Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-17 00:00:00

06.01.2021 року до Великобурлуцького районного суду Харківської області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] , з вимогами про стягнення аліментів на своє утримання, як повнолітньої дочки, яка продовжує навчання в Харківському національному автомобільно-дорожньому університеті у розмірі ј частини з усіх видів заробітку та доходу відповідача, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до закінчення навчання, тобто по 30.06.2024. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач [PERSON] є її батьком. Шлюб між батьками [PERSON] та [PERSON] у 2016 році розірвано. Після розірвання шлюбу проживала разом із матір`ю. За рішенням суду з відповідача стягувались аліменти на її утримання щомісячно у розмірі 1/4 частини його доходу. Після досягнення нею повноліття ( [INFO] ) продовжила навчання за контрактом на денній формі в Харківському національному автомобільно-дорожньому університеті. Навчання відповідно до договору щорічно коштує 14950 грн., проживання в гуртожитку 6073 грн., крім того необхідно купувати підручники, зошити та інше приладдя для навчання, їжу, одяг, взуття та інші необхідні для проживання речі, витрачати кошти на проїзд. Зазначає, що стипендії не отримує та через зайнятість у навчальному процесі не має достатньо вільного часу для підробітку та працевлаштування, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги батьків. Мати [PERSON] отримує заробітну плату у розмірі приблизно сім тисяч гривень, тому не має можливості самостійно утримувати її. Відповідач, інших дітей, непрацездатних членів сім`ї чи батьків на утриманні не має, є працездатним та отримує щомісячно заробітну плату та раз на рік орендну плату за надання в користування земельних ділянок, однак в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги, через що позивач вимушена звернутись до суду із даним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про розгляд даної справи була повідомлена належним чином та звернулась до суду із заявою, в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи та постановлення заочного рішення не заперечує. Належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи відповідач [PERSON] , в судове засідання повторно не з`явився, причина неявки суду не повідомив. Клопотання про відкладення справи та відзив на позов до суду не надходили. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів та за згодою представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч.4 ст.223, ст.ст.280-281 ЦПК України. Зважаючи на те, що всі учасники справи в засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, оцінивши кожний доказ окремо та у їх сукупності та взаємозв`язку, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до актового запису про народження №01 від 10.01.2003 року, який виконано Шипуватською сільською радою Великобурлуцького району Харківської, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . (свідоцтво про народження [NUMBER] від 10.01.2003) Як вбачається зі змісту довідки №34/2123 від 16 вересня 2020 року, що видана Харківським національним автомобільно-дорожнім університетом, [PERSON] є студентом 1 курсу факультету «Управління та бізнесу», навчається на денній формі навчання за контрактом з 15.09.2020, закінчення навчання 30.06.2024. Загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання складає 59800 грн., навчальний рік - 14950 грн. (договір про надання освітніх послуг №16 ЕП-20 від 30.09.2020) Крім того, позивачем надано відповідні квитанції щодо здійснення витрат пов`язаних з навчанням, а також витяги з інформацією з Державного земельного кадастру щодо земельних ділянок, які передані відповідачем в користування ТОВ «Зоря». Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу дочки на її утримання не надає, проте позивач продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги. При цьому, відповідачем не надано суду даних про наявність на його утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов`язку утримувати повнолітню доньку на період її навчання чибудь-яких доказів щодо неможливості сплачувати аліменти на утримання дитини. Нормами ст.199 СК України визначено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно до вимог частини 1 статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Також в п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 24.02.2016 року у справі № 6-1296цс15, при визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Аналіз ст.ст.199, 200 Сімейного кодексу України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Отже, суд приходить до висновку про наявність передбачених ст.199 СК України підстав для виникнення у відповідача обов`язку на участь у утриманні повнолітньої доньки, яка продовжує навчання та можливість сплачувати аліменти на її утримання. Вирішуючи питання про розмір частки аліментів, суд бере до уваги те, що обов`язок утримувати повнолітню дитину на період навчання мають нести однаково як батько, так і мати дитини та вважає, що розмір частки аліментів, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача має становити 1/4 частину від заробітку (доходу) відповідачадо закінчення навчання позивача, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. Відповідно до вимог ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення про стягування аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved