Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

04 листопада 2013 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до відповідача [PERSON], у якому просять визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме, квартирою №145 у будинку №16 по вулиці Некрасова у місті Шостка Сумської області. У цій справі треті особи, які не заявляють самостійні вимоги: Шосткинський міськрайонний відділ Управління Державної міграційної служби України у Сумській області (далі Шосткинський МРВ УДМС України у Сумській області); \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Товариство з обмеженою відповідальністю «Жилкомсервіс» (далі ТОВ «Жилкомсервіс»). В обґрунтування позову зазначено, що позивачі є власниками квартири [ADDRESS], зареєстровані та мешкають в даній квартирі з 01 серпня 1989 року по теперішній час. З 17.09.2004 року в даній квартирі зареєстрований [PERSON], який був цивільним чоловіком позивача [PERSON], але з 2006 року він виїхав до Російської Федерації на заробітки та назад не повернувся і на протязі семи останніх років його ніхто не бачив. Відповідач протягом цього часу не ніс витрат по сплаті комунальних послуг по вищезазначеній квартирі та не приймав участі у її ремонті. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та додатково пояснила, що дійсно у вищезазначеній квартирі живе з сином [PERSON], разом сплачують комунальні послуги та здійснюють її ремонт. У цій квартирі відсутні будь-які речі відповідача. Останні сім років відповідач жодного дня у квартирі не проживав. На цю адресу на імя відповідача надходять тільки листи із банків, щодо несвоєчасної сплати кредиту, але це повязано саме із зареєстрованим місцем проживання відповідача. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву в якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує. (а.с.25). Відповідачу [PERSON] судова повістка надсилалася за адресою його місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, але була повернута до суду з поміткою «за закінченням терміну зберігання». Тому, відповідно до ч.5 ст.74 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року за №1618-ІV (далі ЦПК України) суд вважає, що відповідач повідомлений належним чином. (а.с.22, 23). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги Шосткинського МРВ УДМС України у Сумській області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про поважність причини неявки суд не повідомлено. (а.с.28, 29). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги ТОВ «Жилкомсервіс» в судове засідання не зявився, але надав листа у якому просить провести судовий розгляд за його відсутності та заперечень проти позову не має. (а.с.24). В судовому засіданні 15 січня 2014 року ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області, у відповідності із ч.1 ст.224 ЦПК України, постановлено провести заочний розгляд справи. Суд, вислухавши позивача, заслухавши свідка, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Свідок [PERSON] суду показала, що мешкає в квартирі [ADDRESS] з 1998 року по теперішній час. Добре знає і спілкується з мешканцями квартири №145 цього будинку, а саме, із [PERSON] та її сином [PERSON]. [PERSON] у квартирі позивачів не бачила близько семи років, а також у цій квартирі відсутні його речі. Крім того, коли вона відвідувала позивачів, при ній ніколи на адресу позивачів не надходила особиста кореспонденція на їмя [PERSON] Із акту затвердженого директором ТОВ «Жилкомсервіс» 01.11.2013 року вбачається, що сусіди [PERSON], а саме, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підтверджують, що [PERSON] за власною ініціативою в квітні 2006 року виїхав з квартири [ADDRESS], при цьому забрав всі свої речі. З цього часу він в квартирі не мешкає і до квартири не приходить, житлом не цікавиться. (а.с.3). З довідки виданої ТОВ «Жилкомсервіс» вбачається, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: власник квартири - [PERSON] з 01.08.1989 року, [PERSON], [INFO], зареєстрований з 17.09.2004 року, та син [PERSON], [INFO], зареєстрований з 01.08.1989 року. (а.с.4). [PERSON] про право власності на житло виданого Виробничим житловим ремонтно-експлуатаційним управлінням «ВЖРЕУ» 09 лютого 1999 року, яке записане у реєстрову книгу за №4053 вбачається, що квартира, яка знаходиться за адресою [ADDRESS], дійсно належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] 1/2 частина та членам її сімї [PERSON] 1/2 частина. Квартира приватизована згідно з законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». (а.с.5). З інформації Шосткинського МРВ УДМС України у Сумській області від 07.11.2013 року вбачається, що у [PERSON], [INFO], місце проживання зареєстровано за адресою: [INFO]. (а.с.7). З паспорта громадянина України МА 513836 виданого Шосткинським МВ УМВС України в Сумській області 14 серпня 1998 року вбачається, що [PERSON] народилася 28 березня 1963 року у смт. Свіса Ямпільського району Сумської області. (а.с.13-15). Згідно із ст.319 Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року №435-ІV (далі ЦК України), власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Згідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року №1382-VI, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). Судом встановлено, що з 17.09.2004 року відповідач [PERSON] був зареєстрований за адресою: [INFO], але він проживав в квартирі лише до квітня 2006 року, після чого виїхав із цієї квартири і до часу розгляду справі в цій квартирі не проживає, тобто на протязі семи останніх років. Вищезазначена квартира є приватизованою і належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] та її сину [PERSON] по 1/2 частині кожному. Таким чином, суд вважає за необхідне визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме, квартирою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Із квитанції виданої 01 листопада 2013 року Сумською філією Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК», за №2065.6.1, вбачається, що [PERSON] сплачено судовий збір в сумі 229 гривень 40 копійок. (а.с.1). З врахуванням вимог ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року за №3674-VI, з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] слід стягнути судовий збір у розмірі 229 гривень 40 копійок (0,1 розміру мінімальної заробітної плати встановленої на 01 січня 2013 року).

Outcome: approved