Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

07.07.2017\~позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання виконавчого напису №10635 від 02.12.2016 таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] вказує, що 17.05.2007 між ним та відповідачем укладено Кредитний договір №KRHTG100150766, згідно якого позивач отримав від відповідача кредитні кошти в іноземній валюті на придбання житлової нерухомості в сумі 12000 доларів США зі сплатою 12 відсотків за користування кредитними коштами із кінцевим строком повернення до 16.05.2022. В забезпечення виконання позивачем своїх зобовязань за кредитним договором №KRHTG100150766 від 17.05.2007, між відповідачем та позивачем укладено договір іпотеки від 17.05.2007. 22.06.2017 позивач дізнався, що 19.05.2017 постановою державного виконавця Тернівського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі відкрито виконавче провадження щодо виконання виконавчого напису №10635 від 02.12.2016 Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] про звернення стягнення на грошові кошти та задоволення вимог відповідача за кредитним договором в розмірі 7813,56 доларів США, що за курсом НБУ станом на 25.10.2016 становить 200343,43 грн., з яких: 6617,19 доларів США заборгованість за кредитом; 1078,05 доларів США заборгованість за відсотками; 118,32 доларів США комісія, а також 1700 грн. витрат повязаних із вчиненням виконавчого напису, а всього 202043,43 грн. Позивач [PERSON] вважає, що зазначений виконавчий напис було вчинено з грубими процесуальними порушеннями, оскільки вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору між сторонами щодо заборгованості, розрахунок заборгованості зроблений відповідачем одноособово без урахування думки та пропозиції позивача та не відповідає дійсній сумі заборгованості. Крім того, з заявою про вчинення виконавчого напису відповідач звернувся лише 02.12.2016, в той час, як право на дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором виникло з січня 2013 року, тобто після спливу трирічного строку із дня виникнення права вимоги. На підставі викладеного, позивач [PERSON] просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №10635 від 02.12.2016 вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON], щодо звернення стягнення на грошові кошти в сумі 202043 грн. з [PERSON] Представник позивача [PERSON], в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, вказує, що на наявність спору між сторонами щодо заборгованості за кредитним договором свідчить різниця між сумами заборгованості зазначеними в письмових вимогах відповідача про усунення порушень від 28.10.2016 та 31.10.2018. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав відзив на позовну заяву в якому позовні вимоги не визнав в повному обсязі та вказує, що виконавчий напис було вчинено з додержанням всіх процесуальних норм, нотаріусу для вчинення виконавчого напису надано усі необхідні та визначені законом документи, позивачу була надіслана на його адресу письмову вимогу про усунення порушення за кредитним договором, позивач не оспорює факту відсутності боргу перед відповідачем та не надає жодних розрахунків або доказів невідповідності сумі заборгованості зазначеній у виконавчому написі, а також, виконавчий напис було вчинено в межах визначеного трьохрічного строку, оскільки кредитний договір був украдений до 16.05.2022, а тому право вимоги про дострокове стягнення суми заборгованості виникає в будь-який час на протязі його дії. Третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилась, надавши письмову заяву про розгляд справи з її відсутності та долучила до заяви письмові пояснення в яких зазначає, що позивач ніяк не спростовує розмір заборгованості, зазначений у виконавчому написі, нею було досліджено всі необхідні документи з дотриманням всіх вимог законодавства, виконавчий напис було вчинено в межах визначеного трьохрічного строку, оскільки кредитний договір був украдений до 16.05.2022, у звязку з чим просить відмовити [PERSON] в задоволенні його позовних вимог. Представник третьої особи Тернівського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причину своєї неявки суд не повідомив. Заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Статтями\~12, 81 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено Кредитний договір №KRHTG100150766 17.05.2007, згідно якого позивач отримав від відповідача кредитні кошти в іноземній валюті на придбання житлової нерухомості в сумі 12000 доларів США зі сплатою 12 відсотків за користування кредитними коштами із кінцевим строком повернення до 16.05.2022 (а.с.13-14). В забезпечення виконання позивачем своїх зобовязань за кредитним договором №KRHTG100150766 від 17.05.2007, між відповідачем та позивачем укладено договір іпотеки від 17.05.2007 (а.с.15-17). У звязку з неналежним невиконанням позивачем [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором, приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] 02.12.2016 було вчинено виконавчий напис №10635 (а.с.9). Постановою державного виконавця Тернівського відділу державної виконавчої служби Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 19.05.2017 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису №10635 від 02.12.2016 (а.с.11). Відповідно до\~ст.18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Згідно п.19\~ст.34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Виходячи з положень\~ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року\~затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в пункті 1 даної постанови визначено, що нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язань. Відповідно до п.п.1.1.,3.1.,3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора вважається безспірною. Таким чином, в обов'язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов'язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. З урахуванням приписів статей\~15, 16, 18 ЦК України, статей\~50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису (правова позиція Верховного Суду України у справі №6-887цс17 від 05 липня 2017 року). Для правильного застосування положень статей\~87,88 Закону України «Про нотаріат»\~суд повинен перевірити у такому спорі доводи боржника в повному обсязі та установити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Водночас контекстний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. Відповідно до\~ст.46 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус має право витребувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій. Такі відомості та (або) документи повинні бути подані в строк, визначений нотаріусом. Цей строк не може перевищувати одного місяця. Неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов'язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем. Як видно з матеріалів справи, спірний виконавчий напис було вчинено на підставі наданих відповідачем, згідно переліку встановленого Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року, документів. Крім того, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року №6-887цс17 та постанові Верховного Суду у справі №207/1587/16 від 19 вересня 2018 року (провадження №14-12559св18). Позивач [PERSON] в своїй позовній заяві, як і його представник в судовому засіданні, вказували на наявність спору щодо заборгованості за кредитним договором, але в чому саме виявляється спір та з чим саме не згоден позивач, вони не зазначають. Також, суд відхиляє доводи представника позивача, про наявність спору щодо суми заборгованості, через зазначення різних сум заборгованості в письмових вимогах відповідача про усунення порушень від 28.10.2016 та 31.10.2018 (а.с.117, 168) та спливу трирічного строку із дня виникнення права вимоги, оскільки зазначені вимоги були складені з проміжком у 2 роки, в той час як строк дії кредитного договору встановлений до 16.05.2022, даний договір є чинним, а тому на основну суму заборгованості відповідач продовжував нараховувати відсотки, що і послугувало зміні суми заборгованості. Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Проте позивач [PERSON] не виконує свої зобовязання по кредитному договору, у звязку з чим, відповідно до ст.ст.1050, 1054 ЦК України, банк має право достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Таким чином, право вимоги про дострокове стягнення суми заборгованості виникає в будь-який час на протязі його дії. У звязку з викладеним, суд вважає недоведеним позивачем факт наявності спору щодо заборгованості при вчиненні нотаріусом виконавчого напису, а також відсутність інших підстав які б свідчили про порушення допущені нотаріусом при вчиненні виконавчого напису, а тому в задоволенні позову слід відмовити. На підставі ст.ст.253, 256, 258, 267 Цивільного Кодексу України, ст.ст.50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат»,

Outcome: dismissed