Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

06 квітня 2020 року представник позивачки - адвокат Медюк О.О. звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо його малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] . Крім цього, стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 15 березня 2014 року [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який було розірвано 11 квітня 2018 року рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області. У шлюбі [INFO] у них народилася дитина - [PERSON] . Ще до народження дитини, у період вагітності дружини, сторони припинили спільне проживання. З дня народження дитини [PERSON] не підкувався долею доньки, її станом здоров`я, не приймав участі в її вихованні та утриманні. В зв`язку з цим позивачка була змушена звернутися до суду з заявою щодо стягнення аліментів на утримання дитини. Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, а саме: з моменту народження доньки, не спілкується ані з позивачкою, ані з дитиною, не відвідує останню, не цікавиться її розвитком, не піклується про її здоров`я, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками та ухиляється від їх виконання. Позивачка намагалася поспілкуватися з відповідачем та посприяти його спілкуванню з донькою, водночас він категорично відмовився від спілкування та повідомив про наявність у нього іншої сім`ї. Відповідач аліменти не сплачує, у зв`язку з чим з жовтня 2018 року почала виникати заборгованість зі сплати аліментів, через що [PERSON] державним виконавцем Вітовського районного відділу державної виконавчої служби встановлені обмеження щодо виїзду за межі України, у праві керування транспортними засобами, у праві користування вогнепальною мисливською зброєю та у праві полювання. Однак, це не дало жодних результатів, відповідач і надалі продовжує ігнорувати дитину та не виконувати свої батьківські обов`язки. У зв`язку з викладеним позивачка змушена звернутися до суду з цим позовом. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Направив до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, заявлені позовні вимоги своєї довірительки підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений за місцем проживання, у зв`язку з чим, відповідно до частини 7 статті 128 ЦПК України, вважається таким, що повідомлений судом належним чином про час і місце розгляду справи. Відзив відповідачем не подано. Представник третьої особи - служби у справах дітей Центрального району Миколаївської області в судове засідання не з`явилася, 22 січня 2021 року направила до суду заяву з проханням розглядати справу за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Підтримує висновок щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав в повному обсязі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою відео та звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі ухвали суду від 22 березня 2021 року справа розглядається в порядку заочного провадженняза правилами загального позовного провадження. Оскільки доказів у матеріалах справи достатньо для ухвалення рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину рішення. Дослідивши письмові докази, розглядаючи позов в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлено наступне. З огляду на свідоцтво про народження, видане виконкомом Трихацької сільської ради Миколаївського району Миколаївської області 09 грудня 2016 року, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 07 (а.с. 8). Шлюб, зареєстрований між сторонами, розірваний 11 квітня 2018 року рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області (а.с. 12-13). Після розірвання шлюбу позивачці відновлено дошлюбне прізвище - « [PERSON] ». На підставі рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 13 вересня 2017 року з [PERSON] на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 01 лютого 2017 року, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 9-11). Як вбачається з довідки дошкільного навчального закладу №29 Миколаївської міської ради Управління освіти України від 23 січня 2020 року №10 Богдана відвідує дошкільний навчальний заклад з липня 2019 року. Навички самообслуговування відповідають віку дитини. За час відвідування дитиною дошкільного навчального закладу нею опікувалася мати [PERSON] . Батько дитини жодного разу не з`являвся та зацікавленості не проявляв (а.с. 14). [PERSON] у періоди з 05 квітня 2016 року по 31 жовтня 2018 року та з 01 серпня 2019 року по 31 жовтня 2019 року працювала в ПП «Медицина для Вас» на посаді завідувача аптеки. Її дохід за період з 01 серпня 2019 року по 31 жовтня 2019 року склав 16460,15 грн. (а.с. 16, 18). З 01 листопада 2019 року по сьогодні позивачка працює в ТОВ «МЕДФАРМІНГ» на посаді завідувача. Дохід за період з 01 листопада 2019 року по 01 січня 2020 року становить 16440,00 грн. (а.с. 17). [PERSON] в ТОВ «МЕДФАРМІНГ» зарекомендувала себе справжнім професіоналом. Завжди грамотно та в строк виконує всю доручену роботу, показала себе висококваліфікованим фахівцем, хорошим організатором, відповідальною особою, чуйним та уважним співробітником (а.с. 15). В свою чергу [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків, вказане підтверджується також розрахунком заборгованості зі сплати аліментів за період з жовтня 2018 року по серпень 2019 року (а.с. 20). В зв`язку з цим позивачка звернулася до Вітовського ВП Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області із заявою. Згідно з листом відповіддю начальника відділення співробітниками Вітовського ВП Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області за заявою позивачки проведено перевірку, за результатами якої прийнято рішення про припинення подальшого розгляду у зв`язку з відсутністю жодних ознак кримінального правопорушення, передбаченого КК України (а.с. 22). Виконавчий комітет Миколаївської міської ради 11 грудня 2020 року дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] (а.с. 108-109), посилаючись на ухилення батьком від виховання своєї доньки, оскільки він свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками щодо виховання та утримання дитини, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з нею. Поведінка [PERSON] свідчить про самоусунення від виконання батьківських обов`язків. Крім цього, судом взято до уваги поведінку відповідача під час розгляду справи, а саме: 09 червня 2020 року телефонограмою [PERSON] повідомив про бажання приймати участь у судовому розгляді та клопотав про відкладення підготовчого судового засідання, а також у цій заяві відповідач вказав адресу місця проживання: [ADDRESS] , за якою він мешкає та на яку мають бути направлені повідомлення щодо розгяду справи. Разом з тим після направлення до суду вищевказаної заяви жодного разу відповідач ні в підготовчі судові засідання, ні в судові засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся за вказаною адресою своєчасно та належним чином. Будь-яких заяв, чи клопотань до суду за весь час розгляду справи від відповідача не надходило. Вказане також підтверджує байдуже його ставлення до долі дитини та результату розгляду заявлених позивачкою позовних вимог. Аналізуючи вищезазначені докази, суд приходить до висновку, що відповідач своїм байдужим ставленням до дитини ставить під загрозу забезпечення фізичного, духовного та морального розвитку дитини. Відповідно до частини 2 статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України у його постанові від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно з пунктом 16 зазначеного Пленуму, ухилення батьків від своїх обов`язків має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Факт ухилення відповідача без поважних причин від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню і утриманню дитини, підтверджується змістом наданих до суду письмових доказів, та є таким, що загрожує життю, здоров`ю, нормальному розвитку, вихованню дитини та її інтересам. В зв`язку з цим, суд визнає позовні вимоги про позбавлення батьківських прав [PERSON] такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України на користь держави з відповідач підлягає стягненню судовий збір у сумі 840,00 грн..

Outcome: approved