Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

06 червня 2016 року [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], третя особа: Орган опіки та піклування Новокодацької районної у місті Дніпропетровську ради про позбавлення батьківських прав. Позивачка у своєму позові посилалася на те, що 10 грудня 2005 року вона з відповідачем [PERSON] уклала шлюб в Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що було зроблено актовий запис № 1060. [INFO] року у них народилася донька - [PERSON], а [INFO] року у них народився син - [PERSON]. З жовтня 2012 року вони перестали підтримувати шлюбні стосунки, вести спільне господарство, та окремо стали проживати, у зв'язку з тим, що в сім'ї виникали суперечки та сварки. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.03.2013 року шлюб між нею та відповідачем [PERSON] було розірвано. Їх діти з часу фактичного розпаду сім'ї, тобто з жовтня 2012 року, залишились проживати з нею. Відповідач з зазначеного часу став проживати з іншою жінкою, з якою уклав шлюб, забувши про існування у нього їх спільних дітей. У другому шлюбі відповідач має доньку [PERSON] [INFO]. Відповідач, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до доньки [PERSON] та сина [PERSON], не піклується про фізичний та духовний розвиток дітей, підготовку їх до самостійного життя. Відповідно до довідки директора середньої загальноосвітньої школи № 1, в якій з 2015 року навчаються діти, батько [PERSON] жодного разу до школи не з'являвся, успіхами дітей не цікавився, з учителями не спілкувався, не брав участі у вихованні дітей. Відповідач жодного разу не завітав до додому провідати дітей, не проявляє ніякої зацікавленості та турботи щодо забезпечення необхідним харчуванням, лікування дітей. Діти не отримують від батька жодного подарунку, жодної іграшки навіть на День народження. Відповідач не спілкується з дітьми взагалі, тобто не дбає про їх нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей. Позивачка просить позбавити батьківських прав відповідача [PERSON], [INFO], уродженця м. Дніпропетровська, у відношенні до його дітей: доньки [PERSON], [INFO], уродженки м. Дніпропетровська та сина [PERSON], [INFO], уродженця м. Дніпропетровська. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, письмово просив розглянути справу у його відсутність, не заперечував проти позбавлення його батьківських прав відносно його дітей: доньки [PERSON] та сина [PERSON]. Представник третьої особи Орган опіки та піклування Новокодацької районної у місті Дніпропетровську ради у судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Надала суду висновок Органу опіки та піклування Новокодацької районної у місті Дніпропетровську ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його дітей: доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч. 4 ст. 55, ст. 124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства. Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Судом встановлено, що [PERSON] знаходилась в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який був укладений 10 грудня 2005 року в Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що було зроблено актовий запис № 1060. Сторони мають спільних дітей: доньку - [PERSON], [INFO] та син - [PERSON], [INFO], які проживають з матір'ю за адресою: [ADDRESS] (а.с.9-10,13). Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.03.2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.8). Відповідач з жовтня 2012 року, став проживати з іншою жінкою, з якою 18 травня 2013 року уклав шлюб і від якої у нього народилася донька [PERSON] [INFO] (а.с.7,11). Відповідач, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до доньки [PERSON] та сина [PERSON], не піклується про фізичний та духовний розвиток дітей, підготовку їх до самостійного життя, не відвідує їх, не проявляє ніякої зацікавленості та турботи щодо забезпечення необхідним харчуванням, лікування дітей. Відповідно до довідки директора середньої загальноосвітньої школи № 1 та характеристик на дітей, в якій з 2015 року навчаються діти, батько [PERSON] жодного разу до школи не з'являвся, успіхами дітей не цікавився, з учителями не спілкувався, не брав участі у вихованні дітей (а.с.12, 23-24). З акту обстеження житлово-побутових умов сім'ї неповнолітніх [PERSON] та [PERSON], які мешкають за адресою: [ADDRESS] встановлено, що діти проживають з матір'ю [PERSON] та іншими родичами, санітарний стан житлового приміщення задовільний. Вихованням дітей займається лише мати, а батько не приділяє достатньої уваги дітям (а.с.25-26). Згідно довідки-розрахунку від 05.09.2016 року відповідач [PERSON] має заборгованість по виконавчому листу № 2/205/1566/2013 від 17.04.2014 року по аліментам за період з березня 2014 року по серпень 2016 року в розмірі 36 602,12 грн. (а.с.27). Згідно висновку Орган опіки та піклування Новокодацької районної у місті Дніпропетровську ради від 14.09.2016 року №1/14-226 зроблено висновок про доцільність позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно його дітей: доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] (а.с.28-29). Відповідач - [PERSON] вихованням та матеріальним утриманням дітей не займається, не піклується про їх стан здоров'я, тим самим ухиляючись від виконання своїх батьківських обов'язків. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. На підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З урахуванням зазначених обставин, того факту, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, не заперечував проти задоволення позову, суд вважає можливим позбавити батьківських прав [PERSON], у відношенні до його дітей: доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Зважаючи на викладене, розглядаючи даний спір в межах заявлених вимог, оцінюючи здобуті по справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності зв'язку у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про позбавлення батьківських прав [PERSON] законні, обґрунтовані та повністю доведені, а тому підлягають задоволенню. Крім того, згідно положень частини 1 статті 88 ЦПК України, оскільки позивачем при подачі позову було оплачено судовий збір і його вимоги задоволені, з відповідача також належить стягнути на користь позивача понесені судові витрати в сумі 551,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved