Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

05 жовтня 2018 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач посилається на те, що між нею та [PERSON] 26.09.1998 року було укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Самарської районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис №295. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з нею. На протязі останнього року сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Сумісне життя з відповідачем не склалося по причині відсутності взаємопорозуміння між ними, різних поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки по веденню спільного господарства та виховання дітей. З жовтня 2017 року ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання остаточне припинено. Збереження сімї неможливе та суперечить їх інтересам. Примирення не можливе. Спору про місце проживання дітей та поділу сумісного майна немає. Просить розірвати шлюб. 10.10.2018 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська провадження по справі відкрито та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження (а.с.15). Позивач в судове засідання не зявилася, але від неї на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримувала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій не заперечував проти розірвання шлюбу. Приймаючи до уваги позицію позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 26.09.1998 року, шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Самарської районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис №295 (а.с.10). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO] (а.с.8). Також судом\~встановлено,\~що між\~сторонами по\~даній справі сімейні стосунки припинені з жовтня 2017 року. Зберігати сім`ю позивач не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. Згідно ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню. На підставі викладеного,

Outcome: approved