Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

04 лютого 2014 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 14 грудня 2009 року він отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку. Даний акт містив підчистки та виправлення, але у відділі Держземагенства запевнили, що даний правовстановлюючий документ є дійсним. В подальшому було встановлено, що вказані в Державному акті на ім'я [PERSON] земельні ділянки під порядковими номерами [NUMBER] та [NUMBER], визначені за [PERSON] Після звернення до відділу Держземагенства у Путивльському районі Сумської області з питанням реєстрації земельних ділянок під порядковими номерами [NUMBER] та [NUMBER], які відповідно до розпорядження голови Путивльської районної адміністрації належать [PERSON], останньому було відмовлено через те, що існуючий Державний акт на право власності на земельну ділянку унеможливлює здійснення нової реєстрації земельних ділянок. Зважаючи на те, що існуючий Державний акт на право власності на земельну ділянку унеможливлює реєстрацію та отримання нового правовстановлюючого документа на належні йому земельні ділянки, позивач просить визнати його недійсним та скасувати. Позивач в судове засідання не з'явився, подавши заяву про підтримання позову та розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подавши заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутність. Заслухавши пояснення представника третьої особи про те, що дійсно наявність оспорюваного державного акта на право власності на землю, в якому на плані вказано межі земельних ділянок, що належать [PERSON], перешкоджає позивачу розпорядитись належним йому майном і в інший спосіб він позбавлений можливості захистити своє право власності, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до розпорядження голови Путивльської районної державної адміністрації від 21 серпня 2003 року № 347 надано дозвіл на проведення землевпорядних робіт по виділенню земельних паїв у натурі єдиним масивом і виготовлення державних актів на право власності на земельні ділянки громадян-власників земельних сертифікатів колишнього КСП ім. Куйбишева на території Волокитинської сільської ради (а.с.12). [PERSON] 14 грудня 2009 року отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку ЯЗ № 361456, згідно з яким він є власником земельних ділянок № [NUMBER] загальною площею 2,6110га та № [NUMBER].01, загальною площею 0,7532га відповідно до розпорядження голови Путивльської районної державної адміністрації від 19 серпня 2003 року № 288. Згідно з записом у зазначеному Державному акті загальна площа належної [PERSON] земельної ділянки складає 3,3642га (а.с.5). Відповідно до карти розпаювання по Волокитинській сільській раді Путивльського району Сумської області [PERSON] є власником земельних ділянок під порядковими номерами [NUMBER] та [NUMBER]-1 (а.с.13). З кадастрових планів, складених Буринським районним виробничим відділом СРФ ДП «Центр ДЗК», вбачається, що [PERSON] є власником земельних ділянок № [NUMBER], загальною площею 2,6106га та № [NUMBER].01, загальною площею 0,7532га (а.с.14). Згідно з ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішенням органі виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Відповідно до п.1 ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Згідно з ч.1 ст. 155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Згідно з ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Зважаючи на те, що оспорюваний Державний акт порушує права позивача, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Outcome: approved