overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

06.03.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Мотивувала тим, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачем 05.11.1999 року народився син [PERSON], а 03.09.2003 року син [PERSON], які проживають на знаходяться на її утриманні. Шлюб був розірваний і відповідач проживає окремо, добровільно коштів на утримання дітей не надає. Просила стягнути з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] і сина [PERSON] 1/3 частку від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до досягнення старшою дитиною повноліття. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала, пояснила, що добровільно коштів на утримання дітей відповідач не надає, хоча офіційно працює і може можливість допомагати, інших утриманців не має. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений рекомендованою кореспонденцією завчасно, позов не оспорив, заяви про відкладення розгляду справи суду не надав. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача та ухвалити відповідно до ст. 169 ч. 4, гл. 8 розд. 3 ЦПК України заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 19.09.1998 року сторони знаходились в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27.06.2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 3). [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 4) та [PERSON], [INFO] (а.с. 5), які проживають із матірю, знаходяться на її утриманні (а.с. 6). Відповідач проживає окремо від позивача та неповнолітніх синів, добровільно коштів на їх утримання не надає. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує пояснення позивача про стан здоров`я та матеріальне становище дітей, платника аліментів, відсутність у нього інших утриманців, тому суд приходить до висновку, що 1/3 частка від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, яка буде стягуватись як аліменти на сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], буде обґрунтованою та законною. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментного платежу за 1 місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

06.03.2015 року [PERSON] звернулася з позовною заявою, у якій просить розірвати шлюб між нею та [PERSON]. Посилається на те, що вона 16 листопада 1991 року зареєструвала шлюб з відповідачем, Відділом РАГС виконкому Жовтневої райради народних депутатів міста Дніпропетровськ. Шлюбні відносини припиненні з січня 2002 року. Шлюбні відносини не склалися з причини, систематичних конфліктів, із-за відсутності взаємоповаги та різних поглядів на сімейне життя і обовязки подружжя, внаслідок чого втратили почуття кохання та поваги один до одного. Спір щодо розподілу спільного майна відсутній. Від даного шлюбу мають повнолітніх дітей, відповідач не дає добровільної згоди на розірвання шлюбу через органи РАЦСУ. Позивачем до суду була надана заява, в якій вона просить справу розглянути без неї, позов підтримує, на його задоволенні наполягає. [PERSON] не виявила бажання на зміну прізвища після розірвання шлюбу. Відповідач у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить оголошення з газети «Вісті Придніпровя» від 28.05.2015 року № 42 (1637), причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення справи чи про розгляд справи у його відсутність суду не надав. На підставі ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе винести заочне рішення по справі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст. ст. 110, 112 СК України підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Судом встановлено, що сторони з 16 листопада 1991 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі (а.с.3). Шлюбні відносини припиненні з січня 2002 року. Спір про поділ спільного майна подружжя відсутній. Позивачка наполягає на розірвані шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

06.03.2015 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із заявою про розірвання шлюбу. У своїй заяві зазначили, що 29 липня 2005 року між ними було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON],[INFO]. Також сторони зазначили, що спільне життя у них не склалось через відмінності у характерах, а також поглядах на сімейне життя та ведення спільного господарства. Шлюбні стосунки припинили, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейні стосунки не бажають, а тому просять розірвати шлюб за їх взаємною згодою. В судовому засіданні заявники свою заяву підтримали та просили її задовольнити. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що подана заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб 29 липня 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.6). Судом також встановлено, що сторони на даний час не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні стосунки, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя, оскільки їх шлюб носить формальний характер. Спору щодо поділу майна та участі у забезпеченні умов життя та утримання дітей між сторонами немає. Відповідно до договору між батьками про сплату аліментів на утримання дитини від 25.02.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Уманською М.А. вбачається, що між сторонами досягнуто згоди щодо порядку утримання та виховання сина [PERSON], [INFO] (а.с.4-5). Відповідно до ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу. Стаття 109 СК України встановлює, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Відповідно до ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Враховуючи обставини, наведені вище, суд вважає за необхідне задовольнити спільну заяву [PERSON] та [PERSON] про розірвання шлюбу, оскільки дійшов висновку про те, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, та відповідно після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх неповнолітнього сина. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

06.03.2015 року до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернулось публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як п'ять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

06.03.2015 року до суду подано позову [PERSON] до [PERSON] та [PERSON], в якому позивач просить суд визнати за нею право власності на автомобіль Mazda E2200, державний № [NUMBER], 1994 року випуску, двигун № [NUMBER], кузов № [NUMBER] свідоцтво про реєстрацію [NUMBER], та автомобіль Deewoo Sens, державний № [NUMBER], 2005 року випуску, кузов № [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію [NUMBER], в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO] року. Сторонами подано суду заяви, в яких позивач позов підтримала, відповідачі визнали позовні вимоги і сторони просили суд розглянути справу за їх відсутності. Дослідивши надані суду докази, суд вважає необхідним позов задовольнити з наступних підстав. [PERSON] помер [INFO] року, про що видано свідоцтво про смерть [NUMBER] Наданою копією свідоцтва про укладення шлюбу встановлено, що позивач перебувала із [PERSON], який помер [INFO] року в зареєстрованому шлюбі з 27.09.1986 року, а тому на підставі ст. 1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги після смерті свого чоловіка. Після смерті спадкодавця залишилось майно, а саме автомобіль Mazda E2200, державний № [NUMBER], 1994 рокувипуску, двигун № [NUMBER], кузов № [NUMBER] свідоцтво про реєстрацію [NUMBER], та автомобіль Deewoo Sens, державний № [NUMBER], 2005 року випуску, кузов № [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію [NUMBER], що підтверджено відповідними копіями реєстраційних свідоцтв та довідками ВДАІ ГУ МВС України в Харківській області. Довідкою Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області № 697/01.16 від 08.04.2015 року підтверджено, що позивач звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину протягом шестимісячного строку, встановленого законом для подання такої заяви. Інформація щодо звернення інших спадкоємців до нотаріуса - відсутня. Крім того, відповідачі, які також спадкоємцями першої черги позов визнали, тому на підставі ст. 61 ЦПК України суд вважає доведеним, що позивач єдина прийняла спадщину і за позивачем на підставі ст. 1268 ЦК України слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

06.03.2015 року позивач [PERSON] звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що 19 липня 1998 року Нововолинським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Волинської області було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Від шлюбу мають спільних дітей - неповнолітнього [PERSON], [INFO] та малолітню [PERSON], [INFO]. Також зазначає, що сімейне життя між нею та відповідачем не склалося, з вересня 2014 року вони проживають окремо, почуття взаємопорозуміння між ними втрачено. Вказує, що збереження шлюбу не вважає можливим. Позивач в судовому засіданні просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем та зазначила, що між сторонами досягнуто згоди, що їх спільні неповнолітні діти будуть проживати з відповідачем. Відповідач в судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечував, за умови проживання дітей разом з ним. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що 19 липня 1998 року Нововолинським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Волинської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про одруження Серія [NUMBER] від 19.07.1998 року. Від шлюбу мають спільних дітей - неповнолітнього [PERSON], [INFO] та малолітню [PERSON], [INFO]. В силу ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Зі змісту позову вбачається, що сторони з вересня 2014 року проживають окремо, ведуть роздільне господарство, мають роздільний бюджет, збереження сім'ї не бажають та вважають не можливим, оскільки почуття взаємопорозуміння та любові між ними втрачено. Крім того, зазначили, що між ними відсутній спір з приводу поділу майна та визначення місця проживання дітей, так як сторони дійшли згоди, що діти проживатимуть з батьком. За таких обставин, у суду немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам одного з подружжя, а тому відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України такий шлюб розривається судом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

06.03.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка у судове засідання не з'явилася, але надала заяву про те, що позов підтримує та просить справу розглянути у її відсутність, не заперечує проти розгляду справи у попередньому судовому засіданні. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням справу слухати за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує, не заперечує проти розгляду справи у попередньому судовому засіданні. Із позову вбачається, що 04.06.2011 року позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем по справі у виконкомі Ясногірської селищної ради м. Краматорська Донецької області, актовий запис № 16. Від шлюбу не мають спільних дітей. Сумісне життя, сумісне господарство не ведуть з листопада 2011 року. Подальше збереження сім'ї позивачка вважає неможливим. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю на даний час між ними немає. Позивачка просила розірвати їх шлюб. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, що підтверджується свідоцтвом про шлюб /а.с.6/. Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження родини стали неможливими. Суд вважає, що доводи позивачки про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

06.03.2015 року позивач звернувся до Голосіївського районного суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 14.07.2007 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї за актовим записом № 886. З обставин, викладених у позовній заяві (а.с.3-4) просила позов задовольнити. Позивач не прибула в судове засідання, надала попередньо заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач не прибув у судове засідання, надав попередньо заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з'явилися, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

06.03.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового тримісячного строку для подання ним заяви про прийняття спадщини матері - [PERSON], яка померла [INFO] року. В обґрунтування позову зазначив, що пропустив установлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини матері, у зв'язку з хворобою та проживанням за межами України. Сторони в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Представник позивача надіслала заяву про підтримання позову та розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача про причини своєї неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач є сином [PERSON], яка померла [INFO] року, та спадкоємцем усього належного їй майна першої черги за законом відповідно до положень статті 1261 Цивільного кодексу України (а. с. 3 - 8). Як убачається з матеріалів справи (а. с. 11, 12), позивач постійно проживає в Російській Федерації. Крім того, в період з 20 липня по 17 серпня 2014 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні, що стало перешкодою для подання ним у встановлений частиною першою статті 1270 Цивільного кодексу України (далі - Кодекс) шестимісячний строк, який закінчився 12.08.2014 року, заяви про прийняття спадщини матері. Згідно положень частини третьої статті 1272 Кодексу за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Оскільки причина пропуску строку прийняття позивачем спадщини матері є поважною, суд вважає можливим визначити позивачеві додатковий тримісячний строк для подання ним цієї заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

06.03.2015 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором від 24.12.2007 року в розмірі 25016 грн 99 коп., а також 250 грн 17 коп. у відшкодування понесених судових витрат. Сторони в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Представник позивача надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, якою також повідомила про свою згоду на заочний розгляд справи у разі відсутності відповідача. Відповідач про причини неявки не повідомив, у зв'язку з чим судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. 24.12.2007 року сторони уклали договір відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит сумі 7000 грн, із щомісячною сплатою за користування кредитними коштами 36% річних від суми залишку (далі по тексту - Договір). Згідно статей 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений ним строк. Відповідач умови Договору не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 31.01.2015 року складає 25016 грн 99 коп., зокрема: заборгованість за кредитом - 6417 грн 72 коп., заборгованість про сплаті процентів - 13126 грн 55 коп., заборгованість по сплаті комісії - 4043 грн 34 коп., штраф - 1429 грн 38 коп. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком позивача (а. с. 4 - 6), правильність якого відповідачем не спростовано, що є підставою для задоволення позову та стягнення з відповідача суми боргу в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

06.03.2015 року позивач звернувся з вказаним позовом до відповідача та просить суд стягнути з відповідача на свою користь борг у сумі 382671,03 гривен, а також стягнути на свою користь понесені судові витрати. Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що 10.12.2000 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, згідно якого позивач передав відповідачу грошову позику в розмірі 3500,00 доларів США зі строком повернення до 12.08.2014 року. На підтвердження отримання коштів відповідач написав власноручно позивачу розписку від 12.06.2014 року про отримання 3500 доларів США та про зобов'язання їх повернути до вказаного вище терміну. 08.05.2014 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, та позивач передав відповідачу грошову позику в розмірі 10000,00 доларів США зі строком повернення через 6 місяців, тобто до 10.11.2014 року. На підтвердження отримання коштів відповідач написав власноручно позивачу розписку від 08.05.2014 року про отримання 10000 доларів США та про зобов'язання їх повернути до вказаного вище терміну. На день подачі позову відповідач не повернув позивачу основну суму боргу за двома вищевказаними розписками у загальному розмірі 378621,43 грн. Просив суд згідно першої розписки про надання позики стягнути три проценти річних у загальному розмірі 1586,31 грн., та по розписці про надання позики від 08.05.2014 року стягнути три проценти річних у загальному розмірі 2463,29 грн. До тепершінього часу відповідач борг не повернув. Тому позивач вимушений був звернутися до суду за захистом своїх прав. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Теренчук Є.М. підтримали позов у повному обсязі та просили його задовольнити, надали суду оригінали боргових розписок від 12.06.2014 року та від 08.05.2014 року, просили розглядати справу у їх відсутності, не заперечували проти ухвалення по справі заочного рішення, про що надали суду заяви. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, будучи належним чином сповіщеним про час, дату і місце розгляду справи за місцем реєстрації, про свідчить повідомлення про вручення йому рекомендованого поштового відправлення 14.03.2015 року, заперечень на позов не надав. Суд за згодою позивача та його представника провів заочний розгляд справи та ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів згідно ст.224-ст.226 ЦПК України. У зв'язку із неявкою сторін у судове засідання та на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису в суді першої інстанції не здійснюється. Згідно ст.10 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Outcome: approved