Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

07.04.2015р. представник позивача [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 04.07.2013 року між Публічним акціонерним товариством «[PERSON] Аваль» та відповідачкою [PERSON] укладено кредитний договір за №014/0124/82/0103711 на суму 32811,18 грн. строком до 04.07.2019р. із сплатою 38,3% річних. Вказує, що умови вищевказаного кредитного договору позичальником порушені, зобовязання тривалий час не виконуються. Станом на 27.02.2015 року відповідачка [PERSON] заборгувала Банку за вказаним кредитним договором кошти в сумі 42400,84 грн., з яких: - 28771,62 грн. заборгованість за кредитом; 5180,24 грн. заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом та 8448,98 грн. пеня за невчасну сплату кредиту та відсотків. З огляду на наведене просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за вищевказаним Кредитним договором в розмірі 42400,84 грн. та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, однак надіслав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить розглянути справу за його відсутності. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала. Пояснила, що не могла своєчасно щомісячно повертати кредитні кошти, оскільки втратила місце роботи і не змогла в подальшому працевлаштуватись. Заслухавши пояснення відповідачки та дослідивши матеріли справи, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України). Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 04.07.2013р. між ПАТ «[PERSON] Аваль» та відповідачкою [PERSON] укладено Кредитний договір №014/0124/82/0103711 у відповідності до якого позивач надав позичальнику відповідачці [PERSON] кредит у розмірі 32811, 18 гривень на умовах плати за користування кредитними коштами в розмірі 38, 3% річних, з кінцевим терміном погашення не пізніше 04.07.2019року. Згідно умов даного кредитного договору відповідачка [PERSON] зобовязалася погашати кредит та сплачувати проценти в порядку, визначеному договором, відповідно до встановленого графіку розрахунків (ст.3 Договору). Відповідно до положень ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Даний кредитний договір укладений в письмовій формі, підписаний уповноваженими на те посадовими особами банку та особисто відповідачкою [PERSON], зміст правочину не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства і на підставі ст.629 ЦК України цей договір є обовязковим до виконання. Як вбачається з матеріалів справи, уклавши з ПАТ «[PERSON] Аваль» зазначений кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, відповідачка [PERSON] взяті ж на себе зобовязання за вказаним кредитним договором належним чином не виконувала та систематично їх порушувала, внаслідок чого у неї виникла прострочена заборгованість перед позивачем. Згідно проведеного позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором №014/0124/82/0103711 від 04.07.2013р. станом на 27.02.2015р. заборгованість відповідачки [PERSON] перед позивачем за вказаним кредитним договором становить 42400,84 грн., з яких: - 28771,62 грн. заборгованість за кредитом; 5180,24 грн. заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом та 8448,98 грн. пеня за невчасну сплату кредиту та відсотків. На час розгляду справи в суді відповідачка простроченої заборгованості по кредитному договору не погасила. 12.10.2014 року відповідачка [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], який був зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Мостиського районного управління юстиції за актовим записом №89 і після реєстрації шлюбу така (відповідачка) стала носити прізвище «Івчук». Частина 1 ст.1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ч.2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 ЦК України, тобто положення про договір позики. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобовязання має виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Згідно ст.ст. 611, 625, 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання або розірвання договору, зміна умов договору, сплата неустойки чи відшкодування збитків. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобовязання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав зобовязання у строк, встановлений договором або законом. Отже, у звязку із порушенням позичальником відповідачкою [PERSON] своїх договірних зобовязань перед позивачем, у такого виникло право на стягнення суми боргу за кредитним договором, що відповідає вимогам ч.2 ст. 1050 ЦК України. За таких умов, зокрема беручи до уваги те, що відповідачка належним чином не виконувала умови кредитного договору, у звязку з чим вважається такою, що прострочила виконання зобовязання, суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. З відповідачки [PERSON] в користь позивача - ПАТ «[PERSON] Аваль» слід стягнути суму боргу за кредитним договором №014/0124/82/0103711 від 04.07.2013 року у розмірі 42400,84 грн., тобто в межах заявлених позовних вимог. Крім того, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки в користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в сумі 424,01 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved