Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

05 серпня 2021 року позивач Публічне акціонерне товариство «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі Артемівського управління по газопостачанню та газифікації в особі начальника Бондара В.Д. звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] про стягнення суми боргу, що утворився внаслідок несплати за надані послуги з постачання природного газу, за період з 01 жовтня 2016 року до 17 червня 2021 року в розмірі 7 466,07 гривень, боргу, що утворився внаслідок несплати за надані послуги з розподілу природного газу, в розмірі 992,24 гривень, інфляційних витрат в сумі 1 572,87 гривень, 3% річних в сумі 633,09 гривень та судового збору в розмірі 2 270,00 гривень. В обґрунтування позовних вимог представником позивача зазначено, що між позивачем та відповідачами відбулись цивільно-правові відносини щодо надання та споживання житлово-комунальних послуг з газопостачання за адресою: [ADDRESS] , про що свідчать виставлені на оплату рахунки за спожитий природний газ, відомості про їх оплату та наявність у боржника особового рахунку № [NUMBER] , а розрахунки за надані послуги з газопостачання здійснювались відповідно до показників лічильника газу та встановлених цін на газ. Відповідачами здійснювалось фактичне споживання природного газу, так згідно особового рахунку № [NUMBER] заборгованість станом на 18 травня 2021 року на показання лічильника 4 357,00 м.куб. складає 7 466,07 гривень, нарахування за період з 01 жовтня 2016 року по 17 червня 2021 року складають 24 159,28 гривень, оплачено за цей період 16 056,28 гривень, відповідно заборгованість станом на 18 червня 2021 року складає 7 466,07 гривень. Відносини між стягувачем (Оператором ГРМ) та боржниками (побутовими споживачами) регулюються Законом України «Про ринок природного газу», «Правилами постачання природного газу», затвердженими Постановою НКРЕКМ від 30 вересня 2015 року № 24986, Кодексом ГРМ та Типовим договором розподілу природного газу, затвердженим Постановами НКРЕКП № 2498 від 30 вересня 2015 року та № 2500 від 30 вересня 2015 року. Відповідно до п. 2 розділу ІІІ Правил постачання природного газу споживачу здійснюється за договором постачання природного газу. Згідно п. 22 розділу ІІІ Правил боржник зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору. Відповідно до п.п. 1, 6 глави 6 розділу VІ Кодексу ГРС, розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюється виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачується споживачем рівномірними частками протягом календарного року. Місячна вартість послуги природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності. Періодом для здійснення розрахунків за договором розподілу природного газу є календарний місяць. Вказаними нормативно-правовими актами визначено, що договори з постачання та розподілу природного газу побутовим споживачам укладаються з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заочного приєднання побутового споживача до умов зазначених договорів, що розміщені на офіційному веб-сайті Регулятора (НКРЕКП) та постачальника (ПАТ «Донецькоблгаз») і не потребують двостороннього підписання письмової форми договору. Відповідно до статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншим ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів. В порушення вимог закону, відповідач не вживає заходів до погашення заборгованості, чим спричиняє значну шкоду позивачу. Приріст інфляції за період з 11 січня 2017 року по 10 липня 2021 року складає 1 572,87 гривень, 3% річних складають 633,09 гривень, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 13 вересня 2021 року позовну заяву прийнято до свого провадження, відкрито спрощене позовне провадження, у зв`язку з чим призначено судове засідання з повідомленням (викликом) сторін для розгляду справи по суті на 09 годину 00 хвилин 08 жовтня 2021 року та визначено відповідачам п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву з одночасним надісланням копії відзиву відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України позивачу. 08 жовтня 2021 року хвалою суду відкладено судове засідання на 16 годину 15 хвилин 08 листопада 2021 року, закрити провадження у справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі Артемівського управління по газопостачанню та газифікації в частині стягнення заборгованості з [PERSON] на підставі пункту 7 частини 1 статті 255 ЦПК України - у зв`язку зі смертю відповідача. Представник позивача Лєфтєр А.С. до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином: у відповідності до частини 6 статті 128 ЦПК України - шляхом направлення судової повістки із розпискою рекомендованим листом з повідомленням на адресу, зазначену позивачем у позовній заяві. 08 жовтня 2021 року на електронну пошту суду направив заяву, в якій зазначив, що просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] , який про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся у відповідності до частини 7 статті 128 ЦПК України шляхом направлення судової повістки за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, до судового засідання не з`явився за невідомою суду причиною, заяв та клопотань про розгляд справи без його участі або про відкладення судового засідання від нього на адресу суду не надходило. У встановлений ухвалою про відкриття провадження у справі строк відзив на позовну заяву відповідачем також не поданий. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про судове засідання, але причин неявки суду не повідомив, суд вважає можливим у відповідності до пункту 1 частини 3 статті 223 ЦПК України провести судове засідання без його участі. Тому, за наявності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі. У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідно до довідки про наявність заборгованості за спожитий природний газ відповідач має заборгованість перед позивачем за надані послуги з газопостачання за спожитий природний газ в сумі 7 466,07 гривень за період з 01 жовтня 2016 року до 17 червня 2021 року (а.с. 6), що також підтверджується особовим рахунком № [NUMBER] , закріпленим за абонентом [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 3). Відповідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відокремлений підрозділ Артемівське управління по газопостачанню та газифікації знаходиться за адресою: 84500, Донецька область, м. Бахмут, вул. Носакова, буд. 3 та має код ЄДРПОУ 20317035 (а.с. 9). Згідно відповіді першого заступника міського голови Бахмутської міської ради Суткового М.В. за вх. № 27244 від 28 серпня 2021 року відповідач зареєстрований з 14 вересня 2011 року за адресою: [ADDRESS] (а.с. 15). З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої судом 08 жовтня 2021 року за № 278724118, вбачається, що відомості щодо права власності, інших речових прав, іпотек та обтяжень щодо об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] , у вказаних реєстрах відсутні (а.с. 24). Відповідно до ч. 3 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах, заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. На підставі ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди. У силу ст. 526 ЦК України, статей 16, 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» позивач фактично надає відповідачу послуги з газопостачання, у силу чого відповідач зобов`язаний робити оплату наданих послуг. Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно частини 1 статті 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Відповідно до статті 68 Житлового кодексу України відповідач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги, в тому числі за послуги з газопостачання. Однак, виходячи з доказів, які маються в матеріалах справи, вбачається, що відповідач не виконував цих зобов`язань, і станом на 17 червня 2021 року утворилась заборгованість на загальну суму 10 664,27 гривень, яка складається з наступного: 7 466,07 гривень - заборгованість за послуги з газопостачання, 992,24 гривень - заборгованість з розподілу природного газу, 1 572,87 гривень - інфляційні витрати, 633,09 гривень - три відсотки річних від суми заборгованості, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості, який відповідачем не оспорювався, у зв`язку з чим суд приймає до уваги та вважає таким, що проведений вірно. Згідно частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною 1 статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку внесення плати за житлово-комунальні послуги. Закріплена у частині 1 статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Інфляційні витрати за період з 11 січня 2017 року по 10 липня 2021 рокускладають 1 572,87 гривень, а 3% річних за цей же період - 633,09 гривень. Вказане відображено у представлених представником позивача розрахунках інфляційних збитків та 3% річних за користування грошовими коштами за особовим рахунком (а.с. 7), які суд приймає до уваги та вважає такими, що проведені вірно. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими і позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у вигляді судового збору в розмірі 2 270,00 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved