Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

05 липня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аптека «Сальвія» про стягнення штрафних санкцій в сумі 514216 грн. 49 коп., з яких підвищена процентна ставка за користування кредитом - 203527 грн. 40 коп., пеня за кожен день прострочки 254983 грн. 27 коп. та втрати від інфляції 55705 грн. 82 коп. У судове засідання позивач не зявився, подав клопотання, в якому просить розглянути справу без його участі та участі представника. Крім того, позивачем подано пояснення, в якому він зазначає, що не заперечує проти відстрочення до 31 грудня 2017 року терміну по оплаті визначеної в позові заборгованості. Представник відповідача у судове засідання не зявився, надіслав пояснення по справі, в яких просить відстрочити до 31 грудня 2017 року термін по оплаті визначеної у позові заборгованості та розглянути справу без участі представника відповідача. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 22 травня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Банк «Демарк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Аптека «Сальвія» було укладено кредитний договір № 600, відповідно до положень та умов якого банк відкриває позичальнику кредитну лінію з максимальним лімітом заборгованості 500000 грн., строком до 20 травня 2015 року (а/с 16-18). Договором № 1 від 29.05.2013 року, договором № 2 від 30.05.2013 року, договором № 3 від 31.05.2013 року, договором № 4 від 03.06.2013 року, договором № 5 від 04.06.2013 року, договором № 6 від 06.06.2013 року, договором № 7 від 19.06.2013 року, договором № 8 від 25.06.2013 року, договором № 10 від 24.09.2014 року про внесення змін до кредитного договору № 600 від 22.05.2013 року сторонами було змінено максимальний ліміт заборгованості: до 649000 грн., до 749000 грн., до 898000 грн., до 1000000 грн., до 1140000 грн., до 1270000 грн., до 1570000 грн., до 1820000 грн., до 1520000 грн., відповідно (а/с 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27). Виходячи з умов договору № 10 від 24.09.2014 року про внесення змін до кредитного договору, сторонами було погоджено графік зменшення суми максимального ліміту заборгованості, що визначений додатком № 3 до кредитного договору, який є невідємною частиною кредитного договору. Додатком № 3 до кредитного договору сторони погодили, що максимальний ліміт кредитної заборгованості у період з 25.06.2013 року по 31.10.2013 року складає 1820000 грн., у період з 01.11.2013 року по 24.09.2014 року - 1520000 грн., у період з 25.09.2014 року по 20.05.2015 року 750000 грн. Кінцевий строк погашення наданого кредиту - 20 травня 2015 року. Відповідно до умов кредитного договору Товариство з обмеженою відповідальністю «Аптека «Сальвія» порушило строки виконання грошових зобовязань, наданий кредит в кінцевий термін по 20 травня 2015 року не повернуло. Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 05 квітня 2016 року стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аптека «Сальвія» на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Демарк» 750000 грн. основної заборгованості по тілу кредиту, 73354,17 грн. заборгованості по відсотках, 123164 грн. 38 коп. пені за несвоєчасне погашення кредиту, 4687 грн. 75 коп. пені за несвоєчасне погашення відсотків (а/с 8-14). На виконання даного рішення Господарського суду Чернігівської області від 05 квітня 2016 року був виданий наказ про примусове виконання рішення суду (а/с 15). 15 квітня 2016 року Публічне акціонерне товариство «Банк «Демарк» на підставі Договору про відступлення права вимоги № 4 від 15.04.2016 року відступило право вимоги за кредитним договором № 600 від 22.05.2013 року та договорами застави/іпотеки, які укладені в забезпечення зобовязань по вказаному вище кредитному договору Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Проект». Листом від 15 квітня 2016 року Публічне акціонерне товариство «Банк «Демарк» повідомило Tовариство з обмеженою відповідальністю «Аптека «Сальвія» про відступлення свого права вимоги по кредитному договору № 600 від 22.05.2013 року на користь Tовариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Проект» (а/с 32). 16 листопада 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Проект» та [PERSON] був укладений Договір купівлі-продажу майнових прав (прав вимоги) № 01-16.11/15, відповідно до додатку № 2 від 19 квітня 2016 року до даного Договору права вимоги за кредитним договором № 600 від 22.05.2013 року та Договорами застави/іпотеки, які укладені в забезпечення зобовязань по вказаному вище кредитному договору перейшли до нового набувача - [PERSON] (а/с 28-31). Своїм листом від 19 квітня 2016 року «Фінансова компанія «Кредит Проект» повідомило Tовариство з обмеженою відповідальністю «Аптека «Сальвія» про відступлення права вимоги за кредитним договором на користь [PERSON] (а/с 33). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 516 Цивільного кодексу України передбачає, що заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобовязанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обовязку первісному кредиторові є належним виконанням. 21 квітня 2016 року [PERSON] направив Tовариству з обмеженою відповідальністю «Аптека «Сальвія» лист-повідомлення про відступлення прав вимог за кредитним договором № 600 від 22.05.2013 року та на підставі рішення Господарського суду Чернігівської області від 05.04.2016 року по справі № 927\\1198\\15 та згідно з наказом Господарського суду Чернігівської області попросив сплатити 750000 грн. основної заборгованості по тілу кредиту, 73354 грн. 17 коп. заборгованості по відсотках, 123164 грн. 38 коп. пені за несвоєчасне погашення кредиту, 4687 грн. 75 коп. пені за несвоєчасне погашення відсотків. Також, у листі позивач зазначив, що у разі невиконання заявлених у повідомленні вимог у найкоротший термін у повному обсязі буде змушений звернутись до суду, що призведе до збільшення боргу відповідно до п. 7.3. кредитного договору - за користування кредитом підвищена ставка - 35% річних, згідно з п. 7.4. - пеня за кожний день прострочки, включаючи день проплати та відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України суми боргу з урахуванням індексу інфляції (а/с 34). Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк встановлений договором або законом. Згідно ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України, виконання зобовязань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного зобовязання за кожний день прострочення виконання. Пунктом 7.3 кредитного договору, з урахуванням редакції договору № 10 від 24.09.2014 року про внесення змін до кредитного договору, сторони погодили, що у разі порушення графіку зменшення суми максимального ліміту заборгованості зазначеного в додатку № 3, який є невідємною частиною цього договору, банк переносить залишок не погашеної в строк заборгованості за кредитом на рахунок прострочених кредитів, у цьому разі позичальник сплачує банку за простроченою заборгованістю за кредитом підвищену процентну ставку 35 % річних. Пунктом 7.4 кредитного договору сторони погодили, що у разі порушення строків погашення кредиту, банк має право стягнути з позичальника пеню за кожний день прострочки, включаючи день проплати. Пеня нараховується на суму прострочених платежів за кредитом із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дати виникнення простроченої заборгованості по дату здійснення платежу за кредитом у повному обсязі, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня. Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У постанові від 15.11.2010 року № 3-11гс10 Верховний Суд України зазначив, що аналіз ст. 625 Цивільного кодексу України вказує на те, що наслідки прострочення боржником грошового зобовязання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобовязання. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, вимоги позивача підлягають задоволенню. Крім того, оскільки позивач не заперечує проти відстрочення до 31 грудня 2017 року терміну по оплаті відповідачем заборгованості, а тому суд вважає за можливе відстрочити термін оплати відповідачем заборгованості. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved