Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

05.08.2016 р. позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 38493,84 грн. посилаючись на наступне. 15.02.2011 року між ПАТ «КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] укладений договір кредиту б/н, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 10000.00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг відповідач зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Але, в порушення умов кредитного договору, відповідач не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами відповідно до договору, внаслідок чого станом на 30.06.2016 року у відповідача виникла заборгованість за кредитом у сумі 38493,84 грн., в тому числі заборгованість за кредитом в сумі 7520,54 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 26764,07 грн., заборгованість за пенею та комісією в розмірі 1900,00 грн., штраф (фіксована частина) в розмірі 500 грн., штраф (процентна складова) в розмірі 1809,23 грн. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 38493,84 грн., а також сплачений судовий збір у розмірі 1378,00 грн. Просить розглядати справу за його відсутності. Відповідач на виклик до суду не з'явився, будучи у встановленому законом порядку оповіщеним про день та час розгляду справи. Причини неявки суду не повідомив. Враховуючи викладене, суд вважає можливим справу розглянути без участі відповідача. Враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим справу розглянути без участі відповідача, провівши заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов'язання. Судом встановлено, що 15.02.2011 року між ПАТ «КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] укладений договір кредиту б/н, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 10000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг відповідач зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов та правил наданні банківських послуг у разі невиконанні зобов'язань за договором позичальник зобов'язаний на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Судом також встановлено, що відповідач, в порушення умов кредитного договору, не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами відповідно до договору. Із розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що станом на 30.06.2016 року у відповідача виникла заборгованість за кредитом у сумі 38493,84 грн., в тому числі заборгованість за кредитом в сумі 7520,54 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 26764,07 грн., заборгованість за пенею та комісією в розмірі 1900,00 грн., штраф (фіксована частина) в розмірі 500 грн., штраф (процентна складова) в розмірі 1809,23 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Разом з тим, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафів в розмірі 500,00 грн.(фіксована частина) та 1809,23 (процентна складова) суд вважає такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. До таких населених пунктів віднесено і с. Богатир Великоновосілківського району Донецької області, де проживає відповідач. Враховуючи викладене, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом у розмірі 7520,54 грн; в тому числі заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 26764,07 грн., заборгованість за пенею та комісією в розмірі 1900,00 грн., а всього 36184,61 грн., відмовляючи в задоволенні іншої частини вимог. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. З огляду на вищевикладене, суд також стягує з відповідача понесені позивачем витрати по оплаті судового збору пропорційно до розсіру задоволених позовних вимог в розмірі 1295,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial