Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

05 квітня 2017 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі-позивач) звернувшись до суду з позовом, просить стягнути з [PERSON] (далі-відповідач) на користь позивача заборгованість за кредитним договором № б/н від 08.02.2013 року у розмірі 15070,91 грн. та судові витрати у розмірі 1600,00 грн., посилаючись на те, що 08.02.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № б/н, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі платою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту позивач керується п.2.1.1.2.3., п.2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що відповідач дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням позивача, і відповідач дає право позивачу в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання відповідачем заяви разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між відповідачем та позивачем [PERSON], що підтверджується підписом у заяві. Також підписання даного договору є прямою і безумовною згодою відповідача щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого позивачем, відповідно до п.2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг. Позивач свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Однак, відповідач належним чином не виконує свої зобовязання передбачені договором, і тому станом на 28.02.2017 року у неї виникла заборгованість перед позивачем в сумі 15070,91 грн., яка складається з 297,50 грн. заборгованість за кредитом; 10379,56 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3200,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 693,85 грн. - штраф (процентна складова), що підтверджується відповідним розрахунком. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобовязань і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав позивача. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, але надіслав клопотання про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив позов задовольнити (а.с. 38). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, але звернулася із заявою, в якій зазначила, що позов визнає повністю та просить розглянути справу без її участі (а.с. 48). Беручи до уваги те, що явка до суду є правом, а не обовязком сторони у справі, суд враховуючи положення ч.4 ст.169 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, належно зясувавши дійсні обставини, оцінивши надані докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно анкети-заяви від 08.02.2013 року, довідки про умови кредитування (а.с. 6, 7), відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% (а.с. 5). Крім того, відповідача ознайомлено з Умовами та правилами надання банківських послуг (а.с.8-31). Свої зобовязання щодо видачі кредиту позивач виконав. Проте, відповідач не належним чином виконує свої зобовязання перед позивачем і тому у відповідності до розрахунку заборгованості (а.с.4), загальна сума заборгованості станом на 28.02.2017 року становить 15070,91 грн. Як передбачено ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Згідно з ст.599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України, позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів та сплатити проценти в строки зазначені в договорі. У ході судового розгляду справи знайшов своє підтвердження факт невиконання відповідачем своїх зобовязань перед позивачем. Враховуючи вищевказані положення норми матеріального права, та те, що відповідач [PERSON] належним чином не виконує свої зобовязання, передбачені умовами договору № б/н від 08.02.2013 року, внаслідок чого станом на 28.02.2017 року виникла заборгованість перед позивачем у загальній сумі 15070,91 грн., тому суд вважає, що є всі законні підстави для задоволення вимог позивача, оскільки ці вимоги є законними та обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України позивач має право на відшкодування витрат, понесених по сплаті судового збору в сумі 1600,00 грн. (а.с.1).

Outcome: approved