Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

07.04.2016 року до суду звернулось ПАТ «ФІДОБАНК» з вищезазначеним позовом, у якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 21.04.2016 року (а.с. 46, 47) просили зобовязати Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області звільнити з-під арешту та скасувати заборони відчуження майна, а саме: - житловий будинок разом із надвірними будівлями, загальною площею 84,30 кв. м, що знаходиться за адресою: Житомирська область, Новоград-Волинський район, с. Наталівка, вул. Молодіжна, 2-а, та належить [PERSON] на праві власності; - земельну ділянку площею 0,2500 га, що знаходиться за адресою: Житомирська область, Новоград-Волинський район, с. Наталівка, вул. Молодіжна, 2-а, кадастровий номер 1824083700:02:002:0018, цільове призначення обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд; які були накладені постановами: - про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, № 42589085, яка видана 24.03.2014 року ВДВС Новоград-Волинського МУЮ; - про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, № 37860271, яка видана 17.05.2013 року Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області; - про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, № 29337200, яка видана 06.06.2012 року Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області; - про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, № 34106644, яка видана 26.10.2012 року відділом примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Житомирській області. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 12.10.2007 року між ВАТ «СЕБ Банк», яке змінило найменування на Публічне акціонерне товариство «ФІДОБАНК» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №686, відповідно до якого банк надав, а [PERSON] отримав кредит в розмірі 45000 дол. США терміном до 12.10.2027 року. Для забезпечення виконання зобовязання 12.10.2007 року було укладено договір іпотеки, відповідно до якого відповідач надав в іпотеку нерухоме майно: - житловий будинок з надвірними будівлями загальною площею 84,30 кв.м., який знаходиться за адресою: Новоград-Волинський район, с. Наталівка, вул. Молодіжна, 2-а; - земельна ділянка площею 0,2500 га, що знаходиться за адресою: Житомирська область, Новоград-Волинський район, с. Наталівка, вул. Молодіжна, 2-а, кадастровий номер 1824083700:02:002:0018. 11 лютого 2014 року Новоград-Волинським міськрайонним судом ухвалено рішення по справі №06116/2402/12 за позовом ПАТ «ФІДОДБАНК» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору. Рішення суду набрало законної сили 26.02.2014 року. Виконавчий лист за зазначеним рішенням перебував на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Житомирській області. Постановою державного виконавця від 06.06.2012 року № 29337200 накладено арешт на будинок боржника за вищевказаною адресою. Крім того, згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, встановлена заборона відчуження майна [PERSON] на підставі: - постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, №42589085, яка видана 24.03.2014 року ВДВС Новоград-Волинського МУЮ; - постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, №37860271, яка видана 17.05.2013 року Відділом примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Житомирській області; - постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, №34106644, яка видана 26.10.2012 року відділом примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Житомирській області. Позивач має намір задовольнити свої вимоги щодо погашення боргу за рахунок предмету іпотеки у відповідності до чинного законодавства та застереження в договорі іпотеки про задоволення вимог іпотекодержателя. Наявність арештів, накладених у межах виконавчих проваджень, позбавляє позивача можливості провести перереєстрацію права власності на предмет іпотеки. Посилались на пріоритетне право іпотекодержателя на задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки згідно ст. 6 Закону України «Про іпотеку». Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача [PERSON] позов визнала та просила задовольнити. Представник Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Житомирській області в судове засідання не зявився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності. На адресу суду надійшли також письмові заперечення представника проти позову, в яких посилається на наявність незакінчених виконавчих проваджень про стягнення заборгованості з [PERSON] Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.10.2007 року між ВАТ «СЕБ Банк», яке змінило найменування на Публічне акціонерне товариство «Фідобанк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №686, відповідно до якого банк надав, а [PERSON] отримав кредит в розмірі 45000 дол. США терміном до 12.10.2027 року (а.с. 4-7). Для забезпечення виконання зобовязання 12.10.2007 р. було укладено договір іпотеки (а.с. 8-10), відповідно до якого відповідач надав в іпотеку нерухоме майно: - житловий будинок з надвірними будівлями загальною площею 84,30 кв.м., який знаходиться за адресою: Новоград-Волинський район, с. Наталівка, вул. Молодіжна, 2-а: - земельна ділянка площею 0,2500 га, що знаходиться за адресою: Житомирська область, Новоград-Волинський район, с. Наталівка, вул. Молодіжна, 2-а, кадастровий номер 1824083700:02:002:0018. Статтею 5 Закону України «Про іпотеку визначено, що предметом іпотеки можуть бути один або декілька об'єктів нерухомого майна за таких умов: - нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; - нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; - нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об'єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом. Предметом іпотеки також може бути об'єкт незавершеного будівництва, майнові права на нього, інше нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору, за умови, що іпотекодавець може документально підтвердити право на набуте ним у власність відповідне нерухоме майно у майбутньому. Обтяження такого нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації у встановленому законом порядку незалежно від того, хто є власником такого майна на час укладення іпотечного договору. Нерухоме майно передається в іпотеку разом з усіма його приналежностями, якщо інше не встановлено іпотечним договором. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, [PERSON] є власником будинку та земельної ділянки за адресою: Житомирська область, Новоград-Волинський район, с. Наталівка, вул. Молодіжна, 2-а і дане майно є предметом іпотеки (а.с.48-58) З матеріалів справи вбачається, що арешт на майно відповідача накладено постановами державного виконавця: - від 06.06.2012 року ВП №29337200 за виконавчим листом №2-57, виданим 11.08.2011 року Новоград-Волинським міськрайонним судом, про стягнення у дольовому порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «СЕБ Банк» 562257,74 грн. (а.с. 155); - від 26.10.2012 року ВП №34106644 за виконавчим листом №2-163, виданим 16.03.2012 року Новоград-Волинським міськрайонним судом, про солідарне стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» 20916,41 грн. (а.с. 156); - від 17.05.2013 року ВП №37860271 за виконавчим написом №4176, виданим 15.11.2010 року Новоград-Волинським міськрайонним судом, про стягнення у дольовому порядку з [PERSON] на користь ПАТ «БМ Банк» 921552,98 грн. (а.с. 153); - від 24.03.2014 року ВП №42589085 за виконавчим листом №0616/2402/12, виданим 03.03.2014 року Новоград-Волинським міськрайонним судом, про солідарне стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «ФІДОБАНК» заборгованості за кредитом в сумі 296859,97 грн. та судового збору в сумі 1484,30 грн. (а.с. 157). Таким чином, скасування зазначених арештів стосується прав та інтересів позивача та інших стягувачів: ПАТ «УкрСиббанк» і ПАТ «БМ Банк», які не беруть участь у даній справі. Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор має право у разі невиконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Відповідно до вимог ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Відповідно до висновку, викладеного у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 6 від 27.08.1976 (зі змінами) «Про судову практику в справах про виключення майна з опису», відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках - особу, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Судом встановлено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Житомирській області перебували чотири виконавчі провадження про стягнення коштів з [PERSON] Два з цих проваджень (№29337200 та №42589085) про стягнення коштів на користь ПАТ «ФІДОБАНК» були закінчені у звязку з поверненням виконавчих документів стягувачу (а.с. 154, 159). Виконавче провадження №42589085 було відкрито та перебувало на виконанні у ВДВС Новоград-Волинського МУЮ, державним виконавцем якого винесено постанову про арешт майна боржника. 25.06.2014 року провадження було передано на виконання до Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Житомирській області, яким було завершено27.04.2016 року за письмовою заявою стягувача (а.с. 158,159). Після завершення виконавчих проваджень, у яких ПАТ «ФІДОБАНК» було стягувачем, арешт, накладений державним виконавцем на майно боржника не було знято. Враховуючи намір позивача щодо розпорядження предметом іпотеки, існування арешту є перешкодою, яка підлягає усуненню в судовому порядку. За відсутності інших стягувачів у виконавчих провадженнях №29337200 та №42589085, відкритих за заявою ПАТ «ФІДОБАНК» та завершених відповідно до чинного законодавства поверненням виконавчого документа, спір не може бути вирішений у порядку оскарження дій державного виконавця (ст. 383 ЦПК України), а вимоги в порядку позовного провадження не можуть бути заявлено до інших осіб, крім органу Державної виконавчої служби, яким накладався арешт. Таким чином, дана частина позовних вимог є належним способом захисту порушених прав позивача. У з вязку з вищевикладеним, суд дійшов висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги в частині зобовязання відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області звільнити з-під арешту та скасувати заборони відчуження майна, встановлені постановами: - від 06.06.2012 року ВП №29337200 за виконавчим листом №2-57, виданим 11.08.2011 року Новоград-Волинським міськрайонним судом, про стягнення у дольовому порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «СЕБ Банк» 562257,74 грн. (а.с. 155); - від 24.03.2014 року ВП №42589085 за виконавчим листом №0616/2402/12, виданим 03.03.2014 року Новоград-Волинським міськрайонним судом, про солідарне стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «ФІДОБАНК» заборгованості за кредитом в сумі 296859,97 грн. та судового збору в сумі 1484,30 грн. (а.с. 157). Статтею 54 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що для задоволення вимог стягувачів, що не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути\~\~звернено лише у разі виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил підвідомчості (ЦПК, ГПК) позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. Разом з тим, позивач не посилається на те, що арештоване майно належить йому. Підставою позову є переважне право банку звернути стягнення на предмет іпотеки. За таких обставин, відповідати за позовом мають інші стягувачі, а не боржник чи орган державної виконавчої служби. Слід також зауважити, що позивач не надав до суду жодних доказів стосовно наявності та розміру заборгованості за Кредитним договором від 12.10.2007 року №686, станом на теперішній час. У справі також відсутні відомості щодо реальної вартості іпотечного майна, що позбавляє можливості з'ясувати питання, чи покриває вартість майна заборгованість за Кредитним договором перед ПАТ «ФІДОБАНК» та іншими стягувачами. \~Відповідно\~\~ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана доказати ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач не надав суду докази на підтвердження своєї позиції у справі. Враховуючи, що арешт на спірне майно накладено державною виконавчою службою в інтересах інших осіб, вирішення питання скасування арешту майна [PERSON] не входить до його компетенції та не залежить від його волі, отже, захист інтересів позивача не повязаний з будь-якими діями відповідача [PERSON] За таких обставин, суд дійшов висновку, що в частині звільнення майна з-під арешту, накладеного постановами державного виконавця: - від 26.10.2012 року ВП №34106644 за виконавчим листом №2-163, виданим 16.03.2012 року Новоград-Волинським міськрайонним судом, про солідарне стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» 20916,41 грн. (а.с. 156); - від 17.05.2013 року ВП №37860271 за виконавчим написом №4176, виданим 15.11.2010 року Новоград-Волинським міськрайонним судом, про стягнення у дольовому порядку з [PERSON] на користь ПАТ «БМ Банк» 921552,98 грн. (а.с. 153); позивачем обрано помилковий спосіб захисту своїх прав, а [PERSON] і підрозділ Державної виконавчої служби не є належними відповідачами у даній справі в частині зазначених позовних вимог. За таких обставин, визнання позову [PERSON] суд не може визнати законною підставою для задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 33 ЦПК України, суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Судом розяснено право позивача заявити клопотання про залучення у якості відповідачів по справі ПАТ «УкрСиббанк» і ПАТ «БМ Банк», але представником позивача таке клопотання не заявлено. \~Враховуючи викладене,

Outcome: partial