Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

06 червня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], щомісячно у розмірі ? частини доходів відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття дочки. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачкою перебував у зареєстрованому шлюбі з 24 квітня 2004 року по 23 травня 2012 року. Подружні стосунки припинили у 2008 році. Від подружнього життя у них народились двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. За домовленістю з відповідачкою після припинення подружніх стосунків дочка [PERSON] залишилася проживати з позивачем, а син [PERSON] з відповідачкою. З часу роздільного проживання з відповідачем самостійно утримує дочку [PERSON], яка потребує додаткових витрат на лікування та утримання, оскільки хворіє на аутоімунний тиреаідит гіпертрофічної форми, які полягають в необхідності раціонального харчування, щоденному прийомі ліків, контрольних оглядах спеціаліста-ендокринолога Кіровоградської дитячої обласної лікарні. Крім дочки [PERSON] та сина [PERSON], на утримання якого сплачує аліменти за рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 01.07.2016 року, на утриманні позивача перебуває ще троє малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В даний час позивач має тимчасові заробітки, тому належним чином самостійно утримувати дочку [PERSON] не має можливості. Відповідачка має постійну роботу, отримує дохід від заробітної плати, а тому просить стягувати з неї аліменти на утримання дочки [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач заперечила проти задоволення позову, пояснивши, що дочка [PERSON] проживає не з батьком [PERSON], а з дідусем та бабусею (батьками позивача). Дочка не відноситься до неї як до матері та вона не має змоги допомагати дочці. Вважає, що матеріальна допомога дочці не потрібна. Також пояснила, що офіційно працює оператором машинного доїння на МКТ, та має на утриманні двох неповнолітніх дітей, аліменти на утримання дочки платити немає можливості та хоче відмовитись від дочки. Вислухавши представника позивача та відповідача, оцінивши в сукупності надані в судовому засіданні докази суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог за наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 23 травня 2012 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого 23 травня 2012 року (а.с.6). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 10 березня 2010 року батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Судом встановлено, що [PERSON] проживає з позивачем та перебуває на його утриманні, що також підтверджується довідкою Бобринецької міської ради №1490 від 10.04.2017 року (а.с.8), тому доводи відповідача про те, що донька [PERSON] проживає з дідусем та бабусею судом до уваги не приймаються, оскільки спростовуються вказаною довідкою. Згідно копій висновків спеціаліста ендокринолога Кіровоградської дитячої обласної лікарні (а.с.9) судом встановлено, що [PERSON], [INFO], хворіє на аутоімунний тиреаідит гіпертрофічної форми у зв'язку з чим потребує додаткових витрат на лікування у зв'язку зі станом здоров'я. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Обов'язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обов'язків і передбачений ч.2 ст.51 Конституції України, в якій зазначено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Такий обов'язок також передбачений ст.180 СК України, відповідно до якої батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а в окремих випадках - і своїх повнолітніх дітей. Відповідно до ст.182 СК України та приписів п. 17 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів та наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дітей, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст.183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що відповідач офіційно працює оператором машинного доїння на МКТ, та має стабільний дохід у вигляді заробітної плати. Згідно довідки Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області № 2918 від 12.07.2017 року відповідач має наступний склад сім'ї: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], діти перебувають на утриманні матері (а.с.29). Згідно рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01.07.2016 року з позивача стягуються аліменти на користь відповідача на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно до його повноліття (а.с. 10-11). Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач участь в утриманні дитини не приймає, кошти на її утримання не надає, на даний час відповідач офіційно працевлаштована тобто має стабільний заробіток, а також враховуючи те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька дитини, тому суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до виповнення повноліття дитини. Посилання відповідача на те, що вона не має можливості сплачувати аліменти на утримання доньки судом до уваги не приймаються, оскільки не підтверджені належними та допустимими доказами. Щодо наявності у відповідача інших дітей, яких вона утримує, суд вважає, що це також не є підставою для позбавлення позивача права на стягнення аліментів у судовому порядку, оскільки утримання дитини до досягнення нею повноліття є рівним обов'язком обох батьків. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн. Згідно п.1 ст.367 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів за один місяць суд допускає до негайного виконання. На підставі викладеного,

Outcome: approved