Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

04 червня 2014 року прокурор позивач звернувся до суду з цим позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він працював оператором на АЗС ТОВ «Кордон-80» з 10 серпня 2012 року по 12 травня 2014 року. В зв'язку з затримкою виплат зарплат звільнився за згодою сторін. Протягом грудня 2013 року, травня 2014 року він неодноразово звертався до керівництва АЗС з приводу розрахунків по заробітній платі, але відповіді не отримав. Дії відповідача є незаконними, так як згідно з вимогами ч.1 ч. 47 та ч.1 ст. 116 КЗпП України, виплата усіх сум, що належать працівнику від підприємства чи установи, проводиться у день звільнення. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу, звільненому працівнику усіх сум, які повинні були йому виплачені на день його звільнення, згідно з вимогами ч. 1 ст. 117 КЗпП України, роботодавець повинен виплатити працівнику його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Нормою ч.1 ст.83 КЗпП України встановлено, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей. Згідно ст. 34 ЗУ «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Так як відповідач добровільно не виплачує заборгованості, позивач змушений звернутися до суду з цим позовом і просить стягнути з Товариства з Обмеженою Відповідальністю «Кордон-80», код №37371140, заборгованість по заробітній платі за період з 01 грудня 2013 року по 12 травня 2014 року в сумі - 9331 (дев'ять тисяч триста тридцять одну) грн. 32 коп. та стягнути заборгованість по компенсації за невикористану відпустку за період з 10 серпня 2013 року по 12 травня 2014 року у розмірі - 955 (дев'ятсот п'ятдесят п'ять) грн. 04 коп. У судовому засіданні [PERSON] уточнений позов підтримав у повному обсязі і просить його задовольнити, крім тих вимог, що залишив без розгляду. У судовому засіданні представник відповідача Єрмолов О.М позов визнав і вказав, що заробітну плату виплатять, якщо будуть поставки палива та його реалізація. Як встановлено судом, [PERSON] працював оператором на АЗС ТОВ «Кордон-80» з 10 серпня 2012 року по 12 травня 2014 року. В зв'язку з затримкою виплат зарплат 12 травня 2014 року звільнився за згодою сторін, тобто за п. 1 ст. 36 КЗпП України. Протягом грудня 2013 року, травня 2014 року він неодноразово звертався до керівництва АЗС з приводу розрахунків по заробітній платі, але відповіді не отримав. На день звільнення заборгованість по невиплаченій заробітній платі становить - 9324,65 грн., а при уточненні керівництвом - 9331,32 грн., що не погіршує стан позивача. Крім цього заборгованість по компенсації за невикористану відпусту за період роботи з 10.08.2013 року по 12 травня 2014 року становить - 955,04 грн. Відповідно до чинного законодавства про працю заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Бездіяльністю відповідача були грубо порушені трудові та конституційні права позивачки, порушена ст.43 Конституції України, яка гарантує працівникові своєчасну виплату зарплати за свою працю. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, проводиться в день звільнення, а згідно ст. 117 КЗпП України, в разі несвоєчасної виплати працівникові сум при звільненні, на його користь стягується середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, або різниця в заробітках, якщо працівник стане на іншу роботу. Нормою ч.1 ст.83 КЗпП України встановлено, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей. Згідно ст. 34 ЗУ «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги позивача є законними і обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Також крім цих вимог інші залишені без розгляду, що не перешкоджає позивачу звернутись до суду з такими вимогами. З відповідача підлягають також стягненню на користь держави - 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved