Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

05 жовтня 2017 року Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за послуги з газопостачання у сумі 409 грн. 48 коп., що виникла за період з 10.10.2014 по 30.06.2015. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що між ним та позивачем договір не укладався, послуг з газопостачання він не отримував, у нього відсутня абонентська книжка та інструктажу він не проходив. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу, договором дарування та витягами з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а/с 14, 15-16, 17-20, 21-25). Відповідач є споживачем послуг з газопостачання, які надає позивач за вказаною вище адресою, адже ПАТ «Чернігівгаз» по особовому рахунку [NUMBER] рахується газове обладнання, а саме: плита та водонагрівач, за які нараховано плату по діючих на той час тарифах (Постанова НКРЕ від 03.04.2014 № 420 та Постанова НКРЕ від 03.03.2015 № 583). Відповідач зазначає, що газові прилади він демонтував, проте до відома він не ставив газопостачальника, а також не надав суду доказів щодо демонтажу газових приладів у власній квартирі, але повідомив, що на даний час він встановив газовий лічильник, згідно якого вбачається, що послуги газопостачання він не використовує. Відповідно до ст. 162 Житлового кодексу Української РСР, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно визначеного у ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», поняття комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Відповідно до ч. 4 ст. 319, ст. 322 Цивільного кодексу України, власність зобов'язує, а власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки нарахування за послуги газопостачання по встановленим у квартирі газовим приладам позивачем нараховані відповідно до встановлених тарифів, проте, за надані послуги відповідач своєчасно не сплачував, у зв'язку з чим за період з 10.10.2014 по 30.06.2015 виникла заборгованість в сумі 409 грн. 48 коп. (а/с 8). За таких обставин, оскільки відповідачем порушено зобов'язання щодо обов'язкової оплати в установлені строки наданих позивачем послуг, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості підлягають задоволенню. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved