Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-17 00:00:00

06 травня 2021 року [PERSON] в особі свого представника - адвоката Давиденка К.В. звернулася до суду з заявою, в якій просила встановити факт її проживання на території Ук- раїни на час проголошення Незалежності та факт належності їй повторного свідоцтва про укладе- ння шлюбу, посилаючись на наступні обставини. Вона народилася [INFO] в с.Тузли Татарбунарського району Одеської області, а 28.12. 1990 р. вона уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] , шлюб був зареєстрований в с.Тузли Татарбунарського району Одеської області, актовий запис № 19, після реєстрації шлюбу їй було привсоєно прізвище « [PERSON] » і вона з чоловіком переїхала на його батьківщину до Донець- кої області, де і продовжила проживати після його смерті. Далі її місце проживання опинилось на тимчасово окупованій території України, а саме на території підконтрольної терористичним фор- муванням «ДНР», після чого вона повернулася до с.Тузли Татарбунарського району Одеської об- ласті через війну. При переїзді нею був втрачений паспорт громадянина України, тому вона звер- нулася до Татарбунарського РС ГУДМС щодо оформлення паспорту, але їй було відмовлено через відсутність доказів її проживання на території України на час проголошення Незалежності - 24.08. 1991 р., та підтвердження зміни прізвища з « [PERSON] » на « [PERSON] » після укладення шлюбу, оскі- льки факт укладення шлюбу не підтверджено відділом ДРАЦС. При видачі свідоцтва про шлюб в актовому записі невірно був зазначений номер бланку (помилка в дві цифри), але самостійно вона це підтвердити не може, так як отримала відмову від працівників ДРАЦСу через відсутність пас- порту. Вона дійсно проживала на території України станом на 24.08.1991 р., але встановити цей факт можливо тільки в судовому порядку. 27 липня 2021 року представник заявника надав до суду уточнену позовну заяву, в якій збіль- шив вимоги заявника та просив, крім встановлення факту її постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 р., встановити факт належності їй повторно виданого 10.06.1993 р. свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , в якому невірно внесені зміни до актового запису про укладення шлюбу № 19 від 28.12.1990 р. Представник заявника в судовому засіданні доводи заяви підтримав у повному обсязі, наполяга- ючи на задоволенні заяви. Представник заінтересованої особи - завідувач Татарбунарського РС ГУДМС України в Одесь- кій області Вєтрогон М.І. заяву визнав та не заперечував проти її задоволення. У судовому засіданні допитані як свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що з [PERSON] вони знайомі з дитинства. Після одруження з [PERSON] вона виїхала з чоло- віком до м.Краматорськ Донецької області, де і проживала після смерті чоловіка. На момент про- голошення належності України заявниця проживала у м.Краматорськ Донецької області. Згодом заявниця переїхала до своїх батьків в с.Тузли Татарбунарського району Одеської області де і меш- кає дотепер. Заслухавши пояснення і доводи заявника та її представника, допитавши свідків, дослідивши ма- теріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви [PERSON] з огляду на таке. Згідно довідки Татарбунарського РС ГУ ДМС (а.с.4), [PERSON] дійсно зверталася до Татарбунарського РС ГУ ДМС України в Одеській області із заявою щодо видачі паспорта гро- мадянина України. Як слідує з копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого повторно 10. 06.1993 р. (а.с.5), [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] - ня, зареєстрували шлюб 28.12.1990 р. в с.Тузли Татарбунарського району Одеської області, акто- вий запис № 19. З матеріалів справи, а саме: листа ГУ ДМС України в Донецькій області № УКЦ-В-2535/20/14 01.2.1/253-21 від 06.01.2021 р. (а.с.6) та листа Татарбунарського РС ГУ ДМС України в Одеській області № 5146-326/5146.1-20 від 31.12.2020 р. видно, що [PERSON] відмовлено у ви- дачі паспорта громадянина України та рекомендовано звернутися до суду для підтвердження фак- ту постійного проживання на території України, підтвердження зміни прізвища та звернутися до територіального підрозділу ДМС України щодо встановлення належності до громадянства Украї- ни. Копією запису акта про укладення шлюбу № 19 від 28.12.1990 р. (а.с.21) підтверджується, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб в с.Тузли Татарбунарського району Одеської області, про що в книзі реєстрації актів циві- льного стану 28.12.1990 р. зроблено запис № 19, та є помилковий запис запис про видачу свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , хоча правильними серією та номером свідоцтва про укладення шлюбу є такі дані «серія [NUMBER] від 10.06.1993 р.». Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території Украї- ни у певний час. У п.44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та викона- ння прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 р. № 215, вста- новлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24.08.1991 р. на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. За змістом п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ст.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші фа- кти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як роз`яснив Пленуму Верховного Суду України у своїй постанові «Про судову практику в сп- равах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (п.1) № 5 від 31.03.1995 р., у по- рядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з зако- ном такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або при пинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не по- в`язується з наступним вирішенням спору про право. Таким чином, наданими суду доказами підтверджується факт постійного проживання [PERSON] на території України станом на 24.08.1991 р. та факт укладення шлюбу, в результаті чого їй було присвоєно шлюбне прізвище « [PERSON] », а також встановлено судом, що при видачі повторного свідоцтва про шлюб були допущені помилки у зазначенні серії, номеру та дати його ви дачі, а тому заява обґрунтована та підлягає задоволенню. Встановлення вказаних фактів має для заявниці юридичне значення, оскільки дозволяє їй отри- мати паспорт громадянина України. На підставі викладеного,

Outcome: approved