Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

05 січня 2017 року представник ПАТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що на підставі укладеного між сторонами договором про іпотечний кредит № HMTWGІ0000002873 від 17 січня 2008 року (далі по тексту кредитний договір) Банк надав позичальнику [PERSON] кредит в сумі 56000,00 грн., а на підставі заяви позичальника від 15 серпня 2008 року кредит переведено з валюти гривня у валюту долар США, після конвертації з урахуванням винагороди банку розмір кредиту становив 11967,53 доларів США. Представник позивача у позовній заяві зазначив, що у звязку з неналежним виконанням позичальником своїх договірних зобовязань по поверненню кредиту, заборгованість за кредитним договором станом на 11 листопада 2016 року становить 14518,36 доларів США і складається із заборгованості по кредиту в сумі 9437,66 доларів США, заборгованості по відсотках за користування кредитом в сумі 1620,03 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 286,90 доларів США та пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором в сумі 3162,12 доларів США, однак вимога заявлена лише про стягнення заборгованість по кредиту в сумі 9437,66 доларів США. В ході судового розгляду представник позивача [PERSON] позовні вимоги банку підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач та його представник позовні вимоги визнали частково, а саме, в частині стягнення простроченої заборгованості станом на день визначення заборгованості 11 листопада 2016 року, яка становить 437,66 доларів США, в решті позову просили відмовити, оскільки строк сплати цієї частини заборгованості ще не наступив. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах договору, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1050 ЦК України, дія якої, згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України, поширюється і на правовідносини, повязані з кредитом, передбачає право позикодавця вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), в разі прострочення повернення чергової частини позики. 17 січня 2008 року між кредитодавцем Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПриватБанк, Банк), та позичальником [PERSON] був укладений Договір про іпотечний кредит № HMTWGІ0000002873, відповідно до якого Банком був наданий позичальнику кредит в сумі 56000 грн. які позичальник зобовязався повернути до 17 січня 2023 р., сплачуючи щомісяця ануїтетні платежі в розмірі 791,77 грн., до складу яких входить частка погашення кредиту та проценти за користування ним в розмірі 15 % річних. 15 серпня 2008 року між Банком та [PERSON] була укладена Додаткова угода до договору про іпотечний кредит № HMTWGІ0000002873 від 17.01.2008 р., згідно якої вищезазначений договір про іпотечний кредит № HMTWGІ0000002873 від 17 січня 2008 року викладено в новій редакції. Відповідно до п. 8.1 договору банк зобовязується надати позичальнику кредитні кошти на строк з 17 серпня 2008 р. по 17 серпня 2023 р. включно, у вигляді строкового кредиту в сумі 11967,53 доларів США на споживчі цілі, зі сплатою за користування кредитом відсотків в розмірі 1,17 % на місяць (14,04 % річних) на суму залишку заборгованості за кредитом та винагороди за резервування ресурсів у розмірі 3 % річних від суми зарезервованих ресурсів. Як вбачається з наданого банком розрахунку заборгованості за договором, не спростованого відповідачами, [PERSON] неналежним чином виконує свої договірні зобовязання по поверненню кредиту та сплати процентів за його користування допускаючи прострочення, про що свідчить наявність показників у графі 4 «Залишок простроченої заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту)», тому прострочена заборгованість по кредиту підлягає стягненню в повному обсязі. У звязку з простроченням повернення чергових частин кредиту, в силу ч. 2 ст. 1050 ЦК України стягненню підлягає і заборгованість по кредиту, строк сплати якої на час розгляду справи не наступив. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved