Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

06.04.2016 представник позивача ЛМКП «Львівтеплоенерго» Джус Б.Г. звернувся до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та центрального постачання гарячої води. Під час розгляду справи представник позивача ЛМКП «Львівтеплоенерго» неодноразово уточнював позовні вимоги. Враховуючи останнє уточнення позовних вимог (а.с. 69-70) представник позивача ЛМКП «Львівтеплоенерго» Джус Б.Г. просить суд ухвалити рішення, яким стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» заборгованість за період з 01.07.2014 по 31.12.2016 за послуги з центрального опалення та послуги з центрального постачання гарячої води в розмірі 4505,04 грн., інфляційних витрат у розмірі 571,63 грн., три відсотки річних у розмірі 74,26 грн., а всього 5150,93 грн., а також стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача 1378,00 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача покликається на те, що з довідки виданої ЛКП «Балатон 409» №2340 від 16.06.2015 вбачається, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] є співвласники квартири [ADDRESS]. Відповідачі зареєстровані та проживають в даній квартирі і відповідно користуються послугами з централізованого опалення та послугами з централізованого постачання гарячої води. Відповідачам для здійснення оплати за надані послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води був відкритий особовий рахунок [NUMBER], а також щомісячно направлялися квитанції про нарахування вартості даної послуги з метою їх оплати. Крім того, відповідач [PERSON] відноситься до категорії пільговиків (дитина війни) і відповідно користується 25% знижкою з оплати житлово-комунальних послуг, в тому числі послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води. Зазначає, що між відповідачами та позивачем встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг в сфері теплопостачання, а саме: виконавець надав послуги відповідачам, останні такими послугами користувалися для задоволення своїх потреб, та не відмовлялися від них, усвідомлюючи, що за послуги треба платити, але оплату проводили не в повному обсязі, чим порушили ч. 1 п. 18 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення» №630 від 21.07.2005, а також п. 3.1 Договору приєднання, де прямо вказано, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць, а оплата за спожиті послуги вноситься Споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунком. Уточнивши розрахунок заборгованості, станом на 11.01.2017 заборгованість відповідачів за послуги з центрального опалення та послуги з центрального постачання гарячої води за період з 01.07.2014 по 31.12.2016 складає 4 505,04 грн., інфляційні нарахування за відповідні послуги складають 571,63 грн., 3% річних складає 74,26 грн., разом сума заборгованості складає всього: сума основного боргу 4 505,04 грн., інфляційні втрати 571,63 грн., три відсотки річних 74,26 грн., а всього 5 150,93 грн. Представник позивача ЛМКП «Львівтеплоенерго» - Джус Б.Г., згідно довіреності, копія якої міститься у матеріалах справи, в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві та уточненні до неї. Просив уточнену позовну заяву від 16.01.2017 задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечила проти позовних вимог в частині стягнення з неї на користь ЛМКП «Львівтеплоенерго» заборгованості за період з 01.07.2014 по 31.12.2016 за послуги з централізованого опалення та послуги з центрального постачання гарячої води, вважаючи такий безпідставним та просила в цій частині позовних вимог відмовити в повному обсязі,оскільки свою частку за комунальні послуги сплачує регулірно, про що представила суду квитанції про оплату.. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час і місце судового розгляду справи, заперечень на позовну заяву відповідачами суду подано не було. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON], з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що у квартирі [ADDRESS] зареєстровані та проживають відповідачі по справі: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Дана обставина стверджується довідкою ЛКП «Балатон 409» від 16.06.2015 №2340 (а.с. 7). Відповідачі допустили заборгованість у розмірі 4505,04 грн., що підтверджується представленим суду розрахунком за послуги з центрального опалення та послуги з центрального постачання гарячої води по квартирі [ADDRESS] за період з 01.07.2014 по 31.12.2016 (а.с. 71-74). Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 11 травня 2010 року визначено за [PERSON], [PERSON], [PERSON] частки у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] по 1/4 частині квартири кожному. Судом встановлено, що 10.07.2015 позивач звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу та стягнення солідарно з відповідачів заборгованості за послуги з теплопостачання за період 01.07.2014 по 31.05.2015 у розмірі 2682,89 грн. та 121,80 грн. судового збору. 23.07.2015 Шевченківський районний суд м. Львова видав судовий наказ про стягнення солідарно з відповідачів заборгованості за споживання теплової енергії у розмірі 2682,89 грн., а також 121,80 грн. судового збору на користь ЛМКП, однак 20 серпня 2015 року Шевченківський районний суд задовольнив заяву відповідача [PERSON] і скасував виданий судовий наказ та роз'яснив ЛМКП право заявити вимоги у порядку позовного провадження. Статтею 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 7 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення з використанням внутрішньобудинкових систем, що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб'єктом господарювання, є договором приєднання». Відповідно до ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропоновувати свої умови договору. В судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачами встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг в сфері теплопостачання, а саме теплопостачальна організація надавала послуги відповідачам, останні такою послугою користувались для задоволення своїх потреб, та не відмовлялись від них, усвідомлюючи, що за послуги треба платити, але здійснювали оплату не в повному обсязі і не регулярно. Відтак, судом встановлено, що на відповідачах лежить обов'язок по оплаті за користування жилим приміщенням, згідно представленого розрахунку. Належних та допустимих доказів щодо спростування правильності нарахування суми заборгованості відповідачами не подано. На підставі ст. ст. 11, 509 ЦК України між сторонами виникло зобов'язання, за яким позивач повинен надавати послуги, згідно встановленого переліку, а відповідачі повинні щомісячно вносити оплату по встановлених тарифах. Статтями 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк(термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк(термін). Проте, як встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON], як один із трьох співвласників квартири та як один із трьох співспоживачів, погасила свої особисті борги та систематично сплачує свою 1/4 частку за надані позивачем послуги, що підтверджується квитанціями про оплату за послуги з централізованого опалення на ім'я [PERSON], копії яких долучені до матеріалів справи (а.с. 78-100) та особисто не має заборгованості по оплаті послуг. Інші співвласники квартири [ADDRESS] та [PERSON], як споживачі, свої частки спожитих послуг з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води не сплачують. Згідно до ч. 1 ст. 360 ЦК України - співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання, та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, повязаними із спільним майном. За таких обставин, в частині позовних вимог про стягнення з [PERSON] на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» заборгованості за період з 01.07.2014 по 31.12.2016 за послуги з центрального опалення та послуги з центрального постачання гарячої води слід відмовити, а з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача слід стягнути солідарно суму заборгованості, яка становить 4 505,04 грн., а також судовий збір по 689 грн. з кожного,відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial