Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

05 березня 2018 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. В обґрунтування позову зазначає, що вироком суду від 14.09.2017р. відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а саме: нанесенні [PERSON] легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоровя. У звязку з отриманими ушкодженнями позивач перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Сокирянської ЦРЛ з 16.06.2017р. по 07.07.2017р. Зазначає, що за час лікування ним було придбано медикаментів на загальну суму 2307,62 грн. Окрім того, повідомляє, що у звязку із нанесеними тілесними ушкодженнями зазнав як фізичного болю, так і пережив емоційний стрес; відбулись зміни у звичному укладі його життя, а тому оцінює спричинену йому моральну шкоду на суму 5000, 00 грн. Вказує, що у звязку із розглядом кримінального провадження, підготовкою позовної заяви поніс процесуальні витрати на правову допомогу у сумі 3000, 00 грн. Повідомляє, що звертався до відповідача із пропозицію досудового врегулювання спору, однак останній її проігнорував. Враховуючи усе вищенаведене, просить суд стягнути з [PERSON] 2307, 62 грн. матеріальної шкоди, 5000, 00 грн. моральної шкоди, 3000, 00 грн. процесуальних витрат. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково пояснив, що [PERSON] безпричинно розпочав із ним суперечку, а в подальшому побив. Вказав, що внаслідок отриманих травм змушений був проходити лікування в Сокирянській ЦРЛ, під час якого за власні кошти придбав ліки на загальну суму 2307, 62 грн. Зазначив, що в підтвердження витрат на лікування надав фіскальні чеки, які у нього збереглися, оскільки іншу частину він викинув. Також додатково повідомив, що під час інциденту з ним була присутня молодша донька, яка страшенно перелякалася, внаслідок чого був змушений возити дитину на лікування. Додав, що після побиття у нього відбулись зміни в стані здоровя, зокрема, на даний час його турбують головні болі, болі у лівій руці. Вказані обставини в сукупності із пережитим емоційним стресом підтверджують заподіяння йому моральної шкоди. Підтвердив, що поніс процесуальні витрати на правову допомогу адвоката як у кримінальному, так і цивільному процесі на загальну суму 3000, 00 грн. При цьому, відповідач в добровільному порядку шкоду йому не відшкодував, його пропозиції про досудове врегулювання спору ігнорував. Просить суд позовні вимоги задоволити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча двічі повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, жодних заяв чи клопотань суду не надав, відзиву або заперечень проти позову не подавав. При цьому, в суд повернувся конверт про неможливість вручення поштового відправлення із другою судовою повісткою у звязку із закінченням терміну зберігання. Відповідно до п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, враховуючи відсутність відповідача за адресою його реєстрації, що підтверджена матеріалами справи, зокрема, довідкою про реєстрацію місця проживання особи № 704 від 12.03.2018р., виданою відділом ведення реєстру територіальної громади м. Новодністровськ Новодністровської міської ради Чернівецької області (а.с. 24), суд вважає його таким, що повідомлений про дату судового засідання належним чином. Враховуючи неявку в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, отримавши згоду позивача, відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України суд ухвалив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача, зясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази по справі, встановив, що вироком Сокирянського районного суду Чернівецької області від 14.09.2017р. по справі №722/837/17, який набрав законної сили 17.10.2017р., [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України. Із мотивувальної частини вироку вбачається, що 15 червня 2017р. [PERSON] заподіяв потерпілому [PERSON] легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоровя. В межах кримінального провадження цивільний позов [PERSON] судом не розглядався (а.с. 5-6). [PERSON] звертався із пропозицією від 07.02.2018р. про відшкодування матеріальної і моральної шкоди та понесених ним процесуальних витрат до [PERSON], яку останній отримав 12.02.2018р. (а.с. 15-19), однак, як повідомив позивач, така залишена відповідачем без реагування. Факт перебування позивача на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Сокирянської ЦРЛ з 16.06.2017р. по 07.07.2017р. з діагнозом: ЗЧМТ Струс головного мозку підтверджується відповіддю КУ Сокирянська ЦРЛ Чернівецької області № 02/2481 від 29.11.2017р. (а.с. 10). Як вбачається із вказаної відповіді під час лікування хворий за власний кошт отримав наступні медикаменти: р-н анальгіну 2,0; р-н димедролу 1, 0; тацетам 5, 0 18 амп.; р-н NaCl 0, 9 % 100, 0 17 фл. та 10, 0; L-лізин 5,0; системи разові 17 шт.; шприци 20, 0 18 шт. та 5, 0 50 шт.; Mg B6; фурасемід; аспаркам; цитофлавін 10, 0; діакарб; спазмалгон. В підтвердження витрат на придбання ліків позивачем надано фіскальні чеки ПП ФК «Здорова родина» аптека, ПП «Соломія-Сервіс» Аптека, ЦРА № 28 аптека № 2 за період 16.06.2017р., 19.06.2017р., 21.06.2017р., 23.06.2017р., 24.06.2017р., 25.06.2017р., 26.06.2017р., 27.06.2017р. (а.с. 7-9), з яких вбачається, що позивач придбав ліків згідно лікарського призначення на загальну суму 851, 27 грн., а саме: - шприци 20, 0 10 шт. на суму 49, 00 грн.; шприци 5,0 10 шт. на суму 21, 00 грн.; систему ПК 3 шт. 24, 45 грн.; натрій хлор 0, 9 % 100 мл. 3 фл. 26, 85 грн.; лізину есцинат 0, 1% 5 на суму 163, 11 грн.; аспаркам на суму 9, 75 грн.; фурасемід табл. на суму 1, 45 грн.; магне В6 табл. на суму 82, 59 грн.; тіоцетам р-н на суму 11, 76 грн.; димедрол амп. на суму 1, 43 грн.; анальгін р-н на суму 2, 56 грн. (ПП ФК «Здорова родина» аптека); - діакарб на суму 77, 01 грн.; систему на суму 7, 00 грн.; натрій хлор 100, 0 на суму 9, 25 грн.; натрій хлор на суму 18, 50 грн.; система на суму 7, 00 грн.; L-лізин на суму 120, 00 грн.; натрій хлор 100, 0 на суму 9, 25 грн.; спазмалгон на суму 20, 20 грн.; тіоцетам 5, 0 на суму 64, 60 грн.; L-лізин на суму 60, 00 грн.; натрій хлор 100, 0 на суму 9, 25 грн.; система на суму 14, 00 грн.; шприц на суму 8, 76 грн.; система ПК на суму 14, 00 грн.; натрій хлор 100, 0 на суму 18, 50 грн. (ЦРА № 28 аптека № 2). В іншій частині надані позивачем фіскальні чеки, як підтвердження його витрат на придбання ліків, судом відхиляються, оскільки останній купував ліки (мурашиний спирт, етиловий спирт, ципрофарм, актовегін, гліцерид, магнію сульфат, маніт, парацетамол, тощо), які не були визначені лікарським призначенням. Також суд не вважає належним доказом довідку № 67 від 30.11.2017р., видану ЦРА № 28 (а.с. 11), як підтвердження понесених [PERSON] витрат на придбання прописаних йому ліків, оскільки, оцінивши її у сукупності із наданими фіскальними чеками, суд приходить до висновку, що позивач придбавав ліки в різних аптеках за різними цінами, а вищевказана довідка не підтверджує факт придбання ліків в зазначеній кількості позивачем в ЦРА № 28. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. У п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» передбачено, що при вирішенні таких вимог судам належить виходити з того, що компенсація (відшкодування) витрат на додаткове харчування, якщо його неможливо забезпечити в лікувально-профілактичному або реабілітаційному закладі, визначається за раціоном, складеним дієтологом чи лікарем, який лікує, та затвердженим МСЕК (у відповідних випадках - судово-медичною експертизою) на підставі інформації органів державної статистики про середні ціни на продукти харчування в торговельній мережі того місяця, в якому їх придбали; розмір витрат на ліки, лікування, предмети догляду за потерпілим визначається на підставі виданих лікарями рецептів, довідок або рахунків про їх вартість. Таким чином, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід стягнути матеріальну шкоду на користь [PERSON] в розмірі 851, 27 грн. Щодо заявлених вимог про відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000,00 грн., то у п. 119 рішення ЄСПЛ «Хабровскі проти України» (заява 61680/10) від 17 квітня 2013 року, вказано, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтований. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до п.п. 3, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я та в порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. З урахуванням викладеного, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд враховує характер та обсяг фізичних і душевних страждань, яких зазнав позивач [PERSON] у звязку з протиправною поведінкою щодо нього та як наслідок втратою здоровя, характеру немайнових втрат (їх тривалості і можливості відновлення), тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, зокрема, на даний час стан здоровя позивача повністю не відновилося, що зумовило порушення нормального, звичного для особи способу та ритму життя, пережитий емоційний стрес як у звязку із протиправною поведінкою щодо нього, так і у звязку із переживаннями за емоційний стан його малолітньої дитини, яка була випадковим очевидцем злочину, поведінку відповідача після вчинення злочину, а тому вважає за необхідне задовольнити позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000,00 грн. Щодо процесуальних витрат, то позивачем надано угоду про надання правової допомоги від 01.03.2018р., укладену із адвокатом [PERSON], згідно якої останній надає правову допомогу щодо підготовки та складення позовної заяви, участі в цивільній справі в якості представника; розрахунок понесених витрат на правничу допомогу на загальну суму 3000, 00 грн., в тому числі участь в судових засіданнях в кримінальній справі 1500, 00 грн., збір доказів та складення позовної заяви по 500, 00 грн. та участь в судовому засіданні при розгляді позовної заяви 500, 00 грн.; а також квитанцію до прибуткового касового ордера від 14.09.2017р. на суму 3000, 00 грн. (а.с. 12-14). Відповідно до п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. При цьому, згідно ч.ч. 2, 3 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, відповідно до п. 48 Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 120, ч. 1 ст. 124 КПК України витрати, повязані з оплатою допомоги представника потерпілого, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий. У разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. За відсутності в обвинуваченого коштів, достатніх для відшкодування зазначених витрат, вони компенсуються потерпілому за рахунок Державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом для компенсації шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Таким чином, в даній справі не підлягають стягненню витрати позивача на правову допомогу, надану йому захисником в межах кримінального провадження, в сумі 1500, 00 грн. Окрім того, в межах розгляду даної цивільної справи участь у судових засіданнях 11.04.2018р. та 20.04.2018р. представник позивача не брав, а розрахунок витрат на суму 500, 00 грн. в цій частині не відповідає дійсності. Також суд приходить до висновку, що квитанція до прибуткового касового ордера від 14.09.2017р. не є належним доказом, що підтверджує оплату витрат на правничу допомогу за угодою про надання правової допомоги від 01.03.2018р., укладеною із адвокатом [PERSON] Враховуючи усе вищенаведене, суд приходить до висновку, що процесуальні витрати з відповідача на користь позивача стягненню не підлягають. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Згідно ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що відповідачем не надано суду доказів звільнення його від оплати судових витрат, то суд приходить до висновку, що з [PERSON] підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог в розмірі 585, 13 грн., в іншій частині судові витрати слід покласти на рахунок держави в розмірі 145, 63 грн. На підставі ст.ст. 22, 23, 1166-1167, 1177, 1195 ЦК України,

Outcome: approved