Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-06 00:00:00

05.05.2020 [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] 03.09.2016 Нововолинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області. З відповідачем мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Вказує, що подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки у кожного з них свої погляди на життя, звички в побуті, ставлення до людських цінностей. Через несумісність характерів та розбіжність в вирішенні побутових питань між ними часто виникали непорозуміння, що врешті призвело до припинення шлюбних стосунків. Вказує, що відповідач не забезпечує сім`ю, не бере участі у вихованні дитини. Тривалий час вони не проживають разом, не ведуть спільно свої господарства, не мають спільного бюджету. На даний час шлюб носить лише формальний характер, у сторін відсутні почуття любові та поваги. Вважає, що спільне проживання та примирення і збереження сім`ї є неможливим. У підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просить шлюб розірвати та стягнути з відповідача на її користь судові витрати по справі. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнав. У підготовчому засіданні встановлено, що сумісне життя подружжя є неможливим, збереження сім`ї суперечать інтересам сторін, які тривалий час не живуть однією сім`єю, не підтримують подружніх взаємин, тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, суд позов задовольняє. Згідно з ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивач при подачі позову до суду сплатив судовий збір в розмірі 840,80 грн., що підтверджується документально (а.с.1). З огляду на те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, у відповідності зі ст.ст. 141,142 ЦПК України слід повернути позивачу з державного бюджету 420,40 грн. судового збору, сплаченого при поданні позову, решту судового збору в розмірі 420,40 грн. стягнути з відповідача на користь позивача. Також задоволенню підлягає вимога позивача про стягнення з відповідача на її користь витрат понесених на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 грн., що підтверджено документально (а.с.1, 8, 9).

Outcome: approved