Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

05 березня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 09 березня 2018 року позовна заява була залишена без руху, позивачу наданий час для усунення недоліків позовної заяви. 16 березня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з уточненим позовом, в якому усунула недоліки позовної заяви. Ухвалою суду від 16 березня 2018 року було відкрите провадження у справі, призначене підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження. 03 квітня 2018 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду з клопотанням про проведення судового розгляду без її участі, позов [PERSON]Р підтримує в повному обсязі, просив суд задовольнити вимоги, після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити без змін. 03 березня 2018 року відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою, яка посвідчена нотаріально, про проведення судового розгляду без його участі, позовні вимоги визнає, просив суд розірвати шлюб. У відповідності до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В звязку з тим, що відповідач визнав позов, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. В обґрунтування позову [PERSON] посилалася на те, що 29 листопада 2011 року Сариасійським районним відділом реєстрації актів цивільного стану, Сурхандарїнської області, Узбекистан, був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем, актовий запис № 1621. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що з серпня 2015 року вона та відповідач не підтримують сімейні стосунки, не ведуть сумісне господарство, на теперішній час проживають окремо через непорозуміння, різні погляди на життя, внаслідок чого виникали сварки, які призвели до втрати почуття любові та поваги один до одного, подальше спільне життя та збереження шлюбу вона вважає неможливим, таким, що суперечить її інтересам. В звязку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Суд, дослідивши надані сторонами докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 29 листопада 2011 року Сариасійським районним відділом реєстрації актів цивільного стану, Сурхандарїнської області, Узбекистан, був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 1621, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Сторони мають від шлюбу дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з серпня 2015 року не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, позивач втратила почуття любові та поваги до чоловіка, спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В звязку з наведеним, вимоги позивача [PERSON] є обґрунтованими, та вона має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, яке вона змінила у звязку з реєстрацією шлюбу. В звязку з вищенаведеним,

Outcome: approved