Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

05.04.2017 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачкою перебуває в шлюбі зареєстрованого Герцаївським відділом реєстрації актів цивільного стані Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області 22 лютого 2011 року, актовий запис № 03. Від шлюбу дітей не мають. Протягом тривалого часу у їхній сімї мали місце сварки, які призвели до припинення подружніх стосунків. З лютого 2014 року по теперішній час проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть. Оскільки кожен зі сторін мають різні погляди на сімейне життя. Вважає, що збереження шлюбу є недоречним і неможливим. Але, розірвати шлюб у позасудовому порядку не має можливості, так як відповідачка відмовилася подати заяву до органу державної реєстрації цивільного стану, тому він був змушений звернутися до суду. Просить суд шлюб розірвати. Від позивача до суду надійшла заява в якій зазначив, що позов підтримує у повному обсязі та просить суд розглянути позовну заяву в його відсутності, позов задовольнити в повному обсязі та не заперечує, у разі відсутності відповідачки, належним чином повідомленої про час та місце розгляду справи, за її відсутності ухвалити заочне рішення. Відповідачка у судове засідання повторно не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України суд ухвалив продовжити розгляд справи у заочному порядку та винести рішення на підставі наявних у справі доказів. Розгляд справи проведено у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України без участі сторін та фіксування судового процесу. Досліджуючи та оцінюючи наявні докази по справі, суд встановив наступні обставини справи. З обставин, наведених у позовній заяві та доданих документів судом встановлено, що шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] був зареєстрований Герцаївським відділом реєстрації актів цивільного стані Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області 22 лютого 2011 року, актовий запис № 03. Від шлюбу дітей не мають. Частиною 3 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, у тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість та може мати наслідки, встановлені законом ( ч.4 ст.56 СК України ). Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд дійшов висновку, що збереження сімї неможливе, реєстрація шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню шляхом розірвання шлюбу. На підставі ст. ст. 55 - 56, 104 - 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved