Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

06 березня 2014 року позивач [PERSON] звернулась до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 22 серпня 2003 року уклала шлюб із відповідачем [PERSON] Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Протягом останніх років сімейне життя між ними погіршилося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. У них різні погляди на шлюб та сім'ю: відповідач постійно нехтував сімейними цінностями, з його ініціативи постійно виникають сварки, свідками яких стає дитина, що впливає на її психічний стан. Крім того відповідач матеріально не підтримує сім'ю. З жовтня 2013 року вони припинили шлюбні стосунки та перестали вести спільне господарство, проживають окремо. Примирення не можливе, оскільки сімейних відносин не має. Також, відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання доньки, оскільки вона є малолітньою. Відповідач проживає окремо і вона самостійно сплачує за оренду квартири. Їх донька перебуває на медичному обліку в багатьох спеціалістів - невропатолога, гастроентеролога, хірурга, нефролога, ендокринолога, потребує постійного лікування та проведення профілактичних оздоровчих заходів, що тягне значні витрати. В добровільному порядку сплачувати аліменти відповідач не бажає, що і слугує підставою для звернення позивача із позовом до суду. На підставі викладеного позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягнути із нього аліменти на її користь на утримання доньки в розмірі фіксованої щомісячної суми 2000 грн. до досягнення дитиною повноліття (а.с. 2-3). Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, обґрунтувавши їх з тих же підстав, що викладені в позовній заяві, просила суд задовольнити позов. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав частково, просив суд розірвати шлюб, щодо аліментів не заперечує сплачувати, але сума 2000 грн. завелика. Додатково пояснив, що дійсно дитина хвора і потребує лікуванню. Він не відмовлявся приймати участь у лікуванні дитини. При цьому він останніх чотирнадцять років має постійне місце роботи та стабільний заробіток. Вислухавши доводи та пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що з 22 серпня 2003 року позивач [PERSON] (до шлюбу Овчиннікова) та відповідач [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Луганська 22 серпня 2003 року, актовий запис 398 (а.с. 6). Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим міським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського обласного управління юстиції 22 жовтня 2004 року, запис за №1224 (а.с. 6). В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки в судовому засіданні було встановлено і підтверджено факт розірвання шлюбних стосунків між сторонами, враховуючи взаємне небажання позивача і відповідача зберігати родину, те, що реєстрація шлюбу носить формальний характер, а подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, що має істотне значення, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню вимогу позивача про розірвання шлюбу із відповідачем. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 181 СК України - способи виконання батьками обов'язку утримування дітей визначаються за домовленістю ними, а в разі відсутності такої домовленості кошти (аліменти) на утримання дітей стягуються за рішенням суду, вони присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі. Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В силу ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи те, що нормами чинного законодавства, зокрема ст. 180 СК України, визначений чіткий імперативний припис щодо обов'язку батьків утримувати їх дітей до досягнення ними повноліття, приймаючи до увагу ту обставину, що відповідач в дійсності є батьком малолітньої [PERSON] позовні вимоги в цій частині визнає частково, вимоги позивача про стягнення із нього аліментів є обґрунтованими. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд бере до уваги дійсні обставини справи, зокрема матеріальне становище сторін, а також обов'язок відповідача по належному утримуванню доньки. Оскільки відповідач має постійне місце роботи і стабільний заробіток, чого не заперечувала позивач, немає передбачених законом підстав для стягення аліментів у твердій грошовій сумі. Крім того, позивач в обгрунтування позовних вимог про стягнення аліментів у розмірі 2000,00 грн. щомісячно, посилається на стан здоров'я дитини та потребу в постійному лікуванні та профілактичних заходах, проте нею заявлена лише вимога про стягнення аліментів. Судом було роз'яснено, що стягнення додаткових витрат на дитину може бути предметом окремого розгляду у випадку подання відповідних позовних вимог. У зв'язку з такими обставинами, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є завищеними, стягнення аліментів у твердій грошовій сумі не відповідає вимогам закону, і в даному випадку слід стягнути аліменти у ? частці від заробітку та інших доходів відповідача. Крім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного і

Outcome: partial