Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

06 жовтня 2020 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернулося Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», в особі свого представника, з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просило суд ухвалити рішення на підставі якого, стягнути з відповідача на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 15.03.2011 у розмірі 65023,40 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що відповідач звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 15.03.2011 року. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі встановленому договором. Відповідач не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв`язку з чим, станом на 14.09.2020 року утворилася заборгованість у розмірі 65023,40 грн., яка складається з: 13132,85 грн. - заборгованість за кредитом; 50090,55 грн. -заборгованості за відсотками за користування кредитом; 1800,00грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. У зв`язку з вищевикладеним представник позивача і був змушений звернутися до суду з даною позовною заявою. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 07жовтня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі, призначено судове засідання. Представник позивача, Дашко В.М., який діє на підставі довіреності від 28.08.2020року, в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явилася, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомила, відзив не подавала. Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Частиною 3 ст. 131 ЦПК України передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, зі згоди представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, докази надані в обґрунтування позову, дійшов наступних висновків. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 15.03.2011 року [PERSON] підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку. (а.с. 16) [PERSON] погодилася, що заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між нею та банком договір про надання банківських послуг. Разом із підписаною анкетою заявою відповідач 19.04.2011 року підписала довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна GOLD», в якій зазначено базова процентна ставка 2,5%, розмір щомісячних платежів - 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості, строк внесення щомісячних платежів - до 25 числа місяця, наступного за звітним, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості - ПЕНЯ = пеня (1) + пеня (2) де, пеня (1) базова процентна ставка за договором/ 30 нараховується за кожен день прострочки кредиту ; пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менше 50 грн. / на місяць, нараховується 1 раз при наявності простроченого кредиту і процентам 5 і більше днів при виникненні прострочкина суму більше 50 грн. (а.с.17) Відповідно до наданої позивачем довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ім`я [PERSON] , з 19.04.2011 відповідачці встановлено кредитний ліміт у розмірі 10000,00 грн., з 23.05.2011 кредитний ліміт відповідачу було збільшено до 13000,00 грн., 20.07.2011 року кредитний ліміт збільшено до 16000,00 грн, 21.07.2011 року кредитний ліміт 16000,00 грн., з 22.10.2014 року кредитний ліміт зменшено до 15150,00 грн., 06.11.2014 року кредитний ліміт зменшено до 14350,00 грн., 17.11.2014 року кредитний ліміт зменшено до 13530,00 грн., 10.01.2020 року кредитний ліміт зменшено до 0,00 грн. (а.с.14) Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості, доданим до позовної заяви, станом на 14.09.2020 року утворилася заборгованість у розмірі 65023,40 грн., яка складається з: 13132,85 грн. - заборгованість за кредитом; 50090,55 грн. -заборгованості за відсотками за користування кредитом; 1800,00грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. (а.с.5-13) Статтею 634 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень статей 610, 611, 625 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності у разі неможливості виконання ним грошових зобов`язань. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно з п. 2.1.1.5.6 Умов та правил у випадку невиконання зобов`язань за Договором, на вимогу Банку позичальник зобов`язаний виконати обов`язок по поверненню Кредиту, в тому числі Простроченого кредиту та Овердрафту), виплатити винагороду Банку. У порушення умов кредитного договору, а також статей 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, чим порушила умови кредитного договору. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку між банком та [PERSON] 15.03.2011 укладено кредитний договір, позивач умови кредитного договору виконав належним чином, надавши відповідачеві кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Однак, відповідач [PERSON] належним чином свої зобов`язання не виконувала, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснила, внаслідок чого у відповідача перед позивачем склалася заборгованість за тілом кредиту. Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість відповідачки за тілом кредиту, яка склалася станом на 14.09.2020, становить 13132,85 грн. Поряд з цим, відповідно до наявної в матеріалах справи довідкою про видачу відповідачу кредитних карток, остання картка № [NUMBER] була відкрита на ім`я [PERSON] 30.04.2013 зі строком дії до березня 2017 року (а.с. 15). Виходячи зі змісту вказаної довідки про видачу кредитних карток та виписки про рух коштів по рахунку [PERSON] , після березня 2017 року інших кредитних карток, крім картки № [NUMBER] , відповідачці видано не було. Згідно з пунктом 2.1.1.2.1 Умов та правил для надання послуг банк видає клієнту картку, її вид визначений у пам`ятці клієнта/довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якої клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата отримання картки, зазначена в заяві. Картка діє до останнього дня місяця, вказаного на лицьовій стороні картки, включно. Забороняється використання Карти (її реквізитів) із закінченим терміном дії. Банк не несе відповідальності за несвоєчасне отримання карти, випущеної на новий строк дії. (п. 2.1.1.2.11 Умов та правил). Після закінчення строку дії відповідна карта подовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту карти з новим строком дії) за зверненням клієнта в Банк згідно з діючими тарифами. Перевипуск карти на новий строк здійснюється при дотриманні клієнтом умов обслуговування карти, передбачених договором. (п. 2.1.1.2.12 Умов та правил). Таким чином, після березня 2017 року [PERSON] фактично була позбавлена можливості користування кредитними коштами, наданими їй за договором від 15.03.2011 та фізично не могла зняти жодних коштів з картки або скористатися ними іншим чином. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості розмір заборгованості за тілом кредиту станом на 31.05.2017 становить 11747,58 грн. Після спливу строку дії картки (березень 2017 року) жодних видаткових операцій, крім договірного списання відсотків, штрафів та пені, по рахунку відповідачки не відбувалося. Поряд з цим, суми відсотків, штрафів та пені не збільшують розміру тіла кредиту, а відтак, заявлена позивачем до стягнення сума тіла кредиту - 13132,85 грн. - є необґрунтованою. Враховуючи викладене, позивачем не доведено, а судом не встановлено, що заборгованість [PERSON] , за тілом кредиту становить 13132,85 грн. Водночас, факт використання [PERSON] коштів у розмірі 11747,58 грн. в період з 18.03.2011 по 31.05.2017 відповідачем не спростовано. Жодних доказів, які б спростували відсутність заборгованості по тілу кредиту в сумі 11747,58 грн. або підтвердили її погашення (копії квитанцій, тощо) відповідачем не надано, у зв`язку з чим, виходячи з положень ст. 81 ЦПК України щодо обов`язку сторін довести свої вимоги або заперечення, суд вважає, що наявність заборгованості по тілу кредиту в сумі 11747,58 грн. підтверджено належними доказами, а вказана заборгованість підлягає стягненню на користь позивача. Щодо стягнення з відповідача заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 50090,55 грн., та пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором у розмірі 1800,00 грн., суд зазначає наступне. Згідно з наданим банком розрахунком станом на 14.09.2020 у [PERSON] утворилася заборгованість за відсотками у розмірі 50090,55 грн., та розмір пені складає 1800,00 грн., які позивач просить стягнути з відповідача. Відповідно до п.2.1.1.12.4 Договору терміни та порядок погашення за Кредитом (кредитний ліміт) за кредитними картками зі встановленим мінімальним обов`язковим платежем, а також Овердрафту, що виникає за такими Картками, наведений у Пам`ятці Клієнта /Довідці про умови кредитування, яка є невід`ємною частиною договору, а також встановлюються цим пунктом. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитним договором припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронюваних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. З огляду на вказане, Велика Палата Верховного Суду відхилила аргументи позивача про те, що на підставі статті 599 ЦК України та частини четвертої статті 631 ЦК України він мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом. Як зазначалось вище, згідно з пунктами 2.1.1.2.1, 2.1.1.2.11 Умов та правил для надання послуг Банк видає клієнту картку, яка діє до останнього дня місяця, вказаного на лицьовій стороні картки, включно. Забороняється використання Карти (її реквізитів) із закінченим терміном дії (п. 2.1.1.2.11 Умов та правил). Після закінчення строку дії відповідна карта подовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту карти з новим строком дії) за зверненням клієнта в Банк згідно з діючими тарифами (п. 2.1.1.2.12 Умов та правил). З указаного вище, суд зазначає, що строк кредитування [PERSON] був обмежений строком дії кредитної картки, а відтак, після закінчення цього строку позивач не мав права нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом. Як зазначалось вище, після цієї дати право позивача захищене іншим способом - нарахуванням відсотків згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України. Однак, виходячи з наданого позивачем розрахунку заборгованості, проценти за користування простроченим тілом кредиту продовжували нараховуватися Банком і після закінчення терміну кредитування. Водночас, відповідно до змісту позовної заяви, відсотки за ч. 2 ст. 625 ЦК України відповідачем не нараховувались та сума таких відсотків до стягнення не заявлена. Статтею 611 ЦК передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені). Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що на користь позивача слід стягнути проценти в межах строку кредитування в період з 18.03.2011 по 31.05.2017 (кінцевий термін дії картки). З наданого суду розрахунку заборгованості вбачається, що розмір процентів в межах строку кредитування за період з 18.03.2011 по 31.05.2017 складає 20903,51 грн., та розмір пеня складає 100,00 грн. Саме цей розмір процентів та пені підлягає стягненню з відповідача, що відповідає принципам справедливості та розумності. З огляду на вище викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором б/н від 18.03.2011 року у загальному розмірі на суму 32751,09 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 11747,58 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 20903,51 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором у розмірі 100,00 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір за подачу позову пропорційно розміру задоволених вимог в розмірі 1078,74 грн. (32751,09*2102/65023,40)

Outcome: partial