Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

05 травня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Кулевчанської сільської ради Саратського району Одеської області, в якому просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарським спорудами, розташований в [ADDRESS] Свої вимоги обґрунтував тим, що [INFO] року помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок [ADDRESS] Він подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Однак, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з тим, що не було надано правовстановлюючих документів на будинок. За клопотанням представника позивача ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 07 червня 2017 року [PERSON] був залучений до участі у даній цивільній справі як співвідповідач. 27 вересня 2017 року відповідач [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON], Кулевчанської сільської ради Саратського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якому зазначив, що він є сином [PERSON], який помер [INFO] року. Посилаючись на те, що він прийняв спадщину, просив встановити факт належності [PERSON] житлового будинку по [ADDRESS] та визнати за ним ([PERSON]) право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частку зазначеного житлового будинку (а.с. 122-125). Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 27 вересня 2017 року зазначені позови були об'єднані в одне провадження (а.с.141). Під час розгляду справи від представника відповідача [PERSON] - [PERSON], діючої на підставі довіреності у межах наданих їй повноважень, надійшла заява про закриття провадження у справі за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частку житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] Ухвалою суду від 14 травня 2018 року відмову представнитка відповідача від зустрічного позову прийнято, провадження у цивільній справі в частині зустрічного позову [PERSON] закрито. В судовому засіданні позивач [PERSON] первісний позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позов визнала, не заперечувала проти його задоволення. Представник Кулевчанської сільської ради Саратського району Одеської області, якого належним чином повідомили про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав (а.с. 159). Заслухавши позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Відповідно до пунктів 1, 4 Прикінцевих та перехідних положень діючого ЦК України цей кодекс застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 1 січня 2004 року. Згідно технічного паспорту, спірний будинок з господарськими будівлями був збудований у 1960 році (а.с. 10-15), тобто до введення в дію діючого ЦК України, тому право власності на вказаний житловий будинок було набуте спадкодавцем в порядку, який існував на час його будівництва. Згідно зі статтею 1 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», що втратив чинність, на підставі Указу Президії Верховної Ради СРСР від 22.02.1988 року № 8502-Х), кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності житловий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п'яти як у місті, так і поза містом. Пункт 2 Постанови Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних житлових будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника. Отже підставою виникнення у спадкодавця [PERSON] права власності на спірний житловий будинок був сам факт збудування його з додержанням вимог зазначених правових актів, які не пов'язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затверджена наказом Міністерства юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 р. N 45/5, яка діяла на час виникнення правовідносин щодо права власності на спірний будинок, та втратила чинність згідно з наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року N 18/5), визначала, що підтвердженням належності житлового будинку (частки будинку) відчужувачу, розміру будинку та земельної ділянки, на який він розташований, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету селищної, сільської ради народних депутатів. Пункти 4, 20 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачали обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ, в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах. Відповідно до довідки Кулевчанської сільської ради Саратського району Одеської області № 824 від 30.08.2016 року, згідно по господарської книги №5, особовий рахунок № [NUMBER], власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами під [ADDRESS] є [PERSON], який помер [INFO] року (а.с.25). Ст.ст.1216, 1217 ЦК України визначають, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи (спадкодавця), яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частина 2 ст.1223 ЦК України передбачає, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Ст. 1261 ЦК України встановлює, що у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. ст.1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як видно з копій свідоцтв про народження серії [NUMBER], виданого Татарбунарським районним бюро ЗАГС Одеської області, серії [NUMBER], виданого Саратським бюро ЗАГС Одеської області, батьками позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8, 129). [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Саратського районного управління юстиції Одеської області (а.с. 9). До дня своєї смерті він проживав в [ADDRESS], що підтверджено довідкою № 1010 від 28 квітня 2017 року Кулевчанської сільської ради Саратського району Одеської області. На момент смерті проживав один, відповідно до довідки Кулевчанської сільської ради Саратського району Одеської області № 1011 від 28 квітня 2017 року (а.с. 26). Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі на житловий будинок з господарськими будівлями під [ADDRESS] Згідно інформаційної довідки із Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) спадкодавець [PERSON] заповіту не залишив (а.с. 62). Тому відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України, право на спадкування отримують спадкоємці за законом першої черги, тобто позивач та відповідач, які є синами спадкодавця. 13 жовтня 2015 року державний нотаріус Саратської районної державної нотаріальної контори Колісник Д.Ю. за заявою позивача [PERSON] відкрив спадкову справу щодо майна [PERSON], померлого [INFO] року. 09 лютого 2016 року заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] подав також інший спадкоємець [PERSON]. 11 жовтня 2016 року нотаріус видав [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на належну спадкодавцеві 1/2 частку земельної ділянки площею 4,90 га, розташованої на території Кулевчанської сільської ради Саратського району Одеської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Іншому спадкоємцеві за законом свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Вказані обставини підтверджуються копією спадкової справи та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а.с.53-102). Нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований в [ADDRESS] через відсутність правовстановлюючих документів (а.с. 28). Оскільки інший спадкоємець не заперечує проти визнання за позивачем права власності на весь житловий будинок, тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved