Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~07.06.2017 року позивач [PERSON] звернувся до Обухівського районного суду Київської області з позовом до [PERSON], [PERSON], треті особи Халепянська сільська рада, СТ «Струмок», відділ в Обухівському районі Головного Управління Держгеокадстру у Київській області, в якому з урахуванням змінених позовних вимог, просить визнати недійсним договір дарування земельної ділянки, площею 0,1046 га, розташованої в с/т «Струмок» на території Халепянської сільської ради Обухівського району Київської області з кадастровим номером 3223188400:03:004:0270, та державну реєстрацію на дану земельну ділянку; визнати недійсним та скасувати державний акт серії 1-КВ № 060875 на право власності земельної ділянки площею 0,105 га, для ведення садівництва, виданого на імя [PERSON] 15.11.2002 року та визнати недійсним право власності та державну реєстрацію на земельну ділянку з кадастровим номером 3223188400:03:004:0270. Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначив, що є членом СТ «Струмок» з моменту його створення з 1981 року. На земельній ділянці № 32, площею 0,0690 га розташовано деревяний будинок, вбиральня, навіс, ростуть дерева та кущі. В 2016 році позивач звернувся до відділу в Обухівському районі Головного Управління Держгеокадстру у Київській області з заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою з метою подальшої приватизації зазначеної земельної ділянки. 19.12.2016 року позивач отримав Наказ ГУ Держгеокадастру у Київській області, відповідно до якого йому надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території СТ «Струмок» діл. 32, Халепянської сільської ради Обухівського району Київської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 0,690 га із цільовим призначенням для колективного садівництва. Звернувшись до землевпорядної організації позивач розпочав виготовлення технічної документації, в процесі якого було виявлено накладення земельних ділянок, а саме, що власник сусідньої ділянки № 34, відповідач по справі [PERSON], приватизував частину земельної ділянки, якою позивач користується з 1981 року. Позивач звертався до відповідача з проханням перереєструвати земельну ділянку, однак цього відповідачем зроблено не було, тому позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав та інтересів. Ухвалою судді від 07.07.2017 року провадження у справі відкрито, справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. Ухвалою суду від 19.01.2018 року витребувано з Головного Управління Дергеокадастру у Київській області належним чином завірену копію технічної документації. Ухвалою суду від 04.04.2018 року призначено у справі земельно-технічну експертизу. Ухвалою судді від 31.08.2018 року поновлено провадження у справи та призначено справу до судового розгляду. \~ \~ \~ \~Позивач та представник позивача в судовому засіданні змінені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, з підстав вказаних в позовній заяві, та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала до суду письмові заперечення, в яких просила відмовити у позові повністю, посилаючись на те, що вона отримала земельну ділянку в спадщину від свого батька 02.07.2008 року. Під час реєстрації права власності на земельну ділянку, як спадкодавцем, так і відповідачем, органами уповноваженими на виділення земельної ділянки та органами, що здійснюють державну реєстрацію земельних ділянок було неодноразово перевірено відповідність виділення, оформлення, реєстрації та користування земельною ділянкою. Жодного разу, ні під час встановлення меж земельної ділянки, ні під час відновлення меж земельної ділянки та становлення межових знаків, позивач не звернувся із запереченнями щодо таких дій. Крім того, земельна ділянка відповідачем була відчужена [PERSON] Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки про виклик до суду поштовим відправленням, заяв та клопотань по суті справи суду не надавав. Представник третьої особи Халепянської сільської рад в судове засідання не зявився, подав до суду клопотання, в якому просив розглядати справу за відсутності представника сільської ради. Представник третьої особи СТ «Струмок» в судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Представник третьої особи відділу в Обухівському районі Головного Управління Держгеокадстру у Київській області в судове засідання не зявився, представник Головного Управління Держгеокадстру у Київській області направив до суду письмові поясненням, в яких вважає, що позов задоволенню не підлягає. Суд, заслухавши думку позивача та представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов до наступного. Судом встановлено, що протоколом зборів членів СТ «Струмок» Трипільської ТЕС від 24.12.1994 року погоджено звернення членів товариства до Халепянської сільської Ради народних депутатів про приватизацію їх земельних ділянок садівницького товариства. 23.04.1997 року рішенням Халепянською сільською радою народних депутатів № 13-3-11 передано у колективну власність присадибні земельні ділянки на площі 18,9 га у приватну власність членам СТ «Струмок», розміщених на території Халепянської сільської ради народних депутатів. Позивач [PERSON] є членом СТ «Струмок», та користується земельною ділянкою № 32, площею 0,069 га, що підтверджується копією списку членів СТ при Трипільській ТЕС, та довідкою СТ «Струмок» № 113 від 07.11.2016 року. Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.07.2008 року, [PERSON] належить земельна ділянка № 34, розміром 0,105 га, що розташована в СТ «Струмок» на території Халепянської сільської ради Обухівського району Київської області, надану для ведення садівництва, яка належала померлому [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-КВ № 060875, виданого на підставі рішення виконкому Халепянської сільської ради № 13-3-11 від 24.04.1997 року, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 758 від 15.11.2002 року. Свідоцтво зареєстровано в реєстрі за № 1813. 19.12.2016 року Наказом Головного управління Держгеокадастру у Київській області надано [PERSON] дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території СТ «Струмок» діл. 32, Халепянської сільської ради Обухівського району Київської області орієнтовний розмір земельної ділянки 0,0690 га, із цільовим призначення для колективного садівництва. 15.02.2017 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір дарування земельної ділянки, відповідно до якого [PERSON] передала безоплатно у власність, а [PERSON] прийняв як дарунок земельну ділянку загальною площею 0,1046 га, яка знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, Халепянська сільська рада, СТ «Струмок», земельна ділянка 34, кадастровий номер земельної ділянки 3223188400:03:004:0270. Договір дарування посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] Зареєстровано в реєстрі за № 237. 24.03.2017 року Головне управління Держгеокадастру у Київській області на клопотання Обухівського міськрайонного виробничого відділу ДП «Центр ДЗК» надало лист-відповідь за № 156/162-17, яким повідомила про неможливість надання довідки з державної статистичної звітності форми 6-зем на земельну ділянку загальною площею 0,0690 га, що відводиться у власність [PERSON], для колективного садівництва, в СТ «Струмок», на території Халепянської сільської ради Обухівського району Київської області, оскільки згідно даних програмного забезпечення ведення чергового кадастрового плану управління, вищевказана земельна ділянка зайнята іншим користувачем. 29.04.2017 року позивач [PERSON] звернувся до відповідача [PERSON] з листом-проханням здійснити перереєстрацію належної йому земельної ділянки, зі зміною координатів та конфігурації ділянки. Відповідно до копії висновку Відділу Держкомзему у місті Українка Обухівського району Київської області «Про наявні обмеження на використання земельних ділянок гр. [PERSON]Й.» земельна ділянка площею 0,1046 га для ведення садівництва, яка перебуває у власності [PERSON] та розташована в адміністративних межах Халепянської сільської ради Обухівського району Київської області, повинна використовуватись з дотриманням обовязків землевласника та змісту добросусідства. Обмежень (обтяжень) згідно Класифікатора обмежень та обтяжень у використанні земельних ділянок, затверджених наказом Держкомзему України № 643 від 29.12.2008 року не встановлено. Відповідно до висновку за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 17.08.2018 року № 9113/18-41, земельна ділянка з кадастровим номером 3223188400:03:004:0270 площею 0.1046 га, яка знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, Халепянська сільська рада, с/т «Струмок», ділянка 34 належить [PERSON] на праві приватної власності з цільовим призначення для ведення садівництва. Конфігурація і лінійні проміри земельної ділянки к/н 3223188400:03:004:0270 відображені на малюнку 2 у дослідницькій частині висновку. Фактична площа земельної ділянки [PERSON] складає 0,0701 га. Конфігурація та розміри фактичних меж земельної ділянки [PERSON] описані дослідницькій частині висновку та зображені на малюнку 4. Фактичний порядок користування земельною ділянкою [PERSON] не відповідає за площею, лінійними промірами та за конфігурацією порядку користування, визначеному правовстановлюючими документами (за каталогами координат, що містяться в матеріалах справи). Схема невідповідності зображена на малюнку 5 у дослідницькій частині висновку. В матеріалах справи відсутні документи, що підтверджують право власності на земельну ділянку гр. [PERSON] Конфігурація, проміри, місце розташування та площа земельної ділянки, що перебуває у користуванні [PERSON] відображені на кадастровому плані земельної ділянки, площа земельної ділянки становить 0,0690 га. Фактична площа земельної ділянки [PERSON] складає 0,0691 га. Межі, конфігурація та розміри фактичних меж земельної ділянки [PERSON] описані дослідницькій частині висновку та зображені на малюнку 7. Фактичний порядок користування земельною ділянкою [PERSON] відповідає за конфігурацією та місцем розташування порядку користування [PERSON]В, який визначений у кадастровому плані земельної ділянки. Відхилення лінійних промірів складає від 0,01 м до 0,10 м, що обумовлене точністю геодезичних вимірів. Невідповідність площі земельної ділянки є незначною і складає 0.0001 га (1 кв.м.). Площа накладання меж земельної ділянки [PERSON] І.0 з кадастровим номером 3223188400:03:004:0270 відповідно правовстановлюючих документів та меж земельної ділянки, що перебуває у користуванні [PERSON] становить 0,0524 га. Межі та площа накладання вищевказаних ділянок описані у дослідницькій частині висновку та заштриховані зеленим кольором на малюнку 9. Площа накладання меж земельної ділянки [PERSON] І.0 з кадастровим номером 3223188400:03:004:0270 відповідно правовстановлюючих документів та фактичних меж земельної ділянки [PERSON] становить 0,0524 га. Межі та площа накладання вищевказаних ділянок описані у дослідницькій частині висновку та заштриховані зеленим кольором на малюнку 10. Згідно ч. 1\~ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно\~ч.ч. 1-4 ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~\~Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. У відповідності до ч.ч. 1-3 ст.13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках.\~\~Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.\~\~Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Статтею 41 Конституції України\~та статтею\~1\~Першого\~Протоколу до\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до положень ст. 76\~ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими, електронними доказами. Статтею 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно\~ст. 80 ЦПК України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму\~ВСУ №\~14\~від 18.12.2009\~року «Про\~судове рішення\~у цивільній\~справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Враховуючи викладені вище обставини, вирішуючи спір на підставі наявних у справі доказів, суд вважає, що позивач не довів і не надав суду належних і допустимих доказів на підтвердження виникнення у нього права користування спірною земельною ділянкою раніше ніж у відповідачів, оскільки довідка с/т «струмок» від 07.11.2016 року не є належним та допустимим доказом на підтвердження передачі спірної земельної ділянки у власність чи у користування, а рішення про передачу земельної ділянки у власність чи у користування позивачем надано не було, на відміну від відповідачів, які отримали спірну земельну ділянку у власність 24.04.1997 року і зареєстрували право власності 15.11.2002 року, та яка перебуває у постійному їх користуванні володінні та розпорядженні, та не вилучалась органом державної влади, чи органом місцевого самоврядування, на користь позивача. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі за необгрунтованістю та недоведеністю порушення прав позивача з боку відповідачів.

Outcome: dismissed