Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

05.01.2021 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з вищевказаною заявою на обґрунтування якої зазначили, що вони є братами та водночас онуками [PERSON] , яка [INFO] померла у місті Соколов Чеської республіки. Після смерті останньої відкрилася спадщина на належне їй за життя майно, а саме: земельна частка (пай), що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №0144990, виданого 02.06.1997 року.Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.11.2020 року, яке вступило в законну силу, встановлено факт, що заявники у цій справі, є онуками [PERSON] , яка померла [INFO] . У встановлений законом порядок, після смерті [PERSON] заявники звернулись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак їм було роз`яснено, що спадщина по закону не може бути видана у зв`язку з розбіжністю з тим, що у вищезгаданому сертифікаті у імені [PERSON] допущено помилку. Зазначають, що в Сертифікаті ім`я померлої бабусі записано, як « [PERSON] », що не збігається із записом її імені в Свідоцтві про смерть, де воно вказане, як « [PERSON] ». Внаслідок такої помилки, виникла певна невідповідність між документом, що засвідчує смерть [PERSON] та правовстановлюючим документом на земельну частку (пай), який був виданий на її ім`я. Враховуючи наведене, просять суд встановити факт належності правовстановлюючого документа - Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №0144990, виданий на ім`я [PERSON] , Луцькою районною державною адміністрацією 02.06.1997 року, дійсно належить [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 16.02.2021 року було замінено заінтересовану особу Чаруківську сільську раду на Городищенську сільську раду. До початку судового засідання заявниками було подано до суду заяву, відповідно до якої вони просять розгляд справи здійснювати у їх відсутності, заявлені вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити. Заінтересована особа у судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, про дату та час розгляду справи повідомлялась належним чином. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується завіреним перекладом копії свідоцтва про смерть, у якому зазначено, що у книзі реєстрації актових записів про смерть міської адміністрації Соколов, район [PERSON] , зроблено відповідний запис у томі 16 за 2014 рік на сторінці 72 за № 296 (а.с. 9). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину, заявники [PERSON] та [PERSON] , які є онуками [PERSON] , звернулись до приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Гордійчук М.В. Проте, як вбачається із повідомлення приватного нотаріуса Гордійчук М.В. № 140/02-14 від 24.07.2020 року заявникам було роз`яснено про неможливість оформлення спадщини, оскільки у поданих ними документах наявні розбіжності у написанні імені спадкодавця, а саме: у свідоцтві про смерть їх бабуся « [PERSON] », а у Сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №0144990, виданому 02.06.1997 року Луцькою районною державною адміністрацією, яка входить до спадкової маси, вказано « [PERSON] » (а.с. 11). У своїй заяві [PERSON] та [PERSON] зазначили, що вищевказана розбіжність позбавляє їх можливості прийняти спадщину після смерті бабусі - [PERSON] , яка померла [INFO] . Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Пленум Верховного Суду України у п. 12 постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року роз`яснив, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Аналіз даних норм дає підстави для висновку, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, що засвідчує факт, що має юридичне значення; 4) чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Положеннями ст.ст. 80, 81 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, досліджені в ході розгляду докази, які були надані заявником, у своїй сукупності, дають підстави для висновку, що у Сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0144990, виданому 02.06.1997 року Луцькою районною державною адміністрацією та у свідоцтві про смерть [PERSON] № 296 наявні розбіжності у написанні імені померлої, внаслідок допущення помилки в одному із документів, яка виникла при їх оформленні, що позбавляє заявників можливості усунути її в позасудовому порядку. Встановлення належності правовстановлюючого документу має для заявників юридичне значення та породжує юридичні наслідки, пов`язані з реалізацією свого права на спадщину. Таким чином, суд вважає, що заява [PERSON] , [PERSON] , заінтересована особа: Городищенська сільська рада про встановлення факту належності правовстановлюючого документа спадкодавцевіє обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved