Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

05.08.2015 позивач ПрАТ «Європейський страховий альянс» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки [PERSON] на свою користь витрати пов'язані з виплатою страхового відшкодування в розмірі 79639,40 грн. та судовий збір. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, зазначає, що 10.10.2011 між ПрАТ «Європейський страховий альянс» та [PERSON] був укладений договір страхування транспортних засобів №1032877, відповідно до умов якого страховик зобов'язувався відшкодувати збитки, що могли настати у зв'язку з пошкодженням, знищенням чи втратою автомобіля «Інфініті», д.н.з. [NUMBER]. 25.05.2012 року у м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля та автомобіля «Сузукі», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 20.06.2012 року [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП України. На виконання умов договору страхування, ПрАТ «Європейський страховий альянс» було виплачено [PERSON] страхове відшкодування за ремонт пошкодженого автомобіля у розмірі 129639,40 грн. Посилається на те, що відповідно до статті 27 Закону України «Про страхування» до ПрАТ «Європейський страховий альянс» в межах фактичних затрат перейшло право вимоги, яке виникло у [PERSON] до [PERSON] у зв'язку з пошкодженням автомобіля «Інфініті», д.н.з. [NUMBER]. Відповідно до полісу ОСЦПВВНТЗ №АВ\\6330271 цивільно-правова відповідальність відповідачки була застрахована в ПрАТ «СК «Лафорт» з лімітом відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 50000 гривень. У зв'язку з цим, зважаючи на недостатність страхової виплати для повного відшкодування шкоди завданої відповідачкою, вважає що остання відповідно до положень ст. 1194 ЦК України має відшкодувати різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. В судовому засідання представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечувала, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість. На її думку позивачем пропущено строк позовної давності, оскільки позов пред'явлено 05.08.2015 в той час коли дорожньо-транспортна пригода відбулась 25.05.2012. Крім того, посилається на те, що позивачем не представлено доказів, які підтверджують факт сплати страхувальником страхового платежу, а тому відсутні підстави вважати, що договір страхування набув чинності, відповідно відсутні правові підстави для виплати страхового відшкодування та пред'явлення до неї регресного позову. Також на думку позивачки, вимоги позивача є необгрунтованими у зв'язку з тим, що розмір страхового відшкодування визначено на підставі рахунку ТОВ «Ліко Авто», яким проведено відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля «Інфініті», д.н.з. [NUMBER]. Проте, позивачем не надано свідоцтва про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів, сертифіката суб'єкта оціночної діяльності ТОВ «Ліко Авто», що підтверджують що вказане товариство має право здійснювати оцінку шкоди, заподіяної транспортним засобам. Необгрунтованість вимог позивача на думку відповідачки полягає також у тому, що звіти про визначення вартості матеріального збитку СПД [PERSON] представлені позивачем є неналежними доказами у справі, оскільки до них навмисно включені невірні вихідні дані, зокрема, завищено вартість нормогодин за годину на ремонтно-відновлювальні роботи і годину на фарбування по 190 грн. відповідно, в той час як згідно бюлетня автотоварознавця №67, яким начебто керувався СПД [PERSON] ціну нормогодин за годину на ремонтно-відновлювальні роботи та за годину на фарбування вказано 160 грн. та 165 грн. відповідно. Заслухавши представника позивача, відповідачку, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 10.10.2011 між ПрАТ «Європейський страховий альянс» та [PERSON] був укладений договір страхування транспортних засобів №1032877, за яким остання застрахувала свої майнові інтереси, пов'язані з володінням, розпорядженням та користуванням автомобілем «Інфініті», д.н.з. [NUMBER]. 25.05.2012 на перехресті вулиць А.Ахматової-Григоренка в м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля автомобіля «Інфініті», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Сузукі», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] Дорожньо-транспортна пригода відбулась з вини водія [PERSON], що встановлено постановою Дарницького районного суду м. Києва від 20.06.2012. Внаслідок ДТП автомобіль «Інфініті» отримав механічні пошкодження, що підтверджується довідкою ДАІ Дарницького району м. Києва. 28.05.2012 [PERSON] повідомила позивача про ДТП як подію, що має ознаки страхового відшкодування. У відповідності до звіту про визначення матеріального збитку від 19.10.2012 №80/12, складеного СПД [PERSON], вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Інфініті», д.н.з. [NUMBER] внаслідок пошкодження при ДТП складає 63593,58 грн., вартість відновлювального ремонту - 121301,95 грн. Згідно рахунку від 15.10.2012 №Сч-Ч-9578 виставленого ТОВ «Літо Авто» вартість відновлювального ремонту автомобіля «Інфініті», д.н.з. [NUMBER] склала 123592,95 грн. з ПДВ. Відповідно до страхового акту від 26.11.2012 №828\\12\\50\\ТР25\\00\\2 ДТП від 25.05.2012 визнано страховим випадком, та прийнято рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу в сумі 123592,95 грн. 07.05.2013 [PERSON] звернулась до ПрАТ «Європейський страховий альянс» з заявою про перерахування коштів за відновлювальний ремонт у зв'язку з виявленням прихованих дефектів. Згідно рахунку від 11.04.2013 №Сч-Ш-0046 виставленого ТОВ «Літо Авто» вартість відновлювального ремонту автомобіля «Інфініті», д.н.з. [NUMBER] склала 5038,96 грн. ПДВ 1007,79 грн. Відповідно до додаткового звіту від 03.07.2013 №85/13, складеного СПД [PERSON], вартість відновлювального ремонту у зв'язку з виявленням прихованих дефектів складає 5653,46 грн. 09.07.2013 ПрАТ «Європейський страховий альянс» складено страховий акт №828\\12\\50\\ТР25\\00\\3 ДТП та прийнято рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу у зв'язку з виявленням прихованих дефектів в сумі 6046,75 грн. З матеріалів справи вбачається, що перерахування страхового відшкодування здійснювалось позивачем частинами на рахунок СТО - ТОВ «Літо Авто», а саме, згідно платіжного доручення від 29.11.2013 №1985у сумі 30000,00 грн., згідно платіжного доручення від 20.12.2013 №6934 у сумі 2500,00 грн., згідно платіжного доручення від 30.12.2013 №ЦО07144 у сумі 10000,00 грн., згідно платіжного доручення від 21.01.2014 №1257 у сумі 22500,00 грн., згідно платіжного доручення від 31.01.2014 у сумі 10000,00 грн., згідно платіжного доручення від 07.11.2014 №6758 в сумі 10000,00 грн. згідно платіжного доручення від 17.12.2014 №2737 у сумі 15000,00 грн., згідно платіжного доручення від 30.12.2014 у сумі 13592,95 грн., згідно платіжного доручення від 13.01.2015 у сумі 6046,75 грн. За загальним правилом визначеним ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно положень ст.ст. 1187, 1188 ЦК України діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів є джерелом підвищеної небезпеки. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. За ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Судом встановлено, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідачки була застрахована у ПрАТ «СК «Лафорт» згідно полісу ОСЦПВВНТЗ №АВ\\6330271 з лімітом відповідальності страховика за шкоду завдану майну 50000,00 грн. Згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Враховуючи обставини викладені вище, зважаючи, що відповідачка є особою, відповідальною за завдані збитки, а розмір страхової виплати згідно полісу ОСЦПВВНТЗ №АВ\\6330271 є недостатнім для повного відшкодування завданої нею шкоди, на час розгляду справи відповідачка не компенсувала позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, суд дійшов до висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача про стягнення на його користь витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, в розмірі 79639,40 грн. При цьому заперечення відповідачки проти позову ПрАТ «Європейський страховий альянс» суд не приймає до уваги виходячи з такого. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Вимоги ПрАТ «Європейський страховий альянс» пред'явлено на підставі ст.ст. 1166, 1191 ЦК України в порядку регресу. У даному випадку одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. Згідно роз'яснень даних у п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при регресі перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Таким чином строк перебігу позовної давності за вимогами ПрАТ «Європейський страховий альянс» починає перебіг з моменту виплати кожної частини страхового відшкодування окремо, а самий тривалий з 20.12.2013. Враховуючи, що позов пред'явлено 05.08.2015 строк позовної давності позивачем не пропущено, а тому відсутні підстави для відмови в задоволенні позову відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України. Посилання відповідачки на те, що договір страхування від 10.10.2011 №1032877 є нечинним у зв'язку з несплатою страхувальником страхової премії, спростовуються карткою по бухгалтерському рахунку представленою позивачем, з якої слідує що страхова премія згідно договору страхування була сплачена [PERSON] в день його укладання. Посилання відповідачки на те, що ТОВ «Ліко Авто» не є суб'єктом оціночної діяльності не мають правового значення для вирішення даного спору, оскільки рішення про визнання події страховим випадком, визначення розміру та виплату страхового відшкодування приймається страховиком відповідно до вимог закону та умов договору страхування. Разом з цим згідно положень ст. 1166 ЦК України шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, згідно ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Що стосується доводів відповідачки про те, що звіт про визначення матеріального збитку від 19.10.2012 №80/12, складений СПД [PERSON], та додатковий звіт від 03.07.2013 №85/13 є неналежними доказами у справі з огляду на неправильність вихідних даних використаних оцінювачем, то самі по собі дані доводи не спростовують того факту, що розмірі майнової шкоди завданої власнику автомобіля «Інфініті», д.н.з. [NUMBER], є меншим ніж розмір страхового відшкодування. В той же час цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, наявні законні підстави для стягнення з відповідачки витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування та задоволення в повному обсязі, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, в порядку розподілу судових витрат з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі 796,39 грн.

Outcome: approved