Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

06 квітня 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] та зняття його з реєстраційного обліку. В судове засідання позивач не з'явилась, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала та наполягала на його задоволенні, проти заочного розгляду не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщався завчасно належним чином, причини неявки не повідомив, про відкладення розгляду справи не звертався. За таких умов суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Треті особи в судове засідання не з'явились, своїх представників не направили, про час та місце розгляду справи судом було сповіщено завчасно належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що житло за адресою: [ADDRESS] належить до державної форми власності (не приватизоване). Позивач зареєстрована та проживає у спірному житлі. З особового рахунку № [NUMBER] КП «ЖЕК-13» вбачається, що у вищевказаному житловому приміщенні зареєстровані, крім позивача, її дочка - [PERSON] та піднаймач - [PERSON], який є відповідачем по справі. Згідно акта КП «ЖЕК-13» від 30.03.2015 року відповідач за вказаною вище адресою не проживає з лютого 1992 року, тобто понад шість місяців. Відповідно до ст.ст. 71, 72 ЖК України особа, яка не проживає на житловій площі більше шести місяців без поважних причин, може бути визнана судом такою, що втратила право користування житловою площею. По даній справі відсутні будь-які дані щодо не проживання відповідача в спірній квартирі з поважних причин чи щодо чинення перешкод в його проживанні. Таким чином, аналізуючи надані суду докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] протягом тривалого часу не проживає на спірній житловій площі, не сплачує комунальні платежі за квартиру, його особисте майно в квартирі відсутнє, а тому позов щодо визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Вимога позивача в частині зняття відповідача з реєстраційного обліку судом має бути відхилена через наступне. По-перше, згідно зі ст. 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації. Такий орган реєстрації не є відповідачем по даній цивільній справі, а має статус третьої особи. По-друге, відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та п. 3.1. Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого наказом МВС України № 1077 від 22.11.2012 року саме рішення суду про визнання особи втратившою право користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи. Частково задовольняючи позов, відповідно до ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial