overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

06.07.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 02.02.2011 року. Від шлюбу дітей не мають. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного та почуття любові. Подальше спільне життя вважає неможливим, на розірванні шлюбу наполягає, просить позов задовольнити, шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, попередньо надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити, щодо винесення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не зявилися в судове засідання з постановленням заочного рішення. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 02.02.2011 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-НО №234980 від 02.02.2011 року, актовий запис №25 (а.с.3). Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати один до одного почуття поваги та любові. З 2013 року сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу та на примирення не згодна, суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, та суперечать інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

06.07.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду із означеним вище позовом до відповідача [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що 17.09.2010 року вона уклала шлюб з відповідачем зареєстрований відділом РАЦС по м. Каховка Каховського міськрайонного управління юстиції Херсонської області, актовий запис № 151. Від даного шлюбу дітей не мають. Причиною розпаду сімї є те, що через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини. Сторони на даний час проживають окремо вже 6 років, не ведуть спільного господарства та ніяким чином не підтримують сімейних відносин. Позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву з проханням слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання неодноразово не зявляється, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, що вбачається з поштових повідомлень, заяви про розгляд справи у його відсутності не надходило, Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає необхідним винести заочне рішення у справі. Дані правовідносини відносяться до сімейних правовідносин і регулюються нормами сімейного законодавства: ст. 105 ч. 3, 110 ч. 1, 112, 115 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких за заявою одного із подружжя за наявності підстав, шлюб може бути розірваний у судовому порядку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач категорично вказує, що подальше спільне життя неможливе, сторони проживають окремо вже протягом 6 років. Збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Сукупність наведених доказів приводить суд до висновку що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного, згідно ст. 110-112, 115 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

06.07.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача з вимогою про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні працівника з роботи в розмірі 35280 грн, який просить суд розглянути у її відсутність. Представник відповідача повторно в судове засідання не прибув без поважних причин, заперечення на позов до суду не подав. Дослідивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд встановив, що згідно наказу відповідача №3/к від 10.02.2014 року, позивач з 10.02.2014 року був звільнений з роботи за скороченням штату. Відповідач на момент звільнення працівника з роботи не здійснив виплату позивачу заборгованість нарахованої але не виплаченої заробітної плати в розмірі 14020,67 грн та 22161,60 грн, які були стягнуті на його користь з відповідача відповідно до судових наказів Деснянського районного суду міста Чернігова від 13.11.2013 року (справа №750/11312/13-ц) та від 04.02.2014 року (справа №750/1206/14), які на даний час не виконані в примусовому порядку. Статтями 10, 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Згідно до ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцять календарних днів. У відповідності до ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України - підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Оскільки відповідач, в порушення вимог ст.ст.115, 116 КЗпП України, не виплатив позивачу на момент звільнення належні грошові суми по заборгованості із заробітної плати, суд покладає на відповідача обовязок здійснити виплату позивачу середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні працівника з роботи в розмірі 35280 грн за період з 01.11.2015 року по 30.06.2016 року (8 місяців * 4410 грн середньомісячного заробітку), приймаючи до уваги ті обставини, що відповідач позов фактично визнав, оскільки заперечення на нього до суду не подав. Судові витрати по справі необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

06.07.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] з 1/4 частини з усіх видів доходу, щомісячно, до 500 грн, щомісячно. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач в судове засідання повторно не прибув без поважних причин. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками малолітнього сина [PERSON], [INFO], який на даний час мешкає разом з позивачем, шлюб між сторонами був розірваний в судовому порядку 09.03.2016 року і колишнє подружжя мешкає окремо. Відповідач згідно судового рішення з 05.01.2015 року сплачує позивачу аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини від його доходів, щомісячно, до повноліття дитини. Згідно до положень ст.ст.180, 181 ч.3, 184 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати свою неповнолітню дитину і за рішенням суду кошти на утримання дитини можуть присуджуватись у твердій грошовій сумі за наявності обставин, що мають істотне значення. Позивач не подав до суду докази про те, що доходи відповідача мають мінливий характер, про зміну матеріального або сімейного стану боржника, погіршення/покращення стану здоровя сторін по справі. За таких обставин відсутні правові підстави для зміни розміру аліментів.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

06.07.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про нецільове використання аліментів, із зміною порядку стягнення аліментів: 95% на особистий рахунок дочки [PERSON] у відділенні ПАТ «Державний ощадний банк України» і 5% - на рахунок стягувача. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач в судове засідання не прибув без поважних причин. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що позивач згідно заочного рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 14.03.2016 року (справа №750/11377/15-ц) сплачує колишній дружині [PERSON] аліменти на утримання їх неповнолітньої дочки [PERSON] у розмірі 1/8 частини із всіх видів доходів, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ст.186 Сімейного кодексу України, за заявою платника аліментів або за власною ініціативою орган опіки та піклування перевіряє цільове витрачання аліментів. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Як вбачається з положень ст.ст.10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Відповідач не подав до суду належний та допустимий доказ, який би свідчив про нецільове використання аліментів відповідачем (а саме складений в ході перевірки органом опіки і піклування відповідний висновок про нецільове використання [PERSON] отримуваних від позивача аліментів), а тому у задоволенні позову необхідно відмовити. Судові витрати по справі, які поніс позивач із сплати судового збору, необхідно віднести на його рахунок.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

06.07.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи це тим, що сімейне життя не склалось, втрачені почуття поваги та взаєморозуміння, з червня 2016 року спільне господарство та бюджет подружжя не веде, який підтримав у судовому засіданні. Відповідач позов визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено у судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16.07.2014 року та є батьками неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.24 ч.1 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушення до шлюбу не допускається. Оскільки з червня 2016 року спільне господарство та бюджет подружжя не веде та проживає окремо, сторони відмовляються поновлювати сімейні відносини після надання судом строку для примирення, а ступінь їх відчуженості, нерозуміння один одного є значним та призвів до стійкого розладу подружніх стосунків їх подальше спільне подружнє життя та збереження шлюбу є неможливими і це є підставами для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

06.07.2016 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 12591,64 грн. за умов Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н від 23.11.2015 року та судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до умов Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н від 23.11.2015 року відповідач отримала кредит в розмірі 10521,92 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється шляхом надання відповідачем банку грошових коштів щомісячно з 1 по 25 число кожного місяця. Відповідач не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості в звязку з чим на 31.05.2016 року має заборгованість у сумі 12591,64 грн., яка складається: 9612,37 грн. заборгованість за кредитом, 497,11 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 1537,96 грн. заборгованість за пенею та комісією, 944,20 грн. штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. Представник Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в судове засідання не зявився, надав заяву в якій позов підтримав повністю і просив його задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі, а справу просить слухати у його відсутність. Відповідач в судове засідання не зявилась, але надала заяву в якій просила справу розглядати без неї, а позов визнає і проти його задоволення не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Ст. 61 ч.1 ЦПК України передбачає, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, а тому так як відповідач позов визнав, то суд знаходить позовні вимоги доведеними і такими, що підлягають задоволенню в силу ст. ст. 526, 589, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

06.07.2016 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 14066,42 грн. за кредитним договором № б/н від 07.12.2012 року та судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного 07.12.2012 року договору №б/н відповідач отримала кредит в розмірі 800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується пунктами 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Відповідач не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості в звязку з чим на 30.04.2016 року має заборгованість у сумі 14066,42 грн., яка складається: 656,97 грн. заборгованість за кредитом, 9163,52 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 3099,91 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, а саме: 500 грн. штраф (фіксована частина), 646,02 грн. штраф (процентна складова). Представник Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в судове засідання не зявився, надав заяву в якій позов підтримав повністю і просив його задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі, а справу просить слухати у його відсутність. Відповідач в судове засідання повторно не зявилась, хоча про розгляд справи була повідомлена належним чином, заперечень та відповідних доказів по суті позову не надала. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Ст. 60 ч.1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ст. 60 ч. 1 ЦПК України суд знаходить, що копіями анкети-заяви позичальника, довідки про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», Умов та правил надання банківських послуг підтверджено отримання відповідачем кредиту у позивача, а розрахунком заборгованості підтверджено розмір заборгованості, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в силу ст. ст. 526, 589, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

06.07.2016 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 21382,76 грн. за кредитним договором № б/н від 29.07.2009 року та судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного 29.07.2009 року договору №б/н відповідач отримала кредит в розмірі 3800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном привернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується пунктами 3.2, 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Відповідач не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості в звязку з чим на 14.06.2016 року має заборгованість у сумі 21382,76 грн., яка складається: 2030,03 грн. заборгованість за кредитом, 14958,31 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 2900 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, а саме: 500 грн. штраф (фіксована частина), 994,42 грн. штраф (процентна складова). Представник Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в судове засідання не зявився, надав заяву в якій позов підтримав повністю і просив його задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі, а справу просить слухати у його відсутність. Відповідач в судове засідання повторно не зявилась, хоча про розгляд справи була повідомлена належним чином, заперечень та відповідних доказів по суті позову не надала. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Ст. 60 ч.1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ст. 60 ч. 1 ЦПК України суд знаходить, що копіями анкети-заяви позичальника (а.с.12), довідки про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» ( а.с.13), Умов та правил надання банківських послуг (а.с.14-19) підтверджено отримання відповідачем кредиту у позивача, а розрахунком заборгованості ( а.с.3-11) підтверджено розмір заборгованості, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в силу ст. ст. 526, 589, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

06.07.2016 року позивач звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що знаходиться в зареєстрованому віділом ДРАЦС Шосткинського району управління юстиції Сумської області, за актовим записом № 131, шлюбі з відповідачем з 19.05.2006 року. Спільне життя між сторонами не склалося внаслідок того, що вони не знаходили порозуміння при вирішенні спільних питань існування сімї, внаслідок чого часто виникали суперечки, шлюбні відносини фактично припинились. Позивач вважає що сімя розпалася, примирення між сторонами не можливе, тому просить шлюб розірвати. Спір про майно відсутній. В судове засідання позивач не зявилась, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, крім того просить розглядати справу без участі відповідача по справі та проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце судового засідання, на розгляд справи не зявився, причину неявки суду не повідомив. За таких обставин, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд дослідивши докази по справі, а саме: свідоцтво про шлюб (а.с.3) згідно якого дійсно сторони зареєстрували шлюб 19.05.2006 року; суд дійшов висновку, що позовні вимоги доведені та підлягають задоволенню з наступних підстав:. Відповідно до ст.ст.110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя і суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Судом встановлено, що згідно оригіналу свідоцтва про шлюб, 19.05.2006 року сторони дійсно зареєстрували шлюб. На сьогоднішній день збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд вважає, що позов доведено і він підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

06.07.2016 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх доходів щомісяця до досягнення ним повноліття. Сторони в судове засідання не з'явились, надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що від шлюбу, який розірвано 19.07.2004 року, сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи визнання відповідачем позову та вимоги закону, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved