Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

06 листопада 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про стягнення з них\~заборгованості в загальній сумі 92040,00 грн., з якої: 82000,00 грн. за договором позики від 15.11.2013 року, 10\~040,00 грн. за договором авансу від 05.06.2006 року Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON], у останнє судове засідання не зявилась, про дату, час та місце слухання справи повідомлялась судом належним чином, просила суд слухати справу у її відсутність , у минулому судовому засіданні позовні вимоги не визнала з підстав, викладених у запереченнях, та просила суд застосувати позовну давність . Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, повідомлялась судом через Міністерство юстиції України, просить розглядати справу у її відсутність , позовні вимоги не визнає та просить суд відмовити у їх задоволенні. Суду пояснила, що прийняла за законами Белорусії лише частину спадщини , а саме грошовий вклад, який сама і поклала на ім'я сина , і згодом витратила на його поховання. Від спадщини, яка знаходиться на території України відмовляється. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилась, повідомлялась судом належним чином, причини неявки суду не повідомила. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. 06 жовтня 1994 року [PERSON] отримав у дар 37/100 частини жилого будинку з відповідною частиною прилеглих господарських та побутових споруджень та будівель в м.Миколаєві по пров. Веселиновському,41 (договір дарування, зареєстрованого в реєстрі №2-2144). 05 червня 2006 року [PERSON] передала у якості забезпечення виконання договору купівлі-продажу житлового будинку №41 по пров.Веселиновський в.мМиколаєва, [PERSON] аванс в сумі 10040,00 грн., еквівалент 2000,00 доларів США, вартість зазначеного будинку становить 50200,00 грн., еквівалент 10000,00 доларів США.Нотаріальне посвідчення вищезазначених зобовязань повинно бути виготовлено в строк до 01.12.2006 року. 15 листопада 2013 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до якого [PERSON] передав у власність, а [PERSON] прийняв грошові кошти в сумі 82000,00 грн., що еквівалентно на день підписання цього договору 10000,00 доларів США за середнім курсом їх продажу комерційними банками м.Миколаєва строком до 15 травня 2014 року без нарахування коштів, посвідчений приватним нотаріусом ММНО [PERSON] 28.03.2014 року [PERSON] помер. Я квбачається з матеріалів спадкової справи № 350\\2014 , заведеної 24.06.2014 року Першою Миколаївською державною нотаріальною конторою , з заявами про прийняття спадщини після його смерті у встановлений законом шестимісячний строк звернулися [PERSON], як спадкоємець четвертої черги , та його син [PERSON], [INFO], який діє за згодою свої матері [PERSON]. Також як вбачається з матеріалів спадкої справи № 123 за 2014 р., заведеної нотаріусом Гомельського нотаріального округу Республіки Білорусь , 07 жовтня 2014 року нотаріусом Гомельського нотаріального округу Республіки Білорусь видано [PERSON] , яка є матірю померлого і звернулася з заявою про прийняття спадщини 25.06.2014 року, Свідоцтво про право на спадщину за законом, яке складається з прав на грошові кошти, які зберігаються на банківському рахунку (депозиті) «Линия роста 1.0» №5241902 в філії ВАТ «Белагропромбанк» в м.Рогачев. Батько померлого [PERSON] наав заяву про відмову від прийняття спадщини. При цьому положеня п.2,3 ст. 1075 Цивільного Кодексу Республіки Білорусь про те, що не допускається відмова від спадщини за умови чи від частини спадщини, що належала б спадкоємцеві. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1230 ЦК України, до спадкоємця переходить право на відшкодування збитків, завданих спадкодавцеві у договірних зобов'язаннях. Згідно ч.1 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Відповідно до положень ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Відповідно до ч.3 та 4 цієї статті, якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.\~ Як слідує з аналізу даної статті, встановлені законом строки для пред'явлення претензій кредиторами не є строками позовної давності. На ці строки не розповсюджуються норми ст. ст. 259, 263, 264 ЦК, які регулюють питання зміни, зупинення або переривання строків позовної давності. Непред'явлення кредиторами у встановлені ст. 1281 ЦК строки претензій погашає належні їм права вимоги, в той час як сплив строку позовної давності є підставою лише для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК) і не позбавляє особу самого матеріального права. Таким чином, враховуючи пояснення позивачки стосовно того, що вона не знала про смерть [PERSON], а його спадкоємці не повідомляли її про настання його смерті, вона мала предявити вимогу до спадкоємців ( звернутися до суду з вказаним позовом) протягом одного року з дня настання права вимоги, а отже до 15 травня 2015 року. Проте з даним позовом вона звернулася до суду в листопаді 2015 року , а матеріали справи не містять даних (та на таке не посилається позивач), що вона, як кредитор померлого [PERSON] повідомляла спадкоємців про наявність вимог до спадщини безпосередньо чи здійснила таке повідомлення через нотаріальну контору. Враховуючи преклюзивність встановленого ч. 3 ст. 1281 ЦК України річного строку , позивачка , як кредитор померлого 15.03.2014 року [PERSON], пред'явивши даний позов 06.11.2015 року , позбавляється права вимоги до його спадкоємців про стягнення боргу за договором позики, строк вимоги за яким настав 15.05.2014 року . На підставі вищевикладеного, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позову. Що стосується позовних вимог про стягнення боргу за договором авансу від 05.06.2006 року 10040,00 грн., то у задоволенні цих вимог слід відмовити, оскільки рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 24.06.2009 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму авансу в розмірі 10040,00 грн., витрати на проведення ремонту частини житлового будинку в сумі 44998,00 грн., витрати на оплату комунальних послуг в сумі 1647,25 грн.,моральну шкоду в сумі 500,00 грн., судові витрати в сумі 901,85 грн., а всього 57787,10 грн., яке рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 14.10.2009 року залишено без змін вказане рішення в частині стягнення 10040,00 грн. Авансу. За такого, безпідставним є твердження позивачки, що в зв'язку невиконанням зазначеного рішення суду за життя спадкодавця, вона має право звернутися з цими позовними вимогами до його спадкоємців. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір сплачено при подачі позову.

Outcome: dismissed