Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

06.09.2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] і просить стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в сумі 10000 грн. в рахунок погашення позики від 05.01.2016 року та понесені судові витрати в рахунок відшкодування сплаченого судового збору 551 грн. та 2000 грн. в рахунок відшкодування (компенсації) витрат за надану правову допомогу адвоката. Свої вимоги обґрунтував тим, що 05 січня 2016 року позивач [PERSON], як позикодавець, та відповідач [PERSON], як позичальник, у відповідності з нормами Цивільного кодексу України, уклали договір позики, на підставі якого [PERSON] отримав від нього ([PERSON]Є) в борг 10000 грн. з терміном повернення до 05 лютого 2016 року. Вказаний факт отримання від позивача грошової позики, відповідач підтвердив власноруч написаною ним на паперовому аркуші розпискою про отримання від нього грошових коштів у вказаній сумі та засвідчив її своїм особистим підписом. Однак, відповідач [PERSON] не виконав взяті на себе зобовязання і в строк до 05 лютого 2016 року грошові кошти в сумі 10000 грн. позивачу не повернув та не повідомив про причини неповернення боргу. 06 серпня 2016 року позивач на адресу відповідача направив рекомендованим повідомленням письмову вимогу в якій прохав [PERSON] в строк до 20 серпня 2016 року повернути борг за договором позики на загальну суму 10000 грн. На вказану вимогу [PERSON] жодної відповіді взагалі не надав, лист з вимогою навмисно не отримав і борг не повернув. У звязку з цим позивач змушений звернутися до суду з вказаним позовом. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомленим, до суду не зявився. Представник позивача адвокат [PERSON] надав суду заяву з проханням розгляд справи провести у його відсутності та у відсутності його довірителя позивача [PERSON], позовні вимоги [PERSON] він підтримує і прохає їх задовольнити. Відповідач [PERSON] повідомлений про дату час і місце розгляду справи за адресою зареєстрованою у встановленому законом порядку, в судове засідання не з'явився. Відповідно до ст. 74 ЦПК України вважається, що судове повідомлення вручене йому належним чином. Судом встановлено, що 05 січня 2016 року між сторонами по справі було укладено договір позики у вигляді письмової розписки за яким [PERSON] отримав в позику (в борг) від [PERSON] 10000 грн., які зобовязався повернути в строк до 05 лютого 2016 року (а.с. 10). 06 серпня 2016 року [PERSON] на адресу [PERSON] вул. Кооперативна, с. Хоминці Роменського району Сумської області надіслав вимогу про виконання грошових зобовязань в якій, у звязку з порушенням ним ([PERSON]А.) умов письмового договору від 05 січня 2016 року, а також норм Цивільного кодексу України, прохав повернути борг в сумі 10000 грн. в строк до 20 серпня 2016 року в с. Овлаші Роменського району Сумської області по місцю його ([PERSON]Є.) проживання за вищевказаною адресою (а.с. 8-9). Наведене свідчить, що між сторонами виникли цивільні правовідносини з приводу виконання грошових зобовязань за договором позики. Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Відповідно до ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. За ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. Дослідивши докази зібрані у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок їх у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за договором позики підлягають задоволенню в повному обсязі, а в частині стягнення судових витрат підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Позивачем доведено факт невиконання грошового зобовязання за договорами позики з боку [PERSON] За таких обставин, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] заборгованість за договорами позики в сумі 10000 грн. Вирішуючи вимоги відповідача про стягнення судових витрат суд виходить з наступного. Згідно вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені і документально підтверджені судові витрати. Згідно вимог ч.1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Враховуючи викладене, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 551,20 грн. судового збору, сплаченого [PERSON] при зверненні з позовом до суду. Згідно вимог п.2 ч.3 ст. 79 ЦПК України до витрат, повязаних з розглядом судової справи належать витрати на правову допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України витрати пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Згідно ч. 2 даної статті граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. З матеріалів справи вбачається, що між позивачем [PERSON] та адвокатом [PERSON] 06 серпня 2016 року було укладено угоду про надання правових послуг (а.с. 13). З квитанції № 28 від 26.08.2016 року вбачається, що адвокатом [PERSON] було отримано від [PERSON] 2000 грн. за надання правових послуг на підставі угоди про надання правових послуг від 06.08.2016 року за підготовку вимоги про виконання грошових зобовязань в адресу боржника [PERSON], оформлення позовної заяви про стягнення з відповідача [PERSON] грошових коштів та судових витрат; за здійснення захисту прав та інтересів клієнта ([PERSON]Є.) в якості представника позивача в судах першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи, що стосується прав та законних інтересів клієнта (а.с 14). Розмір оплати правової допомоги в розмірі 2000 грн. суд вважає завищеним, з наступних підстав. Згідно ст. 1 Закону України Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Згідно ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік», розмір мінімальної заробітної плати з 01.05.2016 року складає 1450 грн., звідси випливає, що розмір компенсації витрат на правову допомогу не може перевищувати 580 грн. за годину участі особи, яка надавала правову допомогу. Як встановлено судом, [PERSON] не приймав участі в судовому засіданні по справі. Враховуючи характер спірних правовідносин суд вважає, що на підготовку позову (а.с. 3-5) було затрачено часу близько години, на підготовку вимоги про виконання грошових зобовязань на адресу боржника [PERSON] (а.с. 8-9) було затрачено часу близько 30 хв., а тому враховуючи положення чинного цивільно-процесуального законодавства, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 580 грн. витрат на правову допомогу за складання позовної заяви. та 290 грн. за складання вимоги про виконання грошових зобовязань на адресу боржника, а всього витрат на правову допомогу на загальну суму 870 грн..

Outcome: approved