Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-18 00:00:00

06 квітня 2021 року [PERSON] звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просить: 1) позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно дочки [PERSON] , [INFO] ; 2) стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1\\4 частини від усіх видів її заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дитини; 3) встановити опіку над малолітньою [PERSON] , [INFO] , призначивши [PERSON] , [INFO] , опікуном. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що мати дитини [PERSON] самоусунулася від виконання своїх материнських обов`язків, зовсім не займається вихованням та утриманням доньки, постійно залишає місце свого проживання. З червня 2019 року по січень 2020 року та з липня 2020 року по теперішній час залишила місце свого проживання і її місцезнаходження невідоме. Вихованням онуки займаються бабуся та дідусь. Малолітня [PERSON] повністю перебуває під опікою у бабусі - позивача у справі, тому остання звернулася із вказаним позовом до суду. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 06 квітня 2021 року, вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М. Ухвалою суду від 19 травня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 24 червня 2021 року. Вказаною ухвалою зобов`язано службу у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області подати суду письмовий висновок розв`язання спору та подання щодо призначення опіки. У зв`язку з неявкою учасників справи в підготовче засідання, призначене на 24 червня 2021 року, підготовче засідання у справі відкладено на 20 серпня 2021 року. 02 серпня 2021 року на адресу суду зі служби у справах дітей Білоцерківської міської ради надійшло рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради № 537 від 27 липня 2021 року про вирішення судового спору щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно її малолітньої дочки [PERSON] 20 серпня 2021 року на адресу суду надійшла заява від представника позивача - адвоката Гапоненко А.П. про проведення підготовчого засідання за відсутності сторони позивача, закриття підготовчого засідання та призначення справи до розгляду. 20 серпня 2021 року на адресу суду надійшла заява від представника третьої особи - Махаринського Г.В. про закриття підготовчого засідання та приєднання до матеріалів справи висновку служби у справах дітей від 04 серпня 2021 року «Про доцільність встановлення опіки над малолітньою [PERSON] та копію особової справи кандидата в опікуни [PERSON] . Ухвалою суду від 20 серпня 2021 року закрито підготовче засідання, призначено справу до розгляду по суті на 20 вересня 2021 року. У зв`язку з неявкою учасників справи в судове засідання, призначене на 20 вересня 2021 року, розгляд справи відкладено до 19 листопада 2021 року. В судове засідання учасники справи не з`явилися. 19 листопада 2021 року на адресу суду надійшла заява від позивача [PERSON] , підтримана її представником адвокатом Гапоненко А.П., про розгляд справи за їх відсутності, підтримання позовних вимог та відсутність заперечень щодо ухвалення заочного рішення. 19 листопада 2021 року на адресу суду надійшла заява від представника третьої особи - Махаринського Г.В. про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилися чотири рази, двічі в підготовче, призначене на 24 червня 2021 року та 20 серпня 2021 року та двічі в судове, призначене на 20 вересня 2021 року та 19 листопада 2021 року. Про день, час та місце розгляду справи повідомлена судом своєчасно. Рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень відповідачу повернулися на адресу суду 31 травня 2021 року, 12 серпня 2021 року, 27 серпня 2021 року та 24 вересня 2021 року з відмітками про те, що за зазначеною адресою особа не проживає. Згідно довідки відділу обліку та моніторингу інформації ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області від 19 квітня 2021 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України - суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких умов суд, відповідно до вимог статті 281 ЦПК України постановляє ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] народилася [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про її народження. В графі «Батько» даного свідоцтво записаний [PERSON] , в графі «Мати» - [PERSON] . Відомості про батька дитини записано за вказівкою матері, згідно з частиною першою статті 135 Сімейного кодексу України. Білоцерківським міським центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді 19 листопада 2019 року складено висновок оцінки потреб сім`ї [PERSON] . Відповідно до вказаного висновку, для малолітньої [PERSON] . [INFO] , за місцем проживання: [ADDRESS] , створені всі необхідні умови для повноцінного розвитку та життєдіяльності. Однак, існує проблема: мати дитини, [PERSON] , з вересня 2019 року з дитиною не проживає, не спілкується, фінансово не забезпечує, не цікавиться життям і здоров`ям дитини. На сьогодні вихованням дитини займається бабуся, [PERSON] , яка повною мірою забезпечує потреби дитини та має намір позбавити доньку батьківських прав. Психолого-педагогічною характеристикою [PERSON] , вихованки групи № 11 навального закладу комбінованого типу (ясла-садок) № 35 «Вербиченька» від 22 листопада 2019 року зазначено, що за період відвідування садка, з 18 вересня 2019 року, [PERSON] приводила мама, [PERSON] , лише кілька разів. На телефонні дзвінки вихователів, мама не відповідала, телефон був поза зоною досяжності. Разом з цим, пізніше , мама не передзвонювала. Приводить і забирає дитину з садочка, відвідує батьківські збори - бабуся, [PERSON] . В садочку дитина забезпечена всім необхідним. Заборгованості за харчування немає. Зі слів бабусі, мама [PERSON] , разом з дитиною не проживає. Білоцерківським міським центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді 04 грудня 2019 року інформовано службу у справах дітей Білоцерківської міської ради про те, що фахівцем із соціальної роботи проведено оцінку потреб у наданні соціальних послуг сім`ї [PERSON] . За результатами оцінювання, сім`я перебуває в складних життєвих обставинах. Службою у справах дітей Білоцерківської міської ради 17 грудня 2019 року рекомендовано [PERSON] звернутися до суду з відповідною позовною заявою та залучити до участі у справі службу у справах дітей Білоцерківської міської ради, після чого службою буде подано до суду висновок щодо розв`язання спору. Рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради № 537 від 27 липня 2021 року зазначено, що [PERSON] , у порушення вимог чинного законодавства України з питань охорони дитинства, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків з виховання дочки, що є правовою підставою для позбавлення її батьківських прав. Позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо її малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини. Службою у справах дітей Білоцерківської міської ради 04 серпня 2021 року за № 1284 складено висновок про доцільність встановлення опіки над малолітньою [PERSON] та відповідність її інтересам дитини, з боку її бабусі [PERSON] , в разі позбавлення матері дитини батьківських прав. До даного висновку додано копію особової справи кандидата в опікуна/піклувальники [PERSON] . Довідкою МВС України зазначено, що [PERSON] на території України станом на 26.06.2021 до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. 08 липня 2021 року Комунальним некомерційним підприємством Білоцерківської міської ради «Міський центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» складено висновок про стан здоров`я [PERSON] , [INFO] , відповідно до якого протипоказання для оформлення опікунства відсутні. Витягом з реєстру Білоцерківської міської територіальної громади станом на 16.06.2021 встановлено, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровано 5 осіб, у тому числі [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 25 червня 2021 року службою у справах дітей Білоцерківської міської ради складено акт обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , відповідно до якого за даною адресою створено належні житлово-побутові умови. Відповідно до договору дарування 13 жовтня 1995 року, 57/100 частини вказаного житлового будинку подаровано [PERSON] . [PERSON] з 22 вересня 1993 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Станом на 29.06.2021, [PERSON] , згідно даних МВС України, до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи непогашеної судимості не має, в розшуку не перебуває. Протипоказань для оформлення опікунства, [PERSON] , згідно висновку про стану здоров`я від 08 липня 2021 року, немає. [PERSON] працює на посаді водія у КАТП-1028 і загальна сума його доходу за період з 01.12.2020 по 31.05.2021 становить 99 054, 98 грн. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Статтею 164 Сімейного кодексу України (надалі СК України) зазначено підстави позбавлення батьківських прав. Так, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Якщо суд при розгляді справи про позбавлення батьківських прав виявить у діях батьків або одного з них ознаки кримінального правопорушення, він письмово повідомляє про це орган досудового розслідування, який в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, розпочинає досудове розслідування. Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, відповідно до статті 165 СК України, мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Статтею 166 СК України описано правові наслідки позбавлення батьківських прав. Так, особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України зазначено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Так, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до статті 243 СК України, опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Стаття 244 СК України зазначає яка особа, може бути опікуном, піклувальником. Так, згідно даної статті, опікуном, піклувальником дитини, згідно статті 244 СК України, може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Не можуть бути опікунами, піклувальниками дитини особи, зазначені в статті 212 цього Кодексу. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено права, обов`язки та відповідальність батьків за виховання та розвиток дитини. Так, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї, сприяє розвитку системи послуг з підтримки сімей з дітьми та мережі дитячих закладів. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Порядок і розміри відшкодування витрат на перебування дитини в прийомній сім`ї, сім`ї патронатного вихователя, дитячому будинку сімейного типу, будинку дитини, дитячому будинку, дитячому будинку-інтернаті, школі-інтернаті чи іншому закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлюються законодавством. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. У разі відмови від надання дитині необхідної медичної допомоги, якщо це загрожує її здоров`ю, батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність згідно з законом. Медичні працівники у разі критичного стану здоров`я дитини, який потребує термінового медичного втручання, зобов`язані попередити батьків або осіб, які їх замінюють, про відповідальність за залишення дитини в небезпеці. Статтею 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини (ст.9 Конвенції). Згідно роз`яснень п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, сукупність зібраних по справі доказів свідчить про те, що відповідач [PERSON] самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків, а саме: не піклується про фізичний і духовний розвиток малолітньої дочки [PERSON] , не цікавиться її навчанням, не забезпечує за нею необхідного догляду: харчування, медичного догляду та лікування, що негативно впливає на фізичний розвиток дитини, як складову виховання, не спілкуються з дитиною обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до внутрішнього світу доньки, тому суд дійшов висновку, що в інтересах дитини, є доцільним позбавлення [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно її дочки [PERSON] , [INFO] . Також, у зв`язку з позбавленням відносно дитини батьківських прав матері, з останньої необхідно стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1\\4 частини від усіх видів заробітку відповідача, починаючи з дня надходження до суду позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць необхідно допустити до негайного виконання. У зв`язку з прийняттям рішення про позбавлення батьківських прав відносно дитини, з урахуванням висновку служби у справах дітей Білоцерківської міської ради від 04 серпня 2021 року, над малолітньою [PERSON] , [INFO] необхідно встановити опіку, призначивши її опікуном бабусю дитини - [PERSON] , [INFO] . Судові витрати в частині стягнення судового збору в розмірі 980, 00 грн. за подання позовної заяви необхідно стягнути із відповідача на користь позивача. На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору в частині позовних вимог про стягнення аліментів, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави в сумі, що становить 0,4 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 908, 00 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved