Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

05.04.2017 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів, у якій просить стягувати на її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини. Крім того, просила розірвати шлюб між сторонами, який був зареєстрований 14.04.2008 р. відділом РАЦС Новоград-Волинського МУЮ, актовий запис № 10. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.01.2002 р. Спільне життя не склалось, спільних неповнолітніх дітей не мають. Перебування в шлюбі та примирення є неможливим і суперечить їх інтересам, оскільки давно втратили один до одного почуття любові та поваги, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Просила відновити дошлюбне прізвище «[PERSON]». Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO], яких він виховує та забезпечує самостійно. Відповідач добровільно дитині не допомагає, хоча має таку можливість, оскільки отримує дохід від нерегулярних заробітків. В судове засідання позивач не з'явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не прибув, однак про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зважаючи на вищевказані обставини, а також на те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд згідно з вимогами ч. 1 ст. 225 ЦПК України, прийшов до висновку про необхідність провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та надані суду докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 26.01.2002 року, який зареєстрований відділом РАЦС Новоград-Волинського МУЮ, актовий запис № 10, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 26.01.2002 р. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе. При розгляді справи суд виходив з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і його збереження суперечить інтересам позивача, примирення є неможливим, а тому, наявні підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України позивач має право на відновлення дошлюбного прізвища після розірвання шлюбу. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом РАЦС від 21.09.2002 року, сторони у справі є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] Відповідно до довідки №361 від 04.04.2017 р. дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обов'язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обста\-вин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одер\-жувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище й стан здоров'я дитини та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків, дружини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи визначений Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти в розмірі, що буде відповідати інтересам дитини, так і матеріальному становищу та стану здоров'я платника аліментів. З урахуванням обов'язку обох батьків утримувати свою дитину, суд вважає, що аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно, є сумую, що відповідає обов'язку батька дитини забезпечити частину витрат на її утримання, з урахуванням мінімальних життєвих потреб дитини. Документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору за подачу позову про розірвання шлюбу в сумі 640 грн., відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір в сумі 640 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved