Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

06 квітня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи вимоги тим, що відповідач не бере участі у матеріальному утриманні доньки. У позовній заяві зазначено, що з 09 серпня 2008 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини. Посилаючись на наведені обставини, позивач просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини у розмірі однієї четвертої частини його заробітку (доходу). Позивач [PERSON], яка належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи не використала наданого законом права на особисту участь у судовому засіданні та до суду не з'явилась. Надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності та підтримку заявлених позовних вимог у повному обсязі. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений у встановленому законом порядку. До суду надійшла заява останнього про визнання позовних вимог [PERSON] щодо стягнення аліментів на утримання доньки у повному обсязі та розгляд справи у його відсутності. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого повторно 15 жовтня 2013 року, сторони з 09 серпня 2008 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, актовий запис Заводського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції № 223. Від шлюбу подружжя має дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка зареєстрована та проживає разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплений ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України). Під час розгляду справи було встановлено, що відповідач працює на «Запоріжсталь», неповнолітніх чи непрацездатних осіб на утриманні не має, аліменти нікому не сплачує. Передбачених законом підстав для звільнення [PERSON] від обов'язку утримання неповнолітньої дитини судом не встановлено. Домовленості між батьками щодо порядку та способу утримання доньки не досягнуто. Оцінивши надані по справі докази, суд дійшов висновку, що [PERSON] не виконує передбачені сімейним законодавством батьківські обов'язки з утримання неповнолітньої дитини, чим порушує її право на достатній рівень життя. З урахуванням викладеного, позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, суд визнає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує вищенаведені обставини майнового і сімейного стану відповідача і визначає аліменти на утримання дитини у частці від доходу батька - у розмірі однієї четвертої частини від заробітку (доходу) відповідача. Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» та положень статті 88 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при звернені з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини за один місяць згідно з положеннями статті 367 ЦПК України підлягає негайному виконанню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved