Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

05.11.2018 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача за рішенням Заводського районного суду від 11.11.2015 року (справа №487/5350/15-ц) на її користь на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі з 800 грн. на 930 грн. на кожного, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що грошей, які сплачує відповідач, не вистачає на утримання дітей та забезпечення їх усім необхідним. Крім того, [PERSON] інших утриманців немає, має стабільний щомісячний дохід, тому здатний сплачувати аліменти у більшому розмірі. В судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги. Просила змінити розмір аліментів визначених рішенням суду, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 750 грн. на кожного. Уточнені позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, прийшов до наступного. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі, який розірваного рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 29.06.2016 року (справа №487/3039/16-ц). Рішення набрало законної сили 12.07.2016 року. Після розірвання шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », про що свідчить Свідоцтво про зміну прізвища серії [NUMBER] від 16 серпня 2018 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження серії [NUMBER] ) та доньку [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). Неповнолітні діти проживають разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Довідкою ТОВ «Миколаївдомсервіс» від 01.11.2018 року, №103. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 11.11.2015 року по справі №487/5350/15-ц позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісяця, починаючи від дня подання позову, тобто з 13.07.2015 року і до досягнення найстаршою дитиною, [PERSON] , [INFO] , повноліття. На виконання даного рішення суду 09 грудня 2015 року було видано виконавчий лист №487/5350/15-ц. Проте позивач в своєму позові зазначає, що наразі неповнолітнім дітям не вистачає раніше визначеного рішенням суду забезпечення, оскільки з віком потреби дітей зростають. Окрім того, наголосила на тому, що наразі збільшився прожитковий мінімум для дітей віком. Згідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти та готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У відповідності зі ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до положень Закону України «Пpo Державний бюджет на 2019 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 грн. Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, на даний час, розмір аліментів, що сплачуються [PERSON] на утримання неповнолітнього сина, є меншим від встановленого законодавством мінімуму, а отже, на думку суду не є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Отже, з огляду на викладене, враховуючи матеріальне становище платника аліментів та виходячи із принципу справедливості, добросовісності та розумності (ч. 9 ст. 7 СК України), суд вважає, що позов слід задовольнити, змінити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Заводського районного суду міста Миколаєва від 11.11.2015 року (справа №487/5350/15-ц). Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 750 грн. на кожного, щомісячно, з послідуючою індексацією відповідно до закону, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Крім того, згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 768,40 гривень.

Outcome: approved