overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

04 червня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 18 грудня 2002 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітнього сина: [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, різні погляди на життя та різні характери, внаслідок чого в сім'ї почали відбуватись сварки. Спільне господарство разом не ведуть, проживають окремо з травня 2014 року. Спору щодо поділу майна та утримання дитини не мають. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. В судове засідання сторони не з'явились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що позивач і відповідач зареєстрували шлюб 18 грудня 2002 року, про що Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис за № 727 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 4). [INFO] у сторін від шлюбу народився син [PERSON] (а.с. 5). Спільне життя позивача з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя та різні характери, внаслідок чого в сім'ї почали відбуватись сварки. З 2010 року шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство з того часу вони не ведуть, а з травня 2014 року проживають окремо. В позовній заяві позивач наполягав на розірванні шлюбу, пояснюючи свою позицію тим, що їх сім'я розпалася остаточно і примирення між ними неможливе. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені в суді, відповідно до ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї неможливо, суперечить інтересам позивача, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

04 червня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 03 листопада 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Теплицького районного управління юстиції у Вінницькій області, вказавши, на протязі останнього року відносини між ними погіршувались, через непорозуміння між ними та різні погляди на вирішення сімейних питань. Подальше сумісне життя суперечить його інтересам, що привело до припинення шлюбних відносин. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, підтримує заявлені позовні вимоги. Надання строку на примирення не бажає. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позов визнає. Надання строку на примирення не бажає. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 03 листопада 2014 року. Шлюб зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Теплицького районного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 54. Від шлюбу дітей не мають. Через непорозуміння між ними та неналежну поведінку відповідача сімя розпалась. Відповідач після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «Дмитришена». Дані правовідносини регулюються ч. 2 ст. 112 СК України, де вказано, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сторони миритись не бажають, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд вирішує справу по суті, - тому вважає, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

04 червня 2015 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову посилається на те, що сторони перебувають у шлюбі з 14 січня 1998 року. Від шлюбу подружжя має троє дітей: дочку [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які проживають разом із позивачем. Вказує, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей у розмірі ? частки її заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дітей. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, у поданій до суду письмовій заяві просив справу слухати за його відсутності та вказав, що позовні вимоги підтримує повністю. \~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, у поданій до суду письмовій заяві просила справу слухати за її відсутності та вказала, що з рішенням суду згідна. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, оскільки розгляд справи здійснюється судом у відсутності осіб, які беруть участь в справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, зясувавши позиції сторін, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно вимог ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~\~\~\~\~\~ Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Шекеринецькою сільською радою Ізяславського району Хмельницької області 14 січня 1998 року за актовим записом № 1, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають трьох дітей: неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], малолітню дочку [PERSON], [INFO], та малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 4-6). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Як убачається з довідки, виданої Шекеринецькою сільською радою Ізяславського району Хмельницької області 04 червня 2015 року № 136, діти перебувають на утриманні позивача. На підставі викладеного, враховуючи ту обставину, що сторони проживають окремо, діти потребують допомоги з боку матері, відповідач не заперечує проти задоволення позову, суд рахує за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей в частці від доходу [PERSON] у розмірі, встановленому з урахуванням думки сторін. На підставі ст.ст. 180-184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

04 червня 2015 року [PERSON]. звернувся з позовом до [PERSON], в якому зазначає, що 27 січня 2015 року він позичив відповідачеві 6000 грн. Дану суму [PERSON] зобов'язувався повернути до 27 травня 2015 року. В погоджений сторонами строк відповідач не повернув борг, тому просить стягнути із нього суму боргу 6000 грн. та судові витрати. Позивач в суді позов підтримує повністю. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, який належним чином повідомлений судом про час та місце розгляду справи, до суду не прибув, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не направив. Тому суд ухвалює заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] 27 січня 2015 року позичив [PERSON] 6000 грн., які відповідач повинен був повернути до 27 травня 2015 року. У домовлений строк відповідач борг не повернув. Дані обставини встановлені з пояснень позивача та письмового доказу - розписки про надання позивачем [PERSON] відповідачеві [PERSON] позики на суму 6000 грн. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. А згідно ст.ст..1047, 1049 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у 10 разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини суд приходить до висновку, що за письмовим договором позики грошей [PERSON] позичив [PERSON] 6000 грн. на строк до 27 травня 2015 року, але відповідач не повернув борг в обумовлений договором строк. За таких обставин позовні вимоги [PERSON] про повернення суми боргу позики є законними, обґрунтованими наданими суду належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню. Судові витрати у виді судового збору та на оплату правової допомоги адвоката підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

04 червня 2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач [PERSON] зазначила, що 10 серпня 2008 року уклала шлюб відповідачем [PERSON] шлюбу проводилась виконкомом Іванівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 02. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів. Проживають окремо. Остаточно шлюбні відносини припинились біля пяти років тому. Позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, надавши заяву про розгляд справи в її відсутність. На задоволенні позову наполягає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи в його відсутність. Проти позову не заперечує. Суд, перевіривши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Сторони зареєстрували шлюб 10 серпня 2008 року. [PERSON] шлюбу проводилась виконкомом Іванівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 02 (а.с.6). Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с.7). Згідно з ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з позову, сторони шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо, тому збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст.111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сімї є неможливим і суперечить інтересам позивача та інтересам їхньої дитини, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

04 червня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Вимоги обгрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем мають трьох неповнолітніх дітей: синів - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які повністю перебувають на утриманні позивача. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей, добровільно відмовляється надавати допомогу по утриманню дітей. Відповідач працює, отримує постійний дохід, інших неповнолітніх дітей немає, тому має можливість та повинен сплачувати аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня подання позову до досягнення дітьми повноліття. Позивач просить допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. До проведення судового засідання позивач [PERSON] подала до суду письмову заяву, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити, справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву, позовні вимоги визнав повністю. Відповідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України, батько зобов′язаний брати участь в утриманні дитини до її повноліття. Згідно частини першої статті 184 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до частни другої статті 184 Сімейного кодексу України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав, суд позов задовольняє та присуджує до стягнення з відповідача аліменти в розмірі 1/2 частки його щомісячного заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня предявлення позову - 04 червня 2015 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Необхідно допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.88 ЦПК України з [PERSON] підлягає до стягнення в дохід держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

04 червня 2015 року [PERSON] звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося, вони мешкають у одному приміщенні як сторонні особи, стосунки один з одним не підтримують, кожен веде своє особисте життя. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем суперечать інтересам сім'ї та вихованню дитини. За таких обставин збереження шлюбу та подальше сумісне життя, як і примирення є неможливим. До судового засідання позивач не зявилася, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач до судового засідання не зявився, надав суду письмову заяву про згоду з позовними вимогами і проханням розглянути справу за його відсутності. Згідно із вимогами ч. 2 ст.197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, без участі всіх осіб, які беруть участь у справі. У судовому засіданні встановлено, що 02 вересня 2005 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Барабанова) [PERSON] (а.с. 7). Від сумісного проживання мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Спору про розподіл майна та місце проживання неповнолітньої дитини на даний час немає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за таких підстав: сторони припинили фактичні відносини, кожен веде своє особисте життя, спільного господарства не ведуть, подальше сімейне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб можливо розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

04 червня 2015 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій зазначила, що її дочка [PERSON] народила двох дітей і судом позбавлена щодо них батьківських прав. Заявниця є опікуном внуків [PERSON] та внуки [PERSON], 2008 та [INFO]. Після народження внуки [PERSON] [PERSON]. відсутня, з тих пір її більше ніхто не бачив. Суд 06 січня 2012 року оголосив її безвісти відсутньою. Просить оголосити дочку померлою, тому що їй це необхідно для оформлення соціальної допомоги на внуків. Заявниця в суді вимоги заяви підтримує. Представник Управління Кравчук - Багінська Л.П. просить в письмовій заяві розглядати справу без їх участі, не заперечує проти вимог заяви. Представник ВДРАЦСу Ліщук Л.А. просить розглядати справу без їх участі. Заслухавши пояснення заявниці, дослідивши докази, суд вважає, що є підстави для задоволення заяви. Встановлено, що дочка заявниці [PERSON] після народження дочки [PERSON] у жовтні 2009 року пропала безвісти. Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 06 січня 2012 року [PERSON] було визнано безвісти відсутньою Відомостей про її місцеперебування немає. Заявниця є опікуном над онуками [PERSON] та [PERSON]. Пояснення заявниці повністю узгоджуються з письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні - рішенням суду, рішеннями виконкому про встановлення опіки, свідоцтвами про народження дітей, довідками сільського голови про непроживання [PERSON] на території сільської ради та про склад сім»ї заявниці, паспортом [PERSON] Дані письмових доказів повністю узгоджуються з показами свідка [PERSON], яка показала, що [PERSON] протягом проживання заявниці та її сім»ї в їхньому селі не появлялася. Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою, рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. З огляду на встановлені обставини суд вважає, що докази, досліджені в суді, об'єктивно підтверджують правдивість доводів заявниці. Визнання факту смерті [PERSON] має для заявниці юридичне значення, оскільки надасть їй можливість звернутися із клопотанням про оформлення допомоги на малолітніх дітей після оголошення смерті їх матері.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

04 червня 2015 року [PERSON] звернулася у суд з заявою, у якій зазначає, що народилася 23 березня 1998 року. У 2013 році познайомилася з [PERSON], вони мають намір одружитися і створити сімю. Звернувшись до відділу реєстрації актів громадянського стану Камінь-Каширського районного управління юстиції отримали відмову у реєстрації шлюбу, оскільки вона не досягла шлюбного віку. Вважає, що шлюб з [PERSON] відповідає її інтересам, а тому просить постановити рішення, яким надати їй право на шлюб з ним. Заявниця [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримала у повному обємі з викладених у ній підстав та просила її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні також просив надати [PERSON] право на шлюб з ним, та пояснив, що вони тривалий час зустрічаються і бажають створити сімю. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала надати її дочці право на шлюб з [PERSON] і пояснила, що останній з 2013 року зустрічається з [PERSON] та вони бажають створити сімю. Заслухавши пояснення заявниці, заінтересованих осіб, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що заяву належить задовольнити, зважаючи на таке. Згідно з положеннями ст. 22 СК України, шлюбний вік для жінки встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Частиною 2 статті 23 СК України передбачено, що за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Судом встановлено, що [PERSON] народилася 23 березня 1998 року (а.с. 6) і шлюбного віку не досягла. З 2013 року вона зустрічається з [PERSON] і вони бажають створити сімю. Мати неповнолітньої заявниці - [PERSON] не заперечує щодо надання її дочці права на шлюб з [PERSON] Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що надання права на шлюб [PERSON] відповідає її інтересам, а тому заяву слід задовольнити і надати останній право на шлюб з [PERSON] Згідно з ч. 7 ст. 235 ЦПК України судові витрати відшкодуванню заявниці не підлягають. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

04 червня 2015 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі ДРАЦС по м. Золотоноші реєстраційної служби Золотоніського МУЮ у Черкаській області за актовим записом № 83, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 04.06.2015 року. Після одруження дружині присвоєно прізвище - [PERSON] . Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . За твердженням позивача шлюбні відносини між подружжям припинені. Причиною розпаду сім`ї є різні погляди на сімейне життя, у зв`язку з чим між сторонами виникали суперечки та сварки. За таких обставин сторони почали проживати окремо, спільне господарство не ведуть. Оскільки сторони не підтримують шлюбних відносин, спільне господарство не ведуть, проживають нарізно, а тому вважаючи, що збереження шлюбних відносин неможливе, [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу із [PERSON] Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю та просить суд розглядати справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає, просить справу розглядати у її відсутності. Оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд проводить судовий розгляд за відсутності позивача та відповідача. Суд, вивчивши матеріали справи та враховуючи думку сторін на розірвання шлюбу, вважає, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Згідно із ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає і ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН від 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Оскільки у судовому засіданні було достовірно встановлено, що збереження шлюбу неможливе, так як сторони подружніх стосунків не підтримують, мір до примирення не приймають, вільної згоди сторін на проживання у шлюбі немає, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя буде суперечити інтересам сторін, і за таких обставин приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] . Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. На підставі зазначеного та

Outcome: approved