Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-27 00:00:00

06 листопада 2018 року [PERSON] звернулася до [PERSON] сільської ради з позовом, в якому вказує, що її вітчиму [PERSON] на праві власності належала земельна частка (пай) розміром 2,97 умовних кадастрових гектарів без визначення меж в натурі, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, із земель АПТЗТ «Іскра», про що було видано сертифікат серії СМ №0161586, яку останній заповів її братові [PERSON] 11 листопада 1995 року [PERSON] помер, у звязку з чим відкрилася спадщина, яку фактично прийняла, але не оформила її мати [PERSON], а [PERSON] так і не прийнявши спадщину помер 01 грудня 1999 року. 18 січня 2010 року [PERSON] померла, у звязку з чим відкрилася спадщина, у тому числі й на вказану земельну частку (пай). З метою оформлення своїх спадкових прав вона звернулася з відповідною заявою до нотаріуса, який у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) відмовив у звязку з втратою оригіналу сертифікату. Посилаючись на викладені обставини, [PERSON] просить визнати за нею в порядку спадкування право власності на вказану вище земельну частку (пай). Позивач [PERSON] і її представник [PERSON] у судове засідання не зявилися. Останній подав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги просить задовольнити (а. с. 67). Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання також не зявився, подав заяву про розгляд справи без участі їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечує (а. с. 66). Представник третьої особи - Відділу у Білопільському районі Головного управління Держгеокадастру в Сумській області в судове засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а. с. 68). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що матірю позивача [PERSON], [INFO], була [PERSON] (а. с. 8, 16). 27 лютого 1993 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] (а. с. 9). 10 листопада 1995 року [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно заповів [PERSON] (а. с. 15). 11 листопада 1995 року [PERSON] помер (а. с. 10). Як вбачається з довідок Відділу у Білопільському районі Держгеокадастру у Сумській області від 28 лютого 2017 року та 09 жовтня 2018 року на підставі розпорядження голови Білопільської районної державної адміністрації від 11 січня 1997 року №11 на імя [PERSON] 03 лютого 1997 року видано сертифікат серії СМ №0161586 на право на земельну частку (пай) розміром 2,97 в умовних кадастрових гектарах у землях АПТЗТ «Річківське», які були розпайовані відповідно до рішення [PERSON] сільської ради від 27 березня 1995 року, про що 15 травня 1995 року видано державний акт на право колективної власності на землю КСП «Річківське» серії СМ №00006 (а. с. 11-12). Відповідно до довідки [PERSON] сільської ради від 17 лютого 2018 року [PERSON] на день смерті 11 листопада 1995 року був зареєстрований і проживав разом з дружиною [PERSON] за адресою: с. Річки, вул. Мічурінська, 44. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина [PERSON], яка розпорядилася особистими речами та будинком померлого (а. с. 14). 01 грудня 1999 року помер [PERSON] (а. с. 17). Згідно з інформаційними довідками зі Спадкового реєстру від 08 листопада 2018 року спадкові справи після смерті [PERSON] та [PERSON] не заводилися (а. с. 40, 41). Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON], але не оформила своїх спадкових прав. 01 березня 2000 року [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла [PERSON] (а. с. 62 зв. - 63). 18 січня 2010 року [PERSON] померла (а. с. 18). Спадкова справа після смерті [PERSON] заведена за заявою [PERSON] (а. с. 56-64). На даний час позивачка має намір оформити право власності на зазначену земельну частку (пай), яку її мати фактично успадкувала після смерті [PERSON], однак через відсутність правовстановлюючих документів вона позбавлена можливості отримати свідоцтво про право власності в порядку спадкування в нотаріальній конторі. Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Пленум Верховного Суду України у п. 11 своєї постанови «Про судову практику справах про спадкування» від 30 травня 2008 року розяснив, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Відповідно до п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно з п.п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування на земельну частку (пай) розміром 2,97 умовних кадастрових гектарів на території [PERSON] сільської ради Білопільського району, АПТЗТ «Річківське», призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На підставі викладеного,

Outcome: approved