Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

05 березня 2020 року позивач звернувся до суду з цим позовом та уточнивши10.04.2020 позовні вимоги просить стягнути з відповідача на його користь борг за договором позики у розмірі - 29094 (двадцять дев`ять тисяч дев`яносто чотири) грн. 58 коп. із яких: 24500,00 грн. основного боргу; 4222,05 грн. пені; 372,53 грн. 3% річних. Також стягнути 8800,00 грн. витрат на юридичну допомогу, та понесені ним витрати на оплату судового збору. Свої вимоги мотивує тим, що 14.04.2019 року ним, було надано відповідачу [PERSON] , грошові кошти в розмірі 24500,00 гривень, про що було складено договір позики та розписку відповідного змісту. Згідно розписки та договору позики про отримання грошових коштів, одержану суму 24500,00 грн., відповідач зобов`язувалась повернути до 01.09.2019 року. У зазначений строк Відповідач борг не повернула чим порушила свої договірні зобов`язання за договором позики. Станом на сьогоднішній час Відповідач продовжу ухилятися від виконання зобов`язання чим порушує його права, тому він змушений звернутися до суду за захистом свого порушено права. У судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримав і просить їх задовольнити. У судове засідання відповідач не прибула, подала відзив на позовну заяву у якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог у частині стягнення з неї пені за порушення договору позики у сумі 4222,02 грн. та понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8800,00 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Як встановлено судом, 14.04.2019 року позивачем було надано відповідачу [PERSON] , грошові кошти в розмірі 24500,00 гривень, про що було складено договір позики та розписку відповідного змісту. Згідно розписки та договору позики про отримання грошових коштів, одержану суму 24500,00 грн., відповідач зобов`язувалась повернути до 01.09.2019 року. У зазначений строк Відповідач борг не повернула чим порушила свої договірні зобов`язання за договором позики. Станом на сьогоднішній час Відповідач продовжу ухилятися від виконання зобов`язання чим порушує його права, тому він змушений звернутися до суду за захистом свого порушено права. Статтею 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 22.11.1996, №543/96-ВР передбачено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Дата початку нарахування - 01.09.2019 року. Дата закінчення нарахування - 03.03.2019 року. Процентна ставка пені - 2 х ставок НБУ Розраховується за формулою: [Пеня] = [Сума боргу] = 2 * [Ставка пені (%)] / 100% / 365 днів * [Кількість днів] Пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за вказаний період складає 4222,05 грн. Відсоткова ставка: 3% річних. Розраховується за формулою: [Відсотки] = [Сума боргу] * [Процентна ставка] / 100% / 365 днів * [Кількість днів] Сума відсотків за користування грошовими коштами за період з 01.09.2019 року по 03.03.2020 року складає 372.53 грн. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Частиною 1 ст. 203 ЦК України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно із ч.1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншими актами цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, а ч.3 цієї ж статті передбачає, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України встановлює, що якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики позикодавець передає у власність грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути таку ж суму грошових коштів та сплатити проценти. Договір позики укладається у письмовій формі. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно із ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей, таким чином, письмова розписка [PERSON] є підтвердженням договору позики, який був укладений між сторонами. Відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу У країни, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до п.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлений договором. Згідно із ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, а відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідач в добровільному порядку не сплачує заборгованість за договором позики грошей. Враховуючи вищевказане, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з відповідача 24500,00 грн. основного боргу, а також 372,53 грн. 3% річних. Вимога позивача про стягнення пені у сумі 4222,05 грн. є безпідставною, оскільки таке стягнення не передбачене договором позики та іншими умовами. Проаналізувавши подані позивачем на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу документи не відповідають критерію реальності адвокатських послуг, а також критерію розумності їх вартості, виходячи з конкретних обставин справи. Категорія справ про стягнення боргу за договором позики не є справами значної складності. Крім того, виходячи з розрахунку сума витрат на дану правничу допомогу, викликає сумнів і фактичний час витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт і сама їх вартість. Документ про оплату гонорару та інших витрат повинен містити оформлений у встановленому законом порядку. З доданого до позову документа не вбачається саме за які конкретно послуги здійснено оплату, крім того, сам документ не містить дати коли ця оплата була здійснена. Оскільки, позов задовольняється частково, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, понесений ними при зверненні з позовом до суду, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так позовні вимоги задоволено на 84,40% це (24500,00+372,53)=24872,53х100:29467,11, а тому з відповідача слід стягнути 709,63 грн. (840,80:100х84,40=709,63), а решту слід залишити за позивачем.

Outcome: partial