Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

05 травня 2017 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду із вищевказаною позовною заявою. Свої вимоги мотивують тим, що 30.10.2010 року [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] Від вказаного шлюбу в них народився син [PERSON] [INFO]. Після сварок з дружиною [PERSON] залишив своє постійне місце проживання та став проживати окремо, винаймаючи квартиру. Дружина із сином залишися проживати [INFO]. [PERSON] бажає спілкуватися із сином, забирати його на прогулянки, однак відповідач не надає дитину. Крім того мати [PERSON] [PERSON], яка є бабусею малолітнього [PERSON], також має бажання бачити онука, брати участь в його вихованні. Тому просять усунути перешкоди з боку [PERSON] у спілкуванні позивачів з малолітнім [PERSON], [INFO], шляхом встановлення порядку участі у спілкуванні з дитиною, у вигляді періодичних побачень чотири доби на місяць за адресою: вул. Зарічна, 14/3, с. Чупахівка, Охтирського району, без присутності матері дитини [PERSON], з попереднім попередженням її, не пізніше як за три дні до поїздки. Визначити, що [PERSON] самостійно забирає [PERSON] за місцем проживання [PERSON] за адресою: пров. Східний, 33, м. Охтирка, та повертає дитину його матері за її місцем проживання. Позивачі та представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених в позовній заяві. [PERSON] та його представник [PERSON] зазначили, що відповідач шантажує позивачів. Говорить, що вони зможуть побачити дитину, якщо щось придбають. Конкретних днів побачень із малолітнім [PERSON] не зазначають зважаючи на характер роботи позивача. [PERSON] зазначила, що вже вісім місяців не бачить онука, після того як сторони припинили проживати разом. Не заперечують, щоб судом було визначено час спілкування з дитиною одночасно як щодо батька, так і щодо бабусі. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, не заперечують проти побачень батька та бабусі чотири дні на місяць, але з ранку до вечора без ночівлі, оскільки дитина ще дуже маленька та у неї є проблеми із здоровям. [PERSON] також пояснила, що з листопада 2016 року подружжя разом не проживає. 23.06.2017 року розірвано шлюб між нею та [PERSON] За цей період позивач зустрічався із сином лише один раз. Позивач орендував квартиру біля садочка, який відвідує малолітній [PERSON], однак жодного разу не приходив провідати дитину. Представник третьої особи в судовому засіданні пояснила, що батько дитини [PERSON] характеризується позитивно, надає дитині допомогу, а тому орган опіки та піклування Охтирської районної державної адміністрації вважає доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини, визначити місце та час зустрічі малолітньої дитини з батьком у формі систематичних побачень кожної першої та третьої пятниці з 15:00 год. до 18:00 год. суботи щомісяця за адресою проживання бабусі. Крім того, коли батько не зможе забрати дитину, то малолітнього [PERSON] зможе забрати бабуся. Бабуся також має право на участь у спілкуванні та вихованні дитини разом із батьком. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження. [PERSON] є рідною бабусею малолітнього [PERSON], [INFO], що не заперечували сторони в судовому засіданні. Орган опіки і піклування Охтирської районної державної адміністрації в своєму висновку від 06.06.2017 року вважає доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини, визначити місце та зустрічі малолітньої дитини [PERSON], 03.09.2012 року з батьком [PERSON] у формі систематичних побачень кожної першої та третьої пятниці з 15:00 год. до 18:00 год. суботи щомісяця за адресою: вул. Зарічна, 14/3, смт. Чупахівка, Охтирського району. Згідно із ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. У відповідності до статті 153 Сімейного кодексу України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ст. 155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно з вимогами частини 2 та 3 статті 157 Сімейного кодексу України, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. За ст. 159 Сімейного кодексу України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Згідно ст. 257 ч. 1, 2 Сімейного кодексу України, баба, дід мають право спілкуватися зі своїми внуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом своїх прав щодо виховання внуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. За вимогами ст. 257 Сімейного кодексу України, баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. На підставі ч. 2, ст. 258 Сімейного кодексу України, баба і дід мають право звернутися за захистом прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх та повнолітніх непрацездатних внуків до суду без спеціальних на те повноважень. Відповідно до ст. 263 Сімейного кодексу України, спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом згідно із ст. 159 СК України. Згідно статті 15 Закону України «Про охорону дитинства», дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Відповідно до п. 1 ст. 9 Конвенцій «Про права дитини» від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р.) дитина не повинна розлучатися зі своїми батьками усупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи, згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення потрібне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може виявитися необхідним в тому або іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про нього або коли батьки мешкають окремо і необхідно прийняти рішення відносно місця проживання дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою 20.11.1959 року Генеральною Асамблеєю ООН, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. ст. 2, 8 ЦПК України, проголошено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Принциповим положенням є те, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Вирішуючи даний спір, суд виходить з того, що батько, а також баба з боку батька є родичами малолітнього, а батьки чи інші особи, з якими проживає дитина не мають права перешкоджати у здійсненні другим з батьків чи бабою своїх прав щодо виховання дітей та онуків та мають здійснювати свої батьківські права та виконувати батьківські обовязки на ґрунті поваги до прав дитини та її людської гідності. Суд вважає, що позбавлення позивачів права щодо їх участі у спілкуванні та вихованні малолітнього [PERSON] може позбавити останнього родинних звязків з бабою та батьком, турботи з боку останніх. Крім того, суд дійшов висновку, що позивачі прагнуть до спілкування із дитиною, до участі у його вихованні та проводження з ним часу, тому з метою унеможливлення порушення прав позивачів на реалізацію їхнього права по спілкуванню із малолітнім [PERSON], а також і з врахуванням прав малолітньої дитини, яка має право спілкуватися із своїми родичами, вважає можливим встановити порядок спілкування [PERSON] та [PERSON] із малолітнім [PERSON], [INFO]. Однак суд частково не погоджується із графіком побачень, визначеним органом опіки та піклування, оскільки він не відповідає інтересам дитини. Зокрема суд враховує вік дитини, якому 5 років, можливість зміни стану його здоровя, зважаючи також на особливий режим харчування та відпочинку хлопчика, а тому вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в частині встановлення часу та днів для спілкування позивачів з дитиною. Таким чином, суд з урахуванням наведеного приходить до висновку, що існує необхідність встановити [PERSON], [PERSON], спосіб їхньої участі у вихованні малолітньої дитини [PERSON], [INFO], шляхом систематичних побачень кожної першої та третьої пятниці з 15:00 год. до 18:00 год. щомісяця, кожної першої та третьої суботи з 08:00 год. до 18:00 год. щомісяця, за місцем проживання бабусі дитини [PERSON] по вул. Зарічна, 14/3, смт. Чупахівка, Охтирський район, Сумська область, до досягнення дитиною шестирічного віку без присутності матері [PERSON] Такий спосіб участі позивачів у вихованні дитини буде відповідати інтересам малолітнього [PERSON], дозволять налагодити психологічний контакт дитини з батьком та бабою, сприяти повноцінному вихованню дитини та її розвитку. Суд натомість зазначає, що при досягненні [PERSON] шестирічного віку, зважаючи на рівень самостійності та зрілості дитини, можна не обмежувати час спілкування батька та бабусі з дитиною. На підставі викладеного,

Outcome: partial