Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

07.02.2020 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовними вимогами, які заявою від 26.08.2020 року уточнила та просить визначити їй додатковий строк тривалістю два місяці з дня набрання чинності рішенням суду для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на спадкове майно, до якого входить житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] . Згідно заповіту від 02.04.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфіменко М.Д. за №1022, [PERSON] заповів 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] . Будучи спадкоємцем за заповітом, у встановлений законом строк позивач спадщину не прийняла, у зв`язку із тим, що була необізнана про існування заповіту та дізналась про нього лише з листа приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу від 09.01.2020 року №5/02-14, тобто вже після спливу встановленого законом строку для прийняття спадщини. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гончарової О.С. №17/02-14 від 28.01.2020 року, позивачу було роз`яснено про неможливість оформлення спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини. 21.09.2020 року відповідач [PERSON] звернулась до суду із відзивом на позовну заяву, згідно якого просить в задоволенні позовних вимог відмовити, мотивуючи тим, що позивач була обізнана про наявність заповіту. Згідно заперечень від 03.03.2021 року відповідач [PERSON] зазначає, що позивачем до позовної заяви долучено копію заповіту та витягу про реєстрацію заповіту, відомостей про отримання вказаних документів від нотаріуса немає, отже [PERSON] була обізнана про наявність заповіту. Ізмаїльський міськрайонний суду Одеської області своєю ухвалою від 08.02.2021 року закрив підготовче провадження по справі та призначив справу до судового розгляду по суті. Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали уточнені позовні вимоги та наполягали на їх задоволенні в повному обсязі. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні заперечували проти задоволення уточнених позовних вимог в повному обсязі. Допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] доглядала за батьком [PERSON] . Зазначила, що їй відомо про заповіт на [PERSON] , на похованні спадкодавця позивач присутня не була та про заповіт на її ім`я спадкодавець за життя нічого не говорив. Допитаний в судовому засіданні як свідок [PERSON] пояснив, що кілька разів бачив [PERSON] за місцем мешкання батька та про складання заповіту на позивача знає зі слів своєї сестри. Допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON] пояснила, що позивач до спадкового майна ніякого відношення не має, за спадкодавцем доглядала [PERSON] , на похованні спадкодавця позивач присутня не була та про заповіт на її ім`я свідок дізналась від [PERSON] . Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України\~визначено,\~що доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22.02.2019 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер [INFO] . Згідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Отже, часом відкриття спадщини є день смерті [PERSON] , а саме: 21.02.2019 року, саме з цього часу починається строк для прийняття спадщини. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. 22.12.2010 року [PERSON] залишив заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфимовою Т.І. та зареєстрований в реєстрі за №4672, згідно з умовами якого, все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, на що за законом на день смерті він матиме право, у тому числі належний йому на праві приватної власності житловий будинок з господарськими будівлями, надвірними спорудами та присадибною земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , заповів своїй доньці [PERSON] , [INFO] . Відповідно до заповіту від 18.02.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфіменко М.Д. за №447, [PERSON] заповів 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] . Згідно до заповіту від 02.04.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфіменко М.Д. за №1022, [PERSON] заповів 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 60100890 від 04.05.2020 року, наданої приватним нотаріусом Гончаровою О.С., після [PERSON] померлого [INFO] , приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гончаровою Оксаною Степанівною заведено спадкову справу №20/2019. Згідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. З матеріалів спадкової справи вбачається, що 19.03.2019 року до приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гончарової Оксани Степанівни із заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON] , при цьому [PERSON] не була зазначена в якості спадкоємця. Листом приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гончарової Оксани Степанівни від 09.01.2020 року №5/02-14 [PERSON] повідомлено про оформлення права на спадщину після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , запропоновано звернутись до приватного нотаріуса Гончарової О.С. з питанням подання заяви про звернення в суду щодо поновлення строку прийняття спадщини, або заяви про відмову від прийняття спадщини. 24.01.2020 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гончарової Оксани Степанівни із заявою про зупинення вчинення нотаріальної дії до вирішення справи судом. Встановлено, що письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гончарової О.С. №17/02-14 від 28.01.2020 року, позивачу було роз`яснено про неможливість оформлення спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини. У відповідності до ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що суди відкривають провадження по справам у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Аналізуючи ч. 1 ст. 1269 ЦК України та ч. 1 ст. 1272 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, в разі якщо спадкоємець не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її, тобто закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем подати заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Постановою Верховного Суду від 26.06.2019 року по справі №565/1145/17 визначено, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 глави 10 чинного на час виникнення спірних правовідносин Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. Необхідність нотаріусом вчинити дії для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, здійснити виклик спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі відповідає правовому висновку Верховного Суду України викладеному у постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 315/765/14-ц, головуючий Лященко Н.П., номер рішення в ЄДРСР 68776662 та у постанові Верховного Суду від 28.10.2019 року у справі 761/42165/17-ц, суддя-доповідач - Ступак О.В., номер рішення в ЄДРСР 85354233. Приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфіменко М.Д. листом від 03.04.2019 року за №286/01-16 направлено приватному нотаріусу Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гончаровій Оксані Степанівні фотокопію заповітів посвідчених 18.02.2015 року за №447 та 02.04.2015 року за №1022 від імені [PERSON] , [INFO] . 03.05.2019 року приватний нотаріус Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гончарова О.С. отримала вищезазначені заповіти [PERSON] , тобто до спливу шестимісячного строку для прийняття спадщини. Таким чином, приватний нотаріус Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гончарова О.С. отримавши заповіт [PERSON] , яким він заповів 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] , була зобов`язана повідомити про відкриття спадщини [PERSON] . Матеріали справи не містять доказів виклику позивача до приватного нотаріуса, шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Допитані в судовому засіданні свідки, не підтвердили факт обізнаності позивача про наявність заповіту до спливу шестимісячного строку для прийняття спадщини. Звернення позивача 07.02.2020 року із позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини та додання до позовної заяви копії заповіту від 02.04.2021 року та витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі не підтверджує факт обізнаності позивача про наявність заповіту до спливу шестимісячного строку для прийняття спадщини, враховуючи, що в судовому засідання [PERSON] пояснила, що не знає коли у неї з`явилися ці документи. Таким чином, з досліджених судом доказів встановлено, що про існування заповіту [PERSON] дізналась вже після спливу шестимісячного строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини, що підтверджено листом приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гончарової Оксани Степанівни від 09.01.2020 року №5/02-14, на підставі належної оцінки зібраних у справі доказів, давши належну оцінку обставинам, на які посилався позивач як на підтвердження поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, суд приходить до висновку про наявність у позивача об`єктивних труднощів для своєчасного прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Враховуючи, що позивач був необізнаний про наявність заповіту, та строк прийняття спадщини пропущено з поважних причин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON] та визначення позивачу додаткового строку тривалістю два місяці з дня набрання чинності рішенням суду для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . На підставі викладеного,

Outcome: approved