Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

04 серпня 2015 року позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про усунення від права на спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, мотивуючи тим, що відповідач та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі до смерті [PERSON] [PERSON] тяжко хворіла, догляд за нею здійснював позивач та його дружина, відповідач жодної допомоги [PERSON] не надавав, а навпаки застосовував до неї та дітей фізичне насильство, а тому є підстави для усунення його від спадкування. 13 січня 2016 року позивач подав уточнення до позову в частині сторін. Заявив позовні вимоги в інтересах неповнолітньої внучки [PERSON], також самостійно вимоги заявлені [PERSON] та [PERSON]. Справа перебувала в провадженні судді Бойчука О.В. до 12 січня 2016 року. 18 січня 2016 року згідно розпорядження керівника апарату суду справу передано для проведення повторного автоматизованого розподілу справи. Справу розподілено судді Бабій О.М. 21 січня 2016 року справу прийнято до провадження суддею Бабій О.М. Позивач [PERSON] та його адвокат в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з мотивів наведених у позовній заяві. Просили позов задовольнити. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судові засідання не з'являлись, подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять позов задовольнити. Відповідач в судові засідання не з'являвся, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується конвертами, які повернулись за закінченням терміну зберігання. Представник третьої особи - першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника. Представник органу опіки та піклування в судовому засіданні не заперечив щодо задоволення позову. З урахуванням думки позивачів та положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дала покази в яких вказала, що була сусідкою [PERSON] та відповідача. [PERSON] проживала з відповідачем, який був її чоловіком, та двома дітьми - [PERSON] та [PERSON]. З часом [PERSON] почала хворіти, відповідач не хотів працювати, вживав спиртні напої, принижував [PERSON] та дітей, бив їх. Про це свідку відомо зі слів [PERSON] та дітей, а також свідок сама бачила, що відповідач сидів дома, пив пиво, горілку, грав на ігрових автоматах. Діти розказували свідку, що дідусь давав їм гроші, а тато гроші забирав. Утримував [PERSON] та дітей її батько [PERSON] та мати [PERSON] [PERSON] часто плакала і говорила, що лікування дуже дороге, а чоловік не хоче працювати та допомагати їй. Коли [PERSON] потрапила до лікарні, то відповідач нею не опікувався та не відвідував її. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, покази свідка, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши всі обставини справи та матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON] та відповідач [PERSON] проживали разом та перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.93 зв., 95). В них народилось двоє дітей [PERSON] та [PERSON]. Як вбачається із рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 08.10.2015 року (а.с.56), [PERSON] є дитиною, яка позбавлена батьківського піклування у зв'язку із смертю матері та позбавленням батька батьківських прав. [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.14). Після її смерті в Першій Івано-Франківській державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу за заявою батька [PERSON], матері [PERSON] та повнолітньої дочки [PERSON] (а.с.91-92). Відповідач із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався. Відповідно до ст. 1224 ЦК України, не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. За рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов'язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ. [PERSON] тяжко хворіла, що підтверджується копіями витягів з медичних карток (а.с.58-60), копіями листків непрацездатності (а.с.64-66), як встановлено із пояснень позивача [PERSON] та показів свідка, утримували та догляди [PERSON] її батьки. Відповідач допомоги своїй дружині, яка хворіла на тяжку хворобу не надавав, перебував на обліку в Івано-Франківському відділі поліції з 25.05.2015 року за вчинення насильства над неповнолітніми дітьми (а.с.61). Відповідно до роз'яснень, наданих Верховним судом України в п. 6 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування», правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК стосується особи, яка зобов'язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами Сімейного кодексу України (далі - СК). Факт ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов'язку. Непред'явлення спадкодавцем, який мав право на утримання, позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою для відмови в позові про усунення від права на спадкування. Правило частини п'ятої статті 1224 ЦК стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред'явлена особою, для якої таке усунення породжує пов'язані зі спадкуванням права та обов'язки, одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у частині другій статті 1259 ЦК. Частиною 1 ст. 60 ЦПК України на сторін покладено обов'язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Як вбачається зі змісту ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Отже, враховуючи вищенаведене, та те, що відповідачем не спростовано обставин та тверджень вказаних позивачами, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачів також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі наведеного, відповідно до ст. 1224 Цивільного кодексу України, ст. 10, 11, 60 ЦПК України,

Outcome: approved