Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

06 березня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту, проживання однією сімєю, заінтересована особа: Межівська селищна рада, як представницький орган територіальної громади Межівського району, Дніпропетровської області. В обґрунтування заяви [PERSON] зазначила, що 23 листопада 2018 року помер її чоловік(співмешканець) з яким вони проживали разом однією сімєю (без офіційної реєстрації шлюбу) і вели спільне господарство громадянин [PERSON]. Після його смерті залишилося майно, що належить йому на праві приватної власності, а саме: земельна ділянка площею 5,0631 га у межах згідно з планом, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Межівської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області. Спадкоємці першої, другої та третьої черги за законом відсутні. Таким чином вона є спадкоємцем четвертої черги за законом, так як проживала зі спадкодавцем однією сімєю більш як тридцять років до часу смерті спадкодавця та відкриття спадщини. Факт її проживання однією сімєю зі спадкодавцем підтверджується довідкою Межівської селищної ради, свідченням громадян [PERSON] та [PERSON], копією домової книги про період реєстрації [PERSON], актом обстеження. В заяві заявник просить суд встановити факт проживання однією сімєю [PERSON] та [PERSON] В судовому засіданні заявник надала пояснення аналогічні викладеним у заяві. На задоволенні заявлених вимог наполягала. Представник заінтересованої особи Межівської селищної ради, в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням. Заяви про розгляд справи за їх відсутності суду не надали та про причини неявки суд не повідомили. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що заявниця все життя прожила з [PERSON] та вели спільне господарство. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, заслухавши свідків, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно роз'яснення п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв'язку із втратою годувальника. Встановлення факту проживання однією сімєю необхідно [PERSON] для захисту її права на спадок. Судом встановлено, що 23 листопада 2018 року помер [PERSON], співмешканець [PERSON], з яким вони проживали разом однією сімєю без офіційної реєстрації шлюбу і вели спільне господарство. Факт смерті [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КИ №837640, яке видане Межівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, 26 листопада 2018 року, про що в Книзі реєстрації актів про смерть зроблено відповідний запис за №280. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно, що належить йому на праві приватної власності, а саме: земельну ділянку площею 5,0631 га у межах згідно з планом, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Межівської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про право власності №19634785 від 27.03.2014 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №19635203. Відповідно до\~статті 1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 ЦК України. Судом встановлено, що спадкоємці першої, другої та третьої черги відсутні. Факт проживання однією сімєю зі спадкодавцем підтверджується довідкою №507 виданою 28.02.2019 року виконавчим комітетом Межівської селищної ради Дніпропетровської області, копією домової книги про період реєстрації [PERSON], а також актом обстеження матеріально-побутових умов сімї від 27.02.2019 року, де зазначається, що [PERSON] на день смерті 23.11.2018 року був зареєстрований разом з [PERSON] за адресою вул. Суворова, буд. 19, смт. Межова, Межівський район, Дніпропетровська область, вели спільне господарство та проживали однією сімєю більш як 31 рік. Таким чином [PERSON] відповідно до ст.1264 ЦК України є спадкоємцем четвертої черги, так як проживав зі спадкодавцем однією сімєю більш як пять років до часу відкриття спадщини. Частиною 1 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. В окремому провадженні суд, зокрема, розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п.5 ч. 2 ст. 293\~ЦПК України). Відповідно до п.5 ч.1 ст.315\~ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Враховуючи, що факт проживання однією сімєю заявника з [PERSON] має юридичне значення, оскільки дозволяє заявнику оформити спадкові права, даний факт може бути встановлений судом. У відповідності до ст. ст.13,81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Приймаючи до уваги вищевказані норми процесуального закону та зважаючи на ті обставини, що встановлення факту проживання однією має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати право на отримання права на спадщину, дослідивши та оцінивши у сукупності всі докази по справі вважає встановленим той факт, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 22.12.1987 року по 23.11.2018 року (день смерті), тому заява про встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню. Також суд зазначає, що відповідно до п.7\~ст.294 ЦПК України\~при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved