Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

05.09.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтувала тим, що згідно рішення Приморського районного суду міста Одеси від 10 вересня 2010 року по справі № 2- 7594 /10 [PERSON] належала на праві власності квартира за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер, про що Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області було складено відповідний актовий запис № 6557, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть [PERSON] [NUMBER] . Після його смерті відкрилась спадщина на вищевказану квартиру. Оскільки спадкоємці 1 та 2 черги відсутні, а позивачка є спадкоємцем [PERSON] третьої черги за законом (є тіткою спадкодавця), [PERSON] звернулась 15.11.2016р. до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу, Ластівки В.М., із заявою про прийняття спадщини. Однак листом від 22.02.2017 № 60/01-16 приватним нотаріусом повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки родинні стосунки заявниці із спадкодавцем не вдалося встановити через відсутність у реєстрі актів цивільного стану громадян відповідних записів. Враховуючи наведене, [PERSON] просить суд встановити факт її родинних відносин зі спадкодавцем та визнати за право власності на вказану квартиру. 06.02.2019 року до суду із зустрічним позовом звернулась [PERSON] , яка обґрунтовує свій позов тим, що вона також є спадкоємцем 3-ї черги за правом представлення (двоюрідною сестрою померлого), та, з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд встановити факт її родинних відносин зі спадкодавцем та визнати за нею право власності на 1/2 частини вищевказаної квартири, а іншу частину спадщини визнати за [PERSON] . Представник позивача за первісним позовом просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав. Представник позивача за зустрічним позовом просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] до суду не з`явилась, повідомлялась належним чином. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає частковому задоволенню, а зустрічний позов - у повному обсязі, з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , про що Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області було складено відповідний актовий запис № 6557, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть [PERSON] [NUMBER] . Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири за адресою: [ADDRESS] , яка належала померлому на підставі заочного рішення Приморського районного суду м.Одеси від 10.09.2010 по справі № 2-7594/10. Серед осіб, які подали заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] є [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, Ластівкою В.М., було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину всім вищевказаним особам через відсутність оригіналів документів, що безпосередньо підтверджують родинні зв`язки з померлим. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути у тому числі, визнання права. Відповідно до положень ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом - ст.1217 ЦК України. В силу ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини, за нормою ст.1221 ЦК України, є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини - ст.1222 ЦК України. Згідно ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За положеннями ст.ст.1258, 1261 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно свідоцтва про народження спадкодавця, [PERSON] , яке повторно видано 04.08.1959 року (а.с. 20), вбачається, що його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Народного суду 4-ї дільниці Сталінського району міста Одеси від 12.10.1954 року встановлено, що дошлюбне прізвище [PERSON] - « [PERSON] » (а.с. 22). Свідоцтво про народження [PERSON] не збереглося, однак: - свідоцтвом про народження [PERSON] підтверджено, що її мати - [PERSON] (а.с. 49); - свідоцтвом про народження [PERSON] підтверджено, що її мати - [PERSON] (а.с. 82). - рішенням народного суду Жовтневого району міста Ворошиловграда Ворошиловградської області від 28.12.1971 року по справі № 2-2086/1971р. встановлено, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є рідними сестрами (а.с. 23-26). Отже, в [PERSON] (бабусі спадкодавця, [PERSON] ) було 3 дочки: мати спадкодавця, [PERSON] , позивачка за первісним позовом, [PERSON] , та мати позивачки за зустрічним позовом, [PERSON] . Таким чином [PERSON] та [PERSON] є рідними тітками спадкодавця. Вищевказане додатково підтверджується показами [PERSON] , допитаної в суді в якості свідка, яка зазначила, що особисто була знайома зі своїм двоюрідним братом, [PERSON] та його матір`ю [PERSON] ; а також підтвердила правильність наданої представниками позивача за зустрічним позовом «схеми родинних відносин», що була складена на підставі письмових доказів, що містяться у матеріалах справи. При цьому, докази надані позивачем за первісним позовом одночасно підтверджують й підставі зустрічного позову, зокрема, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є рідними сестрами та тітками спадкодавця. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] остання є дочкою [PERSON] (а.с. 73). Відповідно до свідоцтва про шлюб від 30.08.1966р. [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 74). [INFO] померла [PERSON] (а.с. 81). Відповідно до положень частини 4 статті 1266 ЦК України двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно з частиною п`ятою статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (постанова Верховного Суду України від 23.01.2013 р. у справі № 6-164цс12). Відповідно до статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. З урахуванням вищевказаного та положень статей 1296-1299 ЦК України питання про право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину (постанова Верховного Суду від 2612.2018р справа № 396/1127/17). Таким чином, [PERSON] (тітка спадкодавця) та [PERSON] (двоюрідна сестра спадкодавця, що приймає спадщину за правом представлення своєї матерії, тітки спадкодавця, [PERSON] ) є спадкоємцями 3-ї черги за законом. Отже, кожна з них має право на Ѕ частину спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] . Що стосується заяви про прийняття спадщини, поданої [PERSON] приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу, Ластівкою В.М., то в супереч ч.1. ст. 81 ЦПК України відповідачка не надала до суду жодного доказу, який би підтверджував її родинні зв`язки зі спадкодавцем, [PERSON] . Більш того, відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] її батьком є [PERSON] (а.с. 66), а не спадкодавець, [PERSON] , як зазначено в її заяві (а.с. 61). Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення зустрічного позову та часткове задоволення вимог первісного позову.

Outcome: partial