Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

05 листопада 2013 року [PERSON] звернувся до суду із позовом про виселення відповідачів і малолітнього [PERSON], мотивуючи тим, що являється власником 1/2 частини квартири по [ADDRESS]. Друга половина квартири належить сину його співмешканки [PERSON] - [PERSON], який постійно проживає в [ADDRESS]. Влітку 2012 року позивач за проханням відповідачів впустив їх у свою квартиру проживати безоплатно. Після спливу строку, про який вони домовились, він попросив звільнити квартиру, але відповідачі, самоуправно займаючи її, перешкоджають користуватись своєю власністю, і на його вимогу не бажають звільняти квартиру. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені вимоги, просять суд виселити [PERSON], [PERSON] з їх малолітньою дитиною [PERSON], із займаної ними квартири [ADDRESS]. Позивач суду пояснив, що на підставі рішення суду є співвласником квартири в частині 1/2 в [ADDRESS], в якій проживають відповідачі. Раніше впустив проживати відповідачів разом із їх малолітньою дитиною на півроку, оскільки в них не було свого житла, з умовою, що останні будуть сплачувати комунальні послуги. На теперішній час він хоче сам проживати в цій квартирі, тому просить їх виселити як таких, що проживають в ній без його згоди. Як йому відомо, співвласник квартири - його пасинок [PERSON], який проживає в Російській Федерації, надав довіреність на переоформлення квартири, але його згоди ніхто не запитував. Вважає, що слід виселити відповідачів як таких, що проживають без достатніх для цього правових підстав, без надання іншого житла. Відповідач [PERSON] позов повністю не визнала і пояснила, що дійсно у 2012 році словесно домовилась із [PERSON] на проживання у його квартирі разом із [PERSON]. Зробили у квартирі ремонт. У квартирі прописані вона і діти за згодою іншого співвласника [PERSON], який мешкає в Росії. На теперішній час їй надана від нього довіреність на представництво інтересів. Відповідач [PERSON] участі в судовому засіданні не приймав, подав заяву, в якій не згоден із заявленими вимогами, просить відмовити у вимогах [PERSON] Представник органу опіки та піклування Добропільської міської ради Жидкова В.М., яка діє в інтересах дітей, вважає позов необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню. Представник відділу ГУ Державної міграційної служби України в Донецької області за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні повідомив, що реєстрація відповідача [PERSON] разом з дітьми здійснена відповідно до чинного законодавства за її заявою і за письмовою згодою одного із співвласників житла. Прокурор Хоронько М.В. вважає заявлені вимоги безпідставними. Вислухавши пояснення сторін, думку органу опіки та піклування, прокурора та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав: Судом достовірно встановлено, що позивач [PERSON] і гр. [PERSON] є співвласниками квартири по [ADDRESS] у рівних частках. Так, право власності позивача на 1/2 частку спірної квартири підтверджено витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.16) Право на свою 1/2 частину цієї квартири має також пасинок позивача [PERSON] згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 05.01.1999 року (а.с.57) Дійсно, відповідно до ст.4 Закону України «Про власність», власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Позивач відмічає, що у 2012 році він особисто впустив проживати відповідачів у його квартиру, і цей вчинок ним зроблено добровільно. Проживаючи в квартирі, [PERSON] за згодою іншого співвласника квартири [PERSON] зареєструвалась у ній разом із дітьми на підставі поданої заяви від 06.11.2013 року (а.с.45-47, 86) На підставі Наказу МВС України від 22.11.2012 року № 1077 «Про затвердження Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів», п.2.2 передбачено, що реєстрація місця проживання особи здійснюється за згодою власника/співвласників житла. Позиція законності здійсненої реєстрації висловлена представником відділу міграційної служби України. Суд вбачає, що позивач [PERSON] питання щодо незаконності цієї реєстрації в заявлених вимогах не ставить, тому суд вважає її проведеною відповідно до вимог Закону. Документи про скасування чинної реєстрації [PERSON] та її дітей до суду не надано. Тобто суд приходить до висновку, що відповідачка разом з дітьми проживає в квартирі по [ADDRESS] на законних підставах і зареєстрована з дозволу співвласника квартири. Тому доводи позивача з цього приводу суд сприймає як помилкові. Отже, враховуючи викладене, підстав для задоволення позовних вимог про виселення [PERSON] із неповнолітніми дітьми з квартири [PERSON] без надання іншого житла немає. Крім того, відповідач [PERSON], колишній співмешканець [PERSON], у спірному житлі не проживає і не зареєстрований, тому взагалі немає підстав для розгляду питання щодо його виселення (а.с. 38, 46) На підставі викладеного,

Outcome: dismissed