Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

07.03.2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання недійсним договору оренди та скасування державної реєстрації, в якому просить визнати недійсним договір оренди землі від 05.10.2017 року № 218/17 про передачу позивачем [PERSON] в оренду відповідачу ПрАТ «Райз-Максимко» земельної ділянки площею 2,5486 га з кадастровим номером [NUMBER] та скасувати рішення та відповідний запис у Державному реєстрі про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 37478010 від 09.10.2017 р., [PERSON], КП «Реєстраційно-інвентаризаційна служба» В'язівської сільської ради Сумської області, а саме права оренди земельної ділянки площею 2,5486 га з кадастровим номером [NUMBER] орендарем ПрАТ «Райз-Максимко» договір оренди землі № 218/17 від 05.10.2017 р. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до свідоцтва про права на спадщину за заповітом від 31.10.2015 р. вона [PERSON].) є власником земельної ділянки площею 2,5486 га з кадастровим номером [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Пологівської сільської ради Охтирського району. Дана земельна ділянка успадкована позивачем у [PERSON], якою 23.09.2009 укладений з відповідачем ПрАТ «Райз-Максимко» договір оренди №418, державна реєстрація речового права проведена 03.12.2012 р.. Після смерті [PERSON] договір оренди не був припинений або змінений. Згідно з п. 8 Договору №418 від 23.09.2009 р., «...Договір укладено на 5 років. Після закінчення строку договору Орендар має право поновлення його на новий строк згідно чинного законодавства. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за шість місяців до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію». Однак жодних повідомлень від відповідача про намір продовжити дію Договору №418 до позивача не надходило. Наприкінці 2017 року позивач підписала з третьою особою договір оренди вказаної земельної ділянки. Водночас, відповідно до рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №38497862 від 04.12.2017 року, право оренди цієї земельної ділянки зареєстроване за №22733636 від 05.10.2017 року згідно з рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 37478010 від 09.10.2017, орендар - Приватне акціонерне товариство «Райз - [PERSON]», код ЄДРПОУ 30382533. Однак договір оренди спірної земельної ділянки з ПрАТ «Райз - [PERSON]» позивач та уповноважені ним особи не укладали, своїх підписів на договорі та будь-яких інших документах, що стосуються права оренди цієї земельної ділянки не ставили. Позивачу ніколи не надавалися відповідачем оригінали примірника договору оренди земельної ділянки, нібито укладеного ним у 2017 році, а також будь-яких додатків до нього. Крім того, на адресу ПрАТ «Райз-Максимко» в особі Хухрянської філії (вул. Полтавська, 86, с. Хухра, Охтирського р-ну, Сумської обл.) 18.05.2017 направлений лист-попередження про припинення та небажання позивача продовжити дію договору оренди даної земельної ділянки. Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення даний лист - попередження вручений адресату 23.05.2017, але позивач станом на теперішній час не повідомлена про результати його розгляду. Водночас, ані ПрАТ «Райз-Максимко», ані Хухрянська філія ПрАТ «Райз-Максимко» не зверталися до позивача з пропозицією про поновлення договору оренди землі на новий строк та не надавали до підписання відповідну додаткову угоду у встановленому порядку, передбаченому Законом України «Про оренду землі». 09.06.2017 позивач в присутності третьої особи знаходячись в адміністративній будівлі Хухрянської філії ПрАТ «Райз-Максимко», повторно повідомила представника вказаної філії Шелудько Л.В. про небажання пролонгувати договір оренди належної їй земельної ділянки. 15.02.2018 на адресу відповідача направлений лист б/н щодо досудового врегулювання спору із зазначенням викладених обставин та проханням щодо припинення порушення прав і законних інтересів позивача та щодо повернення земельної ділянки, а також щодо надання документів на підтвердження відповіді на звернення позивача від 18.05.2017 та надання оригіналу примірника договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER], на підставі якого здійснено державну реєстрацію прав та їх обтяжень відповідно до рішення (індексний номер 37478010 від 09.10.2017), й усіх додатків до зазначеного договору. Згідно з рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, зазначені листи вручені адресатам. Проте, станом на день подання даного позову відповідач не припинив порушувати права та законні інтереси позивача та не повернув земельну ділянку. Отже, позивач вважає, що внаслідок неповідомлення його про результати розгляду зазначеного звернення про припинення та небажання заявника продовжити дію договору оренди даної земельної ділянки та внаслідок протиправного використання земельної ділянки порушуються права та законні інтереси позивача. Також відповідач у порушення ст. 33 Закону України «Про оренду землі» не звертався до власника земельної ділянки із пропозицією про поновлення договору оренди землі на новий строк та не надавав до підписання відповідну додаткову угоду. Строк дії договору оренди землі закінчився, питання про його продовження (переукладання) на новий термін орендарем та орендодавцем не вирішувалося, земельна ділянка, належна позивачеві, перебуває у відповідача у незаконному володінні. Позивач не підписувала ані договору оренди земельної ділянки, ані будь-яких інших документів, пов'язаних з даним договором. Про їх існування вона дізналася при поданні документів на державну реєстрацію речового права оренди третьою особою. З умовами даного договору її ніхто не знайомив. Тобто, волевиявлення позивача на укладення договору оренди з відповідачем не було, а мала місце підробка її підпису. Крім того, на момент укладення договору оренди позивач перебувала протягом робочого часу на робочому місці. Договір нібито підписано позивачем у жовтні 2017 року, державну реєстрацію проведено вже після отримання листа позивача про небажання продовжувати дію договору оренди, а акти приймання - передачі земельної ділянки та визначення меж земельної ділянки в натурі позивач не підписувала. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача ПрАТ «Райз-Максимко» - Скрипка А.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, зазначивши, що між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди земельної ділянки № 218/17, об'єктом якого являється земельна ділянка площею 2,5486 га, кадастровий номер [NUMBER], для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Пологівської сільської ради Охтирського району, який зареєстровано 05.10.2017 р. в КП «Реєстраційно-інвентаризаційна служба» Вязівської сільської ради. Позивачка особисто підписала договір оренди, отримувала орендну плату від відповідача, що лише підтверджує, що позивач мала намір і уклала договір оренди з ПрАТ «Райз-Максимко». В задоволенні позову просить відмовити. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав. Вказав про наявність значної кількості порушень з боку відповідача при укладенні договору, що тягне за собою його недійсність. Представник третьої особи - Комунального підприємства «Реєстраційно-інвентаризаційна служба» Грунської сільської ради в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення позивачки, її представника та представника відповідача, третьої особи, покази свідків, вивчивши матеріали справи, суд дійшов слідуючого висновку. Встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 31.10.2015 р., посвідченого приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу Сумської області Лебедєвою Л.М., належить земельна ділянка площею 2,5486 га, кадастровий номер [NUMBER], для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Пологівської сільської ради Охтирського району (а.с. 23 Т. № 1). 05 жовтня 2017 року між [PERSON] та Приватним акціонерним товариством «Райз-Максимко» в особі директора Хухрянської філії ПрАТ «Райз-Максимко» Смілика М.В. було укладено договір оренди земельної ділянки площею 2,5486 га сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Пологівської сільської ради Охтирського району, строком на 10 років (а.с. 76-79 Т. № 1). Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним та Цивільним кодексами України, Законами України «Про оренду землі», «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно ч. 1 ст. 90 Земельного кодексу України, власники земельних ділянок мають право, зокрема передавати земельну ділянку в оренду. Відповідно до ч. 4 ст. 124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Підставою для укладення договору оренди може бути цивільно-правовий договір про відчуження права оренди. Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 93 Земельного кодексу України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Згідно зі ст. 14 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Відповідно до ст. 35 Закону України «Про оренду землі», спори, пов'язані з орендою землі, вирішуються у судовому порядку. Згідно ст. 16 Закону України «Про оренду землі», укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Згідно ст. 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому кодексу іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року за № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», зокрема п. 8 роз'яснено, що відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Відповідно до ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Частинами 1, 2 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, що діяла на момент укладення спірного договору) встановлено, що істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін. За клопотанням представника позивача ухвалою суду від 27.08.2018 по справі призначено судово-почеркознавчу експертизу. Згідно з висновком судово-почеркознавчої експертизи № 19/119/6-6/99е від 25.09.2018 року підписи в графах «Підписи сторін - Орендодавець» від імені [PERSON] у двох примірниках договору оренди землі № 218/17, укладеного між [PERSON] та ПрАТ «Райз-Максимко», об'єктом якого являється земельна ділянка загальною площею 2,5486 га, кадастровий номер [NUMBER], виконані [PERSON], згідно наданих зразків (а.с. 240-249 Т. № 1). Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказів того, що підпис від імені [PERSON] у Договорі оренди землі № 218/17 від 05.10.2017 р. вчинено не [PERSON] матеріали справи не містять. Натомість, в судовому засіданні було встановлено, що саме позивач підписала Договір оренди землі № 218/17 від 05.10.2017 р. Покази допитаної в якості свідка позивача [PERSON] та покази свідка [PERSON], які в судовому засіданні пояснили, що будь-яких договорів оренди земельної ділянки після її спадкування позивач не підписувала, і що підтвердженням цього є той факт, що вона (позивач) неодноразово зверталась до відповідача із вимогою повернути земельну ділянку в зв'язку із небажанням продовжувати договір оренди земельної ділянки, суд не бере до уваги , так як такі покази спростовуються висновком судово-почеркознавчої експертизи №19/119/6-6/99е від 25.09.2018, згідно якого підпис від імені [PERSON] в двох примірниках Договору оренди землі № 218/17, укладеного між [PERSON] та ПрАТ «Райз-Максимко», обєктом якого являється земельна ділянка площею 2,5486 га, кадастровий номер [NUMBER] , виконані [PERSON], що свідчить про укладення договору, так як сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Суд також не бере до уваги доводи позивача про необхідність вчинення відповідачем дій, передбачених ст. 33 Закону України «Про оренду землі», так як позивач виявив волю на укладення нового договору оренди. В соїх пояснення під час судового засідання як на підставу для визнання договору оренди недійсним позивач посилалась на те, що вона була введена в оману чи помилилися, підписуючи спірний договір оренди землі, і що вона могла поставити свій підпис на чистому аркуші, що в подальшому використав відповідач, а також, що, можливо, зазначений договір був укладений ще тоді, коли вона не набула у власність успадковану земельну ділянку. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини. Згідно ч. 3 ст. 49 ЦПК україни до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. В позовній заяві як на підставу позову позивач посилалась на те , що договір оренди спірної земельної ділянки з ПрАТ «Райз - Максимко» вона не укладала, своїх підписів на договорі не ставила. Враховуючи, що з заявою про зміну підстав позову позивач не зверталась, тому суд не бере до уваги доводи позивача про вчинення ним правочину під впливом помилки чи обману. Наразі позивач не обмежена у праві звернення до суду із окремим позовом з цих підстав. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання про відсутність підстав для визнання недійсним договору оренди землі № 218/17 від 05.10.2017 р. та позовні вимоги [PERSON] слід залишити без задоволення. На підставі викладеного, ст. ст. 90, 93, 124 ЗК України, ст.ст. 203, 207, 638 ЦК України, Закону України «Про оренду землі».

Outcome: dismissed