Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

06 жовтня 2014 року позивач [PERSON] звернувся у суд з позовом, у якому зазначає, що його дід [PERSON] та баба [PERSON] у 1958 році побудували житловий будинок та надвірні будівлі у [ADDRESS] [INFO] року дід [PERSON] помер. Після смерті останнього його баба прийняла спадщину шляхом спільного проживання та стала власником спадкового будинку. [INFO] року [PERSON] померла. Після смерті останньої відкрилася спадщина на належний їй житловий будинок та надвірні споруди по [ADDRESS] які [PERSON] заповіла йому. Спадкоємцями першої черги за законом є діти спадкодавця - сини [PERSON], [PERSON] та дочка [PERSON] Звернувшись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті його баби, нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Просить визнати за ним право власності на житловий будинок та надвірні будівлі, що знаходяться по [ADDRESS] у порядку спадкування. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, і просив їх задовольнити. Представник відповідача - Сошичненський сільський голова Гаврилюк С.О. у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності (а.с. 72). Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надіслала до суду телеграму, із змісту якої вбачається, що позов вона визнає повністю (а.с. 61). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надіслав до суду електронне повідомлення № 1 від 21.10.2014 року про визнання позову та розгляд справи у його відсутності (а.с. 64). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав заяву до суду про визнання позову та розгляд справи у його відсутності (а.с. 73). Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON], дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов належить задовольнити повністю, зважаючи на таке. Визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 328 ЦК України однією із підстав набуття права власності є спадкування, яке згідно зі ст. 1216 цього Кодексу являє собою перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтями 1217, 1218, 1220, 1221 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, а місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Із змісту ст. 1223 ЦК України вбачається, що право на спадкування за законом виникає у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно зі статтями 1233, 1234 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. У відповідності до ст. ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, тобто протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] року (а.с. 11). Останній на праві власності належав житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами у [ADDRESS] побудовані у 1958 році, що стверджується витягом з погосподарської книги № 2 за 2011-2015 рік Сошичненської сільської ради Камінь-Каширського району (а.с. 6). Оскільки спірний житловий будинок з надвірними будівлями був збудований у сільській місцевості і зареєстрований у погосподарській книзі, то він вважається прийнятим в експлуатацію і не є самовільним будівництвом. Ще за життя [PERSON] склала заповіт, нотаріально посвідчений Сошичненською сільською радою Камінь-Каширського району Волинської області 07 березня 2000 року та зареєстрований в книзі для запису нотаріальних дій під № 41, яким житловий будинок заповіла своєму онукові [PERSON]. Даний заповіт не змінено та не скасовано (а.с. 9, 40). З дня смерті [PERSON] відкрилася спадщина, у тому числі на належний останній на праві власності житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться у [ADDRESS] яку прийняв як спадкоємець за заповітом позивач [PERSON], подавши 26 травня 2014 року, тобто у межах визначеного законодавством строку для прийняття спадщини, заяву про прийняття спадщини (а.с. 39). Спадкоємці першої черги за законом - відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], які є дітьми спадкодавця [PERSON] (а.с. 48, 48 зворот, 50 зворот, 53-54, 56-57), від прийняття спадщини, що відкрилася з дня смерті їхньої матері, відмовилися, про що у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, а саме 04 червня 2014 року, подали нотаріусу відповідні заяви (а.с. 45, 47, 49). Разом з тим, як вбачається з повідомлення приватного нотаріуса Камінь-Каширського нотаріального округу [PERSON] № 47/01-16 від 01.10.2014 року позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірний житловий будинок з надвірними будівлями, оскільки останній не подав правовстановлюючих документів на нього та витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 19). Таких правовстановлюючих документів спадкодавець [PERSON] за життя не мала, що стверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстром прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 13.10.2014 р. № 27989989 та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна від 13.10.2014 р. № 27990095 (а.с. 35, 36), а тому позивач позбавлений можливості оформити своє право власності на спірне нерухоме майно у нотаріальній конторі. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Враховуючи вищенаведені обставини, суд доходить висновку, що за позивачем належить визнати право власності на спірне нерухоме майно. За згодою представника позивача суд не стягує з відповідачів судові витрати. На підставі наведеного та

Outcome: approved