Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-11 00:00:00

06 травня 2021 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23 квітня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області, (актовий запис № 44). В обґрунтуванні своїх позовних вимог позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося, тому що у них різні погляди на сімейне життя, шлюб та сім`ю, ведення спільного господарства та обов`язків щодо виховання дітей, що призвело до припинення шлюбних відносин з березня 2020 року. Відповідач вчиняє домашнє насильство, за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства у справах №683/158/19 та 683/590/19. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , дитина з інвалідністю, які проживають разом із позивачем. За таких обставин [PERSON] вважає, що їх з відповідачем шлюб носить формальний характер, тому вважає доцільним його розірвати. Ухвалою від 24 травня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 12 серпня 2021 року у клопотанні відповідача про надання строку для примирення сторін - відмовлено. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили шлюб розірвати. В судовому засіданні відповідач щодо розірвання шлюбу заперечив. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 23 квітня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області, було зареєстровано шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] за актовим записом № 44, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . В період шлюбу у сторін народилися діти: дочка - [PERSON] , [INFO] та дочка - [PERSON] , [INFO] , яка являється дитиною з інвалідністю, які проживають разом із позивачем. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до статті 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим, враховуючи неприязні стосунки між подружжям, відсутність взаєморозуміння між ними, постійні конфлікти і сварки між сторонами, в тому числі і в присутності дітей, тому позивач наполягає на розірванні шлюбу, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалась і зберегти її неможливо.З огляду на викладене, а також враховуючи те, що примушування дружини до збереження шлюбу є порушенням її права на свободу, суд дійшов висновку, що подальше сумісне сімейне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати. При подачі даного позову позивач звільнявся від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому в порядку ст.141 ЦПК України судовий збір в сумі 908 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі ст.ст.\~56, 105,\~112 СК України та

Outcome: approved