Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

07.05 2015 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просила суд визнати право власності на 1/3 частину квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO]. В обґрунтування вимог зазначала, що 23.12.1983 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON]. Квартира за адресою [ADDRESS] належала на праві власності [PERSON], [INFO] [PERSON] помер, після його смерті відкрилось право на спадкове майно. Після його смерті по 1/3 частині квартири успадкували: батько померлого [PERSON] та діти померлого [PERSON] та [PERSON] 12.08.2004 року чоловік позивач [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частину квартири, яке було посвідчено державним нотаріусом Першої Сумської державної нотаріальної контори, але за життя він не зареєстрував своє право власності на зазначену частину квартири. Відповідно до складеного заповіту позивач є єдиною спадкоємицею всього належного [PERSON] майна. Однак отримати свідоцтво про право власності на 1/3 частину квартири за адресою [ADDRESS] після смерті чоловіка позивач не має можливості, оскільки [PERSON] за життя не провів державну реєстрацію 1/3 частини зазначеної квартири і тому відсутній належний правовстановлюючий документ на належне йому майно, у звязку з чим їй відмовили у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Тому просить визнати за нею право власності на1/3 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті чоловіка. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні вимоги визнав повністю, проти позову не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи Другої Сумської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, який позов визнав, дослідивши надані позивачем та витребувані судом докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.12.1983 року позивач [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 6). [PERSON] успадкував 1/3 частину квартири за адресою [ADDRESS], та 12.08.2004 року отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, яке було посвідчено державним нотаріусом Першої Сумської державної нотаріальної контори (а.с. 11). 13.04.2007 року [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого все своє майно він заповідав своїй дружині [PERSON] (а.с.7). [INFO] [PERSON] помер (а.с.5). 04.09.2007 року позивач [PERSON] звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом (а.с.51-52). Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивачу було відмовлено з тієї причини, що померлий [PERSON] за життя не зареєстрував у встановленому порядку правовстановлюючий документ (свідоцтво про право власності за законом) на частину квартири. Тобто встановлено, що позивач, яка є єдиним спадкоємцем за заповітом, який має право на спадщину, не може оформити свої спадкові права, оскільки право власності на квартиру не було зареєстровано у встановленому законом порядку. Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. Як передбачено ст. 328 ЦК України, право власності набувається в порядку, визначеному законом, та на підставах, не заборонених законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 392 ЦК України, - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до вимог ст. ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1233, 1236 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач має охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Як вбачається з матеріалів справи, онуки померлого [PERSON] [PERSON] та [PERSON] намагались в судовому порядку визнати заповіт їх діда [PERSON] недійсним, з підстав нерозуміння [PERSON] значення своїх дій та можливості керувати ними в момент підписання заповіту, однак рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 10.04.2008 року в задоволенні позову відмовлено, рішення набрало законної сили. Крім того, [PERSON] та [PERSON] намагались в судовому порядку визнати заповіт їх діда [PERSON] недійсним з тих підстав, що заповіт підписувався не [PERSON], однак рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 02.11.2010 року, залишеному без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 21.12.2010 року в задоволенні позову відмовлено (а.с.84-86). На даний час відповідачі [PERSON] та [PERSON] не заперечували проти позову і згодні на те, щоб за [PERSON] було визнано право власності на 1/3 частину квартири за адресою [ADDRESS]. Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з пунктом 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що на даний час не оспорюється та обставина, що померлий був власником 1/3 частини квартири, отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частину квартири, однак не встиг при житті зареєструвати цей документ у встановленому законом порядку, а крім того, заповіт, складений [PERSON] на користь дружини [PERSON] є чинним, то суд вважає необхідним позовні вимоги задовольни у повному обсязі. Судові витрати залишити за позивачем. На підставі ст.ст. 10, 11, 60, 212-214, 215, 218 ЦПК України, суд

Outcome: approved