Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

07.04.2014 року [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь 53987,41 гривень заборгованості по виплатам при звільненні, 5596,16 гривень добових і компенсації згідно авансових звітів та середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що з 01.02.2004 року він працював на посаді старшого бортпровідника у відповідача. 03.06.2013 року його було звільнено з роботи на підставі п.1 ст.40 КЗпП України - у зв язку зі скороченням штату працівників. Проте, заробітну плату за період грудень 2012 року - 03 червня 2013 року, компенсацію за невикористану відпустку, вихідну допомогу, добові і компенсацію згідно авансових звітів відповідач не виплатив по даний час. Позивач в судове засідання не з явився, надав заяву, в якій просить слухати справу у свою відсутність. Відповідач свого представника за викликом суду не направив, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, заяви про слухання справи у відсутність свого представника та письмових заперечень не надав. Суд ухвалив слухати справу у відсутність позивача та представника відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що позивач з 11.03.1997 року працював на різних посадах, а з 10.07.2012 року на посаді старшого бортпровідника департаменту сервісу пасажиру на борту ПС льотного комплексу у відповідача - Закрите акціонерне товариство «Авіакомпанія «АЕРОСВІТ», яке змінило найменування на Приватне акціонерне товариство «Авіакомпанія «АЕРОСВІТ», що вбачається з трудової книжки позивача від 09.09.1991 року. З 03.06.2013 року позивача було звільнено з роботи за п.1 ст.40 КЗпП України - у зв язку зі скороченням штату працівників, відповідно до наказу № 1613-ос від 31.05.2013 року та відповідного запису в трудовій книжці. Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. В частині 1 ст.116 КЗпП України зазначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Позивачу не було виплачено заробітну плату за період грудень 2012 року - 03 червня 2013 року, компенсацію за невикористану відпустку, вихідну допомогу, що складає 46188,63 гривень, згідно довідки № 2653 від 05.06.2013 року та наказу № 1613-ос від 31.05.2013 року, а також добові і компенсацію згідно авансових звітів, що складає 5596,16 гривень, згідно довідки про доходи № 718 від 02.04.2013 року. Зазначена позивачем сума заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку та вихідній допомозі в розмірі 53987,41 гривень не відповідає дійсності та спростовується зазначеною вище довідкою № 2653 від 05.06.2013 року. Згідно з ч.1 ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. А частиною 1 ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування). Позивачем не було надано розрахунок його середнього заробітку за весь час затримки та не доведено його розмір. Таким чином, на підставі викладеного та на підставі того, що відповідачем були допущені порушення трудового законодавства, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 46188,63 гривень заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку та вихідній допомозі, 5596,16 гривень добових і компенсації згідно авансових звітів. Також суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду у повному обсязі на підставі ч.2 ст.367 ЦПК України. З відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, від сплати якого було звільнено позивача при подачі позову. В зв'язку з вищевикладеним, на підставі ст.24 ч.1 Закону України «Про відпустки», ст.ст.47 ч.1, 116 ч.1, 117 ч.1 КЗпП України,

Outcome: partial