Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

05 січня 2015 року позивач [PERSON] звернувся у суд з позовом, у якому зазначає, що [INFO] померла його баба [PERSON]. З дня смерті останньої відкрилася спадщина на належний їй житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS], які вона заповіла йому. Спадкоємцями першої черги за законом є діти спадкодавця - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які на спадщину не претендують. Звернувшись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті його баби, нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Просить визнати за ним право власності на житловий будинок та надвірні будівлі, що знаходяться по [ADDRESS], у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги [PERSON] підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, і просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON]. ([PERSON]) у судове засідання не з'явився подав до суду нотаріально завірену заяву, із змісту якої вбачається, що він позов визнає і просить справу розглядати у його відсутності (а.с. 63). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності (а.с. 64). Відповідач [PERSON] ([PERSON]) у судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву, із змісту якої вбачається, що він заперечує визнати за позивачем права власності у порядку спадкування на спірний житловий будинок в цілому (а.с. 40). Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. у судове засідання не з'явилися, хоча у встановленому законом порядку були повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомили і клопотань про відкладення судового засідання або розгляду справи у їх відсутності до суду не подавали. Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON], дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов належить задовольнити повністю, зважаючи на таке. Відповідно до ст. 328 ЦК України однією із підстав набуття права власності є спадкування, яке згідно зі ст. 1216 цього Кодексу являє собою перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтями 1217, 1218, 1220, 1221 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, а місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Із змісту ст. 1223 ЦК України вбачається, що право на спадкування за законом виникає у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно зі статтями 1233, 1234 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1241 ЦК України право на обов'язкову частку у спадщині ( у разі наявності заповіту) мають малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). У відповідності до ст. ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, тобто протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є онуком [PERSON], а відповідачі - є дітьми останньої. [INFO] [PERSON] померла (а.с. 5). На праві власності їй належав дерев'яний житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться у [ADDRESS], який був побудований у 1988 році, що стверджується витягом з погосподарської книги Видертської сільської ради Камінь-Каширського району № 2 за 2011-2015 рік (а.с. 8). Загальна площа цього житлового будинку становить 72 кв.м. Оскільки спірний житловий будинок з надвірними будівлями був збудований у сільській місцевості і зареєстрований у погосподарській книзі, то він вважається прийнятим в експлуатацію і не є самовільним будівництвом. Ще за життя [PERSON] склала заповіт, нотаріально посвідчений секретарем Видертської сільської ради Камінь-Каширського району Волинської області [PERSON] 18 квітня 2011 року та зареєстрований в реєстрі за № 106, яким спірний житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами заповіла своєму онукові [PERSON] Даний заповіт не змінено та не скасовано (а.с. 6, 26). Позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті баби [PERSON] у порядку спадкування за заповітом, подавши нотаріусу 17 липня 2014 року, тобто у межах визначеного законодавством строку для прийняття спадщини, заяву про прийняття спадщини (а.с. 23). Спадкоємці першої черги за законом - відповідачі [PERSON] ([PERSON]) та [PERSON] від прийняття спадщини, що відкрилася з дня смерті їхньої матері відмовилися, про що у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, а саме 17 липня 2014 року та 07 серпня 2014 року відповідно подали нотаріусу заяви (а.с. 24, 27). Згідно з ч. 5 ст. 1273 ЦК України, відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Частиною 6 цієї ж статті передбачено, що відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття. Відповідачі [PERSON] ([PERSON]) та [PERSON] у встановлений законом строк відмови від прийняття спадщини не відкликали. Відповідачі [PERSON] ([PERSON]), [PERSON] ([PERSON]) та [PERSON]. ([PERSON]) на час відкриття спадщини постійно з матір'ю - спадкодавцем [PERSON] не проживали і не звернулися протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, а відтак спадщину не прийняли. Відповідач [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживав з [PERSON] і протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, тобто 03 вересня 2014 року, звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини (а.с. 28). Однак, враховуючи те, що [PERSON] спадкоємцем належного їй майна визначила онука [PERSON], склавши заповіт, який не змінено та не скасовано, а відповідач [PERSON] права на обов'язкову частку у спадщині не має, то єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину, що відкрилася з дня смерті спадкодавця [PERSON], є позивач [PERSON] Останній прийняв спадщину, що відкрилася з дня смерті його баби [PERSON] у порядку спадкування за заповітом. Як вбачається з повідомлення Камінь-Каширської державної нотаріальної контори Волинської області № 988/02-14 від 01 грудня 2014 року, позивач [PERSON] не подав нотаріусу правовстановлюючих документів на спірне будинковолодіння та витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно, у зв'язку з чим йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що належали [PERSON] (а.с. 7). Таких правовстановлюючих документів спадкодавець [PERSON] за життя не мала, що стверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстром прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 13.01.2015 р. № 32134556 та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна від 13.01.2015 р. № 32134542 (а.с. 19, 20), а тому позивач позбавлений можливості оформити своє право власності на спірне нерухоме майно у нотаріальній конторі. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Враховуючи вищенаведені обставини, суд доходить висновку, що за позивачем належить визнати право власності на спірне нерухоме майно. За згодою представника позивача суд не стягує з відповідачів судові витрати. На підставі наведеного та

Outcome: approved