Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

07.06.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що [INFO] в неї та відповідача народився син - [PERSON]. Батьком дитини записаний [PERSON]. В подальшому, 23 червня 2010 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. В 2013 році відповідач виїхав на заробітки за кордон. Починаючи з цього часу він перестав цікавитися життям дитини, матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини надавав нерегулярно та у розмірі, що не відповідає прожитковому мінімуму для дитини відповідного віку. Вказані вище обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на задоволенні позову. Представник відповідача в судовому засіданні з заявленими позовними вимогами згоден, не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції від 16.07.2009 року. Згідно вказаного свідоцтва батьком дитини є [PERSON]. У подальшому, 23 червня 2010 року між сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції від 23.06.2010 року. В 2013 році відповідач виїхав на заробітки за кордон, після чого перестав цікавитися життям свого неповнолітнього сина. Матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини надавав нерегулярно та у розмірі, що не відповідає прожитковому мінімуму для дитини відповідного віку. На даний час позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі, однак відповідачем подано позовну заяву про розірвання шлюбу. На даний час дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач надає матеріальну допомогу на утримання дитини нерегулярно. Усної домовленості про добровільну сплату аліментів сторони досягти не змогли. Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При визначенні розміру аліментів суд враховує вимоги щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути менший ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч. 2 ст. 182 СК України. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], щомісяця підлягають стягненню аліменти в розмірі ? з усіх видів заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на місяць для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved