Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-24 00:00:00

05.08.2020 року [PERSON] звернулася до Радомишльського районного суду Житомирської області з позовною заявою, в обґрунтування якої зазначила, що 23.07.2016 року Радомишльським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. За час спільного проживання у сторін народилися діти: син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною, а тому потребує додаткового утримання. Відповідач працює офіційно, має стабільний заробіток, але не надає матеріальної допомоги на утримання дітей та на утримання позивачки. Таким чином, [PERSON] просить суд ухвалити рішення про стягнення з [PERSON] аліментів у розмірі 1/3 усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття, на свою користь на утримання дітей, а також стягнути аліменти на своє утримання у розмірі 1/6 усіх видів заробітку (доходів), щомісячно, до досягнення дитиною [PERSON] трирічного віку. \~ \~ \~ \~Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. У визначений судом строк відповідач відзив до суду не направив, клопотань про розгляд справи із викликом в судове засідання сторін від учасників справи не надходило. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд на підставі статті 280 ЦПК України ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 23.07.2016 року Радомишльським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області було зареєстровано шлюб між [PERSON] до\~ [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , за актовим записом № 66. Після державної реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON] . Сторони мають малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] про що свідчать свідоцтва про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] . Відомості про те, що відповідач непрацездатний, фізично не здоровий або має на своєму утриманні інших осіб, у суду відсутні. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.1,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно положень статей 141, 180-182 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 05.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків разом з яким проживає дитина. Враховуючи спільний обов`язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття, визначений ст. 180 СК України, всі перелічені в сукупності обставини дають підстави для покладення на відповідача обов`язку сплачувати аліменти в розмірі 1/3 усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. Разом з тим, згідно ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Тому суд вважає, що наявні всі підстави для покладення на відповідача обов`язку сплачувати аліменти в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) на утримання позивача до досягнення дитиною трирічного віку. Згідно ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved