Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

07.07.2007 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки доходів відповідача, посилаючись на те, що відповідач є батьком дитини, але допомоги на утримання дитини не надає. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, дала поляснення аналогічні, викладеним в позові, додала, що просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідатиме вимогам закону. Представник позивачки за договором про правову допомогу [PERSON] в судовому засіданні повністю підтримав вимоги своєї довірительниці. Представник відповідача за договором про правову допомогу [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що буде доцільним, щоб його довіритель сплачував аліменти на утримання дитини в твердій грошовій суммі. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про можливість задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлені наступні фактичні обставини. Сторони перебували у юридичному шлюбі, який було розірвано 07.04.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сніжнянського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 51. (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану м. Сніжне Донецької області, актовий запис № 280 від 09.07.1996 р. (а.с. 5). Відповідач дійсно є батьком [PERSON]. Зі свідоцтва про народження вбачається, що на цей час дитині не виповнилось повні вісімнадцять років. Дитина проживає з позивачкою, знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від допомоги на утримання дитини, що дає підстави для стягнення з нього аліментів у примусовому порядку. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини, стан здоров'я і матеріальне становище відповідача, наявність у нього на утриманні інших дітей або непрацездатних осіб та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач працездатний, але протягом тривалого часу не є працевлаштованим, на утриманні більше нікого не має, будь-яких утримань з його доходу не проводиться, ніякими захворюваннями не страждає. Таким чином, виходячи з того, що відповідач як платник аліментів є працездатний, з його заробітку має проводитись стягнення аліментів на утримання дитини до досягнення дитиною повноліття, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивачки, встановивши до стягнення на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що буде відповідати вимогам закону. Рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне покласти на відповідача витрати, пов'язані зі сплатою судового збору.

Outcome: approved