Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

06.04.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом (уточнений 04.09.2015 року) до відповідача [PERSON] з вимогою про поділ майна подружжя, загально вартість якого становить 344500 грн (т.1, а.с.114-118). 31.08.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним договору позики від 29.06.2011 року, який був укладений між відповідачами (так як він виходить за межі дрібного побутового та укладений другим із подружжя без її згоди) і ці позови обєднані судом в одне провадження (т.1, а.с. 167-169). Позивач в судовому засіданні позови підтримав. Представник відповідача [PERSON] позови не визнав. Відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON] в судове засідання повторно не прибули без поважних причин. Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши докази по справі суд приходить до висновку, що позови підлягають задоволенню. У відповідності до ст.ст.215, 203 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою ст.203 цього кодексу: зокрема зміст правочину не повинен суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства. Ст.65 ч.2 Сімейного кодексу України встановлено, що дружина має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Укладений 29.06.2011 року між [PERSON] та [PERSON] договір позики на придбання автомобіля в розмірі 152800 грн було вчинено без згоди позивача (як дружини позичальника), а тому згідно положень ст.65 ч.2 СК України суд визнає його недійсним. Відповідно до ст.ст.60, 61, 57, 70 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності і кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є субєктом права спільної сумісної власності подружжя. Обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Майно, набуте дружиною чи чоловіком до шлюбу є їх особистою приватною власністю. У разі поділу майна, що є обєктом спільної сумісної власності, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Згідно положень ст.71 СК України, майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Судом встановлено, що сторони по справі з 16.07.2005 року по 27.03.2015 року перебували в зареєстрованому шлюбі та на спільні грошові кошти, в інтересах сімї придбали майно на загальну суму 344500 грн, а саме: легковий автомобіль ХЮНДАЙ, держномер СВ3400АТ, вартістю 262800 грн (позивач на його придбання витратила особисті кошти в розмірі 59000 грн), шведську спортивну стінку, вартістю 1200 грн, диван та крісло «БЛЕСТ», вартістю 6800 грн, диван дитячий «БЛЕСТ», вартістю 8000 грн, хлібобічку вартістю 2200 грн, СВЧ піч СВМСУНГ, вартістю 600 грн, телевізор ТОШИБА, вартістю 5000 грн, газову плиту АРІСТОШ, вартістю 2200 грн, шафу духову АРІСТОН, вартістю 2300 грн, комплект кухонних меблів, вартістю 7000 грн, фотокамеру вартістю 2500 грн, персональний комп'ютер, вартістю 6000 грн, планшет, вартістю 10000 грн, пральну машину БОШ, вартістю 2900 грн, бойлор АРІСТОН, вартістю 1500 грн, сейф вартістю 1650 грн, набір електроінструментів (дриль, перфоратор, шуруповерт, кутова шліфмашина, електричне точило, електрична пилка, набори ключів), загальною вартістю 8800 грн, годинник настінний САКУРА, вартістю 300 грн, годинник настінний, вартістю 450 грн, ванну, вартістю 1000 грн, рушникосушильник, вартістю 1500 грн, шафу для ванної кімнати, вартістю 2000 грн, пилосос, вартістю 2500 грн, морозильну камеру, вартістю 5000 грн, стільці розкладні, вартістю 300 грн У відповідності до ст.70 Сімейного кодексу України, суд не знаходить правових підстав для відступлення від засад рівності часток подружжя у спільному майні, тобто визнає частки подружжя рівними. Суд вважає за можливе в порядку поділу майна подружжя виділити позивачу шведську спортивну стінку, вартістю 1200 грн, диван, дитячий, вартістю 8000 грн, СВЧ піч, торгової марки САМСУНГ, вартістю 600 грн, телевізор ТОШИБА, вартістю 5000 грн, комплект кухонних меблів, вартістю 7000 грн, персональний компютер, вартістю 6000 грн, бойлер АРІСТОН, вартістю 1500 грн, набір електроінструментів (дриль, перфоратор, шуруповерт, кутова шліфмашина, електричне точило, електрична пилка, набори ключів), загальною вартістю 8800 грн, годинник настінний, вартістю 450 грн, пилосос, вартістю 2500 грн, що становить ? частину спільного рухомого майна, а інше майно залишити у власності відповідача. Оскільки відповідач [PERSON] в період шлюбу уклав договір банківського вкладу - за [PERSON] необхідно визнати право власності на 1/2 (одну/другу) частину депозитного вкладу за договором №772574/2014, що знаходиться у Приватному акціонерному товаристві «ВіЕйБі БАНК» на імя [PERSON]. Підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти (як компенсацію частини вартості автомобіля) в розмірі 160900 грн, оскільки позивач на його придбання витратила особисті кошти в розмірі 59000 грн. Судові витрати по справі, понесені позивачем - необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved