Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-09 00:00:00

07.05.2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить зменшити розмір аліментів, які він сплачує на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], згідно з рішенням Балаклійського районного суду Харківської області по справі №2-2134 2006 року від 27.11.2006 року з 1/4 частини до 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що на підставі рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 27.11.2006 року з позивача стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини від його заробітку і до повноліття дитини. 07.06.2013 року позивач вдруге одружився, від вказаного шлюбу має малолітню доньку [PERSON] [INFO] Позивач зазначає, що у зв»язку із народженням другої дитини він зобов»язаний забезпечувати належне матеріальне становище для обох дітей, а сплата аліментів у встановленому судом розмірі є неможливою. Позивач подав заяву про підтримання позову та про розгляд справи за його відсутності, в судовому засіданні присутнім не був. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву від 22.06.2018 року, в якому зазначила наступне. З 2013 року у сина [PERSON] значно погіршився зір, він систематично лікується та проходить обстеження у офтальмологічному центрі «Новий зір» двічі на рік. Йому необхідно купувати нові окуляри від 2 до 4 разів на рік. Починаючи з 2016 року, син хворіє на захворювання ендокринної системи. Лікування та обстеження дитини потребує значних матеріальних витрат. Відповідач працює в управлінні соціального захисту населення БРДА та отримує заробітну плату у розмірі 4200 грн. Просить залишити розмір аліментів незмінним. Згідно ст.13ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судовим розглядом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 30.05.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу Серії [NUMBER]. Від вказаного шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER]. Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 27.11.2006 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, починаючи з 06.11.2006 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 1 неоподатковуваного мінімума доходів громадян. Згідно з свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER], [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] 07.06.2013 року, яка змінила прізвище на «[PERSON]». У вказаному шлюбі народилась дитина [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини Серії [NUMBER]. Також позивачем надано рецепти на окуляри на суму 1503,00 грн. та довідку дитячого лікувально-профілактичного центру «Неболейка» про огляд дитини [PERSON] офтальмологом. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1ст. 192СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. 23постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. З аналізу даних правових норм вбачається, що за позовом платника аліментів суд може зменшити їх розмір лише за наявності поважних причин, а саме: зміни його матеріального чи сімейного стану; погіршення його здоров'я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Крім того, враховуючи норми статей 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Під зміною матеріального положення розуміється, зокрема, погіршення майнового положення платника аліментів. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, не дозволяє йому утримувати дитину, він може зменшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім'ї. Під зміною сімейного стану розуміється з'явлення у сім'ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов'язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я. Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини»). Аналогічний правовий висновок міститься й у Постанові Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05.02.2014 року. Таким чином, встановлені судом обставини, вказують на наявність законних підстав для зменшення розміру аліментів, які позивач повинен сплачувати на утримання сина [PERSON]. Частиною 2 ст.182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Заперечуючи проти позову, відповідачка подала наступні документи: довідку про доходи [PERSON] із управління соціального захисту населення БРДА від 01.06.2018 року, відповідно до якої вона отримує заробітну плату у розмірі 4200 грн. на місяць. Із розрахунку заборгованості по аліментам виданого Балаклійським РВ ДВС ГТУЮ у Харківській області від 12.06.2018 року № 12031 вбачається, що заборгованість позивача зі сплати аліментів складає станом на 01.06.2018 року 37903,77 грн. Відповідно до консультативного висновку ТОВ «Новий Зір» від 08.11.2013 року, [PERSON] [INFO] має діагноз: міопія середнього ступеню, складний міопічний астигматизм обох очей. Рекомендовано придбання окулярів. Відповідно до консультативного висновку спеціаліста ОХМАТДИТ від 15.03.2018 року, [PERSON] [INFO] має діагноз: аутоімунний тиредіодит, зоб І-ІІ ступеню, екзогенно-конституційне ожиріння І ступеню. Змінюючи розмір аліментів, суд повинен врахувати, у першу чергу, інтереси самої дітини - сина [PERSON], який має захворювання зору та ендокринної системи, в зв'язку з чим потребує постійного лікування, на що необхідні значні кошти, а також, що з моменту присудження аліментів на дитину [PERSON] (2006 року), дитина підросла і витрати на її утримання значно збільшилися, а матеріальне становище одержувача аліментів - матері дитини, з якою проживає дитина, не поліпшилося. Оцінюючи докази в сукупності, приймаючи до уваги інтереси дитини, суд вважає доцільним зменшити розмір присуджених до стягнення аліментів за рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 27.11.2006 року з 1/4 до 1/5 частини всіх видів його доходів. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, зменшуючи розмір аліментів, суд визначає мінімальний розмір відповідно до ч.2 ст.182 СК України. Пунктом 23 Постанови №3Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснює, що у новому розмірі аліментів сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: partial