Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

06 травня 2006 року померла мати позивача [PERSON]. До складу спадщини після її смерті входить, зокрема, право на земельну частку (пай) площею 2,27 умовних кадастрових гектара, яка перебувала у колективній власності КСП «Урожай» с. Курашівці Мурованокуриловецького району Вінницької області. Позивач є спадкоємцем права на земельну частку (пай) за законом після смерті [PERSON], однак не може оформити спадкові права в нотаріальній конторі, оскільки відсутній (втрачений) правовстановлюючий документ на спадкове право. За захистом своїх прав та інтересів [PERSON] з відповідним позовом звернувся до суду. Позивач у судове засідання не зявився, просив справу слухати у його відсутності (а.с. 4). Сільський голова Курашовецької сільської ради в судове засідання не зявився, подав суду заяву про слухання справи за відсутності представника сільської ради та про визнання позовних вимог (а.с. 22). З урахуванням права, передбаченого ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із позовною заявою. Суд, розглянувши справу, вважає, що позов підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного: [PERSON] померла 06 травня 2006 року в с. Курашівці Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 7). Довідкою виконавчого комітету Курашовецької сільської ради (а.с.10), довідкою із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку № О-333/0-332/6-17 від 10 лютого 2017 року (а.с. 11), випискою із списку громадян членів КСП «Урожай», що додається до державного акту на право колективної власності на землю № О-334/0-346/6-17 від 10 лютого 2017 року (а.с. 12) доведено, що до складу спадщини після смерті [PERSON] входить право на земельну частку (пай) у колишньому КСП «Урожай» с. Курашівці площею 2,27 умовних кадастрових гектара. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті, і це право у них виникає у день відкриття спадщини день смерті спадкодавця. Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 47845909 від 24 травня 2017 року (а.с. 14) слідує, що [PERSON] по своїй смерті заповіту не залишала. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя який його пережив і батьки (ст. 1261 ЦК України). Свідоцтвом про смерть (а.с. 7), свідоцтвом про народження (а.с. 8) та довідкою виконавчого комітету Курашовецької сільської ради № 440 від 08 червня 2017 року (а.с. 10) доводиться, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON]. Спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з моменту відкриття спадщини не відмовився від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України). З довідки виконавчого комітету Курашовецької сільської ради (а.с. 10) слідує, що [PERSON] не прийняв спадщину після смерті матері в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має протягом шести місяців з часу відкриття спадщини подати нотаріусу або уповноваженій на це посадовій особі сільської ради заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Із оглянутої у судовому засіданні Спадкової справи № 143/2017 слідує, що лише [PERSON] 22.05.2017 на підставі рішення Мурованокуриловецького районного суду від 19 квітня 2017 року про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття садщини звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Таким чином, позивач довів факт смерті спадкодавця, своє право спадкувати та факт прийняття спадщини. З оголошення в газеті «Наше Придністровя» від 17 лютого 2017 року (а.с. 9), слідує, що оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай) на прізвище [PERSON] втрачений, а тому позивач не може оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору і захистити свої права спадкоємця іншим чином, окрім як через суд, він також не може (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 185 від 24 травня 2017 року (а.с. 13). Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач визнає позовні вимоги і таке визнання позовних вимог, відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування право на земельну частку (пай) як спадкоємця [PERSON] за законом.

Outcome: approved