Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-21 00:00:00

04\~січня\~2019\~року позивач звернувся до суду з позовом,\~ просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором без номеру, укладеного\~ 07 травня 2016 року в сумі 11763,44 грн. В судове засідання представник позивача не зявився,\~ направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує повністю, не заперечив проти заочного розгляду справи. Зазначив, що відповідно до умов договору, [PERSON] отримала кредит в розмірі 2600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. \~\~\~ \~ \~ \~Свої зобовязання за кредитним договором банк виконав в повному обсязі. Відповідач свої зобовязання за фактичне використання кредиту та погашення кредиту не виконала, істотно порушивши умови договору, внаслідок чого станом на 16 грудня 2018 року\~ заборгованість перед банком становить\~ 11763,44 грн. \~\~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином, будь яких заяв про неможливість явки в судове засідання до суду не направила. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Суд,\~ дослідивши надані докази в межах позовних вимог,\~ вважає, що позов\~ підлягає\~ частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 526 ЦК України зобовязання має\~ виконувати належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного\~ законодавства,\~ а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Встановлено, що між сторонами\~ 07 травня 2016\~ року укладено кредитний договір, за яким АТ КБ «Приватбанк» зобовязувався надати грошовий кредит, а\~ [PERSON] повернути отримані в кредит грошові кошти в строки, вказані в договорі та сплатити кредитору проценти нараховані в період всього терміну використання грошових коштів. Свої зобовязання за договором відповідач виконувала неналежним чином, порушуючи графік розрахунків, внаслідок чого станом на\~ 16 грудня 2018 року\~ утворилась заборгованість, яка згідно розрахунку позивача, становить в загальному розмірі 11763,44 грн., а саме: заборгованість по відсоткам 1015,06 грн.;\~ заборгованість за пенею 9712,03 грн., а також 500 грн. штрафу (фіксованої частини) та 536,35 грн. штрафу (процентної складової). \~ \~ Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договір та інші правочини. \~ \~ Стаття 527 ЦК України\~визначає, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень ст.\~13\~та ст.\~81 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Разом з тим, у задоволенні вимог про стягнення штрафу (фіксована частина) - 500 грн. та 536,35 грн. (процентна складова) слід відмовити, оскільки відповідно до ч. 2\~ст. 549 ЦК України\~штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежного виконаного зобов'язання. Оскільки умови договору передбачають різні види цивільно-правової відповідальності (пеню та штраф) за несвоєчасне погашення заборгованості (за порушення строків внесення платежів), то одночасне застосування таких заходів відповідальності свідчить про недотримання положень, закріплених у\~ст. 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, а тому вимоги щодо стягнення штрафу задоволенню не підлягають. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню сума судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 1751,76 грн.

Outcome: approved