Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

05.11.2013 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача майнову шкоду в розмірі 14000 грн. та моральну шкоду в сумі 10000 грн. При цьому позивач посилається на те, що 17.06.2013 року [PERSON], який є колишнім чоловіком позивача, наніс їй побої. 04.09.2013 року Київським районним судом м. Одеси [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України. Своїми діями відповідач заподіяв позивачу майнову шкоду, яка складається з лікування в лікарні - 5000 грн. та лікування в санаторії - 9000 грн., а також позивачу було заподіяну моральну шкоду, яку вона оцінює в 10000 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги та просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, надала письмові заперечення, просить в задоволенні позову відмовити. Вислухавши позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, з вироку Київського районного суду м. Одеси від 04.09.2013 року вбачається, що 17.06.2013 року о 17.30 [PERSON], знаходячись в квартирі [ADDRESS], в ході суперечки зі своєю дружиною - потерпілою [PERSON], на грунті розподілу квартири, умисне спричинив потерпілій [PERSON] тілесні ушкодження у виді синців лівого плеча, тулуба та правої гомілки, які згідно висновку експерта №2022 від 22.07.2013 року відносяться до легких тілесних ушкоджень. Вказаним вироком [PERSON] визнано винним в скоєнні злочину, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України і призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн. у дохід держави /а.с.26/. Відповідно до ч. 1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. На підтвердження понесених витрат на лікування позивачем надано товарний чек від 20.06.2013 року на суму 5095,00 грн. /а.с.40/, однак позивачем [PERSON] не доведено причинно-наслідкового зв'язку між отриманими нею тілесними ушкодженнями та придбанням медичних препаратів, зазначених в товарному чеку, оскільки суду не надано документів, що підтверджують призначення лікарем саме цих препаратів, які вказані в наданих суду чеках. При цьому суд погоджується з доводами представника відповідача, що наявність переліку тілесних ушкоджень, встановлених висновком експертизи №2022 від 26.06.2013 року, проведеної КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи», а саме: синці лівого плеча, тулуба, правої гомілки, та посилання на призначення лікарем ліків, вказаних в чеках, не підтверджують доводів позивача. В ході судового розгляду судом досліджені надані позивачем докази її перебування на санаторно-курортному лікуванні в санаторії «Світанок» санаторно-курортного комплексу «Моршинкурорт» ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» /а.с.4-12/, однак позивачем не надано належних доказів стосовно витрат, понесених в зв'язку з придбанням санаторно-курортної путівки, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. В судовому засіданні 13.02.2014 року позивач надала суду копії квитків на поїзд, за якими вона їхала до санаторія та назад, однак на питання суду стосовно того, чи бажає позивач збільшити розмір позовних вимог, [PERSON] відповіла, що бажає лише залучити вказані копії до матеріалів справи. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення майнової шкоди не підлягають задоволенню, так як не знайшли підтвердження в ході судового розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Суд погоджується з доводами позивача стосовно завдання їй моральної шкоди відповідачем, однак суд вважає, що розмір моральної шкоди, визначений в позовній заяві є завищеним, в зв'язку з чим в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. За таких обставин, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, так як частково обґрунтовані та доведені.

Outcome: partial