Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-13 00:00:00

06 серпня 2018 року [PERSON] звернулася до Ізяславського районного суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 21 квітня 2018 року. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, протилежні погляди на сімейні відносини та обов'язки, які виникають із шлюбу, зловживання відповідачем алкогольними напоями, у зв'язку з чим постійно виникають сварки. Подружні відносини припинили, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Вважає, що примирення та збереження шлюбу неможливе, а тому просить суд шлюб між ними розірвати та відновити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]». Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 13 вересня 2018 року справу на підставі ст. 31 ЦПК України передано на розгляд до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 жовтня 2018 відкрито провадження в справі, призначено підготовче судове засідання на 02 листопада 2018 року, яке відкладено. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав та просив строк на примирення не надавати. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З'ясувавши думки сторін, викладені у письмових заявах, дослідивши матеріали справи, суд знаходить ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження та позов задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Як встановлено в суді, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 21 квітня 2018 року, про що складено відповідний актовий запис за №87. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 21 квітня 2018 року Шепетівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області. Судом встановлено, що сторони сімейні відносини не підтримують, разом як сім'я не проживають, спільного господарства не ведуть. Також встановлено, що взаємини між ними зіпсувалися, внаслідок чого вони втратили взаєморозуміння, а згодом почуття любові та поваги один до одного. Факт не проживання позивача і відповідача однією сім'єю та відсутність спільного побуту суд розцінює як підтвердження розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними. Отже, підстав для надання сторонам строку на примирення, суд не вбачає. Враховуючи, що сторони припинили шлюбні відносини, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнав та не заперечив проти розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що підстав для збереження сім'ї не вбачається і шлюб необхідно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та відновити позивачу дошлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідно ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір сплачений позивачем суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 24, 56, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved