Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

05.01.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом і просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь [PERSON]. на утримання сина [PERSON], [INFO] згідно рішення Корсунь-Шевченківського районного суду від 12.02.2013 року із твердої грошової суми в розмірі 500 грн на тверду грошову суму 350 грн. Свій позов позивач мотивує тим, що від шлюбу з відповідачем є син [PERSON], [INFO], який проживає з матір»ю. Рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду від 12.02.2013 року із нього стягнуті аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. На даний час погіршився його матеріальний стан, тому просить зменшити розмір аліментів. Під час розгляду справи, 01.07.2016 року, позивач [PERSON] змінив позовні вимоги та просив суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь [PERSON]. на утримання сина [PERSON], [INFO] згідно рішення Корсунь-Шевченківського районного суду від 12.02.2013 року із твердої грошової суми в розмірі 500 грн на тверду грошову суму 50 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Також просить звільнити від сплати заборгованості по аліментах в сумі 14000,08 грн згідно рішення Корсунь-Шевченківського районного суду від 12.02.2013 року. 16.09.2016 року [PERSON], будучи третьою особою у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, звернувся до суду із самостійними вимогами до первісного позивача і просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно нього. В обгрунтування своїх вимог [PERSON] зазначив, що [PERSON] є його батьком, але ухиляється від виконання батьківських обов»язків, що є підставою для позбавлення батьківських прав. Ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду від 28.09.2016 року позов третьої особи [PERSON] об»єднаний в одне провадження з позовом [PERSON] У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] змінений позов підтримали та надав пояснення аналогічні до змісту позову, пояснивши при цьому що з 2014 року у позивача погіршився стан здоров»я, що призвело до встановлення ІІ групи інвалідності. У зв»язку з чим останній перебуває у тяжкому матеріальному стані та не має змоги сплачувати щомісяця по 500 грн на утримання сина. Також через погіршення стану здоров»я виникла заборгованість по сплаті аліментів і позивач просить звільнити від її сплати через тяжку хворобу. Позов третьої особи [PERSON] не визнали через безпідставність, оскільки батько виконує обов»язки по вихованню сина. Вважали, що син просить позбавити батька батьківських прав з метою в майбутньому уникнути відповідальності по утриманню батька. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та просить відмовити у його задоволенні з тих підстав, що позивач отримує державну допомогу, як інвалід ІІ групи, за час перебування у шлюбі сторонами було придбане майно, яке залишилося у користуванні позивача. [PERSON] припинив сплату аліментів на утримання доньки [PERSON]. Також відповідач просить врахувати її матеріальний стан, оскільки на її утриманні перебувають син та мати похилого віку, які хворіють. Просить врахувати, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги [PERSON] та його представник - адвокат Брус Т.М. просили задовольнити позов про позбавлення батьківських прав, оскільки [PERSON] не виконує належним чином обов»язків по вихованню сина [PERSON]. У задоволенні позову про зменшення розміру аліментів та звільнення від сплати заборгованості по аліментах просять відмовити через необґрунтованість. Представник органу опіки та піклування в особі Корсунь-Шевченківської районної державної адміністрації Задніпряна Т.В. вважає, що позов про позбавлення батьківських прав підлягає до задоволення. Представник служби у справах дітей Корсунь-Шевченківської районної державної адміністрації Горьова Л.І. вважає, що позов про позбавлення батьківських прав підлягає до задоволення, оскільки [PERSON] не виконує обов»язки по вихованню свого сина. Свідок [PERSON], який працює директором ЗОШ №2, в якій навчався [PERSON] з 2012 по 2015 рік, пояснив, що лише мати цікавилася навчанням сина, батько не приймав участі у навчанні сина. Свідок [PERSON], яка є бабою [PERSON], пояснила, що її внук з дитинства проживав з нею. Батько мало уваги приділяв вихованню сина, а останні роки взагалі ним не цікавився. Син перебуває на повному утриманні матері, яка працює за кордоном. Свідок [PERSON], яка є рідною сестрою [PERSON] пояснила, що [PERSON] не займається вихованням, не надає матеріального забезпечення своєму сину [PERSON], не зважаючи на те, що працює та займається ремонтом автомобілів. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, третіх осіб, свідків, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов [PERSON] про зменшення розміру аліментів та звільнення від сплати заборгованості підлягає до задоволення частково та позов [PERSON] про позбавлення батьківських прав підлягає до задоволення повністю. У суді встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Корсунь-Шевченківського районного суду від 12.02.2013 року, яке набрало законної сили 22.02.2013 року (справа №699/75/13-ц), стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі, що становить 500 грн щомісячно до досягнення повноліття дитиною (а.с.5-6). Виконавчий лист по даній справі перебуває на виконанні у відділі ДВС Корсунь-Шевченківського РУЮ. Розмір заборгованості [PERSON] по сплаті аліментів згідно рішення Корсунь-Шевченківського районного суду від 12.02.2013 року становить 14000,08 грн, що підтверджується довідкою відділі ДВС Корсунь-Шевченківського РУЮ від 30.06.2016 року №1623 (а.с.91-92). З довідки МСЕК серії 10 ААВ №949655 вбачається, що [PERSON] встановлено ІІ групу інвалідності з 20.04.2015 року по 01.05.2016 року, в пункті 12 «Висновок про умови та характер праці» зазначено - працепристосування, протипоказані водійські професії (а.с.1). [PERSON] встановлено ІІ групу інвалідності по 01.06.2018 року, в пункті 12 «Висновок про умови та характер праці» зазначено - працепристосування, протипоказані водійські професії, що підтверджується довідкою МСЕК серії 12 ААА №203190 (а.с.90). З 20.04.2015 року по 30.04.2016 року [PERSON] призначено державну соціальну допомогу, як інваліду загального захворювання ІІ групи в розмірі 949 грн, що зазначено в довідці Корсунь-Шевченківського управління соціального захисту населення №927/04 від 09.09.2015 року (а.с.8). В довідці Корсунь-Шевченківської ОДПІ від 02.03.2015 року №434/23-14-17-35 зазначено, що [PERSON] перебував на обліку, як фізична особа-підприємець та згідно поданої ліквідаційної річної декларації про майновий стан і доходи за 2014 рік, за період з 01.01.2014 року по 24.11.2014 рік, останній доходів не отримував (а.с.9). За [PERSON] транспортні засоби не зареєстровані, що зазначено в довідці, виданій ВДАІ з обслуговування Корсунь-Шевченківського району 05.05.2015 року (а.с.12). В довідці Корсунь-Шевченківської міської ради №2413 від 02.11.2015 року зазначено, що у [PERSON] відсутні земельні ділянки, пай (а.с.12). [PERSON] зареєстрований [ADDRESS], що підтверджено довідкою виконавчого комітету Корсунь-Шевченківської міської ради від 27.05.2015 року (а.с.14). В довідці вуличного комітету Корсунь-Шевченківської міської ради №4197, виданій у вересні 2015 року зазначено, що [PERSON] разом з дружиною [PERSON] та сином [PERSON] проживають у найманому будинку по [ADDRESS] (а.с.13). Але позивачем не надано доказів найму вказаного будинку. З копії трудової книжки [PERSON] (дружини позивача) серії [NUMBER] вбачається, що останній припинено виплату допомоги по безробіттю (а.с.86-87). Згідно рішення апеляційного суду Черкаської області від 25.09.2014 року, рішення Соснівського районного суду м.Черкаси від 29.01.2014 року змінено та стягнуто з [PERSON] аліменти в розмірі 400 грн щомісячно на користь [PERSON] (дочки від іншого шлюбу), яка продовжує навчання, починаючи з 26.11.2013 року по [INFO] (а.с.15). Відповідачу [PERSON]. припинено виплату допомоги по безробіттю, що підтверджується записом №33 від 10.01.2016 року у трудовій книжці [NUMBER] (а.с.28). Син сторін [PERSON] хворіє, що підтверджується направленням №154 Корсунь-Шевченківської ЦРЛ та записами в індивідуальній картці амбулаторного хворого (а.с.23, 29). Відповідач має на утриманні матір похилого віку, яка в 2015 році хворіла, до підтверджується довідкою Корсунь-Шевченківської ЦРЛ (а.с.30). Згідно рішення Корсунь-Шевченківського районного суду від 12.03.2016 року відмовлено у задоволенні позову [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька із [PERSON] (а.с.37-38). Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 07 квітня 2016 року вказане рішення залишено без змін (а.с.39-40). Згідно рішення Корсунь-Шевченківського районного суду від 12.03.2016 року частково задоволено позов [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька із [PERSON] (дочка від іншого шлюбу) (а.с.78-83). Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 28 квітня 2016 року вказане рішення скасовано, в задоволенні позову відмовлено (а.с.84-85). На а.с.88,89 містяться докази про перебування [PERSON] на лікуванні в неврологічному відділенні Корсунь-Шевченківської ЦРЛ в 2014-2015 роках та про вартість лікування. Частиною 1 ст.192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Частиною 3 ст.10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Згідно ч.1,2,3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-ІV закріплено поняття непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами, у тому числі діти-інваліди, а також особи, які мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника відповідно до цього Закону. Судом встановлено, що рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду від 12.02.2013 року, яке набрало законної сили з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON]. на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн щомісячно до досягнення повноліття дитиною. Протягом 2015 року у [PERSON] погіршився стан здоров»я, внаслідок чого 20.04.2015 року встановлено другу групу інвалідності у зв»язку з чим погіршився і його матеріальний стан. Відповідач [PERSON] просить не зменшувати розмір аліментів, посилаючись на те, що розмір аліментів на одну дитину не може бути менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 2 ст.182 СК України дійсно передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу, а саме визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, що мається в даному випадку. Враховуючи вище викладене, надані сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково та зменшує розмір аліментів з твердої грошової суми в розмірі 500 грн на тверду грошову суму в розмірі 400 грн. Що стосується позовної вимоги в частині звільнення від сплати заборгованості в сумі 14000,08грн, то суд вважає, що вказана позовна вимога підлягає до задоволення частково в силу наступного. Згідно ч.2 ст.197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. З довідки №2720 від 05.10.2016 року, виданої відділом ДВС Корсунь-Шевченківського РУЮ, яка є уточненою, вбачається що станом на вересень 2016 року заборгованість по сплаті аліментів становить 6550,08 грн (а.с.168). Вказана довідка видана за період з 2013 по 2016 рік, за 2013 рік заборгованість відсутня, за 2014 рік заборгованість становить 500 грн, яка утворилася в червні, тобто основна сума боргу по сплаті аліментів утворилася в 2015-2016 роках. В довідці МСЕК серії 10 ААВ №949655 вбачається, що [PERSON] встановлено ІІ групу інвалідності з 20.04.2015 року по 01.05.2016 року, в пункті 12 «Висновок про умови та характер праці» зазначено - працепристосування, протипоказані водійські професії (а.с.1). [PERSON] встановлено ІІ групу інвалідності по 01.06.2018 року, в пункті 12 «Висновок про умови та характер праці» зазначено - працепристосування, протипоказані водійські професії, що підтверджується довідкою МСЕК серії 12 ААА №203190 (а.с.84). Разом з тим, у довідці Корсунь-Шевченківської ЦРЛ від 01.02.2016 року №07-20/158 зазначено, що з 08.12.2014р. по 15.12.2014р., з 24.12.2014р. по 09.01.2015р., з 22.06.2015р. по 02.07.2015р., з 26.09.2015р. по 08.10.2015 р. [PERSON] перебував на лікуванні у неврологічному відділенні Корсунь-Шевченківської ЦРЛ (а.с.88). Тобто, [PERSON] почав хворіти у грудні 2014 року і 20.04.2015 року [PERSON] встановлено ІІ групу інвалідності. Тому враховуючи вище викладене, а саме що розвиток хвороби у [PERSON] розпочався у грудні 2014 року, останній неодноразово перебував на лікуванні в неврологічному відділенні Корсунь-Шевченківської ЦРЛ, що призвело до встановлення ІІ групи інвалідності, тобто, з грудня 2014 року у останнього погіршився матеріальний стан через хворобу і тому виникла заборгованість по сплаті аліментів в сумі 6550,08 грн. А саме, з грудня 2014 року заборгованість по сплаті аліментів становить 6050,08 грн і суд вважає можливим звільнити від сплати частини заборгованості, яку суд визначає в 4000 грн. Позивач [PERSON] просив звільнити від сплати заборгованості в сумі 14000,08грн, але вказана сума не підтверджена доказами та спростовується довідкою ДВС №2720 від 05.10.2016 року, яку суд прийняв як належний доказ розміру заборгованості у зв*язку з тим, що саме вказана довідка складена на наслідками звірки позивача з державним виконавцем щодо наявності заборгованості Що стосується позовної вимоги в частині позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його сина [PERSON], то суд вважає, що позов в цій частині підлягає до задоволення повністю в силу наступного. В суді встановлено, що [PERSON] народився [INFO] і його батьками є [PERSON] та [PERSON]. (а.с.12). З 2012 року [PERSON] припинив спілкування із дружиною та сином, не приймає участі у його вихованні, матеріальну допомогу сину не надає. Згідно рішення Корсунь-Шевченківського районного суду від 12.02.2013 року, яке набрало законної сили 22.02.2013 року, із [PERSON] стягнуто на користь [PERSON]. аліменти на утримання сина [PERSON] (а.с.13-14), заборгованість за якими станом на 30.06.2016 року становить 14 000,08 грн. (а.с.15). [PERSON] участі у вихованні сина не приймає, навчанням сина не цікавиться, що підтверджується довідками Корсунь-Шевченківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №2 від 18.07.2016 року №128 та КВНЗ «Корсунь-Шевченківський педагогічний коледж ім.Т.Г.Шевченка Черкаської обласної ради» від 18.07.2016 року №289 (а.с.16, 17). [PERSON] хворіє, що підтверджується довідками з медичних установ (а.с.18-25). Згідно висновку органу опіки і піклування Корсунь-Шевченківської РДА від 11.08.2016 року №291/01-25 [PERSON] тривалий час з сином [PERSON] не проживає, не зустрічається, участі у вихованні та утриманні сина не приймає, не цікавиться його життям і здоров'ям, не дбає про духовний розвиток сина, що є підставою для позбавлення батьківських прав (а.с.33). Вимога [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання сина, що стягуються за рішенням суду, свідчить про те, що [PERSON] не має намірів і в подальшому приймати участь в утриманні свого сина [PERSON]. Свідки, які були допитані в суді, зазначили, що [PERSON] ухиляється від виконання обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ч.2 п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 N 3, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно вимог п.2 ч.1 ст.164 СК України, підставою позбавлення батьків батьківських прав може бути ухиляння останніх від виконання обов'язків по вихованню дитини, а оскільки [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків, то суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову і в частині позбавлення батьківських прав. Враховуючи встановлені у справі обставини, суд вважає, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, тобто не піклується про фізичний і духовний розвиток сина [PERSON], [INFO], його навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з сином в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не надає синові доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання сином освіти. Таким чином, позов про позбавлення [PERSON] батьківських прав підлягає до задоволення повністю.

Outcome: partial