Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

06.04.2015 року позивач звернулася в суд з вищевказаним позовом до відповідача. В своєму позові позивач зазначає, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків по відношенню до своєї доньки [PERSON], [INFO], що виражається в тому, що він, як батько не навідував її, не телефонував, не писав листів, не забирав на вихідні та канікули. Посилаючись на викладені в позові обставини, на те, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків, позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO] та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу). В судове засідання позивач не з'явилася, але надала до суду письмову заяву, в якій свій позов підтримала повністю, просила суд розглянути справу у її відсутність і не заперечувала проти заочного розгляду справи у випадку неявки відповідача. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Посилаючись на недоведеність і безпідставність заявлених позовних вимог в частині щодо позбавлення його батьківських прав, разом з тим, відповідач не заперечував та визнав позовні вимоги в частині стягнення з нього аліментів на утримання доньки. В обґрунтування своїх заперечень щодо вимог в частині позбавлення батьківських прав, відповідач зазначив, що з позивачкою у шлюбі не перебував. Пояснив, що позивачка з дитиною менше року назад переїхала до [ADDRESS], де фактично там і проживають, а йому не повідомили про своє місце проживання та не виходять з ним на зв'язок. Заявив, що до того моменту, як вони розлучилися з позивачкою, він брав активну участь у житті, вихованні своєї доньки і, що він від своєї дитини не відмовляється, позовні вимоги вважає надуманими. Відповідаючи на запитання учасників судового розгляду справи, відповідач в суді пояснив, що бачився з донькою тиждень назад в с. Троїцьке Новоодеського району, коли позивачка з донькою приїздила до своїх батьків з [ADDRESS]. Зазначив, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки, враховуючи той, факт, що він з позивачкою не проживає однією сім'єю, а він може надавати матеріальну допомогу своїй доньці у вигляді сплати аліментів. Представник органу опіки та піклування в судовому засіданні у своєму висновку, посилаючись на відсутність правових підстав і доказів в підтвердження обставин, які б свідчили про факти ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків по відношенню до своєї доньки [PERSON], остаточне рішення щодо суті цього спору залишила на розсуд суду. Прокурор, у судовому засіданні у своєму висновку, посилаючись на відсутність доказів, які б стверджували факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до доньки [PERSON], висловив свою думку про необхідність часткового задоволення позову, а саме щодо задоволення позову в частині стягнення аліментів та про необхідність відмови в задоволені позовних вимог про позбавлення відповідача батьківських прав. Вислухавши пояснення відповідача, третьої особи - органу опіки та піклування, дослідивши письмовий висновок органу опіки та піклування, документи в обґрунтування заявлених позовних вимог та всі інші фактичні обставини цієї справи, вислухавши думки представника органу опіки та піклування, а також висновок прокурора, перевіривши всі досліджені обставини письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Цей висновок суду грунтується на наступному: Як вбачається з матеріалів справи, у сторін по справі, які проживали без реєстрації шлюбу, в м. Миколаєві, [INFO] народилася донька - [PERSON]. В 2014 році, позивачка [PERSON] разом з донькою залишила відповідача в м. Миколаєві, виїхавши на проживання до [ADDRESS], де як вбачається з акту обстеження від 03.03.2015 року, проживає в [ADDRESS], в квартирі, яка належить їй на правах власності. Позивач зареєстрована на проживання зі своєю донькою за адресою своїх батьків, в [ADDRESS]. З письмової характеристики на дівчинку [PERSON], вбачається, що вона відвідує дитячий садочок «Волошка» №693 Києво-Святошинського району м. Києва, а позивач працює в м. Києві, що вбачається з її письмової характеристики, яка додана до позову. Як вбачається з досліджених в суді обставин, відповідач по справі проживає в м. Миколаєві, працює торгівельним представником в приватному підприємстві, де отримує заробітну плату. Відповідно до вимог ст.ст.10,60 ЦПК України, сторони по справі повинні довести ті обставини, на які вони посилаються, а саме позивач на підстави свого позову та докази в їх обґрунтування, а відповідач у випадку заперечення позовних вимог, свої заперечення повинен також довести відповідними доказами. Підстави позбавлення батьківських прав, передбачені ст.164 СК України. Зокрема, п. 2 ч.1 ст.164 СК України, на яку, як на підставу свого позову посилається позивач, передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Як вбачається з досліджених в суді обставин, позивач в порушення вимог ст.ст.10,60 ЦПК України, після роз'яснення судом прав та обов'язків сторонам та після сприяння їм у всебічному, повному з'ясуванні всіх обставин цієї справи, не довела в судовому засіданні своїх тверджень і позовних вимог в частині, які б свідчили про те, що відповідач дійсно ухиляється від виконання своїх обов'язків по відношенню до своєї доньки [PERSON], тоді, як відповідач, навпаки, спростував доводи позивача та її позовні вимоги і довів в суді зворотне, а саме те, що він не ухилявся і не ухиляється від виконання цих своїх батьківських обов'язків по відношенню до доньки [PERSON], а виконував і виконує ці свої батьківські обов'язки, реалізуючи свої права батька, у відповідності і розумінні вимог передбачених ст.ст.150-155 СК України. Тому, дослідивши всі фактичні обставин справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині вимог щодо позбавлення батьківських прав відповідача являються недоведеними та безпідставними, в зв'язку з чим, - задоволенню не підлягають. Цей висновок суду також підтверджується висновком органу опіки та піклування Новоодеської райдержадміністрації та висновком прокурора. Суд при судовому розгляді даної справи не знайшов правових підстав, які б свідчили про те, що відповідач якимось чином порушує права та інтереси своєї доньки, які захищаються Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою ВР України №789-ХХІІ від 27.02.1991 року, Європейською Конвенцією про здійснення прав дітей(Страсбург, 08.09.1995р), національним законодавством, в тому числі СК України. Разом з тим, позивач також заявила позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки в розмірі ? частки з усіх видів заробітку(доходу) відповідача. Ці позовні вимоги відповідачем визнані, з посилання на те, що він вже не проживає однією сім'єю з позивачкою, а тому визнає свій батьківський обов'язок матеріально опікуватись дитиною, фінансово допомагати позивачу утримувати доньку, яка з ним не проживає. Згідно ст.174 ЦПК України, заява відповідача про визнання позовних вимог, за наявності для того законних підстав, якщо вона не суперечить вимогам закону, правам та інтересам сторін та інших осіб, являється підставою для ухвалення судового рішення про задоволення позову. Відповідно до вимог ст.ст. 180-183 СК України, якими передбачається обов'язок відповідача, як батька, утримувати доньку до повноліття, з відповідача, в зв'язку з визнанням ним позовних вимог в частині стягнення з нього аліментів на утримання доньки, слід стягнути ці аліменти. При визначені розміру аліментів, суд враховує те, що відповідач визнав вимоги як в частині стягнення з нього аліментів, так і їх заявленого розміру, а також, що відповідач фізично здоровий, працездатний чоловік, має постійне місце роботи, працює, отримує заробітну плату, не має інших утриманців. Тому, з урахуванням цих обставин, а також, у відповідності з позовними вимогами, на думку суду, з відповідача, слід стягнути на користь позивача аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] в розмірі ? частки заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, до повноліття дитини, але не менше 30% встановленого законодавством прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.. У відповідності з вимогами ст.191 СК України аліменти підлягають стягненню з відповідача з моменту подачі до суду позову, тобто з 06 квітня 2015 року і, на підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, рішення суду в цій частині, підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах стягнення суми платежу за один місяць. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, а саме в частині стягнення аліментів та враховуючи, що позивач за законом була звільнена від сплати судового збору в цій частині позовних вимог, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 243,60 гривень.

Outcome: partial