Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

06 грудня 2018 року вказана заява надійшла до суду. 11 грудня 2018 року по справі відкрито провадження. [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт розірвання шлюбу між нею та [PERSON], [INFO], який був розірваний 22 липня 2014 року Гагарінським районним судом м. Севастополь, тобто на тимчасово окупованій території України. Від даного шлюбу у них одна спільна неповнолітня дитина, а саме донька [PERSON] [INFO]. Заявник посилається на те , що звернулася із зазначеним рішенням суду про розірвання шлюбу до Окнянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області з вимогою про проставлення відмітки про розірвання шлюбу до актового запису про шлюб №163 від 16.04.2004 року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану Гагарінського районного управління юстиції в м. Севастополі Автономної Республіки Крим. Однак 24.11.2018 року вона отримала відмову у проставленні відмітки про розірвання шлюбу в актовому записі про шлюб, у зв'язку із тим , що документи, видані на території Республіка Крим (Тимчасово окупованій території України), не можуть бути підставою для внесення змін до актових записів цивільного стану та рекомендовано звернутися в суд із заявою про встановлення факту розірвання шлюбу. Встановлення цього факту необхідно заявнику для того щоб Окнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, при реєстрації народження її сина, який народився [INFO] , в графі « батько» не був зазначений [PERSON], оскільки він не є біологічним батьком її сина, так як це буде порушенням прав її сина. Крім того ,батьківство відносно останнього визнав [PERSON], який помер [INFO], однак дана процедура проведена 05.07.2017 року відділом запису актів громадянського стану Гагарінського району міста Севастополь Управління запису громадянського стану міста Севастополя на території, непідконтрольній Україні, що і змусило заявника звернутися до суду з даною заявою. Заявник та представник заявника в судовому засіданні на задоволенні заяви наполягали та надали пояснення, аналогічні викладеному в заяві. Представник заінтересованої особи Окнянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області в судове засідання не з'явився, однак від нього до суду надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність та про підтримання заяви [PERSON] та винесення рішення на її користь. /а.с.23-24/. Заінтересована особа [PERSON] про день та час розгляду справи повідомлявся в порядку, передбаченому ч.11 ст.128 ЦПК України та ч.1 ст.12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» - через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади, однак в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином /а.с.20-21/. Тому суд вважає причини його неявки неповажними і тому відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, справа розглянута у його відсутність. Всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши всі докази, якими заявник обґрунтовувала викладені в заяві обставини для підтвердження факту, про встановлення якого вона просить, та проаналізувавши правові норми, що регулюють вказані правовідносини, суд прийшов до наступного. [PERSON], [INFO], згідно з довідкою про реєстрацію місця перебування, виданою 25.09.2018 року виконавчим комітетом Окнянської селищної ради, з 25 вересня 2018 року зареєстрована в [ADDRESS] /а.с.14/. Заявником надано рішення Гагарінського районного суду м.Севастополь, від 22.07.2014 року, яким шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 16.01.2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Гагарінського районного управління юстиції в м. Севастополі, актовий запис №163, розірвано, з відміткою про набрання рішенням законної сили 25.08.2014 року. /а.с.8/. Крім того, заявником надано свідоцтво про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], [INFO], серія [NUMBER] видане 01 квітня 2015 року відділом запису актів цивільного стану Гагарінського району міста Севастополя Управління запису актів цивільного стану Уряду Севастополя, складене на підставі рішення Гагарінського районного суду м. Севастополь про розірвання шлюбу, актовий запис про розірвання шлюбу №95 /а.с.9/. Окнянський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Одеській області, куди [PERSON] звернулася із заявою про проставлення відмітки про розірвання шлюбу до актового запису про шлюб №163 від 16 квітня 2004 року , складеного відділом реєстрації актів цивільного стану Гагарінського районного управління юстиції в м. Севастополі АРК, відмовив у проставленні вказаної відмітки , посилаючись на те, що відповідно до ч.1 ст.21 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» у державній реєстрації актів цивільного стану може бути відмовлено, якщо державна реєстрація суперечить вимогам законодавства. Заявником для підтвердження факту розірвання шлюбу пред'явлено рішення про розірвання шлюбу, яке є документом, який видано органами влади Тимчасово окупованої території України, які не підконтрольні Україні та не мають права на здійснення відповідних повноважень, у зв'язку з чим такі документи не можуть бути підставою для здійснення державної реєстрації актів цивільного стану та підставою для внесення змін до актових записів цивільного стану в органах державної реєстрації актів цивільного стану України. Заявнику рекомендовано звернутися до суду. /а.с.11/. Також заявником надано свідоцтво про народження [PERSON], який народився [INFO], батьками якого є [PERSON] та [PERSON]. Вказане свідоцтво видане 05.07.2017 року відділом запису актів цивільного стану Гагарінського району міста Севастополя Управління запису актів цивільного стану м.Севастополя /а.с.12/. Також заявником надано свідоцтво про встановлення батьківства [PERSON] дитини [PERSON] ,який народився [INFO] у [PERSON], та яке видане 05.07.2017 року відділом запису актів цивільного стану Гагарінського району міста Севастополя Управління записів актів цивільного стану міста Севастополя, актовий запис № 67 /а.с.13/. Крім того, заявником надано свідоцтво про смерть [PERSON], який помер [INFO], яке видане 31.07.2018 року відділом запису актів цивільного стану Нахимовського району міста Севастополь Управління ДРАЦС міста Севастополя /а.с.15/. Ч.1 ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною 1 ст.293 ЦПК України визначено , що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293, п.4 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в тому числі і про встановлення факту розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до даної постанови суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану. Частиною 1 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається: сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій (п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону). Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» ,будь-які документи, видані незаконно створеними органами судової та виконавчої влади Російської Федерації на тимчасово окупованій території України, є недійсними і не створюють будь-яких правових наслідків. Таким чином, надані заявником рішення суду та свідоцтво про розірвання шлюбу, як і інші надані заявником документи, є недійсними і не створюють будь-яких правових наслідків, тому заявнику і було правомірно відмовлено органом РАЦС у проставлені відмітки про розірвання шлюбу до актового запису про шлюб. Разом з тим, на думку суду, законні підстави для ухвалення рішення про встановлення факту розірвання шлюбу, відсутні, так як, як було зазначено вище, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. При цьому слід зауважити, що п.2 ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України передбачено, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, крім того згідно з ч.1 ст.109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Таким чином, заявник не позбавлена права звернутися до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу у місцевий районний суд України, із дотриманням вимог ст.ст.27, 28 ЦПК України. У разі ухвалення рішення про розірвання шлюбу національним судом України заявник вправі у подальшому вирішувати всі питання щодо визначення батьківства її малолітнього сина [PERSON], [INFO] відповідно до чинного законодавства України. Посилання заявником на загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані у рішеннях Міжнародного суду ООН, не можуть бути прийняті до уваги, так як в українському законодавстві існує визначений законом порядок розірвання шлюбу, яким заявник не скористалася і можливість вирішення питання щодо розірвання шлюбу не втрачена. Тому, з урахуванням вищевикладеного, в задоволенні заяви заявнику слід відмовити.

Outcome: dismissed