Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

07.05.2015 уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «КБ «Надра» звернулася з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором №219/П/35/2007-840 від 25.10.2007 року в сумі 171,76 дол. США та 42 550,53 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.10.2007 між ВАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра» (надалі - Банк), та [PERSON] укладено кредитний договір №219/П/35/2007-840, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 17 638 дол. США, зі сплатою 11,4 % річних, терміном до 24.10.2012. Зобов'язання за вказаним договором відповідач належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 03.04.2015 року утворилась заборгованість в розмірі 1 981,69 дол. США (46 588,52 грн.), яка складається з: непогашеного кредиту - 149,42 дол. США (3 512,79 грн.), відсотків - 22,34 дол. США (525,20 грн.), пені - 46,13 дол. США (1 084,49 грн.), штраф - 1 763,80 дол. США (41 466,04 грн.). Представник позивача в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги повністю, проти винесення заочного рішення по справі не заперечував. Відповідач повторно не з'явився в судове засідання, про розгляд справи повідомлявся в установленому порядку. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 25.10.2007 між Банком і [PERSON] укладено договір «Автопакет» №219/П/35/2007-840 (а. с. 8 - 9). В силу п. 1.1 договору банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 17 638 дол. США в порядку і на умовах, визначених цим договором. Відсотки за користування кредитом розраховується банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 11,4 % річних (п. 1.13.1 договору). Банк надає позичальнику кредит з терміном погашення до 24.10.2012 (п. 1.1.4 договору). 26.05.2009 року Банк та [PERSON] уклали додаткову угоду №1 до договору «Автопакет» №219/П/35/2007-840 від 25.10.2007 (а. с. 10 - 13). Сторони домовились внести зміни в існуючі зобов'язання, а саме: відсоткова ставка встановлена у розмірі 9,4 % річних. Порядок погашення суми основної заборгованості відбувається шляхом внесення мінімально необхідного платежу - 221,67 дол. США до 20-го числа поточного місяця (п. 1.1.1 угоди). При наявності простроченої заборгованості по сплаті мінімально необхідного платежу після 26.05.2009, з першого дня наявності простроченої заборгованості розмір відсоткової ставки змінюється до розміру 11,4 % річних (п. 1.1.2 угоди). Банк виконав свої зобов'язання виконав та надав [PERSON] кредитні кошти в розмірі 17 638,00 дол. США, що підтверджується валютним меморіальним ордером №657 від 25.10.2007 (а. с. 14). Позичальник зобов'язаний: суворо дотримуватись положень цього договору (п. 4.3.5 угоди); сплачувати проценти за користування кредиту (п. 4.3.6 угоди); своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями (п. 4.3.9 угоди). Відповідач свої зобов'язання належним чином не виконувала, не погашала заборгованість у строки, передбачені договором, у зв'язку з чим відповідно до розрахунку заборгованості (а. с. 6 - 7), станом на 03.04.2015 року, сума заборгованості за кредитом становить 149,42 дол. США (3 512,79 грн.), відсотками - 22,34 дол. США (525,20 грн.), пеня - 46,13 дол. США (1 084,49 грн.), штраф за порушення умов додаткової угоди - 1 763,80 дол. США (41 466,04 грн.). Загальна сума заборгованості становить 1 981,69 дол. США (46 588,52 грн.). Пунктом 5.1 додаткової угоди встановлено, що у разі прострочення позичальником строків сплати процентів, а також прострочення строків повернення кредиту, позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, що діє у період прострочення. У разі порушення позичальником вимог п.п. 4.3.2 - 4.3.5, 4.3.9 - 4.3.14 цього договору, позичальник зобов'язаний сплатити штраф у розмірі 10 % від суми кредиту за кожний випадок (п. 5.2 угоди). На підставі постанови Правління НБУ від 05.02.2015 №83 «Про віднесення ПАТ «КБ «Надра» до категорії неплатоспроможних», Виконавчою дирекцією фонду гарантування вкладів фізичних осіб вирішено розпочати процедуру виведення ПАТ «КБ «Надра» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації. Наведені обставини підтверджуються рішенням Виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб №26 від 05.02.2015 (а. с. 3). Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. В порушення наведених норм законодавства та положень договору, [PERSON] в установлені строки не погашала кредит, проценти за користування кредитом, тобто, не виконувала зобов'язання належним чином, відповідно до умов договору та ст. ст. 526, 530 ч. 1, 1049 ч. 1, 1054 ч. 1 ЦК України, внаслідок чого існує заборгованість за кредитом - 149,49 дол. США (3 512,79 грн.), відсотками - 22,34 дол. США (525,20 грн.), пенею - 46,13 дол. США (1 084,49 грн.), штраф за порушення умов додаткової угоди - 1 763,80 дол. США (41 466,04 грн.). Загальна сума заборгованості становить 1 981,69 дол. США (45 588,52 грн.). Заборгованість за кредитом і відсотками у розмірі 171,76 дол. США підтверджується матеріалами справи, тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі. Щодо вимоги про стягнення штрафу і пені суд керуються наступним. Штраф і пеня є видами неустойки (ст. 549 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Хоча зазначене положення закону є правом, а не обов'язком суду, однак, якщо наявні такі обставини, то вони мають ураховуватися судом. Істотними обставинами в розумінні ст. 551 ЦК можна вважати ступінь виконання зобов'язання боржником, наприклад, дострокове погашення кредиту та процентів, доведений матеріалами справи тяжкий майновий стан боржника, інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Як зазначено з правовій позиції Верховного Суду України у справі № 6-100цс14 від 03.09.2014 року, частиною третьою статті 551 ЦК України передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Установивши, що розмір неустойки значно більший від розміру боргового зобов'язання (разом із нарахованою індексацією та трьома процентами річних), суд, на відміну від судових рішень, наданих для порівняння, не застосував до спірних правовідносин норму частини третьої статті 551 ЦК України, яка підлягала застосуванню. В даній справі заявлений розмір неустойки (штрафу і пені) в понад 10 разів (1809,93 дол. США) перевищує розмір кредитної заборгованості з відсотками (171,76 дол. США), докази наявності негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання відсутні, немає доказів наявності у позивача збитків у зв'язку із неналежним виконанням зобов'язання. Враховуючи наведені обставини справи та правову позицію Верховного Суду України, суд вважає за необхідне зменшити розмір неустойки і стягнути 7 495,61 грн., що відповідає подвійному розміру кредитної заборгованості з відсотками за курсом НБУ станом на дату винесення рішення (21,82 грн. за 1 дол. США). На підставі зазначеного, в силу ч. 3 ст. 551, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України та ч. 2 ст. 1050 ЦК України, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за договором №219/П/35/2007-840 від 25.10.2007 в сумі 171,76 дол. США та 7 495,61 грн.

Outcome: partial