Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-18 00:00:00

04 лютого 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому посилається на те, що 30 серпня 2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломиї реєстраційної служби Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області актовий запис № 403. Від спільного проживання у них народилося одна неповнолітня дитина: [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між ними не склалося, часто виникали непорозуміння і конфлікти, вони не могли дійти згоди при вирішенні простих побутових питань. Все це призвело до того, що втратили почуття поваги та любові один до одного, вони виявилися людьми різних характерів та поглядів на життя, шлюбних стосунків не підтримують, близько року спільно не проживають, спільного господарства не ведуть. Вважає, що примирення між ними неможливе, надії на збереження шлюбу немає, тому просить шлюб розірвати а неповнолітню дитину залишити проживати з нею. В судове засідання від представника позивача надійшла письмова заява про слухання справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просять шлюб розірвати. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про слухання справи у їх відсутності, позовні вимоги визнали в повному обсязі. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Проаналізувавши матеріали справи, беручи до уваги думку позивача та відповідача, та письмові клопотання сторін, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 30.08.2014 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломиї реєстраційної служби Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області актовий запис № 403. Наведене стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а. с. 4). Відповідно до копії свідоцтв про народження сторони є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , наведене стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а. с. 5). Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Згідно з правилами частин 1 та 2 ст.160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Оскільки подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін, то суд вважає, що їх шлюб слід розірвати. В зв`язку з фактичною відсутністю спору щодо визначення місця проживання непрвнолітньої дитини сторін, суд вважає, що останнього слід і надалі залишити проживати з позивачем. На підставі наведеного та ст.ст. 104, 110, 112, 160, 161 СК України,

Outcome: approved