Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

05.01.2021 представник позивачки [PERSON] адвокат Орбан Н.Л. звернувся до суду із вищезазначеним позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить: стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 (три тисячі) гривень щомісячно з дня подачі позовної заяви з подальшою їх індексацією до досягнення нею повноліття; стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно з дня звернення до суду з подальшою їх індексацією до досягнення малолітнім сином трирічного віку; допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць у розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень; визначити місце проживання дитини - [PERSON] , [INFO] , разом з його матір`ю - [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, під час перебуванні у якому у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Наразі сторони перебувають в процесу розірвання шлюб в судовому порядку. Представник позивачки зазначає, що спільна дитина сторін потребує матеріального забезпечення, яке наразі у позивачки відсутні у зв`язку з перебуванням у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку. Окрім цього вважає за необхідне визначити місце проживання малолітньої дитини разом з позивачкою, так як згідно з висновком органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому від 21.10.2020 №731/23/02-14 комісія вважає за доцільне визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю. 05.04.2021 до суду представником відповідача подано відзив, в якому сторона відповідача позов визнає частково: місце проживання [PERSON] , [INFO] слід визначити з матір`ю; розмір аліментів, що підлягає до стягнення на утримання [PERSON] , [INFO] слід встановити в сумі 2000 грн.; негайне виконання рішення суду можливе в межах суми платежу за один місяць 2000 грн. В обґрунтування заявленого посилаються на те, що батьки мають рівний обов`язок по утриманню дітей, а відтак вважає за необхідне присудження аліментів на утримання дитини в меншому розмірі, аніж заявлено позивачкою. Більш того вказує, що на його утриманні перебуває малолітній син від попереднього шлюбу, про існування якого позивачці відомо, на утримання якого за рішенням суду він сплачує 2000 грн. щомісячно. Представник відповідача стверджує, що відповідач не має матеріальної та фінансової можливості сплачувати аліменти на утримання позивачки, так як наразі тимчасово не працює. 13.04.2021 представником позивачки подано відповідь на відзив, в якому така зазначає, що доказів безробіття відповідача останнім не надано. У судовому засіданні представник позивачки просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з підстав, що викладені у розглядуваному позові. В свою чергу представник відповідача просила позов задовольнити частково: щодо визначення місця проживання дитини з матір`ю не заперечила; щодо суми аліментів до стягнення на утримання дитини, то вважає за достатнє визначення таких у сумі 2000 грн. Разом з тим зазначила, що аліменти на утримання позивачки до стягнення не підлягають, оскільки у відповідача можливості сплачувати такі немає. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, заслухавши позицію сторін, суд приходить до наступного висновку. 27 січня 2018 року між [PERSON] , [INFO] (до укладення шлюбу прізвище [PERSON] ) та [PERSON] , [INFO] було укладено шлюб, зареєстрований Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, про що було видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 27.01.2018 та внесено відповідний актовий запис за №61. У даному шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27.06.2019. З даних АСДС «Д-з» з`ясовано, що шлюб між сторонами розірвано рішенням суду від 02.03.2021, ухваленим у справі №308/5688/20. Довідками КНП «Ужгородська міська поліклініка» Ужгородської міської ради № 24 від 08.09.2020 та КНП «Закарпатський обласний медичний центр психічного здоров`я і медицини залежностей» Закарпатської обласної ради №104 від 08.09.2020 стверджується, що позивачка за медичною допомогою до лікаря-нарколога не зверталася, на обліку в психоневрологічному диспансерному відділенні не перебуває. З довідки КНП «Ужгородсткий міський центр первинної медико-соціальної допомоги» Ужгородської міської ради від 09.09.2020 вбачаться, що [PERSON] , [INFO] здоровий. АТ «Комерційний інвестиційний банк» надано ряд довідок, з яких з`ясовано, що позивачка працює у вказаному банку на посаді економіста, наразі перебуває у відпустці по догляду за дитиною віком до трьох років, її заробітна плата за період з жовтня 2019 року по серпень 2020 року склала 0 грн., востаннє дохід отримала у вигляді пологових лікарняних і відпускних влітку 2019 року. Голова правління ОСББ «ТЕЛЛ» характеризує позивачку як мешканку будинку по [ADDRESS] позитивно. В характеристиці від 31.08.2020 вказує, що позивачка проживає разом з сином [PERSON] , [INFO] . Виконавчий комітет Ужгородської міської ради у висновку органу опіки та піклування від 21.10.2020 №731/23/02-14 рекомендував визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю - позивачкою. Відповідач є батьком не тільки [PERSON] , [INFO] , а й [PERSON] , [INFO] , який народився у любі з [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та рішенням Ужгородського суду від 26.09.2017 у справі №308/6303/17. З вказаного рішення суду також з`ясовано, що з відповідача на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] у сумі 2000 грн. щомісячно. Щодо визначення місця проживання дітей. Приписами ст. 7 СК України передбачено, що жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно із п. 2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із частинами 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Пленум Верховного Суду України в п. 4 постанови №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що висновок має бути оформлений на бланку державних адміністрацій районів, районів міст Києва та Севастополя, виконавчих органів міських чи районних у містах, сільських, селищних рад, підписаний головою (заступником голови) та скріплений печаткою. Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради у висновку від 21.10.2020 №731/23/02-14 рекомендовано визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю - позивачкою за адресою її місця проживання. Також у вказаному висновку зазначено, що умови проживання позивачки є належними для проживання дитини, останній виявляє любляче ставлення до матері. Вказано, що дитина є здоровою, а позивачка на обліку в лікаря-нарколога та психіатра не перебуває. Також вказано, що батько дитини (прим. відповідач) на засідання комісії не з`явився, в телефонній розмові не заперечив щодо визначення місця проживання [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю. В судовому засіданні представник відповідача визнав позов в цій частині, не заперечував щодо визначення місця проживання [PERSON] , [INFO] разом з позивачкою. У Декларації прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (принцип 6), встановлено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір`ю. Відповідно до приписів с. 3 Конвенції ООН про права дитини (конвенцію ратифіковано Постановою ВР № 789-ХІІ (798-12) від 27.02.1991 р. дата підписання Україною: 21 лютого 1990 року, набуття чинності для України: 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст.ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Враховуючи те, що стороною відповідача, зокрема у відзиві та в судовому засіданні, висловлено позитивну позицію щодо заявленої стороною позивача вимоги про визначення місця проживання дитини з матір`ю, суд вирішуючи дану позовну вимогу, приймає до уваги визнання позову відповідачем в цій частині, висновок органу опіки та піклування, й вважає за можливе визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] разом з його матір`ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Щодо стягнення аліментів на утримання дитини. При вирішенні спору суд виходить з положень ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того,чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно зі ст. 180, ч. ч. 1, 2 ст. 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері,батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому частиною 2 цієї ж статті визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стороною позивача заявлено вимогу про стягнення аліментів з відповідача на утримання малолітнього сина у твердій грошовій сумі 3000 грн. щомісячно з подальшою індексацією таких до досягнення дитиною повноліття. При цьому сторона відповідача визнає за можливе присудження аліментів на утримання дитини в сумі 2000 грн., у зв`язку з тим, що на утриманні відповідача перебуває також малолітній син від першого шлюбу. У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 ЗУ «Про державний бюджет на 2021 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень. Половина від вказаної суми є гарантованим розміром. Тож, приймаючи до уваги відсутність у суду даних про наявність офіційного та стабільного доходу у відповідача, зважаючи на те, що на утримання відповідача перебуває малолітній син від першого шлюбу, аліменти на утримання якого присудженні до стягнення з відповідача у сумі 2000 грн. щомісячно, суд приходить до висновку про часткове задоволення даної вимоги й присуджує до стягнення таких з відповідача на користь позивачки в сумі 2000 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з щорічною індексацією таких до досягнення дитиною повноліття. Така сума аліментів, враховуючи вік та стан здоров`я дитини, наразі буде достатньою для забезпечення фізичного, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно зі ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Щодо стягнення аліментів на утримання позивачки. У ч. 1 ст. 75 СК України зазначено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років (ч. 2 ст. 84 СК). Статтею 80 СК України визначено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх доньки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Враховуючи, що позивачка є працевлаштованою економістом у АТ «Комінвестбанк», однак наразі перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення такою трирічного віку, у зв`язку з чим наразі не отримує заробітну плату, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі 800 грн. щомісячно з подальшою щорічною індексацією таких. При цьому суд визначає строк стягнення таких - до досягнення малолітнім [PERSON] , [INFO] трирічного віку. За ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Доводи сторони відповідача про те, що наразі відповідач безробітній, постійного місця роботи, а відтак доходу не має, суд не приймає до уваги, оскільки вказане не підтверджується належними, допустимими й достовірними доказами, а за ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Встановлюючи суму аліментів на утримання позивачки у меншому розмірі, аніж заявлено в позові, суд виходить з того, що за рішенням суду від 26.09.2017 у справі №308/6303/17 та за даним рішенням на відповідача покладено обов`язок зі сплати аліментів на двох малолітніх дітей, а даних про розмір отримуваного ним доходу у суду немає. З огляду на вищевказане заявлені стороною позивача вимоги підлягають до часткового задоволення. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1816 грн. як за дві вимоги щодо стягнення алміентів. Окрім цього суд звільняє позивачку від сплати судового збору за вимогу немайнового характеру - визначення місця проживання дитини на підставі п. 1 ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір», так як позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною і не отримує заробіток (дохід), що стверджується вищеописаною довідкою з місця роботи. Відтак судовий збір у сумі 908 грн., від сплати якого позивачка звільняється, також підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial