Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

05.05.2015 року ТзОВ «Кредитни ініціативи» звернулося до Галицького районного суду м. Львова з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] не виконує належним чином свої зобовязання за кредитним договором від 18.12.2007 року, в результаті чого виникла заборгованість, яка разом із штрафними санкціями складає 47037 грн. 92 коп., яку банк просить стягнути з позичальника разом із судовими витратами. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 18.06.2015 року справу передано на розгляд Сихівського районного суду м. Львова. 22.04.2016 року справа надійшла до Сихівського районного суду м. Львова. Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши клопотання про розгляд справи без його участі та зазначивши згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не зявилася. Судові повістки, що були направлені на адресу відповідачки, повернулися до суду з поміткою про закінчення строків зберігання. На підставі вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, оскільки судовий виклик направлено відповідачці на адресу за місцем її реєстрації, вважається, що відповідачка повідомлена про час та місце розгляду справи належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 18.12.2007 року між ТзОВ «ПростоФінанс» та відповідачкою укладено кредитний договір № 04003104918, за умовами якого відповідачка отримала кредит в розмірі 16753 грн. 70 коп. строком до 10.12.2009 року та зобовязалася повертати кредит відповідно до графіку платежів, зі сплатою відсотків та щомісячних комісій. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не випливає із суті кредитного договору. За вимогами, передбаченими в ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та впорядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобовязанні встановлено строку його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з вимогами ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами, а з вимогами ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. 18.05.2012 року між ТзОВ «ПростоФінанс» та позивачем укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю (договір відступлення), за яким до позивача перейшло право вимоги за кредитними договорами, зокрема за кредитним договором № 04003104918 від 18.12.2007 року. Позивачем було направлено відповідачці вимогу про досудове врегулювання спору, на яке відповідачка не відреагувала. Позивач вказує на те, що відповідачкою умови договору не виконуються. Станом на 10.03.2015 року заборгованість за кредитним договором складається з: - заборгованості за кредитом в розмірі 16753 грн. 70 коп.; - заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 3190 грн. 27 коп.; - заборгованості по комісіям в розмірі 22546 грн. 55 коп., про що свідчить розрахунок заборгованості. Статтею 611 ЦК України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобовязань, встановлених договором. Пунктами 5.2, 5.3 договору передбачено право банку на отримання від позичальника штрафу в розмірі 20% від суми кредиту. На підставі цього позивачем нараховано до сплати відповідачці штрафних санкцій на загальну суму 4547 грн. 40 коп. Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно з вимогами ч. 2 ст. 27 ЦПК України всі наявні докази для підтвердження своїх вимог та заперечень сторони повинні надати до початку розгляду справи по суті. Беручи до уваги, що відповідачка доказів належного виконання умов договору не надала, а також не надала доказів того, що невиконання зобов'язань за договором сталося не з її вини, суд не вбачає підстав для відмови в задоволенні позову. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Під час звернення до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 470 грн. 38 коп., що підтверджується платіжним дорученням від 15.04.2015 року. Оскільки позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved