Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

05.06.2018 року позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дочки - [PERSON], [INFO], в розмірі 3 000,00 грн. щомісячно, починаючи від дня пред'явлення до суду позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування зазначила про те, що від шлюбу з [PERSON] має доньку - [PERSON], [INFO]. Відповідач з червня 2017 року не проживає разом із сім'єю. Дитина за домовленістю з відповідачем проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, хоча [PERSON] обіцяв надавати матеріальну допомогу у розмірі 1 00,00 грн. та додаткові витрати щомісячно, разом з тим свого слова не дотримав. Оскільки відповідач живе окремо і матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, змушена звернутись до суду з вказаним позовом. Просила суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 3 000,00 грн. щомісячно, починаючи від дня пред'явлення до суду позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття, а також 2 600,00 грн., сплачених нею за юридичні послуги. В подальшому, свої позовні вимоги уточнила, та остаточно просила стягнути з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої доньки аліменти у розмірі 25% від усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред'явлення до суду позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття, а також 2 600,00 грн., сплачених нею за юридичні послуги. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 06.06.2018 року справу у відповідності до положень ст. ст. 27, 31 ЦПК України передано на розгляд до Голосіївського районного суду м. Києва. Ухвалою від 22.10.2018 року справу прийнято до провадження суддею Хоменко В.С. з проведенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у цивільній справі без повідомлення сторін Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. У відповідності до гл. 10 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи, зокрема, малозначні справи. При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п'яти днів з дня отримання відзиву. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому вимоги повністю визнав та не заперечував проти стягнення з нього на утримання доньки аліментів у розмірі 25% від усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред'явлення до суду позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Отже, предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно дост.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, і виплачуються щомісячно. Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину відповідно до ст. 184 СК України не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 12.01.2013 року вбачається, що між сторонами 12.01.2013 року укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві за актовим записом № 17 (а.с. 11). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.06.2013 року вбачається, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12). Судом встановлено, що з часу припинення шлюбних стосунків відповідач покинув сім'ю та став проживати окремо, а дитина проживає разом з позивачем, знаходиться лише на її вихованні та на її утриманні, що порушує принцип рівності обов'язків батьків з утримання своїх дітей. Враховуючи те, що дитина перебуває на повному утриманні позивача, суд визнає, що несплата аліментів відповідачем негативно впливає на достатній рівень для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей або непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення (ст.182 СК України). В ході розгляду справи встановлено, що відповідач є фізично здоровою та працездатною особою, отже, може утримувати дитину, а визначений судом розмір суми аліментів буде відповідати інтересам та потребам дитини. Докази на підтвердження зворотного в матеріалах справи відсутні. На підставі викладеного, суд з врахуванням визнання позову відповідачем, визнає, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, а тому їх належить задовольнити, та з [PERSON] слід стягнути аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 25% від усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення до суду позовної заяви, тобто з 05.06.2018 року, і до досягнення дитиною повноліття, з огляду на те, що вказана сума з урахуванням обов'язку по утриманню дитини й з боку матері, з якою проживає, в умовах сьогодення є необхідною та достатньою для повноцінного та гармонійного фізичного та морального розвитку дитини. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір в дохід держави. Крім того, згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. За змістом п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов'язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов'язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов'язана зі справою. У відповідності до п. 3.1. Договору про надання адвокатом юридичних послуг від 29.05.2018 року, укладеної між [PERSON] та адвокатом [PERSON], вартість послуг складає 2 600,00 грн. і сплачується авансом. Підписання сторонами цього договору є підтвердженням отримання адвокатом вказаної суми (а.с. 13-14). Отже, приймаючи до уваги вказане, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 2 600,00 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved