Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

06.11.2018 року відкрито провадження в даній справі. Позивач свої вимоги мотивує тим, що відповідно до кредитного договору №SUXRRС12610063 від 25.10.2007, який складається з заяви позичальника, Умов надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», відповідач отримала кредит у розмірі 9680 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В порушення умов договору відповідач свої зобов'язання не виконує, в зв'язку з чим станом на 14.08.2018 заборгованість відповідача за кредитним договором складає 95432,90 грн, з них: заборгованість за кредитом - 9280,75 грн, заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 1093,95 грн, заборгованість по комісії за користування кредитом - 2577,45 грн, пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 82480,72 грн. Також позивачем нараховані наступні штрафи: штраф (фіксована частина) - 500 грн, штраф (процентна складова) - 4206,43 грн. При цьому штрафи нараховані на суму заборгованості за кредитом та заборгованості за процентами за винятком суми у розмірі 11304,28 грн, яка була стягнута судовим наказом Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 09.07.2008, а саме на суму у розмірі 84128,62 грн. Таким чином просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 88835,05 грн, а також судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку, заяв про відкладення розгляду справи не надавала. Правом на надання відзиву на позовну заяву не скористалася. Приймаючи до уваги згоду представника позивача, суд проводить заочний розгляд справи на підставі доказів, наявних у справі, відповідно до положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд проаналізував матеріали справи, дослідив письмові докази, дійшов наступного висновку. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Встановлено, що 25.10.2007 між сторонами укладений кредитний договір №SUXRRС12610063, який складається з заяви позичальника, Умов надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», відповідно до умов якого відповідач отримала кошти у розмірі 9680 грн на строк 24 місяця з 25.10.2007 по 24.10.2009 включно, з умовою сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 1,0 % на місяць, на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 154,88 грн та одноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 880 грн, що підтверджується зазначеним договором. Згідно умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з 15 по 20 число кожного місяця позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 611,30 грн для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з умовами. При порушенні позичальником зобов'язань із погашення кредиту, позичальник сплачує банку пеню, розмір якої зазначений у п. 5.1 Умов за кожний день прострочки. Відповідно до положень ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Ст. 527 ЦК України передбачає обов'язок боржника виконати зобов'язання особисто. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Згідно з ст. 623 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Стаття 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконувала, в зв'язку з чим, судовим наказом Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 09.07.2008 №2-н-197 з [PERSON] стягнуто на користь ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (на даний час - АТ КБ «ПРИВАТБАНК» 11304,28 грн. З розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що заборгованість за кредитним договором станом на 14.08.2018 становить 88835,08 грн, з них: 9280,75 грн (заборгованість за кредитом) + 1093,95 грн (заборгованість за відсотками) + 2577,48 грн (заборгованість по комісії) + 82480,72 грн (пеня) - 11304,28 грн (заборгованість, стягнута судовим наказом від 09.07.2008) = 84128,62 грн, штраф (фіксована частина) - 500 грн, штраф (процентна складова) - 4206,43 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. У пунктах 91-93 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12-ц зроблено висновок, що після спливу визначного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання. Умовами кредитного договору не було погоджено нарахування відсотків поза межами строку дії цього договору. Належних та допустимих доказів такого нарахування позивачем не надано. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Вимога щодо стягнення суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох відсотків річних від простроченої суми позивачем заявлена не була. З огляду на викладене, враховуючи, що позивач звернувся із даним позовом, донарахувавши проценти, комісію та пеню на них за період після видачі судового наказу, яким з [PERSON] стягнуто кредитну заборгованість за вказаним договором, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову. В зв'язку з відсутністю підстав для задоволення заявлених вимог відсутні підстави для відшкодування судових витрат, згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed