Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

05.11.2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на період навчання, у розмірі 1/4 частини від всіх доходів (заробітку) відповідача з моменту подання позову до суду та до закінчення нею навчання до липня 2023 року. В обґрунтування позову позивач посилався на те, що її батьком є [PERSON] . 25 березня 2003 року її батьки розлучилися і батько виплачував їй аліменти на її утримання до 18 років. З 2019 року вона навчається в Харківському національному університеті внутрішніх справ з денною формую навчання за державним замовленням. В даний час вона є курсантом 2 курсу. Передбачений термін закінчення навчання липень 2023 року. За домовленістю з [PERSON] в період навчання на першому курсі він добровільно надав їй матеріальну допомогу. В той час вона перебувала на казарменому положенні. В серпні 2020 року батько припинив надавати їй кошти на період навчання. І вона змушена звернутися до суду. В даний час вона винаймає житло, що потребує значних коштів. Також потрібні кошти на продукти харчування , одяг, необхідні матеріали для навчання. Стипендія в неї 228,12 гривень це мізерні кошти. Мати надає їй незначні суми грошей, оскільки в неї ще є малолітня дитина від іншого чоловіка. Просить суд стягнути на її користь аліменти з [PERSON] у розмірі ј частини його заробітку (доходу) щомісячно з дня подачі позову і на період навчання до липня 2023 року. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з`явилася надала заяву про розгляд справи без їх участі. Проти позову заперечувала. Просила відмовити в задоволенні позовних вимог. В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності з частиною 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволенню. Судом встановлено, що батьками позивачки є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 06 вересня 2000 року Новомиколаївською сільською радою Барвінківського району Харківської області ( а.с.6). З довідки № 2/0792-к від 14.09.2020 р. вбачається, що [PERSON] є курсантом 2-го курсу (денна форма навчання за державним замовленням) Харківського національного університету внутрішніх справ, ІV рівна акредитації. Зарахована на навчання з 15.08.2019 року до 07. 2023 року . (а.с.7) Відповідно до довідки про доходи № 4/777д від 13.10.2020 року [PERSON] з 01 квітня 2020 року по 30 вересня 2020 року отримала дохід 1267, 35 гривень. (а.с. 9) 04.12.2020 року відповідачем [PERSON] подана відзив на позовну заяву в якому він вказує, що із позовними вимогами [PERSON] він не погоджується вважає їх безпідставними та необґрунтованими. Він надає кошти в сумі 1000,00 гривень кожного місяця. Позивач не вказує розмір витрат , які несе у зв`язку з навчанням, не зазначено доказів про понесені витрати на навчання та не зазначено з чого вони складаються (квитанції,чеки) тобто позивачкою не обґрунтовано позов. Він не працює, постійних заробітків він не має мешкає в с. Червоний Лиман Барвінківського району веде особисте господарство та живе на ці кошти. Просить відмовити у позові. (а.с.22) 14.12.2020 року позивачем надано відповідь на відзив з доданими чеками , інші чеки відсутні оскільки кошти здають в групі без надання чеків. Оскільки вона навчається в закладі з специфічними умовами навчання , тому не може займатися додатковим заробітком. Та просить її позов задовольнити хоча б частково у розмірі 1/6 частині. (а.с.25-27) Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. При цьому,СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи донці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. За роз`ясненнями, що містять в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення ними повноліття (незалежне від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. (ст. 200 СК України). Згідно зі ст.182СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1)наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна,грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Матір позивача не може самостійно забезпечити дитину, яка продовжує навчання, в зв`язку з чим є потреба в матеріальній допомозі, а відповідач не навів суду доводів та не надав доказів неможливості надання такої допомоги. Матеріали справи містять довідку про доходи позивачки, з якої вбачається, що дохід останньої складає за 6 місяців 1267,35 гривень, що об`єктивно є незначними коштами для утримання дорослої особи , з урахування рівня життя та цін на сьогоднішній день. (а.с. 9). Так, на підтвердження своїх заперечень, відповідач посилається на те, що офіційно не працездатний. Проте доказів цього суду не надав. Є працездатного віку. Не є інвалідом. Таким чином, врахувавши обставини визначені ст.182 СК України в межах наданих доказів суддя приходить до висновку про можливість стягнення з [PERSON] аліментів на утримання його повнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1/6 частини всіх його доходів, оскільки вона потребує матеріальної допомоги на час навчання. Суд вважає, що такий розмір аліментів, а саме 1/6 частини всіх доходів відповідача, є об`єктивним, відповідає встановленим судом обставинам справи, наданим доказам та вимогам СК України. Враховуючи вищенаведені обставини, обов`язок обох батьків утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, можливість надання такого утримання, суд приходить до висновку про стягнення коштів на утримання повнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів відповідача щомісячно. За приписами статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, який звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір в дохід держави в розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного і

Outcome: partial