Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

06 вересня 2021 року [PERSON] звернувся до Ковельського міськрайонного суду Волинської області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17 травня 1998 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Ковель Волинської області; актовий запис №153. 1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 1.1. Позовні вимоги мотивовано тим, що шлюб між сторонами зареєстровано 17 травня 1998 року, від шлюбу у подружжя народились діти: син [PERSON] , [INFO] , який на даний час є повнолітнім, та дочка [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що подружні стосунки не скалилися. В сім`ї весь час виникають сварки та скандали через відсутність порозуміння у вирішенні різних сімейних питань. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, вони проживають окремо, а тому подальше примирення і збереження шлюбу є неможливим. Враховуючи викладене позивач просить в судовому порядку шлюб розірвати. 1.2. Письмового відзиву на позовну заяву відповідачка суду не надала. 2. Рух справи у суді. Позовну заяву подано до суду 06.09.29021. Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09 вересня 2021 року відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Учасникам справи встановлено строк для подачі заяв по суті. Відповідачка отримала матеріали позову та ухвалу про відкриття провадження 17.09.2021. 3. Заяви, клопотання учасників процесу та насідки їх вирішення. Розгляд справи здійснюється у прощеному проваджені без виклику сторін. З огляду на розгляд справи без виклику сторін у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга статті 247 ЦПК України). 4. Фактичні обставини справи. Шлюб між позивачкою і відповідачем зареєстровано 17 травня 1998 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Ковель Волинської області; актовий запис №153, про що 17 травня 1998 року видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , оригінал якого міститься у справі (арк. спр. 10). Від шлюбу у подружжя народились діти: син [PERSON] , [INFO] (на даний час повнолітній), та дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 15.02.2005 відділом реєстрації актів цивільного стану міста Ковеля Ковельського міськрайонного управління юстиції(арк. спр. 3). Про порушення майнових прав жодна із сторін не заявила. 5. Норми права, які застосував суд. Відповідно до статті 51 Конституції України, яка кореспондується із статтею 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із положеннями частини другої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Відповідно до статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Дружина і чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Вимогами частин третьої, четвертої статті 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (стаття 110 СК України). Відповідно до частини третьої статті 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (стаття 112 СК України). 6. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Суд, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, дійшов висновку про задоволення позову. Так, за результатами розгляду справи судом враховано, що подружні стосунки між сторонами не скалилися через діаметрально протилежні погляди на шлюб, несумісні характери, небажання спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Сторони проживають окремо, спільний побут сторонами не ведеться, спір щодо поділу майна подружжя, набутого під час спільного проживання, відсутній. Доказів, які б спростовували вказані обставини суду не надано. З огляду на викладені правові норми, встановлені обставини, позицію позивача щодо неможливості збереження сімейних стосунків та відсутність заперечення з даного приводу відповідачки, суд вважає,що збереження сім`ї в даному випадку буде нічим іншим, як примушуванням сторін до збереження шлюбних відносин, а тому недоцільно надавати подружжю термін на примирення, а шлюб слід розірвати. 7. Розподіл судових витрат. Судові витрати у справі слід залишити за позивачем, відповідно до позовної заяви.

Outcome: approved