Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

07.08.2014 року позивач звернувся до суду з позовом про зобов'язання відповідача здійснити періодичну повірку приладу обліку теплової енергії, встановленого в його квартирі, за адресою: [ADDRESS]. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача понесені ним витрати на правову допомогу в сумі 1000 грн. В обґрунтування позову зазначив, що відповідач вимагає від нього здійснення своїми силами та за власний рахунок періодичної повірки приладу обліку теплової енергії. Одночасно відповідач письмово попередив його, що в разі невиконання цієї вимоги, нарахування плати за послуги теплопостачання буде проводитися не за показниками приладу обліку теплової енергії, а відповідно до нормативів споживання. Позивач вважає дії відповідача такими, що суперечать приписам ч. 3 ст. 28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», якою передбачено здійснення повірки засобів обліку води за рахунок надавача, а не споживача комунальних послуг. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та наполягав на його задоволенні. Представник відповідача позов не визнала і просила відмовити в його задоволенні. Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач проживає в квартирі [ADDRESS] і є споживачем послуг теплопостачання, які надає відповідач. В травні 2014 року відповідач надіслав позивачеві письмове повідомлення про необхідність здійснення періодичної повірки приладу обліку теплової енергії, встановленого в його квартирі. Одночасно позивача попереджено, що в разі невиконання цього припису, нарахування плати за послуги теплопостачання буде здійснюватися відповідно до норм споживання теплової енергії. Відповідно до частин першої - третьої статті 28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 11.02.1998 року № 113/98-ВР (далі - Закон) засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, на які поширюється державний метрологічний нагляд, підлягають повірці. Підприємства, організації та фізичні особи зобов'язані своєчасно (з урахуванням установлених міжповірочних інтервалів) подавати засоби вимірювальної техніки на повірку. Порядок подання фізичними особами, що не є суб'єктами підприємницької діяльності, - власниками засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань якими використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду) на періодичну повірку цих засобів та оплати за роботи, пов'язані з повіркою, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) зазначених засобів вимірювальної техніки здійснюються за рахунок підприємств і організацій, які надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання. Отже, Закон покладає здійснення витрат на періодичну перевірку, обслуговування та ремонт засобів вимірювальної техніки на підприємства і організації, які надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання, а не на споживачів цих послуг. За таких обставин, заявлена позивачем вимога є такою, що ґрунтується на Законі, в зв'язку з чим даний позов підлягає задоволенню в частині зобов'язання відповідача здійснити періодичну повірку приладу обліку теплової енергії за його рахунок. Що стосується вимоги про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 1000 грн. Суд дійшов висновку про часткове її задоволення. Згідно до п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. На підтвердження вказаних вище витрат позивачем надано договір з надання адвокатських послуг з представлення інтересів у суді від 04.08.2014 року та квитанцію до прибуткового касового ордера № 08 від 04.08.2014 року про сплату 1000 грн. Проаналізувавши розрахунок оплати витрат за правову допомогу, надану позивачу адвокатом [PERSON], суд дійшов висновку, що він не в повній мірі відповідає фактичним затратам та складності категорії даної справи. Застосовуючи принцип розумності та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 500 грн. витрат, пов'язаних з наданням правової допомоги.

Outcome: partial