Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

07.08.2013 року [PERSON], який діє в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON], звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на ту обставину, що його донька [PERSON] є спадкоємицею першої черги спадкування за законом по праву представлення після смерті своєї бабусі [PERSON], яка померла [INFO], оскільки мати доньки [PERSON] померла [INFO] до відкриття спадщини. Причиною смерті спадкодавця [PERSON] стало скоєння відповідачем, її сином, [PERSON], злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. Відповідач був усунений від права на спадкування в порядку ст. 1224 ЦК України. [PERSON] стала єдиним спадкоємцем та оформила спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] В ході оформлення спадщини позивачу стало відомо, що [PERSON] 26.07.2010 року подарувала відповідачу квартиру [ADDRESS]. З підстав, передбачених ст.727 ЦК України, оскільки відповідач(обдарований) вчинив злочин проти життя, здоров'я дарувальника, внаслідок чого настала його смерть, просив суд розірвати договір дарування квартири [ADDRESS], укладений 26.07.2010 року між [PERSON] та [PERSON], який посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Зазначив, що строк позовної давності позивачем не був пропущений з тих підстав, що позивачу з відповіді Херсонського БТІ від 01.10.2012 року стало відомо про договір дарування, факт встановлення вини відповідача у позбавленні життя спадкодавця встановлено вироком суду, який набрав законної сили 04.09.2012 року та 07.08.2013 року до суду надійшов позов позивача про розірвання договору. Позивач у судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений в установленому законом порядку. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила суд відмовити в задоволені позову за безпідставністю. Зазначила, що спадкоємці дарувальника мають право вимагати розірвання договору дарування лише з підстав умисного вбивства дарувальника. Відповідач же засуджений за злочин, передбачений ч.1 ст.121 КК України, за умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, який має інші кваліфікуючі ознаки, ніж передбачені ст. 115 КК України за умисне вбивство. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини: - матір'ю [PERSON], [INFO], є [PERSON], що підтверджується актовим записом про народження №508 /а.с.9/ -20.12.2003 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу отримала прізвище [PERSON]; - від даного шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується актовим записом про народження №396, зробленим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні 29.06.2004 року /а.с.5/. - рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 06.05.2009 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано /а.с.10/. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується актовим записом про смерть №538, зроблений відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні /а.с11/. -[PERSON] належить квартира [ADDRESS] відповідно до договору дарування від 26.07.2010 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON], що підтверджується довідкою КП «ХДБТІ» № 980/1-16 від 26.09.2012 року та копією договору дарування /а.с.6, 98-99). З договору дарування від 26.07.2010 року вбачається, що житловий будинок належав дарувальнику [PERSON] на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 27.09.2002 року (а.с. 98-99). - [PERSON] померла [INFO], що підтверджується витягом з держаної реєстрації актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть /а.с.12/. - [PERSON] померла внаслідок умисного завдання [INFO] [PERSON] їй тяжких тілесних ушкоджень. Відповідача по справі засуджено за ст. 121 ч.2 КК України за завдання умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, до семи років позбавлення волі. Зазначені обставини, підтверджуються вироком Дніпровського районного суду м. Херсона від 11.06.2012 року, який залишено без змін ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області від 04.09.2012 року (а.с. 14-16, 17-18). - рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 28.08.2013 року встановлено, що [PERSON] є спадкоємицею майна [PERSON] в порядку представлення, оскільки її мати [PERSON] померла до відкриття спадщини, та її дядько (син померлої) [PERSON] відсторонений від спадщини, так як вчинив відносно спадкодавця злочин. Зазначеним рішенням за [PERSON] у порядку спадкування за законом визнано право власності ? частини квартири [ADDRESS] ( а.с.80-81). Відповідно до ч.1 ст.727 ЦК України дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування нерухомих речей чи іншого особливо цінного майна, якщо обдарований умисно вчинив злочин проти життя, здоров'я, власності дарувальника, його батьків, дружини (чоловіка) або дітей. Якщо обдарований вчинив умисне вбивство дарувальника, спадкоємці дарувальника мають право вимагати розірвання договору дарування. Статтею 728 ЦК України встановлено до вимог про розірвання договору дарування позовну давність в один рік. Відповідно до ст. 1224 ЦК України не мають права на спадкування особи, які умисно позбавили життя спадкодавця чи будь-якого з можливих спадкоємців або вчинили замах на їхнє життя. Відповідно до ст. 61 ч. 3 Цивільного процесуального кодексу України, обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Частина 4 ст. 61 ЦРК України, передбачає, що вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду , що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно ст.24 КК України, злочин вважається вчиненим умисно, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння ( дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання, або хоча і не бажала, але свідомо припускала їх настання. Розділом ІІ Особливої частини Кримінального кодексу України передбачено злочини проти життя і здоров'я особи. Статтею 121 КК України, яка знаходиться у зазначеному розділі, передбачено покарання за вчинення умисного тяжкого тілесного ушкодження. Суб'єктивна сторона вказаного злочину характеризується тільки умисною виною. Враховуючи, що відносно спадкодавця (дарувальника) [PERSON] скоєно умисний злочин у вигляді завдання їй умисного тяжкого тілесного ушкодження, внаслідок чого наступила її смерть, вказані обставини підтверджуються вироком суду та не підлягають доказуванню при розгляді справи відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, [PERSON], в інтересах якої заявлено позов , є спадкоємицею майна [PERSON] в порядку представлення, строк позовної давності з врахуванням вимог ч.1 та 4 ст.261 ЦК України позивачем не пропущено, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги позивача про розірвання договору дарування відповідно до ч. 5 ст. 727 ЦК України. Відповідно до ст. 154 ЦПК України суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Outcome: approved