Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

04 листопада 2015 року ПАТ КБ Приват Банк звернулось до суду з позовом, в якому позивач вказував, що з відповідачем по справі [PERSON] 22 листопада 2006 року ПАТ КБ Приват Банк у відповідності до рішення загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року змінено назву із ЗАТ КБ «ПриватБанк» на ПАТ КБ «ПриватБанк», - державна реєстрація змін від 17 липня 2009 року номер запису ЄДРПОУ 12241050038006727) уклало договір кредиту\~ №КТН3RX09405379, згідно якого Банк надав Відповідачу кредит у розмірі 1\~304 грн. 50 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між нею і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати, позичальник повинен надати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інших витрат згідно Умов. Відповідач порушила умови кредитного договору, і станом на 23 вересня 2015 року має прострочену заборгованість на загальну суму 35\~310 грн. 83 коп. яка складається із: - заборгованості по процентам за користування кредитом 7 779 грн. 00 коп.; - заборгованості по комісії за користування кредитом 229 грн. 57 коп.; - пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 25\~144 грн. 60 коп.; - штрафу (фіксована частина) 500 грн. 00 коп.; - штрафу (процентна складова) 1657 грн. 66 коп. За таких обставин позивач вважає, що відповідач у строк, вказаний в договорі своїх зобовязань по договору не виконала, а тому просить суд стягнути вказані кошти з відповідача. В судове засідання представник позивача не зявився, подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав з підстав, вказаних в позовній заяві, проти вирішення справи у заочному порядку не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, хоча була належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи судовими повістками, від неї не надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки від відповідача не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, як то передбачає ст. 169 ЦПК України, з причин, які б могли бути визнані судом поважними, у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, суд зі згоди позивача вирішує справу на підставі наявних у справі доказів у відповідності до ст. 224-228 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє частково, виходячи з наступного: В судовому засіданні встановлено, що з відповідачем по справі [PERSON] 22 листопада 2006 року ПАТ КБ Приват Банк у відповідності до рішення загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року змінено назву із ЗАТ КБ «ПриватБанк» на ПАТ КБ «ПриватБанк», - державна реєстрація змін від 17 липня 2009 року номер запису ЄДРПОУ 12241050038006727) уклало договір кредиту\~ №КТН3RX09405379, згідно якого Банк надав Відповідачу кредит у розмірі 1\~304 грн. 50 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між нею і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати, позичальник повинен надати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інших витрат згідно Умов. (а.с. 5 -9). Відповідач порушила умови кредитного договору, і станом на 23 вересня 2015 року має прострочену заборгованість на загальну суму 35\~310 грн. 83 коп. яка складається із: - заборгованості по процентам за користування кредитом 7 779 грн. 00 коп.; - заборгованості по комісії за користування кредитом 229 грн. 57 коп.; - пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 25\~144 грн. 60 коп.; - штрафу (фіксована частина) 500 грн. 00 коп.; - штрафу (процентна складова) 1657 грн. 66 коп. (а.с. 4,4з.б.). Суд виходить з вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, не скористалась своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надала належних доказів, які спростовують доводи позивача. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлено строк(термін)його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно із ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобовязання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно із ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. У звязку із викладеним, суд приходить до висновку, що між сторонами виникли кредитні правовідносини, за яких відповідач не виконав свої зобовязання по кредитному договору, внаслідок чого утворилась заборгованість по договору кредиту, яка підтверджується розрахунком заборгованості по договору кредиту. У судовому засіданні достовірно встановлено, що заборгованість по кредиту відповідача складається із заборгованості по процентах у сумі 7779 грн. 00 коп. та комісії за користування кредитом у сумі 229 грн. 57 коп., що загалом складає 8008 грн. 57 коп., заборгованості по сумі кредиту немає, натомість розмір пені становить 25144 грн. 60 коп. та штрафів 500 грн. та 1657 грн. 66 коп., що загалом становить 27302 грн. 26 коп., що перевищує суму боргу у більш як три рази. На думку суду такий розмір неустойки значно перевищує розмір збитків з врахуванням того, що у відповідачки взагалі відсутня заборгованість по сумі кредиту, а наявна заборгованість по процентах та комісії. Частиною третьою статті 551 ЦК України передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Наведена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України у справі № 6-100цс14 від 03 вересня 2015 року. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин ч.3 ст. 551 ЦК України та зменшити розмір неустойки пені до 5000 грн., оскільки розмір неустойки значно перевищує розмір збитків. У звязку із викладеним, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач зобовязань по договору кредиту не виконував з відповідача на користь позивача слід стягнути вказані в позовній заяві кошти в частині заборгованості по відсотках, комісії та штрафу в повному обсязі, а розмір неустойки(пені) зменшити, стягнувши з відповідача на користь позивача неустойку(пеню)в розмірі 5000 грн., оскільки судом дійсно встановлено, що розмір самої неустойки(пені) значно перевищує розмір заборгованості по кредиту. Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Отже, з відповідача на користь позивача, також, підлягає стягненню сума судового збору, сплачена при подачі позовної заяви до суду у розмірі 1218 грн. 00 коп. На підставі наведеного,

Outcome: partial