Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-02 00:00:00

04 лютого 2021 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з вказаним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС», в якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 10 березня 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком В.В.,\~зареєстрований в\~реєстрі за\~№ 3101 за вимогою ТОВ «Фінансова\~компанія «СІТІ\~ФІНАНС» про\~стягнення з\~неї 94187\~грн.\~34\~коп. Посилаючись на те, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства України, а саме: вона не була повідомлена про зміну кредитора та не отримувала жодних вимог від нього; подані відповідачем документи не підтверджували безспірності заборгованості боржника перед стягувачем, також відповідачем не було належним чином повідомлено її про наявність заборгованості, просила про задоволення позову. Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце її розгляду були повідомлені належним чином. Позивачка надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій, крім цього, зазначила, що повністю підтримує заявлені вимоги. Відповідач та третя особа правом надати відзив або пояснення на позовну заяву у порядку, передбаченому ЦПК України, не скористались. Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу. Дослідивши письмові докази, надані позивачкою, суд дійшов такого. В судовому засіданні встановлено, що 17 травня 2016 року між ПАТ «БАНК ТРАСТ», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова\~компанія «СІТІ\~ФІНАНС», та позивачкою [PERSON] було укладено кредитний договір № R151.0075105 (а.с. 23-31). 10 березня 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного\~нотаріального округу\~Колейчиком В.В. було вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова\~компанія «СІТІ\~ФІНАНС» заборгованості за кредитним договором № R151.0075105 від 17 травня 2016 року в розмірі 93687 грн. 34 коп. за період з 04 червня 2019 року по 18 листопада 2019 року, з яких прострочена заборгованість за сумою кредиту складає 21255 грн. 47 коп., прострочена заборгованість за комісією 18257 грн. 40 коп., строкова заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом 3104 грн. 34 коп., строкова заборгованість за штрафами і пенями 51070 грн. 13 коп. Крім того, за вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто з позивачки 500 грн. (а.с. 33). Як вбачається з матеріалів справи, виконавчий напис про стягнення з позивачки грошових коштів було вчинено на підставі заяви представника ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС». До вказаної заяви було долучено оригінал кредитного договору, виписку з рахунку боржника, документи стягувача. У відповідності до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Згідно з п. 2 даного переліку для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, а саме: кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Виходячи з такого підходу до вирішення зазначеної категорії спорів, Верховний Суд України у постанові від 05 липня 2017 року (справа № 6-887/цс17) зазначив, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88\~Закону «Про\~нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Та обставина, що відповідачем не надано жодного доказу направлення позивачці письмової вимоги про сплату заборгованості та заміну кредитора в зобов`язанні, вказує на існування спору щодо розміру заборгованості за вищевказаним кредитним договором, а нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не було перевірено безспірності заявлених вимог. Таким чином, боргові зобов`язання, зазначені у виконавчому написі, не є безспірними. Зважаючи на викладене, суд дійшов переконання, що наявність таких обставин не свідчить про безспірний характер заборгованості, оскільки її розмір не був погоджений з позивачкою, а тому при вчиненні виконавчого напису від 10\~березня 2020\~року у приватного нотаріуса Броварського районного\~нотаріального округу\~Колейчика В.В. були відсутні підстави вважати безспірною заборгованість [PERSON] за кредитним договором, і відтак вказану нотаріальну дію приватним нотаріусом вчинено без дотримання вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та п.п.3.1 п. 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року. З огляду на викладене, враховуючи те, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом не були враховані обставини, які спростовують безспірність заборгованості між сторонами, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Також у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки судові витрати, які складаються з суми судового збору в розмірі 908 грн. за подання позовної заяви та 454 грн. за заяву про забезпечення позову, сплата яких підтверджується відповідними квитанціями (а.с 1, 36). На підставі викладеного,

Outcome: approved