Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

05.11.2020 [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області із позовом до Миргородської міської ради про визнання права власності на гараж. В направленому на адресу суду позові [PERSON] зазначив, що рішенням виконавчого комітету Миргородської міської ради народних депутатів №204 від 19 березня 1980 року йому було виділено земельну ділянку під будівництво гаража по [ADDRESS] . 26 березня 1980 року ним отримано дозвіл на будівництво гаража. Гараж [ADDRESS] в 1983 році. В той же час гараж не зареєстрований належним чином, на нього відсутній правовстановлюючий документ, що позбавляє можливості розпорядитися належною йому власністю. 30.07.2020 виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в [ADDRESS], укладено договір оренди від 30.07.2020 та зареєстровано його. Зважаючи на викладене, просить суд визнати за ним право власності на гараж [ADDRESS]. Ухвалою судді від 09.11.2020 відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд за правилами загального позовного провадження (а.с.19). В підготовче засідання позивач не з`явився, направив заяву в якій просив проводити розгляд справи в підготовчому засіданні у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі (а.с. 22). Представник відповідача Миргородської міської ради в підготовче засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву з якої вбачається, що міська рада не має заперечень проти задоволення позову, а розгляд справи просить провести у відсутності представника установи (а.с. 23). В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування підготовчого процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що рішенням виконавчого комітету ради народних депутатів №204 від 19 березня 1980 року [PERSON] було виділено земельну ділянку під будівництво гаража в [ADDRESS] (а.с.5). 26 березня 1980 року позивачем було отримано дозвіл на проведення робіт по будівництву гаража в [ADDRESS] . Строк закінчення робіт 19 квітня 1981 року (а.с.6). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, земельна ділянка кадастровий номер 5310900000:50:056:0383 площею 0,0024 га знаходиться в оренді у [PERSON] на підставі договору оренди від 30.07.2020 виданого Миргородською міською радою (а.с.11-14). Мається технічний паспорт на гараж [ADDRESS] (а.с.7-10). Відповідно до довідки ДКП «Миргородтехінвентаризація» № 717-Т від 17.08.2020 станом на 31.12.2020 за даними інвентаризаційної справи право власності на гараж [ADDRESS] не зареєстровано (а.с.15). Державним реєстратором прав на нерухоме майно Ставицькою В.П. ухвалено рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №54889322 від 02.11.2020, яким відмовлено [PERSON] у державній реєстрації права власності на гараж [ADDRESS], оскільки відсутній документ що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна (гараж) (а.с.16). Відповідно до ст.ст. 316; 317; 318; 319; 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Відповідно до положень статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позивач на законних підстав набув спірне нерухоме майно - гараж, користується ним на протязі тривалого часу, право оренди земельної ділянки де розміщений гараж зареєстроване за позивачем, отже вимоги позивача про визнання права власності ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню. В зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved