Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

04 червня 2021 року представник [PERSON] - адвокат Ткаченко Є. А. звернувся до Московського районного суду м. Харкова з заявою про встановлення факту смерті матері заявниці [PERSON] . Вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла її матір - [PERSON] у м. Луганськ Луганської обл., яка на момент смерті фактично проживала за адресою реєстрації: [ADDRESS] , тобто на тимчасово непідконтрольній Україні території. Заявниця позбавлена можливості реєстрації в законному порядку факту смерті в органах реєстрації актів цивільного стану, оскільки видане свідоцтво про смерть є недійсним з тих підстав, що воно видано на тимчасово непідконтрольній Україні території і не має юридичної сили. Встановлення факту смерті необхідно їй для державної реєстрації смерті матері. Ухвалою суду від 07 червня 2021 року прийнято заяву [PERSON] до розгляду, відкрито провадження у справі, та призначено судове засідання. Представник заявниці подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив заяву задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив таке. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. За правилами ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Заявниця [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21 серпня 1963 року та копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 19 грудня 1999 року. Згідно з копією паспорта [NUMBER] , виданого Лутугінським РВ УМВС України в Луганській області 31 жовтня 2001 року, [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Щебутинці Сокирянського району Черновицької області, є громадянкою України. З наданих заявником документів, які були видані органами, що знаходяться на тимчасово окупованій території слідує, що [INFO] у м. Луганськ померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 22 січня 2021 року Артемівським відділом запису актів громадянського стану Луганського міського управління юстиції, лікарським свідоцтвом про смерть № 59 від 12 січня 2021 року та довідкою про причину смерті від 12 січня 2021 року, згідно з якої причиною смерті [PERSON] , [INFO] , є пневмонія. Діюче законодавство України передбачає державну реєстрацію факту смерті або на підставі лікарського свідоцтва про смерть, або на підставі рішення суду. При цьому, видача лікарського свідоцтва про смерть заочно, тобто без встановлення лікарем факту смерті, забороняється. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Стаття 4 цього Закону передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 1085-р від 07 липня 2014 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» м. Луганськ Луганської області відноситься до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як зазначено у Листі Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 22 квітня 2021 року № 987/0/208-21, письмова відмова органів реєстрації актів цивільного стану у здійсненні відмови реєстрації фактів смерті та народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, при розгляді судом справ про встановлення таких фактів, не вимагається. Враховуючи викладене, єдиною підставою для державної реєстрації смерті в таких випадках є рішення суду про встановлення факту смерті. Отже, підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Докази, що містяться у справі, зокрема, копія лікарського свідоцтва про смерть № 59 від 12 січня 2021 року, довідки про причину смерті та свідоцтва про смерть, виданого 22 січня 2021 року Артемівським відділом запису актів громадянського стану Луганського міського управління юстиції, підтверджує факт смерті [PERSON] , незалежно від того, ким видане це свідоцтво та дати його видачі. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Встановлення факту смерті має для заявника юридичне значення, оскільки потрібно їй для державної реєстрації смерті матері. Відтак, суд доходить висновку про необхідність задоволення заяви, що розглядається.

Outcome: approved