Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-27 00:00:00

05 квітня 2021 року представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтував тим, що [PERSON] звернулась до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 17 квітня 2008 року. [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку, складають між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. 17 квітня 2008 року [PERSON] також була підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», в якій остання власним підписом підтвердила, що ознайомлена з фінансовими умовами надання кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів. Банком на підставі договору надання банківських послуг відповідачу відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку. В подальшому кредитний ліміт було збільшено Банком до 29 000 грн. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. [PERSON] зобов`язалась повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений договором. [PERSON] не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що стало причиною звернення до суду з вказаним позовом, в якому позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість станом на 16 березня 2021 року в сумі 25 965,90 гривні, яка складається 20 068,16 грн. - заборгованості за поточним тілом кредиту; 4 661,01 грн. - заборгованості за простроченим тілом кредиту; 1 236,73 грн. - заборгованості за нарахованими відсотками. Ухвалою суду від 26 квітня 2021 року відкрито провадження по даній справі та призначено до розгляду в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, до позовної заяви долучив клопотання про розгляд справи за відсутності позивача. [PERSON] в судове засідання не з`явилась, проте 28 травня 2021 року подала заяву про визнання позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 квітня 2008 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було підписано заяву відповідно до якої остання підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, складають між нею та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві (а. с. 24). Відповідно до копії паспорта [PERSON] , [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] , який та 11 січня 2018 року надала банку, остання змінювала прізвище з « [PERSON] » на нове - « [PERSON] » (а. с. 37). Таким чином, датою укладення між сторонами договору є дата підписання заяви, тобто 17 квітня 2008 року. 17 квітня 2008 року [PERSON] ознайомилась з умовами кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», що підтверджується підписом у відповідній довідці (а. с. 25). За договором укладеним між банком та [PERSON] останній надавались кредитні картки № [NUMBER] , від 04 березня 2008 року, терміном дії до березня 2012 року, № [NUMBER] , від 06 квітня 2012 року, терміном дії до червня 2015 року, № [NUMBER] , від 29 липня 2015 року, терміном дії до березня 2019 року, [NUMBER] , від 04 травня 2017 року, терміном дії до березня 2021 року (а. с. 22). Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] встановлено, що 04 березня 2008 року було розпочато картковий рахунок, 17 квітня 2008 року за останнім встановлено кредитний ліміт у розмірі 1 500 гривень, який в подальшому неодноразово збільшувався, зокрема 25 листопада 2019 року останній було збільшено до 29 000 гривень, після чого останній неодноразово зменшувався, останнього разу 30 жовтня 2020 року кредитний ліміт було встановлено в розмірі 26 840,16 гривень, після чого 08 грудня 2020 року кредитний ліміт зменшено до 0 гривень (а. с. 23). Фактичне використання відповідачем [PERSON] грошових коштів в межах встановленого кредитного ліміту підтверджується випискою за договором №б/н станом на 18 березня 2021 року (а. с. 44-59). Відповідач не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, тобто зобов`язання за вказаним договором не виконав. У встановлені договором строки, [PERSON] зобов`язання не виконала, у зв`язку з чим станом на 16 березня 2021 року має заборгованість в сумі 25 965,90 гривні, яка складається 20 068,16 грн. - заборгованості за поточним тілом кредиту; 4 661,01 грн. - заборгованості за простроченим тілом кредиту; 1 236,73 грн. - заборгованості за нарахованими відсотками (а. с. 8-21). Згідно з п. п. 3.2, 3.3. Договору, відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений Договором. Виникнення простроченої заборгованості відбувається у разі несплати мінімального платежу до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, зобов`язання клієнта вважаються простроченими. Відповідно до п. 2.1.1.2.12 Умов та правил надання банківських послуг сторони дійшли згоди, що в разі починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту, клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми заборгованості за кредитом. В силу ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За кредитним договором позивач передав відповідачу певні грошові кошти, про що свідчать матеріали справи, отже, вказаний правочин, у розумінні ст. 1054 ЦК України, було укладено. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок виплати яких встановлюється договором. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Враховуючи той факт, що відповідач дотепер неналежно виконує свої обов`язки з повернення отриманого ним ліміту кредитування, таке невиконання (неналежне виконання) є порушенням його зобов`язань у розумінні норм ЦК України, а тому, враховуючи визнання позову з боку відповідача, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Також, згідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved