Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

05 січня 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання у звязку із продовженням навчання, в якому зазначив, що з 27 вересня 1997 року мати позивача перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем у справі [PERSON], у вказаному шлюбі 16 жовтня 1998 року народився позивач [PERSON], батьком якого є відповідач у справі, що підтверджується свідоцтвом про народження. Батько сплачував аліменти до його повноліття. У теперішній час позивач з 01 вересня 2016 року навчається на стаціонарному відділенні Костянтинівського вищого професійного училища на бюджетній основі, отримує стипендію. Навчання закінчує 24 травня 2018 р. На теперішній час витрати на утримання позивача несе його матір за рахунок власних коштів та аліментів, які стягувалися з відповідача за рішенням суду, виплата яких припинена у зв*язку з досягненням позивачем повноліття, тому коштів на його утримання на даний час не вистачає. Крім того, відповідач у справі має неповнолітню дитину від другого шлюбу на яку за виконавчим документом з нього стягуються аліменти. Батько добровільно матеріальної допомоги йому не надає, хоча має таку можливість, у звязку з чим позивач просив стягнути з відповідача на його користь аліменти на своє утримання в розмірі ? частки доходів відповідача, щомісячно, починаючи з дати звернення до суду з позовом до досягнення ним 23-річного віку, тобто до 16 жовтня 2021 року. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав заявлені позивачем позовні вимоги, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини з урахуванням проведеного розрахунку своїх витрат (а.с. 57-58). Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, вказуючи, що він не у змозі сплачувати аліменти на користь позивача, так, він має інші аліментні зобов*язання на утримання неповнолітньої дитини. У теперішній час він не працює, є інвалідом 3 гр., має незадовільний стан здоров*я. Його дохід за вирахуванням аліментів складає 700 грн. на місяць, з яких приблизно 300 грн. він витрачає на ліки. Він зареєстрований в якості безробітного у центрі зайнятості, отримував допомогу, однак з березня 2018 року виплата допомоги по безробіттю йому припинена. Від центру зайнятості його направляють на роботу, однак роботодавці відмовляють у прийнятті через групу інвалідності. Просив у задоволенні позову відмовити. Суд, зясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що 27 вересня 1997 року у Відділі РАГС м. Костянтинівка Донецької області було укладено шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у зв*язку з чим останньою змінено прізвище на «Редічкіна», що вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії 1-НО № 372712, актовий запис № 426 (а.с.5). Від вказаного шлюбу 16 жовтня 1998 року народився [PERSON], батьком якого є [PERSON], а матір*ю - [PERSON], що вбачається з копії свідоцтва про народження серії І-НО № 213975 (а.с. 7). Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-НО № 372712 (а.с.5) 17 лютого 2004 року Костянтинівським міським відділом РАЦС зареєстровано розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис № 42 (а.с.5). Як вбачається з копії паспорту громадянина України серії ВТ 122320 (а.с.3-4) [PERSON], народився 16 жовтня 1998 року у м. Костянтинівка Донецької області, згідно сторінки паспорту з відміткою про місце проживання зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с.4). Як вбачається з довідки № 1 від 03 січня 2018 року (а.с. 6, 7) [PERSON] навчається в Костянтинівському вищому професійному училищі з 01 вересня 2016 р. по 24 травня 2018 р. за спеціальністю слюсар з ремонту автомобілів, водій автотранспортних засобів (категорія «С»). Згідно довідки про доходи Державного навчального закладу «Костянтинівське вище професійне училище» за вих. № 96 від 16 лютого 2018 р. (а.с.69) [PERSON] отримав загальну суму доходу за період з 01 серпня 2017 р. по 31 січня 2018 р. без урахування аліментів 2312,98 грн., за січень 2018 р. - 0,00,0 грн. на підставі наказу № 16 від 22 січня 2018 р. Позивач [PERSON] зазначив у позові, що потребує матеріальної допомоги батька, оскільки йому не вистачає коштів для забезпечення учбового процесу, як то: придбання канцелярських товарів, навчальної літератури, оплата вартості проїзду, харчування, тощо, що згідно проведеного позивачем розрахунку складає 4059,00 грн. на місяць (а.с. 57-58), при цьому, до розрахунку позивачем також включено витрати на одяг, лікування хвороб, комунальні послуги. Згідно копії домової книги для прописки громадян (а.с.59-61) позивач [PERSON], зареєстрований у [INFO] разом із матір'ю [PERSON] Згідно відповіді Костянтинівської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області від 26 лютого2018 року (а.с. 32) інформації про доходи [PERSON] за період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року у ЦБД ДРФО немає. Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта № 117036381 від 14 березня 2018 р (а.с.67) відомості з державного реєстру речових прав на нерухоме майно; з реєстру прав власності на нерухоме майно; з єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна; з державного реєстру іпотек відносно [PERSON] відсутні. Відповідач [PERSON], [INFO], згідно довідки до акта огляду МСЕК Серії АВ № 0881221 від 04 вересня 2017 р. (а.с. 55) [PERSON] встановлено ІІІ групу інвалідності загального захворювання (а.с.55), згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 2969 від 31 жовтня 2017 р. відповідачу встановлено діагноз: «наслідки перенесеної тяжкої ЧМТ (2007р. побутова) забій головного мозку середньої ступені тяжкості з епісиндромом з генералізованними епіприступами до 2-3 разів на тиждень та дисметаболічна енуцефалопатія з інтелектуально мністичними порушеннями (а.с.50). Відповідно до довідки за підписом лікуючого лікаря [PERSON] (а.с.70) [PERSON] проходив курси лікування у неврології кожний рік, останній курс лікування з 03 травня 2017 р. по 12 травня 2017 р., із зазначенням призначених ліків (а.с.70 зворот), орієнтовна вартість яких складає 3491 грн. На підтвердження своїх заперечень по суті позову відповідачем долучено до матеріалів справи також індивідуальну програму реабілітації інваліда № 925 із зазначенням обмежень до самообслуговування та трудової діяльності (а.с.43-48), квитанцію аптечного пункту 1 «Лекарь» ТОВ «Донбасс-Фармація-Трейдінг» від 23 березня 2018 р. щодо придбання лікарських засобів на суму 412,20 грн. (а.с.71). Згідно відповіді Костянтинівської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області від 26 лютого 2018 року (а.с. 32-33) [PERSON] за період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року отримано дохід: 1 кв. 2017 року 6815,34 грн. соціальні виплати МЦЗ, 1701,82 грн. заробітна плата ПрАТ «Український бекон»; 2 кв. 2017 року 94,43 грн. соціальні виплати МЦЗ, 7339,46 грн. заробітна плата АТ «ВО «Конті», 219,47 грн. майно, надане роботодавцем АТ «ВО «Конті», 5354,33 грн. - заробітна плата ПрАТ «Український бекон»; 3 кв. 2017 року 62,56 грн. додаткове благо АТ «ВО «Конті», 229,78 грн. - майно, надане роботодавцем АТ «ВО «Конті», 14752, 35 грн. - заробітна плата АТ «ВО «Конті»; 4 кв. 2017 року 660,65 грн. - соціальні виплати МЦЗ, 486,18 грн. - майно, надане роботодавцем АТ «ВО «Конті», 10058,68 грн. - заробітна плата АТ «ВО «Конті». При цьому, відповідно до копії трудової книжки [PERSON], [INFO] серії АА № 119748 від 01 листопада 2000 р. (а.с.56) з 17 березня 2017 року він перебував у трудових відносинах з ПрАТ «Український бекон», працював вантажником-стажером, 10 травня 2017 року звільнився за власним бажанням; 12 травня 2017 року відповідача було прийнято на роботу до Костянтинівської кондитерської фабрики ПАТ «Виробниче об'єднання «КОНТІ» на посаду вантажника, 23 листопада 2017 р. звільнено за згодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпПП України (а.с. 56 зворот). Відповідно до відповіді Костянтинівського об*єднаного УПФУ Донецької області за вих. № 4550/09/0746 від 28 лютого 2018 р. (а.с.35) відповідач [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні як одержувач пенсії по інвалідності ІІІ групи загального захворювання відповідно до ст. 33 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 р. № 1058 з 16 липня 2007 р. Згідно довідки № АВ 0881221 від 04 вересня 2017 р. інвалідність встановлена по 30 вересня 2019 р. Згідно довідки про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії Костянтинівського об'єднаного УПФУ Донецької області за вих. № 750 від 22 лютого 2018 р. (а.с.39) за період з 01 січня 2017 р. по 31 грудня 2017 р. [PERSON] призначено (нараховано включаючи індексацію) пенсію у розмірі 16\~804,00 грн. (зокрема, грудень 2017 року 1452 грн.); фактично виплачено пенсію у розмірі 8396,31 грн. (зокрема, грудень 2017 року 706 грн. за вирахуванням аліментів), що також вбачається з довідки Костянтинівського об*єднаного УПФУ Донецької області за вих. № 837 від 28 лютого 2018 р. (а.с.54). Як вбачається з наданих відомостей Костянтинівського об'єднаного УПФУ Донецької області про відрахування за вих. № 897 від 05 березня 2018 р. (а.с.41-42) з суми пенсії [PERSON] проводились відрахування за виконавчими документами про стягнення аліментів на дітей. Згідно довідки Костянтинівського міського Центру зайнятості за вих. № 08/719 від 03 березня 2018 р. (а.с.53), № 08/992 від 04 квітня 2018 року (а.с. 80), [PERSON] зареєстрований як безробітний у Костянтинівському МЦЗ з 04 грудня 2017 р. Загальна сума доходу за період з грудня 2017 р. по лютий 2018 р. без урахування аліментів становить 5\~778,02 грн., що підтверджується довідкою про доходи Костянтинівського МЦЗ за вих. № 08/718 від 03 березня 2018 р. (а.с.52); відповідно до довідки № 08/992 від 04 квітня 2018 року (а.с. 79) розмір доходу [PERSON] у березні 2018 року 0,0 0 грн. Згідно довідки про отримання (неотримання) допомоги УСЗН Костянтинівської міської ради за вих. № 629 від 01 березня 2018 р. (а.с.51) [PERSON] на обліку в Управлінні не перебуває. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта № 117032905 від 14 березня 2018 р. (а.с.66, 66 зворот) [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, ВМВ/878538 від 21 лютого 2009 р., посвідченого Костянтинівською ДНК, р/№ 316 на праві приватної власності належить 1/3 частка домоволодіння за адресою: м. Костянтинівка Донецької області, вул. Українська, 203/205. Відомості з єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна; відомості з державного реєстру іпотек відсутні. Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 21 лютого 2009 року державним нотаріусом Костянтинівської ДНК (а.с.82 зворот) спадкоємцем на цілу частку майна [PERSON], яка померла 21 липня 2008 р. є її син [PERSON] Спадкове майно,на яке в указаній частці видане це свідоцтво, складається з 1/3 частки домоволодіння № 203-305 по вул. Українській в м. Костянтинівка Донецької області, яка складається із житлового будинку літ. Б-1, загальною площею 45,70 кв.м., житловою площею 33,40 кв.м., 0 сараю літ. Г-1, що знаходиться на земельній ділянці Костянтинівської міської ради, належної померлій на підставі договору купівлі-продажу посвідченого Костянтинівською ДНК 30 квітня 1996 р. за реєстром № 2-1725, зареєстрованого у Костянтинівському міському БТІ 14 травня 1996 р., номер запису 943 в книзі 8. Спадкова справа № 154/2009. Зареєстровано в реєстрі за № 316, про що надано витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 18685089 від 23 лютого 2009 р. (а.с. 72). Право власності [PERSON] на нерухоме майно на підставі свідоцтва про право на спадщину /ВМВ/ 878538 від 21.02.2009р. зареєстроване згідно [PERSON] про реєстрацію права власності на нерухоме майно Костянтинівського міського БТІ № 22214675 від 19 березня 2009 р. (а.с.73). 05 серпня 2009 року у м. Костянтинівка Донецької області народилась [PERSON], батьком якої є [PERSON], а матір'ю [PERSON], що вбачається з копії свідоцтва про народження серії 1-НО № 282336 (а.с.40). Відповідно до рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 22 серпня 2017 р. по цивільній справі № 233/2804/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, - збільшено розмір аліментів, стягнутих за рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 30 червня 2011 року з [PERSON], [INFO], який народився в м. Костянтинівка Донецької області, на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], з 1/6 частки усіх видів заробітку, але не меншому, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання законної сили рішення суду і до повноліття дитини. Рішення суду набрало законної сили 02 вересня 2017 р. (а.с.68, 68 зворот). Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до п. 20 розяснень Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обовязок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу, а саме стану здоровя та матеріального становища дитини; стану здоровя та матеріального становища платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197\~цього Кодексу. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] досяг повноліття, продовжує навчання у Костянтинівському вищому професійному училищі на денній формі навчання, у зв*язку із навчанням несе витрати, проживає разом із матір*ю, яка за даними Державного реєстру фізичних осіб платників податків за 2017 року доходу не мала; - відповідач у справі є інвалідом ІІІ групи загального захворювання, у теперішній час не працює, перебуває на обліку Костянтинівському міському центрі зайнятості, виплата допомоги по безробіттю йому припинена з березня 2018 року (а.с. 79), має дохід у вигляді пенсії по інвалідності, розмір фактично виплаченої пенсії за вирахуванням аліментів у грудні 2017 року склав 706 грн. (а.с. 39, 54), має інші аліментні зобов*язання з виплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини. Приймаючи до уваги викладене, з огляду на стан здоров*я відповідача, наявність інших аліментних зобов*язань, відсутність іншого доходу окрім одержуваної ним пенсії та його розмір за вирахуванням аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку про відсутність у відповідача на даний час можливості надавати матеріальну допомогу позивачеві, наявність якої в силу вимог діючого законодавства є обов*язковою умовою виникнення обовязку батьків утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, задоволенню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed