Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

05.08.2015 р. [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], третьої особи: Служби у справах дітей Кам'янка -Бузької райдержадміністрації, в якому просить визначити місце проживання малолітнього [PERSON], [INFO] з ним за місцем його проживання: [ADDRESS]. В обгрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 27.06.2002 р. він одружився з відповідачкою. Від даного шлюбу в них [INFO]. народився син [PERSON]. Життя з відповідачкою не склалось, тому 14.07.2011 р. рішенням Кам»янка-Бузького районного суду їх шлюб було розірвано. Від того часу відповідачка постійно проживає у Львові. Їх син фактично проживає з ним, перебуває на його утриманні, він займається його вихованням, піклується про всестрононній розвиток його особистості, сам виховує сина з трьох років. Відповідачка життям сина не цікавиться, нічим не допомагає йому, не підтримує матеріально, тому він вирішив звернутись до суду з вказаним позовом. В судовому засіданні позивач позов підтримав, зіславшись на обставини, викладені в позовній заяві, просить задовольнити позовні вимоги. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала просила про його задоволеня. Відповідачка в судове засідання не з»явилася, проте надіслала суду заяву про розгяд справи у її відсутності, проти позову не заперечує. Представник третьої особи Служби у справах дітей Кам»янка-Бузької райдержадміністрації [PERSON] в судовому засіданні проти позову не заперечила та повідомила, що комісія виїзджала за місцем проживання позивача, дитина дійсно постійно проживає разом із батьком, забезпечена всім необхідним, умови проживання добрі. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, оцінивши письмові докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно рішення Кам»янка-Бузького районного суду від 14.11.2011 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Як вбачається з копії свідоцтва про народження [PERSON] народився [INFO], його батьками є сторони по справі. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно позивач [PERSON] є власником будинку по [ADDRESS]. Відповідно до виписки №564 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] на обліку в психіатра та нарколога не перебуває. Як вбачається акту обстеження житлових-побутових умов проживання за адресою : [ADDRESS] від 14.09.2015 р.- [PERSON] проживає з батьком [PERSON] та забезпечений усім необхідним відповідно до віку та потреб. Умови проживання добрі. В судовому засідання встановлено, що позивач є приватним підприємцем має постій дохід, житлом забезпечений, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] проте дійсно проживає в [ADDRESS]. Відповідно до ч.1,2 ст.161 СК України у разі якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має постійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Відповідно до ч.7 ст.СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч.2 ст.1 Європейської Конвенції про здійснення прав дітей (1991р), предметом цієї Конвенції є підтримка у найвищих інтересах дітей їхніх прав. Зі змісту ст. 3 Конвенції вбачається, що першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Враховуючи вищенаведене, ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, з огляду на те, що відповідачка не заперечує щодо визначення місця проживання дитини з батьком, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними, обгрунтованими та підлягають до задоволення

Outcome: approved