Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-15 00:00:00

06.05.2021 року на розгляд судді Немирівського районного суду Войницькій Т.Є. надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому позивач просить розірвати шлюб з [PERSON] , укладений 17.11.2001 року в Комсомольській сільській раді Козятинського району Вінницької області за актовим записом № 21. Позов мотивований тим, що 17.11.2001 року був укладений шлюб між позивачем та відповідачем. Від спільного проживання у них є одна повнолітня дочка. Майже рік позивач однією сім`єю з відповідачкою не проживає з причин подружньої зради. Примиритися не бажає. На даний час [PERSON] створив нову сім`ю та має намір узаконити свої стосунки, тому вирішив розірвати шлюб з [PERSON] . На розірвання шлюбу в позасудовому порядку відповідачка не погоджується, тому позивач змушений звернутися до суду. Майнового спору між позивачем та відповідачем не має. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовільнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване зворотнє повідомлення. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з таких підстав. Суд встановив, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 17.11.2001 року в Комсомольській сільській раді Козятинського району Вінницької області за актовим записом № 21, про що видано свідоцтво про шлюб [NUMBER] (а.с.5). За змістом положень ч.1ст. 24 СК України та ст.\~51\~Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4ст.\~56\~СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст.\~112\~СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Суд,\~з`ясувавши\~причини розірвання\~шлюбу та\~фактичні взаємовідносини\~подружжя,\~вважає подальше\~сімейне життя\~подружжя і\~збереження сім`ї\~неможливим.\~ Клопотань про надання часу на примирення сторони не заявили. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач належним чином була повідомлена про дату та місце розгляду справи, не скористалася правом брати участь у судових засіданнях, правом надання відзиву на позовну заяву, не клопотала про надання строку для примирення подружжя тощо, суд дійшов висновку про задоволення позову. Оскільки позивач не заявляв вимогу про стягнення з відповідача судових витрат, та заявив про те, що несе їх самостійно, тому судові витрати залишити за позивачем. На підставі ч.3 ст.105, ст.ст.110,111,112 Сімейного Кодексу Україниі

Outcome: approved