Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

04 червня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про визнання права на земельну частку (пай). В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 03.08.1990 року він був прийнятий в члени колгоспу ім.. Леніна, який в подальшому був реорганізований в КСП ім.. Леніна, а далі в Козіївське КСП Краснокутського району, та направлений на навчання до [PERSON] СПТУ-62, що підтверджується записом у його трутовій книжці УКР № 2596223 та архівною довідкою № 01-36/124 від 15.05.2015 року. В період розпаювання земель господарства відповідно до Указу Президента України №720 від 8 серпня 1995 року, позивач помилково не був включений до списку додатку до державного акту ХР № 18-00-000-230 КСП Козіївське. Позивач вважає, що має право на земельну частку (пай), але не числиться в списку додатку до вищевказаного державного акта, про що свідчить довідка відділу Держземагенства у [PERSON] районі від 15.05.2015 року. Через відсутність в списку своєчасно не отримав сертифікат на право на земельну частку (пай). На території Козіївської сільської ради мається вільна не витребувана земельна частка (пай) площею 3,47 га ріллі, про що свідчить довідка о відділу Держземагенства у [PERSON] районі від 15.05.2015 року. В звязку з цим, позивач [PERSON] просить поновити строк для звернення до суду за захистом права та визнати за ним право на земельну частку (пай), розташованої на території Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області. В відкрите судове засідання позивач та його представник не прибули, однак надли заяву, згідно якої позовні вимоги підтримали та прохали їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації у відкрите судове засідання не прибув, через канцелярію надав заяву про розгляд справи у відсутність представника, позовні вимоги визнав частково. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до п.2 Указу Президента України №720 від 08.08.1995 року Про порядок розпаювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам право на земельну частку /пай/ мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, колишні члени підприємства, а також пенсіонери з їх числа. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] на час розпаювання земель КСП Україна являвся членом КСП, що підтверджується архівною довідкою № 01-36/124 від 15.05.2015 року виданою начальником архівного відділу [PERSON] РДА, але з невідомих причин не був включений до списку-додатка до Державного акта КСП Україна серії ХР №18-00-000-230 від 29.10.1997 року, що підтверджується довідкою відділу Держкомзему у [PERSON] районі від 15 травня 2015 року за №31-04-1096/2-15. Факт перебування позивача в колгоспі та КСП підтверджується наданою суду трудовою книжкою, копія якої міститься в матеріалах справи, серія УКР № 2596323 (записи 1,2,3,4) Як передбачено Указом Президента України „ Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям №720 від 08.08.1995 року, право на отримання земельної частки (паю) мають члени КСП, кооперативів, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] мав право на земельну частку (пай), але сертифікат на право на земельну частку (пай) він не отримував. Відповідно до ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. На підставі ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Отже, на підставі вищевикладеного, повно та всебічно зясувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, оскільки [PERSON] надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, [PERSON] пропустив строк для звернення з позовною заявою до суду і просить його поновити. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що відповідно до ст.73 ЦПК України пропущений строк необхідно поновити, оскільки він пропущений з поважних причин. На підставі вищевказаного та

Outcome: partial