overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

05.05.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача. В заяві позивач на підтвердження позовних вимог вказав, що відповідно до укладеного договору від 27.08.2008 року відповідач отримала кредит у розмірі 3000 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконала, а саме не здійснювала оплату по кредитному договору згідно умов. У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 27.03.2014 року має заборгованість в сумі 19245 грн. 44 коп., яка складається з: 2435 грн. 46 коп. - заборгованість за кредитом; 8802 грн. 34 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 6615 грн. 00 коп. - заборгованість по комісії, 500 гривень - штраф, 892 грн. 64 коп. - штраф. А тому на підставі вищевикладеного просив винести рішення, яким стягнути з відповідача на його користь вказану суму заборгованості, а також витрати понесені по справі (судовий збір) в сумі 243 грн. 60 коп. Від представника позивача надійшла заява про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява з проханням справу слухати у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи (розрахунок суми заборгованості, копію заяви позичальника від 27.08.2008 року, копію умов і правил надання банківських послуг), суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, так як в судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір і кожна із сторін взяла на себе певні зобов'язання, позивач виконав свої зобов'язання і видав грошову суму в кредит відповідачу, а відповідач порушила взяті на себе зобов'язання, тобто не здійснювала оплату по кредитному договору щомісячно. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 27.03.2014 року має заборгованість в сумі 19245 грн. 44 коп. Відповідно до вимог ст. 526, 610, 615 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно п. 8.6 Умов і правил надання банківських послуг (а.с. 9-11) при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 19245 грн. 44 коп. - заборгованість за кредитним договором. В силу статті 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати понесені ним по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп., що підтверджено платіжним дорученням. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

05.05.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 25.11.2000. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Позивач до суду не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій підтримав свої позовні вимоги, просив розглянути справу без його особистої участі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач до суду не з'явилась, про час і місце розгляду справи сповіщалась у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомила. За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25 листопада 2000 року (а.с.3). Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Як вбачається зі змісту позовної заяви, спільне подружнє життя у сторін не склалося, вони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, позивач поновлювати їх не має наміру, примирення та збереження сім'ї вважає неможливим. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За таких умов подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

05.05.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 10707 грн. 10 коп. та судових витрат. У судове засідання представник позивача не з'явився, на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини не явки суду не повідомив. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання. Відповідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за місцем їх реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 16.04.2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 500102676, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 720,00 доларів США. 29.12.2008 року ЗАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» уклали договір відступлення права вимоги, за яким право вимоги по вищезазначеному кредиту було відступлене на користь ТОВ «Кредитні ініціативи». 14.07.2010 року ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «Кредит Колекшн Груп» уклали договір факторингу, у відповідності до умов якого, ТОВ «Кредитні ініціативи» відступила позивачу згідно договору факторингу та витягу з акту приймання-передачі реєстру боржників від 14.07.2010 року право вимоги від відповідача коштів по кредитному договору №500102676 від 16.04.2008 року, право на одержання яких належить ТОВ «Кредитні ініціативи», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача. (а.с.21-22) Відповідно до умов кредитного договору позичальник зобов'язувався повернути кредит, та виконати інші зобов'язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договорами. Відповідач умов кредитних договорів належним чином не виконує, у зв'язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором №500102676 від 16.04.2008 року, яка станом на 05.03.2014 року становить 10707 грн. 10 коп. (а.с.5) Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по договору та судових витрат підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

05.05.2014року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 21.08.1999 року, мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] Відповідач є батьком дитини, матеріальної допомоги на її утримання не надає, у зв'язку з чим, позивач змушена звернутися до суду з позовом. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.08.1999 року, мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], відповідно свідоцтва про народження (а.с.4). Відповідач є батьком дитини, матеріальної допомоги на її утримання не надає, інших стягнень з нього не проводиться. Позивачу коштів на утримання дитини не вистачає, дитина фактично знаходиться на її утриманні. Відмова відповідача у добровільний спосіб надавати допомогу їх спільній дитині ставить позивача у скрутне матеріальне становище, в зв'язку з чим вона змушена звернутись до суду з даним позовом. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов'язок покладається на обох батьків у рівних частка. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини в судовому порядку в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 243,60грн., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

05.05.2014 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за надані телекомунікаційні послуги в розмірі 109,77 грн. та судових витрат. У судове засідання представник позивача не з'явилась, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її особистої участі, наполягала на задоволенні позову, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] є споживачем телекомунікаційних послуг, про що свідчить заява відповідача, Регламент надання доступу до Пакету телепрограм та акт прийому-передачі виконаних робіт від 08.07.2012 року. Відповідно до тарифних планів позивача для фізичних осіб, щомісячна абонентна плата становить 44 грн. Згідно пункту 6.3 розділу 6 Регламенту абонентна плата нараховується із дня підключення абонента до телекомунікаційної мережі. Датою підключення абонента до телекомунікаційної мережі вважається дата підписання акту приймання-передачі виконаних робіт, підписаного між підприємством та абонентом. Пунктом 6.4 розділу 6 Регламенту визначено, що абонентна плата вноситься щомісячно відповідно до чинних тарифів підприємства до 20 числа поточного місяця. Відповідно до пункту 6.6. розділу 6 Регламенту нарахування абонентної плати здійснюється щомісячно на підставі обраного та діючого тарифного плану. Згідно підпункту 6.1.2 пункту 6.1 розділу 6 Регламенту, абонент зобов'язаний здійснити оплату абонентної плати та додаткових сервісів в розмірі, строки та в порядку, визначеному цим регламентом. В порушення своїх зобов'язань відповідач за період з 01 серпня 2013 року по 09 жовтня 2013 року прострочив оплату наданої позивачем послуги, у зв'язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 109,77 грн. Згідно ст. ст. 33, 63 Закону України «Про телекомунікації», телекомунікаційні послуги надаються за умови дотримання споживачем Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг та оплати замовлених послуг. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Розмір заборгованості та оплата судового збору підтверджується матеріалами справи, що є підставою для їх стягнення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

05.05.2014 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на слідуючи обставини. 23.07.2010 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований відділом ЗАГС адміністрації міста Троїцьк Челябінської області РФ за актовим записом № 328. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишиться проживати з відповідачем. Відносини між сторонами не склалися через різні погляди на життя, у зв'язку з чим у них виникали непорозуміння та сварки. Подальше спільне життя не можливе, на примирення він не згодний. Сімейні відносини між сторонами припинені в червні 2013 року і з цього часу вони мешкають окремо, мають окремий бюджет, спільного господарства не ведуть. За таких обставин він вважає, що їх сім'я розпалась остаточно та відновлена не буде. Тому він просив розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 23.07.2010 року відділом ЗАГС адміністрації міста Троїцьк Челябінської області РФ за актовим записом № 328. У попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та просив його задовольнити. Крім того, надав суду заяву (а.с. 10), в якій просив після розірвання шлюбу прізвище відповідача залишити «[PERSON]» та визначити місце проживання неповнолітнього сина з відповідачем. Відповідач [PERSON] у попередньому судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти його задоволення. Суд, вислухавши пояснення сторін у попередньому судовому засіданні, перевіривши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, а тому є законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову у попередньому судовому засіданні, а тому

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

05.05.2014 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був укладений 14.09.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Варвинського районного управління юстиції Чернігівської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 67. Заявлені позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалось. Подружжя не знаходить спільної мови, не веде спільного господарства, а шлюб носить виключно формальний характер. Позивач також категорично зазначила про недоцільність надання їм строку на примирення. Фактично сім'я розпалася та її подальше збереження є абсолютно неможливим. Дані обставини й змусили позивача звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач, будучи належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи /а.с.13/, не з'явилась, завчасно подала до канцелярії суду заяву про проведення розгляду справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на розірванні шлюбу, укладеного з відповідачем по справі, категорично заперечувала в наданні подружжю строку на примирення /а.с.9/. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи /а.с.12/, в судове засідання не з'явився також, подав до канцелярії суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував /а.с.10/. Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з'явились, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

05.05.2014 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває в шлюбі з 09.11.2007 року, актовий запис №29, місце реєстрації: Лиманська селищна рада Роздільнянського району Одеської області. Мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося по тій причині, що відповідач зловживає спиртними напоями, сторони мають різні характери та погляди на сімейне життя, в зв'язку з чим вони стали проживати окремо, жодних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть. Спорів про місце проживання дитини та про поділ майна між сторонами немає. Просить суд розірвати її шлюб із [PERSON], прізвище після розірвання шлюбу сторонам не змінювати, дитину залишити проживати з нею. 04.06.2014 року за клопотанням відповідача суд надав сторонам строк на примирення терміном на три місяці, враховуючи інтереси дитини та бажання відповідача зберегти сім'ю. Примирення між сторонами не відбулося. [PERSON] підтримала свою позовну заяву, пояснила, що відновлення шлюбних відносин з відповідачем не відбулося, вони продовжують проживати окремо, спільне господарство не ведуть. Просила шлюб розірвати, дитину залишити проживати з нею, прізвище після розірвання шлюбу їй не змінювати. Відповідач [PERSON] позов визнав, підтвердив суду, що всі його намагання зберегти сім'ю результатів не дали через небажання позивача відновлювати шлюбні стосунки. Вони проживають окремо, дитині він допомагає добровліьно та хоче приймати участь у вихованні сина, не заперечує, щоб син залишився проживати з матір'ю. Просив суд шлюб розірвати. Розглянувши матеріали справи заслухавши пояснення сторін, оцінивши всі докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено наступне. [PERSON], [INFO], перебуває в зареєстрованому шлюбі із [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами зареєстровано 09 листопада 2007 року, актовий запис №29, місце реєстрації: Лиманська селищна рада Роздільнянського району Одеської області. Мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач надавє допомогу на утримання сина добровільно. Спільне життя з відповідачем не склалося через втрату почуття кохання один до одного, різні характери та погляди на сімейне життя, на придбання матеріальних благ та їх витрачання, в зв'язку з чим вони стали проживати окремо, жодних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, що не заперечує і позивач, і відповідач. Шлюб між сторонами носить формальний характер. Суд вважає, що сторони не мають наміру відновлювати сімейні стосунки, примирення між сторонами не відбулося, позивач на примирення категорично не згодна. Спір про місце проживання дитини та про поділ майна відсутній. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та інтересам неповнолітньої дитини. Судовий збір у повному обсязі сплачено позивачем при подачі позовної заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

05.05.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до Першотравневого районного суду Донецької області із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка вказала наступне. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28 серпня 2004 року Виконкомом Іллічівської сільської ради Першотравневого району Донецької області. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні позивачки. З вини відповідача сімя фактично розпалася, разом вони не проживають. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дочок, не бере участі у вихованні дітей, зараз офіційно не працює, але має можливість надавати таку допомогу. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. У звязку із вище викладеним позивачка була змушена звернутися до суду та у своїх позовних вимогах просить суд стягнути з [PERSON], [INFO], місце народження м. Костянтинівка Донецької області, на користь позивачки аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини його заробітку щомісячно до досягнення дітьми повноліття, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. У судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, але надала до суду письмову заяву, в якій просила суд справу розглянути за її відсутністю, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити. У випадку неявки відповідача, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, тому у суду є всі підстави розглянути справу в заочному порядку. Суд, з урахуванням доказів, що є в матеріалах справи вважає, що позовна заява підлягає задоволенню у повному обсязі, згідно наступних підстав: Як вбачається зі свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 28.08.2004 року, виданого Виконкомом Іллічівської сільської ради Першотравневого району Донецької області сторони уклали шлюб 28.08.2004 року (а.с.2). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.10.2010 року виданого Виконкомом Іллічівської сільської ради Першотравневого району Донецької області (а.с. 3) та свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.02.2005 року, виданого Виконкомом Іллічівської сільської ради Першотравневого району Донецької області (а.с. 5), сторони від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, з відповідача слід стягнути судовий збір, від сплати якого звільнена позивачка, у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок на користь держави.

Outcome: approved