Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~07.08.2018 року до Шполянського районного суду надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить розірвати шлюб, між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 19.11.2011 року, у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Шполянського районного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №162, свідоцтво про шлюб серія І-СР №082794. В обґрунтування позову, позивач зазначає, що шлюб із відповідачем був зареєстрований 19.11.2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Шполянського районного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №162, свідоцтво про шлюб серія І-СР №082794. Шлюб перший, дошлюбне прізвище [PERSON]. Від шлюбу народився син [PERSON], 19.06.2012 року, який проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Протягом останніх декільком років, шлюбні відносини між нами призупинилися. На даний час взагалі відсутнє порозуміння, любов та повага, які повинні бути притаманні сімї. Чоловік не працює, отримувану ним пенсію витрачає на власні потреби, не піклуючись про матеріальний стан сімї. Вихованням дитини не займається, застосовує до позивачки насилля. Спільне проживання та ведення господарства сторони припинили на початку серпня 2018 року. Шлюб носить формальний характер, а тому збереження шлюбу буде суперечити спільним інтересам сторін та неповнолітньої дитини. Майнового спору не має. Вжиття заходів примирення не виправить стан шлюбних відносин, оскільки такі спроби раніше не дали бажаного результату. Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 23.08.2018 року було відкрито провадження та призначено підготовче засідання. У судове засідання позивач не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Надав до суду заяву в якій просив розглянути справу без його участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Надав до суду заяву в якій позов визнав та просив розглянути справу без його участі. Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення. У суді\~встановлено,\~що між\~[PERSON],\~[INFO],\~та [PERSON],\~[INFO],\~було зареєстровано\~шлюб 19.11.2011,\~про що\~19.11.2011, відділом реєстрації\~актів цивільного\~стану Шполянського\~районного управління\~юстиції у\~Черкаській області зроблено актовий запис №162, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СР №082794 від 16.11.2011 року, Прізвище дружини, після державної реєстрації шлюбу змінилося на [PERSON]. (а.с.7). Згідно свідоцтва про народження, серія І-СР № 155414 від 09.07.2012, виданого виконавчим комітетом Капустинської сільської ради, Шполянського району, Черкаської області, у подружжя 19.06.2012 року народився син [PERSON], про що складено відповідний актовий запис №2. Батьками дитини записані [PERSON], [PERSON] (а.с.8). Шлюб перший. Спір про поділ майна відсутній. Подальше спільне життя та збереження сім'ї не можливе. Згідно зі\~ст. 51 Конституції України, та ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.\~ Частинами 3, 4статті 56\~СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із ч.ч.2,3 п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі за заявою про розірвання шлюбу, суди мають враховувати, що воно проводиться органами РАЦС лише у випадках, передбачених статтями 106, 107 СК (2947-14). При цьому питання про розірвання шлюбу вирішується незалежно від наявності між подружжям майнового спору. Розірвання шлюбу судом відбувається: за наявності в подружжя спільних неповнолітніх дітей; за відсутності згоди одного з подружжя на розірвання шлюбу, крім випадків, передбачених ст. 107 СК (2947-14); за спільною заявою подружжя, яке має дітей, відповідно до ст. 109 СК; за позовом одного з подружжя відповідно до ст. 110 СК. Відповідно до п.3. ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Розірвання шлюбу відбувається за позовом одного з подружжя відповідно до ст..110 СК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Така ж позиція висловлена в п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно з яким проголошена\~Конституцією України\~охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. У відповідності до норм ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом зясовано, що немає згоди позивача та відповідача на продовження шлюбу, тобто не має їх вільної і повної згоди на шлюб, примирятися подружжя не бажає. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя за відсутності їх згоди на продовження шлюбу. Побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, які в сторін відсутні. Суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню, і шлюб розривається. Відповідно до ч.1, ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Проте позивач просить залишити судові витрати на його рахунку та не стягувати з відповідача. Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За таких обставин суд, не стягує судові витрати в розмірі сплаченого судового збору з відповідача, та залишає судові витрати на рахунку позивача. На підставі ст.51 Конституції України, ст.ст.24,56,\~105,\~110-113, ч.2ст.\~114,\~ СК України,

Outcome: approved