overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

04 червня 2015 року ПАТ «Універсал Банк» звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа, в якому вказав, що в порядку примусового виконання виконавчого листа №2-3755/2001 від 29 грудня 2010 року, виданого 08 лютого 2011 року Шевченківським райсудом м. Чернівці ним було направлено до Шевченківського ВДВС Чернівецького МУЮ заяву про примусове стягнення заборгованості з [PERSON]. На підставі заяви Шевченківським ВДВС Чернівецького МУЮ було відкрито виконавче провадження та у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження» здійснювались заходи примусового виконання. 27 червня 2013 року Шевченківським ВДВС Чернівецького МУЮ було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, про яку банку стало відомо з офіційного веб-сайту Міністерства юстиції України та яка була роздрукована з вказаного офіційного джерела. Оригінал постанови про повернення виконавчого документа з виконавчим листом банк не отримав. Просить видати дублікат виконавчого листа №2-3755/2001 від 29 грудня 2010 року, виданого 08 лютого 2011 року Шевченківським райсудом м. Чернівці. В судове засідання представник заявника не з*явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги заяви підтримує, просить задовольнити. Згідно ст. 370 ч. 2 ЦПК України заява про видачу дубліката розглядається в судовому засіданні з викликом сторін і заінтересованих осіб. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про видачі дубліката. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що заява підлягає задоволенню. Згідно ст. 370 ч.1 ЦПК України замість втраченого оригіналу виконавчого листа чи судового наказу суд, який видав виконавчий лист чи судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат. Відносно цих вимог закону судом встановлено, що 08 лютого 2011 року Шевченківським районним судом м. Чернівців був виданий виконавчий лист №2-3755/2001 від 29 грудня 2010 року про стягнення із [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 26113,24 грн., судового збору в сумі 381,13 грн. За заявою стягувача 09 березня 2011 року виконавче провадження було відкрито. В ході провадження виконавчих дій державним виконавцем 27 червня 2013 року було винесено постанову про повернення виконавчого документа, про яку банку стало відомо з офіційного веб-сайту Міністерства юстиції України, оригінал постанови про повернення виконавчого документа з виконавчим листом втрачені, а тому суд вважає, що слід видати дублікат виконавчого листа №2-3755/2001 від 29 грудня 2010 року. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

04 червня 2015 року позивач [PERSON]. звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше мінімального розміру, встановленого законом, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення донькою повноліття, мотивуючи свій позов тим, що відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати свою дитину. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату і час слухання справи повідомлений належним чином, повідомлення про причини неявки від нього не надійшло. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі, оскільки позивач проти цього не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Із свідоцтва про народження (а.с. 4) вбачається, що [PERSON], являється батьком [PERSON], [INFO]. Враховуючи викладене у відповідності до вимог ст.182 СК України суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Судові витрати суд розподіляє відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 180, 182, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

04 червня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. 19 червня 2015 року ухвалою судді сторонам було надано строк для примирення пять місяців. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 06 листопада 1974 року зареєструвала з відповідачем шлюб. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [INFO]. Подружні відносини між позивачем та відповідачем припинені з літа 1992 року. З того часу почали жити окремо, а також окремо вести спільне господарство і бюджет. Основна причина розпаду сімї- це постійні крадіжки майна позивача, пияцтво відповідача, різниця характерів, відсутність взаєморозуміння. Відповідач добровільно через органи РАЦС розірвати шлюб не бажає, тому позивач звернулася з вказаним позовом до суду. На підставі викладеного позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем (а.с.2). Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Після надання терміну для примирення відповідач в судове засідання не зявився. Був належно повідомлений про час та місце судового засідання. Вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 06 листопада 1974 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-КИ № 340745 від 06 листопада 1974 року, актовий запис 220 (а.с.7). В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі припинені та більше не відновлювалися, суд дійшов висновку про те, що сімя сторін розпалася остаточно, примирення бути не може і шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

04 червня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 14 січня 2005 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом № 13 між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від шлюбу 28.07.2008 року в них народилася донька [PERSON], яка проживає біля неї та знаходиться на її утриманні. З березня місяця 2015 року вони з відповідачем проживають окремо. Сімейне життя не склалося в звязку з тим, що на протязі тривалого часу постійно виникали сварки, різні непорозуміння та взаємні образи. Вказує, що на даний час, проживаючи окремо від чоловіка, поновлювати шлюбні відносини з ним не збирається, а тому надання строку для примирення вважає недоцільним. Спору щодо спільного майна подружжя та місця проживання неповнолітньої доньки немає. Вказує, що подальше спільне проживання та збереження сімї неможливе, а тому підтримуючи вищевикладене просить задовольнити позовну заяву в повному обсязі та розірвати шлюб. Після реєстрації розірвання шлюбу бажає залишитися на шлюбному прізвищі [PERSON]. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити в повному обсязі. Також просить не стягувати з відповідача на її користь судові витрати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але від нього на адресу суду надійшла заява про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги визнає на розірвання шлюбу згідний. Вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 14 січня 2005 року, зареєстрованому у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом № 13. Від шлюбу у сторін є неповнолітня донька [PERSON], [INFO], яка проживає біля позивача та знаходиться на її утриманні. Сторони з березня місяця 2015 року припинили шлюбно-сімейні відносини, проживають окремо, загальне господарство не ведуть, їх шлюб набув формального характеру і тому суд вважає, що його необхідно розірвати. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

04 червня 2015 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про усунення перешкод у користуванні власністю та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Він обґрунтовував свої вимоги тим, що йому на праві власності належить будинок № 52 по вул. Кірова (будинок № 30 по вул. Черкаській) в м.Костянтинівка Донецької області на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.04.2015 року після смерті його доньки - [PERSON]. Відповідач [PERSON] із згоди покійної доньки у встановленому порядку був зареєстрований (прописаний) у цьому будинку з 23.10.2009 року, але фактично у ньому ніколи не проживав, комунальні платежі не сплачував, що підтверджується сусідами. Реєстрація [PERSON] у цьому будинку перешкоджає позивачу здійснювати право власності у повному обсязі. У звязку з цими обставинами, просив усунути перешкоди у користуванні власністю та визнати відповідача такою особою, що втратила право користування житловим приміщенням. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав заявлені вимоги, посилаючись на ті ж обставини, що і позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про розгляд справи судом і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки. У звязку з наведеним суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи також те, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві власності належить будинок №52 по вул. Кірова /будинок № 30 по вул. Черкаській в м.Костянтинівка Донецької області. Зазначений будинок належить йому на підставі на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.04.2015 року після смерті його доньки - [PERSON], яка померла 09 жовтня 2014 року (а.с. 3-6). Відповідач [PERSON] зареєстрований (прописаний) у цьому будинку як квартирант з 23.10.2002 року (а.с. 7), але фактично в будинку не проживав, що підтверджується сусідами [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.19-21). Суд вважає встановленим, що з 2002 року відповідач в будинку не мешкає без поважних причин, не є власником будинку або членом сімї власника, не бере участі у сплаті платежів по утриманню будинку, де він зареєстрований, що перешкоджає [PERSON] у користуванні належною йому власністю, порушує право власності позивача на вказаний будинок. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування та розпорядження майном. У звязку з наведеним порушене право власності позивача [PERSON] підлягає захисту і необхідно усунути перешкоди в здійсненні цього права, визнавши відповідача [PERSON] такою особою, що втратила право користування зазначеним жилим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

04 червня 2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває в шлюбі з 26 серпня 2009 року, актовий запис №132, місце реєстрації: ВРАЦС Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області.Мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок постійних конфліктів, які винакали через образи та інше, внаслідок чого сторони припинили шлюбні стосунки та перестали вести спільне господарство. Після розірвання шлюбу син буде проживати з матір'ю. Просить суд розірвати його шлюб із [PERSON] Позивач про день, час, місце слухання справи сповіщений належним чином, в судове засідання не з'явився, надав заяву про те, що він підтримує свою заяву та просить слухати справу у його відсутності. Відповідач про день, час, місце слухання справи сповіщена належним чином за останнім відомим місцем реєстрації, в судове засідання не з'явилася, заперечень на позов не надала. Розглянувши матеріали справи, в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами, оцінивши всі докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено наступне. [PERSON], [INFO], перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами зареєстровано 26 серпня 2009 року, актовий запис №132, місце реєстрації: ВРАЦС Роздільнянського районного управління юстиції. Мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через втрату почуття кохання один до одного, різні характери та погляди на сімейне життя, в звязку з чим вони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведуть, що не заперечує і позивач, і відповідач. Шлюб між сторонами носить формальний характер. Суд вважає, що сторони не мають наміру відновлювати сімейні стосунки, на примирення не згодні. Спір про місце проживання дитини та про поділ майна відсутній. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін та інтересам неповнолітньої дитини. Судовий збір у повному обсязі сплачено позивачем при подачі позовної заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

04 червня 2015 року позивач звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 20 грудня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Червонозаводського районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис № 541. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що сімейне життя подружжя не склалося. Близько 9 років як вони проживають окремо, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Подальшого сенсу перебувати у шлюбі не бачить, збереження сім`ї вважає неможливим. В звязку з наведеним позивач просить позов задовольнити. В судове засідання позивач не зявилася, надала до суду заяву про розгляд позовної заяви без її участі та підтримання позовних вимог. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про визнання позову та про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, врахувавши думку позивача, відповідача, проаналізувавши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, так як сімя сторін розпалася остаточно та відновлена бути не може, подальше сумісне життя подружжя неможливе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

04 червня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 10 вересня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 199. Від спільного проживання мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сумісне життя не склалося в звязку з різними поглядами на життя. На теперішній час шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. В грудні 2014 року [PERSON] був засуджений за вчинення злочину до 8 років 6 місяців позбавлення волі і тепер відбуває покарання в місцях позбавлення волі. Вважає, що подальше їх спільне життя неможливе і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам та інтересам їх спільної дитини. Крім того, вона зустріла іншого чоловіка, з яким має намір створити сімю. Позивач у судове засідання не зявилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю. Відповідач у судовому засіданні не був присутнім, у звязку з знаходженням під вартою в Артемівському СІ УДПтСУ в Донецькій області. За таких обставин, суд, за необхідністю збирання доказів за межами його територіальної підсудності, відповідно до вимог ст. 76 ч. 6 ЦПК України, доручив цьому закладу провести певні процесуальні дії. Відповідно до пояснень засудженого [PERSON], відповідача по справі, наданих виправною колонією, зясовано, що він позов не визнає, проти його задоволення заперечує. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Виходячи з того, що відповідач в судове засідання не з'явився у звязку з знаходженням під вартою, \~а позивач написала заяву про слухання справи у її відсутності, яка не бажає зберігати шлюб, оскільки знаходиться у стосунках з іншим чоловіком, з яким має намір створити сімю, суд приходить до висновку, що примирення сторін не можливе і подальше збереження шлюбу не буде відповідати інтересам подружжя. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сімї, фактичні обставини справи, а також той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сімю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі. Позивачу залишити прізвище Рукавиця. Відповідачу залишити прізвище Рукавиця.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

04 червня 2015 року позивач звернулася до суду із позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1\\4 частини, від усіх видів заробітку (доходу), що місячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дитини, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 02.10.2010 року по 04.06.2015 року. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання дочки, матеріальної допомоги добровільно не надає. Дитина проживає та знаходиться на її утриманні. Відповідач здоровий, працездатний, а тому він має можливість, відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України, надавати аліменти у розмірі 1\\4 частини від усіх видів заробітку (доходів), щомісячно, на користь позивачки, на утримання дочки, але не менше 30% прожиткового мінімуму на одну дитину. Посилаючись на наведене, позивач просила позов задовольнити. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позов підтримує у повному обсязі. Відповідач також надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову Суд, вивчивши матеріали, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки у відповідності до ст.ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність інших дітей, непрацездатних членів родини, а також визначає частку заробітку (доходу) батьків, яка буде стягуватися як аліменти на дитину. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який був зареєстрований 02.10.2010 року Корабельним відділом РАЦС ММУЮ, актовий запис № 464. Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 04.06.2015 року шлюб між ними було розірвано. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає та знаходиться на утриманні позивача. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Відповідач є здоровим, матеріально забезпеченим, так як працює та отримує щомісячно заробітну плату, інших утриманців немає. Тому суд, враховуючи стан здоровя, матеріальний та сімейний стан відповідача, вважає можливим стягнути аліменти у розмірі 1\\4 частини його заробітку (доходу) на дитину на користь позивача. У відповідності до ст.79, п.3 ч.1 ст. 80, 88 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір» суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

04 червня 2015 року позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просила про розірвання шлюбу з [PERSON], що його було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комсомольського міського управління юстиції Полтавської області 25 грудня 2004 року за актовим записом № 413. Від цього шлюбу мають неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO]; дочку [PERSON], [INFO], які проживають разом із матірю. В судове засідання позивачка не зявилась, надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала повністю та просила про його задоволення. Після розірвання шлюбу її прізвище просила залишити [PERSON]. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, зазначені позивачем обставини не спростував, доказів на заперечення позову суду не надав. Судом встановлено, що 25 грудня 2004 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комсомольського міського управління юстиції Полтавської області було зареєстровано шлюб між сторонами за актовим записом № 413 (а.с. 6). З травня 2015 року вони припинили подружні відносини, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Від цього шлюбу мають неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 7); дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 8), які проживають разом із матірю (а.с. 9). Миритись сторони не бажають, їх сім`я фактично розпалась. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені нею і документально підтверджені судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved