Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

05.12.2013 року позивачі звернулися до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до Територіальної громади міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, третя особа: Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], в якому просили визнати недійсним договір дарування від 17.05.2007 року р.н. 1-897, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], визнати за [PERSON], померлою [INFO], на час її смерті, право власності на 1/3 частку у спільній частковій власності квартирою [ADDRESS], визнати за [PERSON], право власності на 1/3 частку у спільній частковій власності квартири [ADDRESS] на час відкриття спадщини після [PERSON], померлої [INFO], визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частки квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після [PERSON], померлої [INFO], визнати за [PERSON], право власності на 1/6 частку квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після [PERSON], померлої [INFO], визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS], визнати за [PERSON] право власності на1/2 частки квартири [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно свідоцтва про право власності на житло №1392 від 29.09.2004 року, виданого Орджонікідзевською районною адміністрацією Запорізької міської ради квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності в рівних долях громадянам: [PERSON] - 1/3 частина, [PERSON] - 1/3 частина, [PERSON] - 1/3 частина. 17.05.2007 року між [PERSON] і [PERSON] укладено договір дарування, відповідно до якого [PERSON] безоплатно передав власність [PERSON] належну йому на праві приватної власності 1/3 частку квартири. Договір дарування був посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] і зареєстрований в реєстрі за №1-897. 17.05.2007 року [PERSON] від приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] було отримано Витяг з Державного реєстру правочинів за №3988326. Договір дарування не пройшов державну реєстрацію. [INFO] [PERSON] померла, після чого відкрилась спадщина. [PERSON] і [PERSON], як рідні діти [PERSON]- є спадкоємцями першої черги за законом. 10.08.2012 року [PERSON] і [PERSON] звернулись до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після [PERSON], померлої [INFO]. За зверненням позивачів, останнім видано Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі за №31343299 від 10.08.2012 року. 02.08.2013 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] матері - [PERSON], а саме: на 2/3 частки квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] було відмовлено у вчиненні зазначеної нотаріальної дії, про що було винесено постанову від 02.08.2013 року, оскільки відсутній будь-який правовстановлюючий документ на право власності [PERSON] часткою у володінні квартирою, якою її обдарував [PERSON] Позивачі зазначили, що після укладення договору дарування від 17.05.2007 року, [PERSON] забрав у [PERSON] її екземпляр оригіналу договору дарування, і виїхав разом із ним до міста Харкова, де тимчасово мешкав і зараз тимчасово мешкає і працює. 08.04.2014 року позивачами були уточнені позовні вимоги, а саме просили визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частку квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON], визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частку квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON]. У судове засідання позивачі не з'явилися, однак надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити їх в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечили. Представник відповідача та третя особа надали до суду заяви про розгляд справи без їхньої участі. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, в тому числі і визнання таким порядку ч.5 ст.74 ЦПК України, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. З'ясувавши фактичні обставини, що мають значення для справи, перевіривши їх доказами з огляду на їх достатність та взаємозв'язок, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності в рівних долях громадянам: [PERSON] - 1/3 частина, [PERSON] - 1/3 частина, [PERSON] - 1/3 частина, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло №1392 від 29.09.2004 року, виданого Орджонікідзевською районною адміністрацією Запорізької міської ради. 17.05.2007 року між [PERSON] і [PERSON] укладено договір дарування, який посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] і зареєстрований в реєстрі за №1-897, відповідно до якого [PERSON] безоплатно передав у власність [PERSON] належну йому на праві приватної власності 1/3 частку квартири. 17.05.2007 року [PERSON] від приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] було отримано Витяг з Державного реєстру правочинів за №3988326. Договір дарування не пройшов державну реєстрацію. [INFO] [PERSON] померла, після чого відкрилась спадщина. [PERSON] і [PERSON], як рідні діти [PERSON]- є спадкоємцями першої черги за законом. 10.08.2012 року [PERSON] і [PERSON] звернулись до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після [PERSON], померлої [INFO]. За зверненням позивачів, останнім видано Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі за №31343299 від 10.08.2012 року. 02.08.2013 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] матері - [PERSON], а саме: на 2/3 частки квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] було відмовлено у вчиненні зазначеної нотаріальної дії, про що було винесено постанову від 02.08.2013 року, оскільки відсутній будь-який правовстановлюючий документ на право власності [PERSON] часткою у володінні квартирою, якою її обдарував [PERSON] За вимогами ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами відповідно до ч.1 ст.64 ЦПК України є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Відповідно до ч.ч. 1,3 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на законних підставах на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який посвідчує його право власності. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved