Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

06.08.2018 відкрито провадження у даній справі. Свої вимоги позивач мотивує тим, що він успадкував після смерті [PERSON], яка померла 21.04.2016, земельні ділянки площами 2,4088 га та 0,2123 га. Після прийняття спадщини виявив, що [PERSON] за життя уклала з відповідачем договори оренди. При зверненні до відповідача йому було розяснено, що оскільки попередній власник уклав договір оренди, то і він має укласти договір оренди тільки з орендарем, який користується земельною ділянкою. Так, 05.09.2017 між позивачем та відповідачем укладено договір оренди земельної ділянки площею 2,4088 га. Але фактично користується і земельною ділянкою площею 0,2123 га. За 2016 рік орендні платежі за пайовим зобовязанням виплачені не були, за 2017 рік виплачені частково. За 2018 рік у проведенні виплат пайових внесків як орендної плати відмовляють під умовою підпису нового тексту договору оренди. При цьому наданий договір оренди виготовлений компютерним текстом, без номеру та без дати, без заповнення повних даних і реквізитів запропонованого нового договору оренди. Текст нового договору оренди землі містить застарілі нормативи, в тому числі умови оплати орендної плати. Власник має намір самостійно обробляти земельні ділянки. 07.05.2018 позивач направив відповідачу пропозицію про приведення договірних відношень стосовно оренди земельних ділянок у відповідності до сучасних вимог чинного законодавства з пропозицією про укладення договору оренди земельних ділянок в редакції на сучасний стан відповідно до змін чинного законодавства України. Відповіді не надійшло. В категоричній формі постановлена умова - підписати новий договір за 2018 рік, тоді будуть виплати з орендної плати, а в іншому випадку оплата проведена не буде. В звязку з чим, після уточнення позовних вимог, порушує питання про розірвання договору оренди землі №12 від 05.09.2017 земельної ділянки площею 2,4088га, кадастровий номер 5920381600:01:001:5011 та за № 646 площею 0,2123га кадастровий номер 5920381600:01:001:5012, укладені між [PERSON] та ТОВ «Аграрна компанія Форвард», внаслідок невідповідності договорів оренди землі положенням чинного законодавства України. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Пояснив, що договори оренди землі підлягають розірванню у звязку з тим, що вони не відповідають положенням чинного законодавства України. Представник відповідача в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що оспорювані договори землі зареєстровані належним чином. Таким чином ці договори набули чинності, а земельні ділянки були передані Орендодавцем Орендареві, що відповідає вимогам ст. 17 Закону України « Про оренду землі». Зазначені догори оренди землі були укладені безпосередньо за згодою Орендодавця та ТОВ «Аграрна Компанія Форвард». Орендна плата позивачу не сплачувалась в 2016 році, оскільки договори укладені були 05.09.2017, а тому орендна плата почала нараховуватися з 05.09.2017 та була здійснена за проханням [PERSON] через термінал на його розрахункову карту шляхом поповнення її бухгалтером відповідача [PERSON] Виплати здійснювалися з 05.09.2017 по 31.12.2017, яка нараховувалась за повний 2017 рік. Виплата орендної плати за 2018 рік згідно укладених Договорів оренди землі буде здійснена у строк передбачений п.9 Договорів, а саме не пізніше 30 січня 2019 року. Посилання позивача на те, що умови договорів оренди землі є занадто застарілими і не відповідають сучасним нормативно - правовим умовам та нормам чинного законодавства України є також безпідставними та необґрунтованими, оскільки сторони дійшли взаємної згоди під час укладення договорів, зокрема і щодо розміру, умов і строку внесення орендної плати за землю, про що свідчать підписи сторін на цих Договорах. Крім того, згідно з умовами Договорів оренди землі в зобовязаннях відповідача відсутнє будь-яке посилання щодо того, що ТОВ «Аграрна компанія Форвард», як орендар повинен проводити грошову оцінку земельних ділянок. А запропоновані позивачем умови щодо визначення орендної плати за користування земельними ділянками є економічно необґрунтованими та не прийнятими для відповідача, як для сільськогосподарського підприємства. Таким чином, підстави для розірвання договорів оренди землі відсутні, адже визначені Договори зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а посилання позивача на те, що договори не відповідають чинному законодавству України, в тому числі Типовому договору, то це не є підставою для розірвання вищезазначених Договорів (а.с.42-47). Суд, проаналізувавши матеріали справи, вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, дійшов наступного висновку. Встановлено, що [PERSON] успадкував після смерті [PERSON], яка померла 21.04.20016, земельні ділянки площею 2,4088 га кадастровий номер 5920381600:01:001:5011 та 0,2123 га, кадастровий номер 5920381600:01:001:5011, які знаходяться на території Вязівської сільської ради Охтирського району Сумської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.10-15). 05.09.2007 укладено договір оренди землі № 12 між [PERSON] та ТОВ «Аграрна компанія Форвард», відповідно до якого передається в оренду земельна ділянка площею 2,4088 га кадастровий номер 5920381600:01:001:5011, строком на 7 років ( а.с.57-58). 05.09.2007 укладено договір оренди землі № 646 між [PERSON] та ТОВ «Аграрна компанія Форвард», відповідно до якого передається в оренду земельна ділянка площею 0,2123 га, кадастровий номер 5920381600:01:001:5011, строком на 7 років ( а.с.59-60). 28.09.20017 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано договори оренди землі № 12 та № 646, укладені 05.09.2007 між [PERSON] та ТОВ «Аграрна компанія Форвард» (а.с.61-64). Відповідно до довідки № 3а від 18.09.2018 року, власникам земельної частки (паю) по Вязівській сільській раді за договором оренди землі, відповідно до діючих в 2017 році договорів орендна плата нараховувалась в розмір 7 % від нормативно-грошової оцінки землі, що становило 5702,79 грн на рік, або 475,233 грн в місяць ( а.с.113). Відповідно до наданих відповідачем копій документів, вбачається, що бухгалтер ТОВ «Аграрна компанія Форвард» [PERSON], отримала за видатковим касовим ордером від 13.10.2017 в підзвіт на виплату паїв 5700 грн, які переказала через термінал ПАТ КБ «ПриватБанк», по квитанції № 1016-3733-7865-0810 від 13.10.2017 [PERSON]М.( а.с.65-70). Згідно довідок № 2а та 1а від 18.09.2018, [PERSON] переплачені кошти за 2017 рік в розмірі 28,56 грн, по договору оренди землі № 646, та в сумі 3770,51 грн за договором оренди землі № 12 ( а.с.114-15). 07.05.2018 позивач направив на адресу відповідача пропозицію про приведення договірних відношень стосовно оренди земельних ділянок у відповідності до сучасних вимог чинного законодавства, разом з примірниками договорів оренди землі ( а.с.17-26). Відповідно до ч. 4 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом частини другої статті 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства ЗК України, Законом України «Про оренду землі». Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі. Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є обєкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Відповідно до п. 32, 33 Договору оренди землі дія договору припиняється за взаємною згодою. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України). За змістом ст. 21 Закону України « Про оренду землі» розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити чинному законодавству на час укладення договору оренди. Згідно з п.п.3, 4 ст. 31 цього Закону договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Згідно ч.\~1\~ст.\~32\~Закону України\~« Про\~оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження обєкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Статтею 141 ЗК України передбачено підстави припинення права користування земельною ділянкою. Так, підставами припинення права користування земельною ділянкою є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати; е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини. Відповідно до ст. 143 ЗК України, примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі: а) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; б) неусунення допущених порушень законодавства (забруднення земель радіоактивними і хімічними речовинами, відходами, стічними водами, забруднення земель бактеріально-паразитичними і карантинно-шкідливими організмами, засмічення земель забороненими рослинами, пошкодження і знищення родючого шару ґрунту, обєктів інженерної інфраструктури меліоративних систем, порушення встановленого режиму використання земель, що особливо охороняються, а також використання земель способами, які завдають шкоди здоровю населення) в строки, встановлені вказівками (приписами) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі; в) конфіскації земельної ділянки; г) примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності; ґ) примусового звернення стягнень на земельну ділянку по зобовязаннях власника цієї земельної ділянки; д) невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. Таким чином суд не приймає до уваги посилання позивача в позовній заяві на ст. 141, 143 ЗК України, оскільки доказів порушення землекористувачами норм земельного законодавства України до суду не надано. Не надано доказів про наявність підстав для припинення права користування земельною ділянкою та підстав для примусового припинення прав на земельну ділянку, які передбачені ст.ст. 141, 143 ЗК України. Крім того,\~судом встановлено,\~що сторони\~під час\~укладення договору\~оренди землі\~ №\~12\~та №\~646\~від 05.09.2017\~досягли згоди з усіх\~істотних умов\~договору,\~що підтверджується\~їхніми підписами,\~відповідачем доведено\~сплату орендних\~платежів. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено наявності підстав, визначених ст. 32 ЗУ «Про оренду землі» та ст. 651 ЦК України, для розірвання договору оренди землі, а тому позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed