Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

05 серпня 2015 року до суду надійшов вищевказаний цивільний позов, у якому позивач просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 12.06.2010р., Артемівським відділом реєстрації актів цивільного стан Луганського міського управління юстиції, актовий запис № 309 та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання спільної дитини - [PERSON], 22.03.2011р.н., у розмірі 11000грн., починаючи з дати подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 12.06.2010р. між сторонами було укладено шлюб, який був зареєстрований Артемівським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, актовий запис 309. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], 22.03.2011р.н. З 2015 року шлюбні стосунки між сторонами стали розлагоджуватися. На теперішній час відповідач мешкає з іншою жінкою. Фактично відповідач мешкає окремо, сторони не пов'язанні спільним побутом. Позивач вважає, що подальше сімейне життя та збереження сім'ї неможливим. Суперечка про розподіл майна, яке є спільним майном, між сторонами відсутня. Суперечок щодо місця проживання малолітньої дитини не має. Сторони домовились, що дитина буде мешкати разом із позивачем. Оскільки спільна дитина проживає разом із позивачем, остання вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини. Так як дохід відповідача мінливий позивач вважає за необхідне стягнути на її користь аліменти у твердій грошовій сумі, а саме 11000грн. Зазначена сума обґрунтована тим, що дитина відвідує платний дитячий садочок, платні секції та кружки, позивач з дитиною мешкають в орендованому будинку, дитина швидко росте у звязку з чим їй потрібно часто купувати новий одяг, часто хворіє та є потреба у придбанні ліків. Під час спільного мешкання сторін все вищезазначене дитина мала. Позивач вважає, що розірвання шлюбу не повинно відображатися на матеріальному забезпеченні дитини. Окрім того, позивач зазначає, що відповідач з зазначеною сумою погоджується та готовий сплачувати. У судове засідання сторони не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач визнає. У зв'язку із неявкою сторін у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. 12 червня 2010 року Артемівським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, актовий запис № 309, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Від шлюбу у сторін є малолітній син [PERSON], 22.03.2011р.н., що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5). Подружнє життя між сторонам не склалося, фактично шлюбні відносини припинені з 04 травня 2015 року, що підтверджується заявами сторін (а.с.18, 19). Підстав для надання строку для примирення судом не встановлено. Положеннями ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст.112 СК України\~суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до\~ст.180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3\~ст.181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2\~ст.182 СК України\~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим,\~\~ніж\~\~30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та сторін, той факт, що дитина мешкає разом із позивачем та потребує утримання, та те, що відповідач є працездатним та працює, не надав суду доказів про наявність у нього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей та про проведення з нього стягнень на утримання зазначених осіб. За таких обставин, суд доходить висновку, що оскільки подружнє життя між сторонами не склалося, сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, це свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків, внаслідок чого подальше спільне проживання та збереження сім'ї є неможливим, так як це суперечить інтересам сторін, також оскільки відповідач є батьком малолітньої дитини, яка проживає разом із позивачем, домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дитини між сторонами у справі, досягнуто не було, цивільний позов підлягає задоволенню. Згідно п.1 ч.1\~ст.367 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду із вимогою про розірвання шлюбу позивачем було сплачено судовий збір, тому відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, крім того, оскільки згідно з п.3 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~\~позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, відповідно до ч.3\~ст.88 ЦПК України\~судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved