Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

05.02.2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] в якій просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина який продовжує навчання [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму доходів громадян, для дитини відповідного віку. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що вона від шлюбу з відповідачем має сина який перебуває на її утриманні та на даний момент хоч і є повнолітнім, але навчається на четвертому курсі Новобузького педагогічного коледжу на денній формі навчання в звязку з чим потребує постійної матеріальної допомоги, зокрема коштів на проїзд, придбання одягу, харчування та учбове приладдя. Просить стягувати з відповідача аліменти на навчання та утримання повнолітнього сина в розмірі ? частини його доходів на період навчання, але не більше як до досягнення двадцяти трьох років. Позивачка [PERSON] в судове засідання зявилась, позовні вимоги викладені у заяві підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання зявився, позовні вимоги визнав та не заперечував щодо їх задоволення. Також пояснив, що крім сина [PERSON] має також малолітнього сина [PERSON], [INFO], від другого шлюбу, який також перебуває на його утриманні. Третя особа без самостійних вимог [PERSON] в судове засідання зявився, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі. Заслухавши пояснення та перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги слід задовольнити частково з наступних підстав. Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі до 15.09.2009 року, що підтверджується фотокопією свідоцтва про розірвання шлюбу виданого 15.09.2009 року серії І-ФП №046631 (а.с.4). Як вбачається з фотокопії свідоцтва про народження серії І-ФП № 126135 (а.с.5) у позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON] від спільного життя, 28.07.1997 року народився\~ син [PERSON]. Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Новобузької міської ради Новобузького району Миколаївської області за вих. №947 від 27.01.2016 року [PERSON] зареєстрована [INFO] та до складу її сімї входить син : [PERSON], [INFO] (а.с.6). Згідно довідки №32 від 29.01.2016 року\~\~Новобузького педагогічного коледжу Миколаївської області, [PERSON] навчається на 4 курсі денної форми навчання, на бюджетній основі, на шкільному відділенні. Термін навчання з 01.09.2012 року по 01.07.2016 року (а.с.7). Згідно фотокопії свідоцтва про народження серії І-ФП №165463 від 11.05.2012 року на утриманні відповідача також перебуває малолітній син [PERSON], [INFO] (а.с.23). При розгляді справи встановлено, що домовленості між батьками про утримання повнолітньої дитини не досягнуто. Повнолітній син відповідача навчається та потребує матеріальної допомоги батька, оскільки немає самостійного доходу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач є працездатною особою, яка в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Позивачка бажає отримувати аліменти в примусовому порядку. Відповідно до положень ст. 198 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до\~суду\~з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За приписами ст.200 СК України\~ суд\~визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст..11 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до норм ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Обов'язок доказування і подання доказів процесуальним Законом (ст.60 ЦПК), покладено на сторони. Згідно ст.ст.10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Так позивачкою заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини доходів відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму доходів громадян, для дитини відповідного віку. Статтею 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» від 15 липня 1999 року N 966-XIV (зі змінами) визначено, що прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років, дітей віком від 6 до 18 років, працездатних осіб, осіб, які втратили працездатність. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» (від 25 грудня 2015 року\~№ 928-VIII) передбачено прожитковий мінімум на одну особу та для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років, дітей віком від 6 до 18 років, працездатних осіб, осіб, які втратили працездатність. Таке ж поняття як прожитковий мінімум доходів громадян для дитини відповідного віку, що вимагає застосувати позивачка, взагалі чинним законодавством не передбачено. Так ч.2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків\~прожиткового мінімуму\~для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184 Кодексу. Але зазначені положення не застосовуються до встановлення розміру аліментів, що підлягають стягненню на повнолітню дочку чи сина, а застосовуються лише до дітей (тобто до осіб яким не виповнилося 18 років). Згідно ст.201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми\~статей 187,\~189\~-\~192\~і\~194\~-\~197 кодексу, а ст.182 СК України застосовується лише в частині встановлення обставин, які враховує суд при визначенні розміру аліментів, а саме стан здоров'я та матеріальне становище\~дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином суд вважає що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку ( доходу). Разом з тим, суд вважає за необхідне роз'яснити, що згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до вимог ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. В силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 551 грн. 20 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору.

Outcome: partial