Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-03 00:00:00

06 липня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 2000,00 грн. щомісячно, починаючи від дати звернення до суду з даним позовом і до досягнення їх донькою повноліття, вказуючи, що вони не досягли згоди щодо участі відповідача у матеріальному забезпеченні їх доньки. Позивач просила розглянути справу без її участі та задовольнити позов, про що подала адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи (а.с. 35). Відповідач подав адресовану суду свою письмову заяву про часткове визнання позову (а.с. 24), але не повідомив суду причину своєї неявки, хоча про дату, час і місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про отримання ним судової повістки. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. З 11 квітня 1992 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІІ-ЖД № 333470, виданим Відділом ЗАГСу Жовтневого РВК м. Одеси від 11.04.1992 р. (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Своє звернення до суду з даним позовом позивач обґрунтовує тим, що відповідач не надає достатньо коштів на утримання їхньої неповнолітньої доньки [PERSON]. Законодавцем положенням ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обовязок батьків утримувати своїх дітей. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ч. 1ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст.ст. 150 СК України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує : стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач [PERSON] є фізичною особою-підприємцем, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В00 № 107987 (а.с. 4). Однак сторони не надали суду доказів : щодо розміру їх заробітків (доходів); щодо стану здоровя та матеріального становища їхньої неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]; щодо того чи має відповідач інших неповнолітніх та/або повнолітніх непрацездатних дітей; та щодо того чи має відповідач будь-які фінансові зобовязання та/або чи проводяться з нього будь-які стягнення за виконавчими документами. З огляду на наведене, суд доходить висновку, що дитина сторін потребує матеріальної допомоги батька, який має можливість надавати дитині таку допомогу. В адресованій суду свої письмовій заяві про часткове визнання позову відповідач вказує, що позивач також працює та зобовязана надавати утримання їх дитині, тому він згоден сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1500,00 грн. щомісячно (а.с. 24). З огляду на наведене, суд вважає, що стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1800,00 грн. щомісячно відповідатиме інтересам цієї дитини та засадам розумності, виваженості й справедливості. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Задовольняючи частково позовні вимоги позивача, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 640,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: partial