Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

07.08.2018 р. позивач звернувся у суд з позовом до відповідача, у якому просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,0877 га на [ADDRESS] , а також визнати за ним права забудовника господарських будівель з прибудовами та господарськими спорудами на цій же земельній ділянці у порядку спадкування після смерті дядька [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначив, що нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті дядька [PERSON] , а саме на земельну ділянку, що на [ADDRESS] та на господарську будівлю, яка розміщена на ній, оскільки ним не було надано оригіналів правовстановлюючих документів на таке майно. Вказав, що його покійник дядько [PERSON] у порядку спадкової трансмісії та ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважався таким, що прийняв спадщину своїх родичів, які померли раніше, однак за життя не звертався у нотаріальну контору із заявою для прийняття спадщини. Зазначив, що має лише копію державного акту про право власності на землю, у зв`язку з чим його право власності не визнається, відтак на підставі ст. 392 ЦК України просить позов задовольнити. Також зазначив, що батько спадкодавця збудував згідно із законом на земельній ділянці, що на [ADDRESS] , літню кухню з прибудовою, відтак до спадкодавця, а згодом до нього самого перейшли права та обов`язки забудовника цієї земельної ділянки. Тому, вважаючи, що відповідні права й обов`язки входять до складу спадщини, просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. 16.12.2019 р. учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час й місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача подав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову заперечень не висловив. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] подала клопотання про розгляд справи у її відсутності, вказавши, що не має заперечень щодо задоволення позовних вимог. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] повторно не з`явилася у судове засідання, про причини неявки суд не повідомила, заяв чи клопотань не подавала. У відповідності положень п. 1 ч. 3 ст. 223, ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснено за наявними у справі матеріалами, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Вивчивши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив таке. Позивач народився [INFO] , його батьками є [PERSON] (батько, роки життя: 30.11.1961 31.03.1993) та [PERSON] (мати), що стверджується копіями паспорта серії [NUMBER] , свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , витягом про державну реєстрацію народження № 00018829890 від 10.10.2017 р., свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 4, 5, 7, 8, 11). Дідом і бабою позивача по лінії батька є [PERSON] (дід, помер у 2003 р.) та [PERSON] (баба, померла у 2009 р.), що вбачається з позовної заяви. Рідним дядьком позивача з боку батька є [PERSON] (роки життя 29.05.1960 16.02.2017), що підтверджується витягом про державну реєстрацію народження № 00018829958 від 10.10.2017 р., свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 9, 10). 13.09.1994 р. [PERSON] був виданий державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,0877 га серії ЛВ № 59 для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд у [ADDRESS] (а.с. 12, 14-15). Рішенням виконавчого комітету Червоноградської міської ради народних депутатів Львівської області № 140 від 26.03.1996 р. «Про узаконення за громадянами міста будівництва господарських будівель на присадибних земельних ділянках та переобладнання нежитлових приміщень в житлові» вирішено узаконити [PERSON] збудовану літню кухню розміром 4,89*10,6 м і прибудову до неї розміром 3,86*1,55 м на присадибній земельній ділянці на [ADDRESS] (а.с. 19-20). Рішенням виконавчого комітету Червоноградської міської ради народних депутатів Львівської області № 154 від 26.03.1996 р. «Про надання дозволу на дарування і продаж житлових будинків і приватизованих земельних ділянок» вирішено надати дозвіл [PERSON] подарувати незакінчений будівництвом житловий будинок і приватизовану земельну ділянку площею 877 кв.м. по [ADDRESS] , його синові [PERSON] (а.с. 17-18). Як видно з матеріалів спадкової справи № 392/2003, що заведена відносно померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] . [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини та 09.10.2003 р. на його ім`я було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом, а спадкове майно складалося, з поміж іншого, із вище вказаної земельної ділянки (а.с. 76). Листом приватного нотаріуса Павлика П.О. від 19.10.2017 р. позивачеві роз`яснено право звернутися до суду з позовом про продовження строку для прийняття спадщини покійного [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 6). Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 16.04.2018 р. позивачеві визначено додатковий строк для прийняття спадщини свого дядьки [PERSON] (а.с. 53). Як видно з матеріалів спадкової справи, що заведена відносно померлого [PERSON] , [INFO] [PERSON] , як сестра померлого, подала заяву про прийняття спадщини за законом та було зареєстровано спадкову справу № 61093947 (а.с. 42, 47). Таку ж заяву 16.08.2017 р. подала [PERSON] разом з копію рішення суду про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу (а.с. 48-50). Постановою Апеляційного суду Львівської області від 13.03.2018 р. скасовано рішення суду першої інстанції про встановлення вище вказаного факту, а заяву [PERSON] залишено без розгляду. При цьому, як встановлено апеляційним судом, [PERSON] є двоюрідною сестрою спадкодавця [PERSON] (а.с. 88). 05.06.2018 р. заяву про прийняття спадщини за законом подав також позивач (а.с. 52). Згідно з довідкою КП ЛОР «Червоноградське міжміське БТІ» від 05.09.2017 р., житловий будинок [ADDRESS] на праві власності не зареєстрований (а.с. 13, 16). Листом приватного нотаріуса Павлика П.О. від 22.03.2019 р. позивачеві роз`яснено, що для видачі йому свідоцтва про право на спадщину [PERSON] необхідно подати правовстановлюючі документи на належне спадкодавцю спадкове майно або їх дублікати (а.с. 89). У відповідності до ст. 549 ЦК Української РСР, що діяв до 01.01.2004 р., визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно з роз`ясненнями, що викладені у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені у п. 8 постанови від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини. Фактичні обставини справи свідчать про те, що право власності на земельну ділянку площею 0,0877 га на [ADDRESS] було набуте [PERSON] у встановленому законодавством України порядку. Після його смерті спадщина, до якої входила вище вказана земельна ділянка та права й обов`язки забудовника, прийнята та успадкована [PERSON] (сином спадкодавця, дядьком позивача). У свою чергу, після смерті [PERSON] його спадкоємцем за законом є позивач, проте останній не має у своєму розпорядженні правовстановлюючих документів на земельну ділянку, внаслідок чого не визнається його право власності на це майно. Окрім цього, не визнаються також його права та обов`язки як забудовника будівель і споруд, що розміщені на цій ділянці. Суд вважає переконливими доводи й аргументи позивача про те, що відсутність у нього відповідних правовстановлюючих документів та невизнання за ним права власності та права забудовника перешкоджає йому у реалізації спадкових прав та в цілому призводить до порушення майнових прав та інтересів. За таких обставин і міркувань суд трактує позовні вимоги обґрунтованим і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved