Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

07.03.2018 ПАТ «СК «Українська страхова група» звернулася із позовними вимогами до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (ДТП), які мотивує тим, що 03.07.2017 між позивачем та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-2001-17-00070, предметом якого було страхування транспортного засобу «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER]. 24.07.2017 відбулась ДТП за участю застрахованого транспортного засобу під керуванням [PERSON] та транспортного засобу (велосипед) «Specialized» під керуванням відповідача. Позивачем, на підставі відповідних документів, здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 20 020,61 грн. та направлено відповідачу претензію про відшкодування шкоди, що залишилась без належного реагування з його боку. З огляду на викладене позивач просить стягнути із відповідача вказану суму на відшкодування шкоди, а також 1 762,00 грн сплаченого судового збору. У судове засідання представник позивача - ПАТ «СК «Українська страхова група», не з'явився, про розгляд справи без його участі не заперечував. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявив клопотання про розгляд справи у порядку загального позовного провадження та закриття провадження у справі, за наслідком розгляду яких суд відмовив у їх задоволенні через необґрунтованість, дані внесено до протоколу судового засідання. Також усно заявив клопотання про витребування доказів - фотографій пошкодженого авто, в задоволенні якого судом було відмовлено на підставі ч. 1 ст.83 ЦПК України. Відповідач [PERSON] подав відзив, в якому заперечує проти позову, у зв'язку з відсутністю оцінки розміру завданої майнової шкоди автомобілю «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER], вважає, що позивач здійснив оплату вартості робіт та матеріалів по ремонту автомобіля, що визначена платіжним дорученням № 26961 від 30.08.2017. Суд, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що заперечувалось відповідачем, підтверджено дослідженими в судовому засіданні доказами, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов таких висновків. Судом встановлено, що 03.07.2017 між позивачем та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-2001-17-00070, предметом якого було страхування транспортного засобу «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER] /а.с. 5,6/. 28.07.2017 [PERSON] звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, у якій повідомив, що 24.07.2017 о 15:50 за адресою м. Київ, вул. Гайдара, 58/10 внаслідок ДТП сталося пошкодження транспортного засобу «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER] /а.с. 9, 10/. 31.08.2017 постановою Голосіївського районного суду м. Києва [PERSON] визначено винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу /а.с.14/. За змістом вказаної постанови убачається, що 24.07.2017 року о 15 год 50 хв, в м. Києві по вул. Гайдара, велосипедист [PERSON], керуючи велосипедом «Specialized» без н.з., при виникненні перешкоди для руху, не вжив заходів для зменшення швидкості, аж до зупинки велосипеду, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Volkswagen» н.з. [NUMBER], що призвело до пошкодження обох транспортних засобів. Вказаними діями [PERSON] порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху. Пошкодження транспортного засобу «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER], що спричинені в результаті вказаної вище ДТП, підтверджуються актом огляду пошкодженого транспортного засобу від 28.07.2017 /а.с. 15, 16/. Ремонтна калькуляція № ДККА 57659 від 28.08.2017 складена на суму 26 140,85 грн /а.с. 19/. Згідно із рахунком-фактурою № АА0008252 від 07.08.2017 вартість робіт та матеріалів по ремонту транспортного засобу «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER] склала 22 020,61 грн /а.с. 20/. Страховиком ПАТ «СК «Українська страхова група» складено відповідний страховий акт № № ДККА 57659 від 30.08.2017, за яким сума страхового відшкодування страхувальнику [PERSON] за договором № 28-2001-17-00070 від 03.07.2017 щодо страхового випадку від 24.07.2017 становить 22 020,61 грн (а.с. 21/. Сума страхового відшкодування підтверджується відповідним розрахунком від 30.08.2017 /а.с. 22/. Вказана сума перерахована позивачем ПАТ КАТП «Укрпродконртакт» згідно із платіжним дорученням № 26961 від 30.08.2017 /а.с. 23/. 06.11.2017 позивач звернувся до відповідача із претензією № 0617/2636-УСГ про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди /а.с. 24/, станом на день розгляду справи в суді претензія залишена без реагування з боку відповідача. Предметом спірних правовідносин у цій праві є відшкодування заподіювачем шкоди в порядку регресу сплаченого страховиком страхового відшкодування. Деліктне зобов'язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоду (статті 11, 599, 1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобов'язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим правила регулювання таких зобов'язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що законом передбачено такий обов'язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала. Відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, після виконання особою, що не завдавала шкоди, свого обов'язку з відшкодування потерпілому шкоди, завданої іншою особою, потерпілий одержує повне задоволення своїх вимог, і тому первісне деліктне зобов'язання припиняється його належним виконанням (стаття 599 ЦК України). Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України регулюються спеціальним Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно зі статтями 3, 22, 28 цього Закону обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної майну потерпілих внаслідок ДТП, та захисту майнових інтересів страхувальника. При настанні страхового випадку страховик відповідно до страхової суми відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи. Шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов'язана, зокрема з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1 у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про ДТП встановленого зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Отже, наведеними правовими нормами встановлено обов'язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання ДТП. Такий обов'язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам. 24.07.2017 через наїзд велосипедиста [PERSON] з його вини відбулася ДТП, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль «Volkswagen Passat», ДНЗ [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 04.05.2017 /а.с. 7/. Вина [PERSON] установлена постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 31.08.2018 у справі № 752/15750/17, провадження № 3/752/6272/17. На час скоєння ДТП - 24.07.2018, автомобіль «Volkswagen Passat», ДНЗ [NUMBER], належний [PERSON], був забезпечений договором добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті від 03.07.2017 № 28-2011-17-00070 (далі - Договір), укладений між страховиком - ПАТ «СК «Українська страхова група» та страхувальником - вигодонабувачем [PERSON]. 28.07.2017 [PERSON] повідомив ПАТ «СК «Українська страхова група» про страхову подію, що мала місце 24.07.2017, тобто страхувальником виконано відповідний процесуальний обов'язок щодо письмового повідомлення страховика не пізніше трьох робочих днів про настання ДТП. У подальшому - 28.07.2017, ПАТ «СК «Українська страхова група» було складено акт огляду пошкодженого транспортного засобу та здійснено направлення № ДККА-57659/2 на СТО для складення калькуляції вартості відновлювального ремонту автомобіля «Volkswagen Passat», ДНЗ [NUMBER] /а.с. 15-17/. В результаті проведення ремонтної калькуляції за підписом комерційного консультанта сервісу ПАТ КАТП «Укрпродконртакт» [PERSON] складено рахунок - фактуру від 07.07.2017, відповідно до якого загальна вартість робіт з відновлювального ремонту складає 22 020,61 грн, яка складається із знижки на роботи 15%, знижки на матеріали 10%, вартість без ПДВ - 18 350,51 грн, ПДВ - 3 670,10 грн /а.с.18-20/. 30.08.2018 начальником відділу врегулювання збитків Департаменту врегулювання збитків м. Києва ПАТ «СК «Українська страхова група» Бралюк\~А.А. затверджено страховий акт № ДККА-57659, згідно із яким розмір страхового відшкодування складає 22 020,61 грн, а також розрахунок суми страхового відшкодування, відповідно до якого вартість матеріального збитку, з врахуванням зносу деталей, що замінюються, вартість матеріального збитку згідно з умовами договору страхування та сума страхового відшкодування становить - 22 020,61 грн /а.с.21-22/. ПАТ «СК «Українська страхова група» платіжним дорученням від 03.08.2018 № 26961 було перераховано на користь ПАТ КАТП «Укрпродконртакт» страхове відшкодування у розмірі 22 020,61 грн /а.с.23/. Судом при оцінці доказів враховано аргумент представника відповідача про те, що Договір не містить підпису [PERSON] Проте, оскільки страхувальником було вчасно виконано свій обов'язок щодо повідомлення страховика про настання ДТП за участю забезпеченого договором страхування транспортного засобу, то страховик мав можливість переконатися, що подія є страховим випадком, факт настання страхового випадку ніким не оспорюється, зафіксований правоохоронними органами, страховик його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування, то за таких обставин сам по собі факт відсутності у договорі страхування підпису страхувальника [PERSON] не може бути підставою для визнання судом відсутності предмета спору у цій справі. За змістом частин першої та другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим майновим права фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що законом не покладається на позивача обов'язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір. Тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди, а позивач доводить лише факти, на яких ґрунтуються його позовні вимоги. Аналогічні правові висновки висловлені у постанові Верховного Суду України від 03.12. 2014 у справі № 6-183цс14, а також у постанові Верховного Суду від 23.01.2018 у справі № 686/20040/2012, провадження № 61-672 св 18. Матеріалами справи підтверджено та стороною відповідача не оспорено наявність судового рішення про визнання [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, відповідно до постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 31.08.2017 у справі № 752/15750/17. Судом критично оцінено аргумент представника відповідача [PERSON] щодо оспорення цього судового рішення, оскільки відповідна постанова прийнята 31.08.2017, сам відповідач - [PERSON], достеменно знав про наявність дорожнього-транспортної пригоди, яка мала місце 24.07.2017, а беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов'язки, проте відповідач знехтував таким процесуальним обов'язком, то за таких обставин відсутність вини [PERSON] станом на день розгляду справи стороною відповідача не доведено. При дослідженні доказів представник відповідача посилався на те, що відповідно до платіжного доручення № 26961 від 30.08.2017 виплату страхового відшкодування у розмірі 22 020,61 грн визначено без ПДВ, водночас вказане страхове відшкодування здійснено на підставі рахунку - фактури від 07.07.2017 ПАТ КАТП «Укрпродконртакт», який визначено з урахуванням ПДВ 3 670,10 грн . Зібраними у справі доказами підтверджено розмір страхового відшкодування, який сплачено ПАТ «СК «Українська страхова група». За приписами статей ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Заперечуючи проти задоволення позову, представник відповідача не надав доказів, якими він обґрунтовував свої заперечення, що є його процесуальним обов'язком. Доводи [PERSON] щодо відсутності оцінки розміру завданої майнової шкоди в результаті ДТП та обґрунтувань щодо необхідності здійснення заміни капоту автомобіля, а не його ремонт, нівелюються відсутністю відповідних доказів зі сторони відповідача. Також силу статті 12 ЦПК України особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї (частина друга статті 14 ЦК України). Пунктом 1 частини першої статті 103 ЦПК України встановлено, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. У судовому засіданні суд сприяв всебічному та повному з'ясуванню обставин справи, роз'яснив сторонам наслідки невчинення або вчинення ними процесуальних дій, зокрема порядок призначення експертизи, однак відповідач не скористався таким правом, і відмовився заявляти відповідне клопотання. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. У судовому засіданні представником відповідача [PERSON] надано суду довідку про те, що відповідач [PERSON] навчається та в нього відсутні доходи. Проте матеріалами справи підтверджено, що 06.11.2017 ПАТ «СК «Українська страхова група» надсилалася відповідачу претензія про відшкодування шкоди в позасудовому порядку та можливістю здійснити розтермінування платежу, що останнім знехтувалось. Деліктне зобов'язання - це зобов'язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Отже, з огляду на обов'язок заподіювача шкоди відшкодувати збитки в повному обсязі, суд прийшов висновку про наявність підстав для стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «СК «Українська страхова група» страхового відшкодування в прядку регресу у розмірі 22 020,61 грн, оскільки позивачем доведено факт завдання шкоди відповідачем, що стороною відповідача не заперечувалося, дії відповідача були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок, [PERSON] не доведено, що шкоду завдано не з його вини, а тому він є заподіювачем шкоди, тобто особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду, стороною відповідача не спростовано в установленому процесуальним законодавством порядку докази позивача щодо розміру позовних вимог, тому вимога страховика, пред'явлена у порядку регресу до відповідача у розмірі виплаченого страхового відшкодування за ремонт забезпеченого договором страхування автомобіля, є правомірною. Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат між сторонами, правове регулювання якого міститься в положеннях ст.ст. 141, 142 ЦПК України. За загальним правилом судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України). Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача ( ч. 2 ст. 141 ЦПК України). Відповідно до абз. 1 ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). З огляду на викладене підлягає стягненню із відповідача на користь позивача сума судового збору у розмірі 1 762,00 грн, сплаченого відповідно до платіжного доручення № 32689 від 26.01.2018. На підставі викладеного,

Outcome: approved