Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

06 квітня 2015 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська звернулась із заявою [PERSON], заінтересована особа: Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційне підприємство №25» Дніпропетровської міської ради про визнання особи безвісно відсутньою (а.с.2-3). В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що вона має сина [PERSON], [INFO], який зареєстрований за адресою: м.\~Дніпропетровськ, ж/м [PERSON][ADDRESS], але останні 10 років не проживає за даною адресою. Місце знаходження чи перебування сина їй не відоме. Жодних відомостей щодо сина вона не отримувала уже близько 10 років, у зв'язку із чим, зверталась до органів міліції, але розшукати сина так і не вдалось. У звязку із тим, що КП «Житлово-експлуатаційне підприємство №25» ДМР комунальні нарахування здійснюються за кількістю зареєстрованих осіб, а сплачувати платежі за сина, який зник та не проживає разом із нею, у заявниці не має можливості вона вимушена була звернутися до суду з даною заявою, в якій посилаючись на викладені обставини, просить суд визнати [PERSON], [INFO], безвісно відсутнім. Заявниця в судове засідання не з'явилась. Про день, час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином. До суду надала письмову заяву, в якій просить справу розглядати без своєї присутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити в повному обсязі (а.с.16). Заінтересована особа КП «Житлово-експлуатаційне підприємство №25» ДМР в особі свого представника, в судове засідання не зявилась. Про день, час та місце судового засідання повідомлялась у встановленому законом порядку, про що свідчить поштове повідомлення з відміткою про вручення адресату (а.с.15). Про причини неявки свого представника в судове засідання суд не повідомляла. Відповідно до ч. 1 ст. 43 ЦП України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази у справі, з`ясувавши обставини у справі та перевіривши їх доказами, вважає, що заявлені вимоги належать до задоволення. Встановлено, що заявниця по справі [PERSON], [INFO], уродженка м. Шумерля Чувашия, зареєстрована у м. Дніпропетровськ на ж/м [PERSON][ADDRESS] (а.с.4,7). [PERSON], [INFO], є зареєстрованим за тією ж адресою, що і заявниця: м. Дніпропетровськ, ж/м [PERSON][ADDRESS] (а.с.7). З лютого 2005 року [PERSON] не проживає за вищевказаною адресою, про що свідчить акт КП «ЖЕП №25» ДМР від 20.03.2015 року (а.с.5). [PERSON] зверталась до міліції із заявою про зникнення сина [PERSON], на підставі якої проводилися розшукові заходи зі встановлення місця знаходження останнього, але встановити місце його знаходження так і не вдалось. На теперішній час Ленінський РВ ДМУ УИВС України в Дніпропетровській області інформацією про місцезнаходження [PERSON] не володіє (а.с.6). У відповідності до ст.43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Оцінюючи здобуті по справі докази за своїм внутрішнім переконанням щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємності звязку у сукупності, суд першої інстанції дійшов до висновку, що встановлені судом обставини вказують на наявність підстав для визнання [PERSON], [INFO], безвісно відсутнім та задоволення вимог заявниці. На підставі викладеного,

Outcome: approved