заяві на ім*я суду просила справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з*явився, у заяві на ім*я суду просив справу слухати у його відсутності, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Частина 3 ст. 181 та ст. 183 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу їх матері або батька, або у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на утримання дітей, визначається судом. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.01.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданого 15.01.2013 року відділом ДРАЦС по місту Вознесенську Вознесенського МРУЮ Миколаївської області, актовий запис № 07, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження, де батьком вказаний Присяжнюк Ернест Віталійович (а.с.3). Відповідач працездатний та має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення ним повноліття. Тому, виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

06.05.2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення коштів (аліментів) на утримання неповнолітньої дитини. В обгрунтування своїх позовних вимог вказувала, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі до 22.01.2015 року, від якого мають неповнолітню дитину: доньку - Кароліну, [INFO], яка проживає разом з нею та знаходяться на її повному матеріальному утриманні. Належної добровільної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Позивачка у позовній заяві просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття. Позивачка в судове засідання не з*явилася, у заяві на ім*я суду просила справу слухати у її відсутності, позовну заяву підтримала у повному обсязі просила її задовольнити. Відповідач у судове засідання не з*явився. Заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Частина 3 ст. 181 та ст. 183 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу їх матері або батька, або у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на утримання дітей, визначається судом. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі до 22.01.2015 року, від якого мають неповнолітню дитину: доньку - Кароліну, [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження, де батьком вказаний «Живило Ігор Миколайович» (а.с.3). Відповідач працездатний та має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття. Тому, виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 84, 180 -183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

06.05.2015 року позивачка звернулась з вказаним позовом до суду, свої вимоги мотивує тим, що в 2012 році зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO]. В свідоцтві про народження дитини батьком записаний відповідач. Спільне життя не склалося вони проживають окремо. Дитина мешкає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає на належному рівні, офіційно ніде не працює, має нестабільний мінливий дохід, що і змусило позивачку звернутись до суду з позовом та просить стягнути з відповідача аліменти на її користь в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісяця до повноліття дитини. У судове засідання позивачка не зявилася надала заяву, якою повністю підтримала свої позовні вимоги, та просила розглянути справу без її участі. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до норм сімейного законодавства. Сторони не оспорюють, що перебувають в шлюбі, зареєстрованому 26.06.2009 року. Від шлюбу позивачка має неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO]. В свідоцтві про народження дитини батьком записаний відповідач. Сторони не оспорюють факт окремого проживання та знаходження дитини на утриманні позивачки. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. На підставі ч. 3 ст. 181, ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує й вимоги ст. 182 СК України. У відповідності до ч. 2 ст. 141 СК України проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved