Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

05.05.2016 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України, а саме факту народження нею дитини чоловічої статі, 23.04.2016 року в м. Донецьк Донецької області. В обґрунтування вимог зазначила, що вона перебуваючи на тимчасово окупованій території в м. Донецьку Донецькому республіканському центрі охорони материнства та дитинства 23.04.2016 року народила дитину чоловічої статі, про що було видане медичне свідоцтво про народження №702 від 25.04.2016р. 05.05.2016 року заявниця звернулася до Іллічівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції в Донецькій області з метою отримання свідоцтва про народження, на що отримала письмову відмову. На підставі викладеного заявниця звернулася до суду з зазначеною заявою про встановлення факту народження нею дитини чоловічої статі, [INFO] в м. Донецьк. Заявниця в судове засідання не зявилася з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти позовних вимог заперечень не має. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів. На підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши матеріали справи в їхній сукупності, суд дійшов висновку про те, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії паспорта серії ВК 518218 виданого Іллічівським РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області від 26.07.2008 року заявниця зареєстрована за адресою: [INFO]/10. Згідно обмінної карти пологового будинку, довідки в дитячу консультацію від 23.04.2016 року заявниця 23.04.2016 року о 18-10 год народила дитину чоловічої статі масою тіла 4050,0 г. Згідно з медичним свідоцтвом про народження від 25.04.2016 року №702 виданого Донецьким республіканським центром охорони материнства та дитинства форми №103/у, [PERSON] 23.04.2016 року, народила дитину чоловічої статі в м. Донецьк. Відповідно до відповіді Іллічівського відділу ДРАЦС Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області від 05.05.2016 року №1068/4.3-30 було повідомлено про неможливість проведення державної реєстрації народження дитини [PERSON] 23.04.2016 року на підставі документів, виданих на тимчасово окупованій території України. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Згідно ч.1 ст. 144 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до ч.ч.2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Приписами п.1 та п.7 ч. 1ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, а відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у звязку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Оскільки реєстрація народження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану не проводилась, та відсутні належні документи закладу охорони здоров'я встановленого зразка України, що підтверджує факт народження, суд вважає, що є підстави в судовому порядку встановити факт народження, необхідний заявниці для державної реєстрації народження сина.

Outcome: approved