Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

05.11.2018 року представник позивача [PERSON] - адвокат [PERSON] звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], яка навчається на першому курсі денної форми навчання факультету германської філології Київського національного лінгвістичного університету. Представник позивача зазначає, що у звязку із навчанням доньки позивач понесла додаткові витрати на дитину, а саме сплатила за її навчання у першому семестрі 2018/2019 навчального року у розмірі 16218 грн. За таких обставин, на підставі ст. 185 СК України, представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача додаткові витрати на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 8109 грн., а також 300 грн. понесених позивачем витрат на оплату професійної правничої допомоги. Ухвалою суду від 05.11.2018 року у даній справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу визначено п'ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, а тому суд, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Свідоцтвом про народження серії І-АМ № 121370 (копія на а.с. 4) підтверджено, що [PERSON] є батьком, а [PERSON] матірю [PERSON], [INFO] З довідки Відділу ведення реєстру територіальної громади Хмільницької міської ради Вінницької області № 17-14/903 від 26.09.2018 року (а.с. 5) встановлено, що позивач та її донька [PERSON], [INFO], зареєстровані за адресою: [INFO]. Довідкою № 15-01/19-4971 від 10.09.2018 року (а.с. 6), Договором про надання освітніх послуг № 6209-0203 від 13.08.2018 року (а.с. 7-8), а також студентським квитком серії КВ № 12208395 (копія на а.с. 10) підтверджено, що [PERSON], [INFO], навчається за кошти фізичних, юридичних осіб на першому курсі денної форми навчання факультету германської філології Київського національного лінгвістичного університету. Замовник навчання - [PERSON]. Термін навчання з 01.09.2018 року до 30.06.2022 року включно. Загальна вартість навчання становить 129 744 грн. Вартість навчання за перший рік становить 32 436 грн., з них за І семестр 2018/2019 навчального року - 16 218 грн., за ІІ семестр 2018/2019 навчального року - 16 218 грн. Квитанцією 0.0.1113511177.1 від 20.08.2018 року (копія на а.с. 9) підтверджено, що позивач оплатила навчання доньки [PERSON] на суму 16 218 грн. З довідки виконавчого комітету Порицької сільської ради № 996 від 17.11.2017 року (а.с. 13) встановлено, що [PERSON], [INFO], зареєстрований, але не проживає, за адресою: Вінницька область, Хмільницький район, с. Курилівка, вул. О.Кошового, 143. Вирішуючи даний спір суд враховує наступне. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв'язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин належить до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. Згідно з частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов'язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17. Враховуючи викладене, та приймаючи до уваги встановлені в ході розгляду справи обставини, зокрема те, що відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], яка у звязку із навчанням потребує додаткових витрат, наявність яких доведена представником позивача, та які були понесені позивачем, суд дійшов висновку про задоволення позову. При цьому, суд враховує, що відповідачем не надано суду жодних документів на підтвердження його матеріального та сімейного становища, інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, а також документів, які б свідчили про те, що його матеріальне становище не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат. Згідно із п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Судом встановлено, що у звязку із зверненням до суду з даним позовом, позивач понесла витрати на оплату правничої допомоги адвоката [PERSON] у розмірі 300 (триста) грн., що підтверджується угодою від 05.09.2018 року (а.с. 14), а також квитанцією до прибуткового касового ордера № 43 від 05.09.2018 року (а.с. 15). Таким чином, судом встановлено документальне підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу в сумі 300 гривень та співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката у відповідності до ч. 4 ст. 137 ЦПК України. Підстав, визначених ч. 5 ст. 137 ЦПК України, для зменшення розміру вищевказаних витрат на правничу допомогу, судом не встановлено. Відповідачем не доведено неспівмірності витрат. Також, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 704,80 грн. На підставі ст. 185 СК України,

Outcome: approved