Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

04 січня 1998 року померла прабаба позивача - [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на земельну частку (пай) розміром 2,40 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), розташовану на території Попівської сільської ради Смілянського району Черкаської області, яка перебувала у колективній власності КСП «Память Леніна» с. Попівка Смілянського району, що належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай )серії ЧР 0235625 від 26 червня 1997 року. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв її онук - [PERSON] шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] крім [PERSON] немає. 01 квітня 2015 року помер батько позивача [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на земельний пай, який [PERSON] прийняв у спадщину після смерті баби [PERSON], але юридично не оформив та на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,43 га, розташовану в адмінмежах Попівської сільської ради Смілянського району Черкаської області, що належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧР № 027785 від 21 серпня 2002 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 218. Спадщину після смерті [PERSON] прийняли його син [PERSON] та дружина [PERSON], оскільки на момент відкриття спадщини постійно проживали разом із спадкодавцем. Інших спадкоємців на спадщину, що відкрилась після смерті [PERSON] немає. Позасудовим шляхом позивач не може оформити право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті батька, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкові земельні ділянки, не збереглися документи, що підтверджують факт родинних стосунків між померлими [PERSON] та [PERSON], та в судовому порядку слід встановити факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] Посилаючись на ці обставини позивач звернувся в суд з позовом до відповідача і просить визнати за ним право власності на вказане спадкове майно в порядку спадкування за законом. Сторони в судове засідання не зявилися, надавши заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі, позивач позовні вимоги підтримав, відповідач їх визнала. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Як вбачається із повідомлення управління держземагенства у Смілянському районі Черкаської області № 29-28-0.5-802/15-16 від 22 лютого 2016 року, у Державному фонді документації із землеустрою Управління Держземагентства у Смілянському районі Черкаської області зберігається державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ЧР № 027785 від 21 серпня 2002 року, зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 218, на імя [PERSON], згідно з яким останньому належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташована в адміністративних межах Попівської сільської ради Смілянського району Черкаської області площею 2,43 га. Державний акт на право власності на земельну ділянку отриманий, про що свідчить підпис про одержання. Вказане обєктивно підтверджується і наявною в матеріалах справи копією державного акту серії ІІІ-ЧР № 027785 від 21 серпня 2002 року. З вказаного повідомлення управління держземагенства також вбачається, що у Державному фонді документації із землеустрою Управління Держземагентства у Смілянському районі Черкаської області відсутній сертифікат на право на земельну частку (пай ) на імя [PERSON], що посвідчує право останньої на земельну частку (пай) розміром 2,40 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), розташовану на території Попівської сільської ради Смілянського району Черкаської області, яка перебувала у колективній власності КСП «Память Леніна» с. Попівка Смілянського району. Разом з тим, відповідно до довідки виконавчого комітету Попівської сільської ради Смілянського району Черкаської області № 38 від 17 лютого 2016 року [PERSON], яка померла 04 січня 1998 року, дійсно мала право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,96 га, за № 502, яка знаходиться в адміністративних межах Попівської сільської ради Смілянського району Черкаської області. Рішенням Попівської сільської ради № 2-1 від 07 червня 2002 року було затверджено список власників земельних часток (паїв), виділених в натурі, але державний акт на імя [PERSON] не виготовлявся, так як на той час вона померла. Факт родинних стосунків між померлими [PERSON] та [PERSON] підтверджується заповітом від 13 травня 1988 року, посвідченим секретарем виконкому Попівської сільської ради Смілянського району Черкаської області, зареєстрованим в реєстрі за № 31, відповідно до якого [PERSON] належний їй на праві особистої власності жилий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в с. Попівка Смілянського району Черкаської області заповіла своєму онуку [PERSON] Факт прийняття спадщини останнім після смерті [PERSON] підтверджується довідкою виконавчого комітету Попівської сільської ради Смілянського району Черкаської області № 182 від 31 березня 2016 року, відповідно до якої [PERSON] доглянув та за власні кошти поховав свою бабу [PERSON], яка померла 04 січня 1998 року. На день смерті останньої вони проживали разом та вели спільне господарство в с. Попівка, пров. Яровий, 6. Таким чином, [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] прийняв шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. Відповідно до довідки виконавчого комітету Попівської сільської ради Смілянського району Черкаської області від 31 березня 2016 року, [PERSON], який помер 01 квітня 2015 року, до дня своєї смерті постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO], на день смерті останнього у вказаному домогосподарстві були зареєстровані та постійно проживають його дружина [PERSON] та син [PERSON] У вказаному домоволодінні також зареєстрована, але не проживає донька померлого [PERSON] Із повідомлення Смілянської державної нотаріальної контори № 549/01-16 від 23 березня 2016 року, вбачається, що після смерті 04 січня 1998 року [PERSON] та після смерті 01 квітня 2015 року [PERSON] до Смілянської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття чи відмову від прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкові справи не заводились. Вказане підтверджується інформаційними довідками зі спадкового реєстру. Разом з тим, як вбачається із листа завідувача Смілянської державної нотаріальної контори № 583/01-16 від 29 березня 2016 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Враховуючи викладене та в звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно, представнику [PERSON] [PERSON] рекомендовано звернутися до суду з відповідними позовними вимогами. Приймаючи до уваги, що позивач довів факт прийняття ним спадщини після смерті батька [PERSON], факт прийняття спадщини останнім після смерті [PERSON], а саме зазначеного спадкового майна, враховуючи, що відповідачка по справі [PERSON] фактично відмовилась від прийняття спадщини після смерті [PERSON] на користь позивача, суд відповідно до положень ст.ст. 530, 548, 549 ЦК України 1963 року, ст.ст. 1220, 1223, 1261, 1268-1270 ЦК України, вважає за необхідне визнати за ним право власності на спадкове майно в порядку спадкування по закону. На підставі наведеного, ст.ст. 530, 548, 549 ЦК України 1963 року, ст.ст. 1220, 1223, 1261, 1268-1270 ЦК України,

Outcome: approved