Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

06.09.2019 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. Заявлені вимоги [PERSON] мотивувала тим, що була дружиною [PERSON] , який помер [INFO] . Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, яку заявниця [PERSON] як спадкоємець першої черги за законом має намір прийняти.Після її звернення до державної нотаріальної контори для оформлення спадщини, державним нотаріусом було виявлено розбіжності в правовстановлюючих документах. Зокрема, у свідоцтві про шлюб, укладеного 26.07.1963 року тазареєстрованого в селищі Нироб, Ниробською селищною радою Чердинського району Пермської області (Російська Федерація), помилково зазначено рік народження її чоловіка [PERSON] «1940 рік» замість «1941 року». Оскільки, наявність вказаних розбіжностей унеможливлює оформлення спадщини, заявник просить заяву про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, задовольнити. Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі. Заявлені вимоги підтримує у повному обсязі. Представник заінтересованої особи Воловецької державної нотаріальної контори Дідренцел В.Т. у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі. Проти встановлення зазначеного у заяві фактуналежності правовстановлюючих документів, не заперечує. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до частини 1 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. За пунктом 6 частини другої вказаної статті в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті розглядаються судом. Судом встановлено, що заявниця була дружиною [PERSON] , який помер [INFO] , згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Виконкомом Підполозянської сільської ради Воловецького району Закарпатської області, про що складено актовий запис № 01. Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, яку заявниця [PERSON] як спадкоємець першої черги за законом має намір прийняти. Однак, той факт, що дата народження чоловіка заявниці невірно зазначена у свідоцтві про укладення шлюбу, унеможливлює оформлення спадщини, що відкрилася після смерті чоловіка. Із матеріалів справи вбачається, що 26 липня 1963 року згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого 26.07.1963 року та зареєстрованого в селищі Нироб, Ниробською селищною радою Чердинського району Пермської області, заявниця [PERSON] (дівоче прізвище « [PERSON] » ) уклала шлюб із [PERSON] , про що в книзі записів актів громадянського стану про шлюб зроблено відповідний запис № 36. Після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище заявниці « [PERSON] ». Проте під час видачі свідоцтва про шлюб, у ньому було зроблено помилку, зокрема, неправильно зазначено дату народження її чоловіка [PERSON] замість « [INFO] » записано « [INFO] . ». Разом з цим, із свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Бюро записів актів громадського стану Воловецького району Закарпатської області, вбачається, що чоловік заявниці [PERSON] народився [INFO] , в селі В.Грабівниця, Воловецького району Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис за № 39 . Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих та майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Судом з`ясовано, що та обставина, що в свідоцтві про народження серії [NUMBER] виданого Бюро записів актів цивільного стану Воловецького району Закарпатської області, дата народження чоловіка заявниці [PERSON] зазначена як « [INFO] », а в свідоцтві про одруження серії [NUMBER] виданого 26.07.1963 року, записана як « [INFO] » свідчить про розбіжність у документах, які перешкоджають оформленню спадщини. Враховуючи вищенаведене, перевіривши обґрунтованість вимог заявника, встановивши обставини справи та правовідносини, які з них випливають, а також норми, що підлягають застосуванню до цих правовідносин, оцінивши кожен доказ окремо на предмет його достовірності, допустимості та належності, а також всі докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що факт належності правовстановлюючих документів встановлений.

Outcome: approved