Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

04 червня 2015 року [PERSON] звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до Дніпропетровської міської ради, треті особи: Сьома Дніпропетровська державна нотаріальна контора, Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції, Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову зазначив, що рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.02.2006 року по цивільній справі №2-2267/06 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання договору дарування, позовні вимоги позивача - [PERSON] задоволені та розірвано договір дарування квартири [ADDRESS], посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Поповою І.В. 22.06.2004 року за реєстровим номером 1570 на ім'я позивача. [INFO] року [PERSON] померла. [INFO] року померла мати позивача - [PERSON], а тому єдиним спадкоємцем померлої [PERSON] є її онук, а саме позивач [PERSON] У встановлений строк та порядок позивач надав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Постановою державного нотаріуса Сьомої Дніпропетровської держнотконтори позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із відсутністю державної реєстрації розірвання договору дарування. Однак за життя [PERSON] не провела державної реєстрації розірвання договору та не отримала попереднє право власності на квартиру - договір купівлі - продажу посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Михайленко В.Г. 12.08.1997 р. за реєстровим 2754, а тому на сьогоднішній день право власності на вказану квартиру зареєстровано за позивачем на підставі договору дарування. А тому, просив встановити юридичний факт належності [PERSON] на праві приватної власності квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO] року на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка складається із: 1-коридор,2- санвузол, 3- кухня, 4- житлова, загальною площею 32,8 кв.м., житлова площа 17,1 кв.м. Представник позивача [PERSON], яка представляє інтереси відповідно до довіреності від 18.12.2014 р., позовні вимоги підтримала, надала суду пояснення, аналогічні викладеним у позові, наполягали на його задоволенні. Представник відповідача в судовому засідання позовні вимоги не визнав в повному обсязі, в подальшому надав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори в судове засідання з'явився, позовні вимоги вважав такими, що підлягають задоволенню. Представники третіх осіб: Реєстраційної служби ДМУЮ та КП «ДМБТІ» у судове засідання не з'явилися, повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Вивчивши позовні вимоги та матеріали цивільної справи, суд прийшов до наступного висновку. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і запереченні сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В судовому засіданні встановлено. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Жовтневим райбюро РАЦС Дніпропетровськ 20 лютого 1962 р., батьками [PERSON], [INFO], вказані: [PERSON] - як батько, [PERSON] - як мати (а.с.10). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу Серії [NUMBER], 17 березня 1979 року у Бабушкінському відділі РАЦС м. Дніпропетровська зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], актовий запис № 220 (а.с.11). Відповідно до свідоцтва про народження Серії [NUMBER] виданого Бабушкінським відділом РАЦС м. Дніпропетровська 28 серпня 1979 р. батьками [PERSON], [INFO] вказані [PERSON] - як батьком, [PERSON] - як мати (а.с.8). Відповідно до свідоцтва про одруження Серії [NUMBER], 18 жовтня 2003 року Відділом актів громадянського стану Бабушкінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], прізвище після одруження присвоєно «[PERSON]» (а.с.8). Відповідно до свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] виданого [INFO] року Відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, [PERSON] померла [INFO] року (а.с.9). Відповідно до свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] виданого 28 листопада 2014 року Відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, [PERSON] померла [INFO] року (а.с.7). Згідно довідки №1593 від 27.01.2015 року Єдиний абонентський відділ №2 КП «Міські комунальні платежі» повідомив, що за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані - [PERSON], [INFO], знята з реєстрації 12.12.2014 р. (а.с.12). Згідно відповіді на запит №238 від 27.02.2015 р. Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради повідомляє, що станом на 31.12.2012 в інвентаризаційної справі містяться відомості про право власності за адресою: [ADDRESS] за гр.. [PERSON] на підставі договору дарування від 22.06.04 посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Поповою І.В. за реєстровим №1570 та зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним №6027348. В матеріалах інвентаризаційної справи містяться: ухвала Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30.12.2005 р. згідно якої накладено арешт на квартиру [ADDRESS], яка належить гр. [PERSON]; постанова державної виконавчої служби Бабушкінського району м. Дніпропетровська від 31.01.2006 р. про арешт майна гр. [PERSON] та оголошення заборони на його відчуження (а.с.13). Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2006 року позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання договору дарування задоволено. Розірвано договір дарування квартири [ADDRESS], посвідчений приватним нотаріусом Поповою І.В. 22 червня 2004, зареєстрованого в реєстрі за №1570 на ім'я [PERSON]. Рішення набрало законної сили (а.с.14). Незважаючи на те, що договір дарування, посвідченого приватним нотаріусом Поповою І.В. 22.06.2004 року р. 1570 розірвано в судовому порядку, право власності на квартиру [ADDRESS] залишилось за позивачем, оскільки його бабуся [PERSON] не виконала судове рішення від 07.02.2006 р. та не зареєструвала право власності на вищевказану квартиру за життя, у передбаченому Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» порядку, а тому позивач є власником квартири відповідно до діючого законодавства. Таким чином, судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS]. На підставі договору купівлі - продажу квартири від 12 серпня 1997 року [PERSON] купила одну - кімнатну квартиру [ADDRESS] (а.с.15). Як вбачається із технічного паспорта, складеного 11 серпня 1997 р. [PERSON] являється власником квартири [ADDRESS] (а.с.16-18). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.05.2015 року завідуючою Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] відмовлено [PERSON], діючій по довіреності посвідченій начальником КВК -80 18.12.2014 року від імені [PERSON] у посвідченні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO] року на квартиру [ADDRESS] оскільки відсутня державна реєстрація розірвання договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Поповою І.В. 22.06.2004 р. 1570 на підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.02.2006 року (а.с. 19). Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів Відповідно до ч. 3 ст. 64 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Відповідно до ч. 3 ст. 653 ЦК України у разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Відповідно до ч. 1 ст. 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Суд, враховуючи вищевикладене, вважає, що позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню, оскільки в розумінні глави 84 ЦК України, до спадкової маси могли входити права та обов'язки, що належали [PERSON], як спадкодавцеві і не припинилися внаслідок її смерті, а враховуючи те, що спірна квартира є приватною власністю позивача [PERSON] на підставі договору дарування, та незважаючи на те, що його було розірвано рішення суду, яке виконано не було, дає можливість суду зробити висновок, що він був власником квартири [ADDRESS], а отже його права, свободи чи інтересів не порушено, в розумінні ст. 3 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed