Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

05 жовтня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Клюсівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, третя особа: друга Полтавська державна нотаріальна контора про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що 29 січня 1999 року померла її мати [PERSON]. Після смерті матері залишилася спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: с. Клюсівка, пров. Квітковий, 3, Новосанжарського району Полтавської області, на приватизованій земельній ділянці площею 0,60 га, розташованій на території с. Клюсівка Кунцівськоїсільської ради Новосанжарського району Полтавської області і призначеній для обслуговування житлового будинку і господарських будівель 0,18 га, та ведення особистого підсобного господарства 0,42 га. Спадкоємицею після померлої [PERSON] є позивач [PERSON] Постановою державного нотаріуса другої Полтавської державної нотаріальної контори від 24.09.2015 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначені житловий будинок з господарськими будівлями та на земельну ділянку, тому вона звернулася до суду з цим позовом. Позивач в судове засідання не зявилася, в матеріалах справи є заява, в якій вона просить позов задовольнити повністю, справу розглянути без її участі. Представник відповідача Клюсівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської областів судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, надав заяву № 02-06/50 від 27.10.2015 року про розгляд справи у його відсутність, позов визнає повністю. Представник третьої особи другої Полтавської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, надав заяву № 1994/01-16 від 20.10.2015 року про розгляд справи у його відсутність, при вирішенні питання покладається на розсуд суду. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як вбачається з свідоцтва про право власності на житловий будинок від 04.06.2003 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Клюсівської сільської ради від 29.04.2003 року за № 28, та зареєстрованого 04.06.2003 року Полтавським бюро технічної інвентаризації у реєстрову книгу № 2 за реєстровим № 238, житловий будинок з господарськими спорудами, що розташовані за адресою: с. Клюсівка, пров. Квітковий, 3, Новосанжарського району Полтавської області, належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с. 8). У власності [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ПЛ № 013818, виданого Кунцівською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області 31.01.1996 року, перебувала земельна ділянка площею 0,60 га в межах згідно з планом, що розташована на території с. Клюсівка Кунцівськоїсільської ради Новосанжарського району Полтавської області і призначена для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства. Згідно відмітки в державному акті Новосанжарською державною нотаріальною конторою 13.03.1996 року за реєстровим № 641 посвідчено договір дарування, на підставі якого право власності переходить до [PERSON] (а.с. 14). З витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок станом вбачається, що площа земельних ділянок, належних [PERSON], що розташовані на території сКлюсівка Кунцівськоїсільської ради Новосанжарського району Полтавської області і призначені для обслуговування житлового будинку і господарських будівель становить 0,18 га, для ведення особистого підсобного господарства 0,4200 га (а.с. 19, 20). [PERSON] померла 29 січня 1999 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 119197, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Полтавського міськвиконкому(а.с. 9). Відповідно до свідоцтва про народження серії ІІ-УР № 772926 від 09.02.1960 року (а.с. 17) та свідоцтва про укладення шлюбу серії І-КЕ № 359481 від 04.08.1979 року (а.с. 18) [PERSON] є матірю [PERSON]. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса другої Полтавської державної нотаріальної контори від 24.09.2015 року після померлої 28.07.1999 року [PERSON] заведена спадкова справа 28.07.1999 року за № 455/1999 за заявою про прийняття спадщини від імені дочки померлої [PERSON] (а.с. 13). Стаття 1218 Цивільного кодексу України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Пункт 4.18. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, передбачає, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Абзаци 2, 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, передбачають, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання права власності в порядку спадкування, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved