Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

05.01.2018 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача та просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №004-03444-220313 від 22.03.2013 року у розмірі 42 116,59 грн. та понесені судові витрати. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 22.03.2013 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір №004-03444-220313, відповідно якого позичальнику відкрито картковий рахунок [NUMBER] з кредитною лінією 31 800 грн., під відсоткову ставку на залишок заборгованості. Відповідач скористався кредитними коштами, проте не виконує прийняті на себе зобовязання, у звязку з чим станом на 29.11.2017 року має заборгованість в сумі 42116,59 грн., з яких прострочене тіло кредиту 27178,40 грн., 14 938,19 грн. заборгованість за відсотками. 09.01.2018 року судом здійснено запит до адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Дніпропетровській області щодо місця проживання відповідача та 06.02.2018 року отримано відповідь. 06.02.2018 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. 28.03.2018 року до суду повернувся конверт з матеріалами позову та ухвалою про відкриття провадження у справі від відповідача. Згідно статті 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Як встановлено з матеріалів справи, 22.03.2013 року між сторонами укладено кредитний договір №004-03444-220313, на умовах якого позичальнику відкрито картковий рахунок [NUMBER] з кредитною лінією 31800 грн., під відсоткову ставку на залишок заборгованості. Відповідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором №004-03444-220313 від 22.03.2013 року, станом на 29.11.2017 року відповідач має заборгованість в сумі 43241,59 грн., з яких 27178,40 грн. прострочене тіло кредиту; 14398,19 грн. заборгованість за відсотками, 1125 грн. пеня. Згідно зі ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статтями 526, 530 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки та інше. Враховуючи, що розмір заборгованості відповідачем не оспорювався, більш того, матеріали справи не містять будь-яких письмових заперечень відповідача проти позову, отже відповідач не заперечив порушення ним умов кредитного договору, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та доведеними, та задовольняє їх у повному обсязі Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved