Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

06.06.2012 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ВРЕР ДАІ з обслуговування м. Львів та Пустомитівського району Львівської області про визнання права власності на транспортний засіб. Позивач у позовній заяві, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить суд визнати правочин видачі [PERSON], який діяв від імені [PERSON] на підставі довіреності № 359 від 12.03.2010 р., довіреності № 200 посвідченої 13.03.2013 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON], згідно якого [PERSON] уповноважив [PERSON], вчиняти від імені [PERSON] будь-яких правочинів щодо розпорядження та користування автомобілем марки Opel модель Frontera 2.3. D номер шасі (рами, кузова) [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER], 1992 року випуску, такими що приховує купівлі-продажу цього автомобіля удаваним; визнати укладений 13.03.2013 року між [PERSON] та [PERSON] договір купівлі-продажу автомобіля марки Opel модель Frontera 2.3. D номер шасі (рами, кузова) [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER], 1992 року випуску, дійсним; визнати за [PERSON] право власності на транспортний засіб, а саме автомобіль марки Opel модель Frontera 2.3. D номер шасі (рами, кузова) [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER], 1992 року випуску. Позивач, у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених ним позовних вимог, покликається на наступні обставини: 12.03.2013 року позивач купив у [PERSON], від імені якого діяв [PERSON] на підставі довіреності № 359 від 12.03.2010 р., автомобіль марки Opel модель Frontera 2.3. D номер шасі (рами, кузова) [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER], договір купівлі-продажу за домовленістю мали укласти пізніше, оскільки на той момент в позивача не було коштів, а була видана генеральна довіреність № 200 від 12.03.2013 року з правом відчуження автомобіля строком на 12 років, тобто до 12.03.2025 року. На виконання цього договору позивачем було сплачено повну вартість автомобіля у розмірі 4 300 доларів США, що становить 34 400, 00 грн., а відповідачем передано у власність позивача спірний автомобіль, що підтверджується власноручно написаною розпискою [PERSON] ст. 235 ЦК України передбачено, що удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховування іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховування іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносно сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. У зв'язку із відсутністю документів, які б підтверджували законне набуття права власності на автомобіль марки Opel модель Frontera 2.3. D номер шасі (рами, кузова) [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER], такими як договір купівлі-продажу, дарування, міни позивач не міг звернутися в ВРЕР ДАІ та зареєструвати даний автомобіль згідно чинного законодавства, оскільки генеральна довіреність чи розписка фізичної особи не є документом, який підтверджує правомірність отримання транспортних засобів. На даний час відповідач не заперечує, відносно передачі позивачу у власність вищезгаданого автомобіля, однак не вчиняє жодних дій щодо зняття автомобіля з обліку та перереєстрації його на позивача. Тому вважає, що право власності позивача на транспортний засіб вищевказаний , порушено і підлягає захисту в судовому порядку. На підставі наведеного позивач у позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог просить позов задоволити. Позивача [PERSON], в судове засідання не з'явився, проте подав до суду письмову заяву у якій просить суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задоволити з підстав викладених в позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак представник позивача [PERSON] - [PERSON] подав до суду письмову заяву у якій просить суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Представник третьої особи ВРЕР ДАІ з обслуговування м. Львів та Пустомитівського району Львівської області, в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, повно та всебічно дослідивши докази в їх сукупності, суд прийшов до переконання, що обставини на які позивач покликається у позовній заяві та уточненнях до неї, а його представник у судовому засіданні, як на підстави для задоволення заявлених позовних знайшли своє часткове підтвердження у представлених суду доказах. Так, судом встановлено, що [PERSON] на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER] виданого МРЕВ ДАІ ГУ УМВС України 16.03.2006 року належав автомобіль марки Opel модель Frontera 2.3 D, 1992 року випуску, шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], зазначені обставини об'єктивно стверджуються Довіреністю посвідченою 12.03.2010 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 359. Із зазначеної довіреності також слідує, що [PERSON] уповноважив [PERSON] на вчинення від його імені будь-яких правочинів, щодо розпорядження та користування автомобілем марки Opel модель Frontera 2.3 D, 1992 року випуску, шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить йому на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER] виданого МРЕВ ДАІ ГУ УМВС України 16.03.2006 року. Довіреність видана 12.03.2010 року з правом передоручення повноважень третім особам і дійсна до 12.03.2025 року. Згідно довіреності посвідченої 13.03.2013 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 200, також слідує, що [PERSON], який діє від імені [PERSON] уповноважив [PERSON] на вчинення від імені [PERSON] правочинів, щодо розпорядження та користування автомобілем марки Opel модель Frontera 2.3 D, 1992 року випуску, шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить йому на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER] виданого МРЕВ ДАІ ГУ УМВС України 16.03.2006 року. Довіреність видана 13.03.2013 року без права передоручення повноважень третім особам і дійсна до 12.03.2025 року. Встановлено, що [PERSON] видано [PERSON] розписку, яка посвідчує, що позивач виплатив відповідачу повну вартість автомобіля автомобілем марки Opel модель Frontera 2.3 D, 1992 року випуску, шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. За вказаних вище обставин, суд прийшов до висновку, що договір доручення на підставі, якого було видано Довіреність посвідчену 12.03.2010 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за 359, є удаваним правочином у розумінні ч. 1 ст. 235 ЦК України. Згідно ч. 2 ст. 235 ЦК України якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. Із сукупного аналізу обставин справи, що встановлено вище з нормами ЦК України, суд вважає, що удаваний договір доручення на підставі, якого було видано Довіреність посвідчену 12.03.2010 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за 359 за своїми істотними ознаками відповідає істотним умовам договору купівлі - продажу. Тому до відносин, що виникли між сторонами слід застосувати норми закону, що регулюють договір купівлі - продажу. Судом встановлено, що в силу вимог ч. 1 ст. 658 ЦК України відповідач володів правом продажу автомобіля автомобілем марки Opel модель Frontera 2.3 D, 1992 року випуску, шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Встановлено, що сторонами виконано істотні умови договору - купівлі продажу автомобіля марки Opel модель Frontera 2.3 D, 1992 року випуску, шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], Відтак, позивач набув право власності на автомобіль марки Opel модель Frontera 2.3 D, 1992 року випуску, шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. За вказаних вище обставин, суд прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги в частині визнання правочину видачі [PERSON], який діяв від імені [PERSON] довіреності, посвідченої 13.03.2013 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 200, згідно якої [PERSON] уповноважив [PERSON], вчиняти від імені [PERSON] на вчинення від його імені будь-яких правочинів, щодо розпорядження та користування автомобілем марки Opel модель Frontera 2.3 D, 1992 року випуску, шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON] на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER] виданого МРЕВ ДАІ ГУ УМВС України 16.03.2006 року - удаваним та таким, що приховує правочин купівлі - продажу автомобіля; Визнання за [PERSON] права власності на автомобіль марки Opel модель Frontera 2.3 D, 1992 року випуску, шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], підставні та підлягають задоволенню. Позовна вимога про визнання дійсним укладеного 13.03.2013 року між [PERSON] та [PERSON] договору купівлі-продажу автомобіля марки Opel модель Frontera 2.3 D, 1992 року випуску, шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], задоволенню не підлягає виходячи з того, що закон не передбачає недійсність удаваного правочину, а лише пропонує застосовувати до відносин сторін норми, що регулюють той правочин, який сторони дійсно мали на увазі, ст. 235 ЦК України. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed