Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

06.12.2017року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з заявою про встановлення факту їх проживання однією сімєю разом з [PERSON] з 10.12.1988 року по день його смерті, а саме 16.02.2016 року. В обґрунтування своїх вимог зазначають про те, що вони є чоловіком та дружиною. Заінтересовані особи, [PERSON] та [PERSON] є їхніми синами. 13.04.2011 року померла бабця заявника [PERSON], [PERSON]. [PERSON] її смерті залишилась спадщина у вигляді ? земельної ділянки по вул. Ряснинській, 4 у м. Львові. Спадщину прийняв її чоловік, [PERSON], проте не оформив юридично. 16.02.2016 року [PERSON] помер. У листопаді 2017 року заявники, як особи що фактично прийняли спадщину після смерті [PERSON], звернулись до нотаріуса для оформлення прийняття спадщини, однак їм було повідомлено про необхідність представити письмові докази її постійного проживання зі спадкодавцем однією сімєю не менше як пять років до часу відкриття спадщини. У зв'язку з цим виникла необхідність встановлення даного факту в судовому порядку. В судовому засіданні представник заявників [PERSON] заяву підтримав, давши пояснення аналогічні тим, що вказані в поданій до суду заяві. Просив заяву задовольнити. Заінтересовані особи, [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявився, однак подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, підтвердили дійсність викладених у заві фактів, просили задовольнити вимоги заявників. Заслухавши пояснення представника заявників, показання свідка [PERSON], який підтвердив факт проживання однією сімєю заявників разом із [PERSON], зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 13.04.2011р. померла бабця заявника [PERSON] [PERSON], що стверджується Свідоцтвом про її смерть серії І-СГ №248519. [PERSON] її смерті залишилась спадщина у вигляді ? земельної по вул. Ряснинській, 4 у м. Львові, яка відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №092948 від 16.12.2003р. належала їй на праві спільної сумісної власності разом з [PERSON] [PERSON] смерті [PERSON] спадщину фактично прийняв в її чоловік, [PERSON], однак не оформив юридично. 16.02.2016 року [PERSON] помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть № І-СГ №424632. У листопаді 2017 року заявники як особи що фактично прийняли спадщину після смерті [PERSON] звернулись до нотаріуса для оформлення прийняття спадщини, однак їм було повідомлено про необхідність представити письмові докази її постійного проживання зі спадкодавцем однією сімєю не менше як пять років до часу відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що заявники разом із [PERSON] та [PERSON] до їх смерті постійно проживали однією сімєю в будинку по вул. Ряснинська. 4 у м. Львові, де і зареєстровані, вели спільне господарство та мали спільний побут. [PERSON] проживав у вказаному будинку з моменту укладення шлюбу з [PERSON], а саме з [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії І-СГ № 286395, зареєстрований з 24.01.1989р. Заявник [PERSON] зареєстрований у будинку по вул. Ряснинська, 4 у м. Львові з 10.12.1988р., [PERSON] з 15.09.1992р. Дані обставини стверджується поясненнями представника заявників, свідка та матеріалами справи, а саме копією паспорта [PERSON], Довідкою відділу житлового господарства Шевченківської районної адміністрації ЛМР № 5398 від 16.11.2017р. та іншими матеріалами справи. У відповідності до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він в установлений строк не відмовився від спадщини. З відповіді державної нотаріальної контори від 15.02.2018р. слідує, що заведено спадкову справу №15/2017 від 21.11.2017р. смерті 16.02.2016р. [PERSON] Встановлено, що заявники від прийняття спадщини не відмовлялася. Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у ст. 315 ЦПК України і не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до п. 7 ППВС України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року суд вправі розглядати справи про встановлення факту, що має юридичне значення, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Встановлення даного факту безпосередньо впливає на можливість реалізувати право заявників на спадкування, спору між спадкоємцями з приводу їхнього права на спадщину немає. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, щовимоги заявників є законними та обґрунтованими, а тому заяву слід задовольнити.

Outcome: approved