overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

05.12.2016 року до Заводського районного суду міста Миколаєва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що 15 липня 2011 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований в комуна [PERSON], повіту Марамуреш (запис № 5). від шлюбу подружжя має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Протягом останнього часу сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, і з серпня 2013 року шлюбні відносини між сторонами були фактично припинені. Кожен зі сторін має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю. Подальше спільне життя та збереження сімї є неможливим так як суперечить інтересам позивачки. Позивач [PERSON] до судового засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась вчасно належним чином. Представник позивача [PERSON] до судового засідання не зявилась, суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на задоволенні позову, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно належним чином, причин неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, встановивши обставини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 15 липня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Відділом РАЦС Прімерія комуни [PERSON] Повіт Марамуреш Румунія, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії СЕ № 352402, актовий запис №5. Від шлюбу подружжя має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], про що у книзі запису актів про народження РАЦСу Міського району Пльзень 3 у томі 75 рік 2013 сторінка/аркуш 67 під пор. №3051 зроблено запис. Протягом останнього часу сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, і з серпня 2013 року шлюбні відносини між сторонами були фактично припинені. Кожен зі сторін має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю. Подальше спільне життя та збереження сімї є неможливим так як суперечить інтересам позивачки. Згідно ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За такого, суд вважає, що їх сімя розпалася остаточно і зберегти її неможливо, тому згідно зі ст. ст. 110, 112 СК України позов підлягає задоволенню. Позивачка виявила бажання після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище «Головчічі». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

05.12.2016 року до Краматорського міського суду Донецької області звернулася [PERSON] з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON], обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 13.09.2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини припинені з липня 2015 року. Її особистим інтересам суперечить надходження з відповідачем в юридичному шлюбі. Просить суд розірвати шлюб з відповідачем та покласти на нього судові витрати. Позивачка у судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Просить після розірвання шлюбу залишити прізвище «Салій». Відповідач у судове засідання не зявився по невідомій суду причині, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Суд вважає, що в матеріалах справи досить доказів, щодо правовідносин сторін, а тому по справі варто ухвалити заочне рішення. Судом встановлено, що сторони 13.09.2011 року зареєстрували шлюб. (а.с.2). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. (а.с.4,5) Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки як встановлено в судовому засіданні, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Частиною 2 ст. 82 ЦПК України передбачено, що коли оплата судових витрат була відстрочена або розстрочена до ухвалення судового рішення, витрати стягуються за судовим рішенням у справі. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Позивачка звернулася з позовом до суду у 2016 році. Згідно Закону України Про судовий збір за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу сплачується судовий збір 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 551,20 грн. Частиною ч. 1 ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Частиною ч. 3 ст. 88 ЦПК України передбачено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи викладене, суд вважає, що оскільки при подачі позовної заяви позивачем не було сплачено судовий збір, ухвалою суду сплата судового збору відстрочена до ухвалення рішення, рішення ухвалено на користь позивача, тому суд вирішує питання про стягнення з відповідача на користь держави судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

05.12.2016 року до суду звернувся [PERSON] з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON], обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 18.06.1988 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу мають дітей, які на даний час повнолітні. Неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя видалось невдалим, сімейні відносини припинені з січня 2016 року через відсутність порозуміння. Його особистим інтересам суперечить надходження з відповідачкою в юридичному шлюбі. Позивач у судове засідання не зявився, але надав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не зявилася по невідомій суду причині, про час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином. Суд вважає, що в матеріалах справи досить доказів, щодо правовідносин сторін, а тому по справі варто ухвалити заочне рішення. Судом встановлено, що сторони 18.06.1988 року зареєстрували шлюб. (а.с.9). Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки як встановлено в судовому засіданні, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

05.12.2016 року заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено та стягнуто з [PERSON], на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором №880/290-310-75 від 22.08.2007 року станом на 29.06.2016 року в розмірі 68621,52 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 22915,37 грн.; заборгованості за відсотками в сумі 42362,23 грн.; пені за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 1189,31 грн.; пені за несвоєчасне повернення відсотків в сумі 2154,61 грн., а також 1378 грн. судового збору. Однак, при постановлені вказаного рішення суду не було вирішено питання про розподіл судових витрат в сумі 300 грн., які були сплачені позивачем при повідмоленні відповідача шляхом публікації оголошення в газеті, що підтверджується платіжним дорученням №0000370600 від 15.11.2016 року. В судове засідання сторони не зявились, про час та місце слухання справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 1\~ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що слід ухвалити додаткове рішення у справі, яким вирішити питання про стягнення сплачених позивачем судових витрат в сумі 300 грн. при публікації в ЗМІ оголошення про повідомлення відповідача про час та місце слухання справи, згідно платіжного доручення ПАТ «Укрсоцбанк» №0000370600 від 15.11.2016 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

05.12.2016 року заявник [PERSON] звернулася до суду з означеною вище заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що при укладенні договору оренди належної їй земельної ділянки з'ясувалося, що в державному акті на право приватної власності на дану земельну ділянку допущено описку в написанні прізвища останньої. Заявник просить встановити факт, що державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданий 27 грудня 2002 року на ім'я [PERSON] належить [PERSON]. Заявник [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву з проханням слухати справу без її участі, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні. Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з'явилися, про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] звернулася до суду з даною заявою, посилаючись на те, що вона не може здійснювати в повній мірі свої права, передбачені законодавством, щодо належної їй земельної ділянки, оскільки в державному акті на право власності на землю є помилка, а саме: невірно вказано її прізвище «[PERSON]», тоді як у документі, що посвідчує особу її прізвище «[PERSON]» (а.с. 3). Відповідно до ст. 256 п. 6 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти належності правовстановлюючих документів особі прізвища, ім'я чи по батькові якої, зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, вказаним в паспорті. У судовому порядку можуть також бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до ст. 11 ч. 1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Приймаючи до уваги викладені заявником обставини, підтвердження їх належними доказами, відсутність заперечень з боку заінтересованих осіб, з метою захисту прав особи на спадкове майно, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

05.12.2016 року ПАТ Акцент-Банк звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 01.08.2008 року він уклав з відповідачем кредитний договір, за яким видав останньому кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 24 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на невиконання зобов'язань по договору з боку відповідача позивач просив стягнути з відповідача станом на 03.11.2016 року заборгованість по кредиту, процентам за користування ним, комісії, а також штрафні санкції в загальній сумі 17863,12 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився. Подав письмову заяву про підтримання позову з клопотанням розглянути справу за його відсутності, в т.ч. в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не зявився без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подав. У звязку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі суд дійшов наступного. 01.08.2008 року сторони уклали договір, за яким позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку 3000 грн. зі сплатою 24 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, обслуговування якої здійснюється за тарифами і правилами банку. Факт виконання позивачем умов договору в частині надання відповідачу кредитних коштів сторонами не оспорюється. Отримавши кредитні кошти відповідач належним чином не виконав свої зобов'язання за договором, допустив прострочення визначених платежів, внаслідок чого у нього станом на 03.11.2016 року виникла заборгованість по договору, яка складається із заборгованості: по кредиту 1053,30 грн.; по відсоткам за користування кредитом 5718,00 грн.; по комісії 9765,00 грн.\~ Крім того, позивачем за умовами кредитного договору відповідачу нараховані: штраф (фіксована частина) 500 грн.; штраф (процентна складова) 826,82 грн. Таким чином, на підставі ст. ст. 526, 527, 530, 549-551, 612, 625 ч. 1, 1050, 1054 ЦК України позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором в\~ сумі 17863,12 грн., а також судові витрати.\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

05.12.2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення 13794 грн. 22 коп. заборгованості згідно кредитного договору № б/н від 10.12.2010 року. Зважаючи на складність у викладенні рішення в повному обсязі, повязану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

05.12.2016 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 29.01.1992 року він з відповідачкою зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Єланецького районного управління юстиції Миколаївської області. З відповідачкою сімейні відносини припинилися у зв'язку з тим, що мають різні погляди на життя та обов'язки, спільного господарства вони не ведуть. Можливості вберегти сім'ю він не вбачає, а тому просив суд шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про слухання справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю, просив задовольнити. Відповідачка до суду не з'явилася, надала заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги визнала повністю, просила шлюб розірвати. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 29.01.1992 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Єланецького районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 5. Подальше спільне життя та збереження шлюбу між сторонами неможливе, а тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

05.12.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що він 18.07.2014 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. В період спільного проживання у шлюбі у них народився син - [PERSON], [INFO], на утримання якого він сплачує аліменти. Сімейно-шлюбні відносини у сторін припинилися, через втрачене взаєморозуміння, у родині виникають постійно конфлікти, сварки, тривалий час вони проживають окремо, спільного побуту не ведуть, тому позивач вважає, що сім'я з відповідачем розпалась остаточно, і не може бути відновлена, та просить суд розірвати шлюб. Спору про визначення місця проживання дитини та про поділ майна подружжя не має. У судове засідання сторони не з'явились, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність: [PERSON] на позові наполягає, [PERSON] проти позову не заперечує, та після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище - [PERSON] ( а.с. 27, 30 - заяви). Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити без участі сторін та без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу (ч.2 ст. 197 ЦПК України). Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18.07.2014 року, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві ( а.с. 5 - копія свідоцтва про шлюб ). В період спільного проживання у шлюбі у них народився син: [PERSON], [INFO] ( а.с. 6 - копія свідоцтва про народження). Сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, не ведуть спільного побуту, тривалий час проживають окремо, тому шлюб суперечить їх інтересам, інтересам дитини, і його слід розірвати. Відповідно до ст.ст. 105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, він приймає рішення про його розірвання. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач просила залишити їй шлюбне прізвище - [PERSON], суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище - [PERSON]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

05.12.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що він з 09.09.2011 року перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання у шлюбі дітей не мають. Сімейно-шлюбні відносини у сторін припинилися, через втрачене взаєморозуміння, у родині часто виникають конфлікти, сварки, тривалий час вони проживають окремо, спільного побуту не ведуть, тому позивач вважає, що сім'я з відповідачем розпалась остаточно, і не може бути відновлена, та просить суд розірвати шлюб. У судове засідання сторони не з'явились, про день та час розгляду справи були повідомлені. Заперечень проти вимог позивача, відповідач не надала ( а.с. 10, 12, 13, 14, 15, 17, 20,22,23,24) Позивач [PERSON] до суду надав заяви про розгляд справи у його відсутність, на позовних вимогах наполягає ( а.с. 11 - заява). Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити без участі сторін та без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу (ч.2 ст. 197 ЦПК України). Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 09 вересня 2011 року, про що Довгинцівським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено актовий запис № 421 ( а.с. 7 - копія свідоцтва про шлюб). Сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, не ведуть спільного побуту, тому шлюб суперечить їх інтересам, і його слід розірвати. Відповідно до ст.ст. 105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, він приймає рішення про його розірвання. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач до суду не надала заяву про зміну їй дошлюбного прізвища, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

05.12.2016 року позивач - [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача - Карповецької сільської ради Чуднівського району Житомирської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла баба позивача - [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS],мати позивача - [PERSON]прийняла спадщину належним чином в порядку ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, але спадкових прав не оформила. За життя [PERSON] склала заповіт на позивача. [INFO] [PERSON] померла, після її смерті відкрилась спадщина на вказане нерухоме майно. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є спадкоємцем за заповітом, однак не може оформити своїх спадкових прав після смерті [PERSON], оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок з господарськими спорудами. Позивач звернувся із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом до приватного нотаріуса, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Позивач у судове засідання не з'явився, від представника позивача [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, яка одночасно зазначила, що позов підтримує повністю. Відповідач - Карповецька сільська рада Чуднівського району Житомирської області не забезпечила участь свого представника у судовому засіданні, до суду надійшла заява за підписом сільського голови Мельника С.А., згідно якої Карповецька сільська рада позов визнає і просить розглядати справу без участі представника сільської ради. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачами не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачами позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved