Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-26 00:00:00

07.07.2020 року позивач [PERSON] звернувся до Балаклійського районного суду з позовною заявою до Новогусарівської сільської ради Балаклійського району Харківської області про визнання в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , права на земельну частку (пай) у КСП ім. Чкалова Балаклійського району Харківської області, розміром 4,20 умовних кадастрових гектарів, на території Новогусарівської сільської ради Балаклійського району Харківської області, що належало померлому відповідно до Державного акту на право колективної власності на землю серії ХР-01-00-000480 від 18.01.1996 р. В обґрунтування своїх вимог в позовній заяві зазначив, що після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , відкрилась спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) у КСП ім. Чкалова Балаклійського району Харківської області, розміром 4,20 умовних кадастрових гектарів, на території Новогусарівської сільської ради Балаклійського району Харківської області, що належало померлому відповідно до сертифікату на земельну частку (пай) серії ХР № 013801. Оскільки правовстановлюючий документ на земельну частку (пай) було втрачено за невідомих обставин, тому позивач по справі змушений звернутися до суду. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав клопотання, в якому просив розглянути справу без його участі, позов підтримує повністю та просить його задовольнити. Представник відповідача - Новогусарівської сільської ради Балаклійського району Харківської області в судове засідання також не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст.81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частини 1, 4 статті 206 ЦПК України визначають, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] . Матеріалами справи підтверджено, що позивач [PERSON] , [INFO] , є рідним сином [PERSON] , що підтверджено відповідним свідоцтвом про народження. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) у КСП ім. Чкалова Балаклійського району Харківської області, розміром 4,20 умовних кадастрових гектарів, на території Червоногусарвської сільської ради Балаклійського району Харківської області, що належало [PERSON] відповідно до сертифікату на земельну частку (пай) серії ХР № 013801 від 01.08.1996 року, зареєстрованого у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 296. Правовстановлюючий документ на земельну частку (пай) було втрачено за невідомих обставин. В газеті «Вісті Балаклійщини» № 48 (11394) від 03.07.2020 року опубліковано оголошення такого змісту: «Сертифікат на земельну частку (пай) в КСП м. Чкалова Червоногусарівської сільської ради Балаклійського району Харківської області серії ХР № 013801 від 01.08.1996 року на ім`я [PERSON] вважати втраченим». З листа відділу у Балаклійському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області № 32-20-0.23,09-8/332-20 від 28.05.2020 року вбачається, що згідно додатку до державного акту на право колективної власності на землю по КСП ім. Чкалова серія ХР-01-00-000480, яке знаходиться на території Червоногусарівської сільської ради Балаклійського району Харківської області, зареєстрованого в Книзі записів (реєстрації) державних актів на право колективної власності на землю 18.01.1996р. за №8, у списку громадян - членів КСП [PERSON] зареєстрований за №63. Відповідно до книги реєстрації сертифікатів на земельні частки (паї) громадян по КСП ім. Чкалова на [PERSON] 01.08.1996 р . за № 296 зареєстровано та видано сертифікат на земельну частку (пай) серії ХР № 013801. Згідно книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю на [PERSON] державний акт на право приватної власності на землю не зареєстровано. За заявою [PERSON] від 19.03.2020р, нотаріусом Балаклійської державної нотаріальної контори Голуб В.М. 19 березня 2020 року відкрито спадкову справу № 65697311 внаслідок смерті [INFO] [PERSON] . Таким чином, у встановленому порядку право спадкодавця [PERSON] на земельну частку (пай) було зареєстровано, але оригінал правовстановлюючого документа не зберігся (втрачено), а іншим особам, у т.ч. позивачу не може бути виданий його дублікат. Отже отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину - право на земельну частку (пай) позивач не має можливості у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа - сертифіката на земельну частку (пай). При вирішенні спору суд виходить з того, що спірні правовідносини щодо спадкування права на земельну частку (пай) врегульовані положеннями Цивільного кодексу України, Земельного кодексу України, Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року № 720/95. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання прав, як передбачено п. «а» ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України. Згідно п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08 серпня 1995 року № 720/95 вказано, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003р. № 899-IV, основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Згідно ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003р. № 899-IV, що право на земельну частку (пай) мають, зокрема, громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» № 7 від 16 квітня 2004 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України). Згідно ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України). На підставі ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини (тобто на момент смерті), і що не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ст. ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст.1258,1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, … той з подружжя, який його пережив, та батьки. У зв`язку з тим, що на випадок своєї смерті [PERSON] не залишив заповіт, то згідно ст. 1261 ЦК України позивач є спадкоємцем за законом першої черги, інших спадкоємців першої черги та осіб, які мають обов`язкову частку у спадщині, немає. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Беручи до уваги те, що позивач [PERSON] , який є спадкоємцем [PERSON] першої черги за законом, позбавлений можливості в іншому порядку, ніж шляхом ухвалення судового рішення про визнання за ним права на земельну частку (пай), реалізувати своє право на спадщину після смерті [PERSON] , оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

Outcome: approved