Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

06 вересня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Свої вимоги заявниця мотивує тим, що [INFO] року померла [PERSON]. Після смерті останньої відкрилася спадщина, до складу якої ввійшов житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS]. [PERSON] за життя склала заповіт, яким заповіла їй все своє майно. Однак, вона не може оформити свої спадкові права так як у заповіті по батькові спадкоємця помилково записано як «[PERSON]» замість «[PERSON]». Посилаючись на викладені вище обставини, [PERSON] просить встановити факт належності їй заповіту, посвідченого 05 січня 1995 року державним нотаріусом Білопільської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №8, на ім'я [PERSON] та факт належності вказаного заповіту [PERSON], яка померла [INFO] року. В судове засідання заявниця [PERSON] не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує (а. с. 20). Представник заінтересованої особи - Білопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області в судове засідання не з'явився. Завідувач держнотконтори [PERSON] надіслала листа про розгляд справи без участі їх представника, при ухваленні рішення покладаються на розсуд суду (а. с. 19). Представник заінтересованої особи - Білопільської міської ради Сумської області в судове засідання не з'явився без повідомлення причин. Про час, день і місцем розгляду справи повідомлений належним чином (а. с. 18). У зв'язку з неявкою заявника, заінтересованих осіб, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце, час і народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з роз'ясненнями, які містяться в абз. 1 п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зі змінами і доповненнями, суд може встановлювати також факти належності особі правовстановлюючих документів. З матеріалів справи вбачається, що заявниця [PERSON] народилася [INFO] року в м. Білопілля (а. с. 3). Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] [INFO] року померла [PERSON] (а. с. 5). Зі змісту заповіту, посвідченого нотаріусом Білопільської районної державної нотаріальної контори Шамуковою Н. В. 05 січня 1995 року, зареєстрованого у реєстрі за №8, вбачається, [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON]. Вказаний заповіт підписаний [PERSON] (а. с. 6). Суд вважає, що при посвідченні вказаного вище заповіту була допущена помилка в написанні по батькові спадкодавця та спадкоємця. Заявниця має право на спадщину за заповітом після [PERSON], яка померла [INFO] року, але не може його реалізувати внаслідок помилок, допущених при складанні та посвідченні заповіту від 05 січня 1995 року. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до висновку про задоволення вимог [PERSON] у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved