Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

05 травня 2016 року Жовтоводська міська рада звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із вище зазначеним позовом, де просить ухвалити судове рішення, яким зобов'язати відповідача звільнити самовільну зайняту земельну ділянку по [ADDRESS] шляхом знесення самовільно збудованого об'єкту нерухомого майна і зелених насаджень, розташованих по [ADDRESS]. Зобов`язати [PERSON], привести вказану земельну ділянку у стан, який передував початку будівництва, протягом 15 календарних днів з дня набрання судового рішення законної сили. Судові витрати покласти на відповідача. Позовні вимоги мотивовані тим, що Жовтоводською міською радою встановлено факт самовільного зайняття відповідачем земельної ділянки [ADDRESS], на якій висаджені дерева та здійснена самовільна забудова. Тому позивач просить суд зобов`язати відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку та привести вказану ділянку у придатний для використання стан, включаючи знесення об'єкту самочинного будівництва. В судове засідання учасники процесу не з'явились, кожен окремо надали до суду заяви про закінчення розгляду справи за їх відсутності. При цьому, представник позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги не визнає, зазначаючи на тому, що дане питання можно вирішити шляхом зміни форми виділеної їй земельної ділянки таким чином, щоб не було потреби зносити вже збудовану господарську споруду (сарай), але в той же час, щоб і не булла перебільшена належна до користування площа в 0,1га. Враховуючи те, що позивач та представник відповідача, третя особа скористалися своїми процесуальними правами щодо розгляду справи у їх відсутність, суд вважає можливим закінчити розгляд справи у відсутності вище вказаних осіб, відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксуваннясудового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вислухавши учасників процесу, з'ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. В судовому засіданні встановлено, що 30 листопада 2005 року Жовтоводська міська рада прийняла рішення про надання відповідачці [PERSON] у користування земельної ділянки, площею 1000 кв.м. (0,10га) для будівництва індивідуальних житлових будинків та господарських будівель по [ADDRESS], скасувавши попередне рішення 2001 року про надання земельної ділянки, площею 1000кв.м. по [ADDRESS] гр. [PERSON], в зв'язку із її смертю. Ця земельна ділянка є суміжною із земельною ділянкою по [ADDRESS], яка на той час нікому не виділялася, не була зайнята. А з інших двох сторін земельної ділянки вже мались інші користувачі, а саме по [ADDRESS], у яких були встановлені межі. На підставі зазначеного рішення представник головного архітектора міста, інженер технічного бюро, склала письмовий акт про винесення в натуру земельної ділянки, а також про передачу зазначеної земельної ділянки із встановленням її меж та передачею межових знаків. Представником головного архітектора міста була визначена на місцевості межа виділеної відповідачці земельної ділянки (межі відзначили дерев'яними колишками). Далі, відділом архітектури та містобудування міста був розроблений та погоджений будівельний паспорт на забудову земельної ділянки, в якому включені вимоги до паркану. 28 квітня 2010 року Жовтоводська міська рада прийняла рішення, яким надала відповдачці дозвіл на складання проекту із землеустрою щодо відведеня земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої по [ADDRESS]. Підготовку технічної документації із землеустрою відповідачка доручила за договором комунальному підприємству «Землекадастр», яке мало відповідну ліцензію. Провівши детальні вимірювання по межі парканів, які оточують земельну ділянку, КП «Земкадастр» з'ясувало, що розмір земельної ділянки по [ADDRESS] не 1000 кв.м., а 1034 кв.м. При цьому заступ у 1,2 - 1,5 м з південної сторони, ближче до провулку Козацького. 25 березня 2015 року Жовтоводська міська рада прийняла рішення про надання дозволу [PERSON] на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд з подальшої передачею у приватну власність, розташованої по [ADDRESS]. Дана земельна ділянка є суміжною з земельною ділянкою відповідачки з південної сторони. Протягом 2015 року представником міської ради проводились обстеження спірної земельної ділянки так, в Акті від 22.09.2015 року комісія зробила висновок про те, що [PERSON] самостійна зайняла територію земельної ділянки (з південної сторони) по [ADDRESS] на 6,5 метрів. Також, в судовому засіданні із пояснень [PERSON] було встановлено, що паркан на спірній земельній ділянці встановлювався не в 2005 році, коли передану вищезазначену земельну ділянку у користування, а через 2-3 роки. Встановлюючи паркан орієнтувалася по межам сусідніх ділянок, де стояв паркан, а саме по [ADDRESS] та в 2010 році побудувала сарай 6х4 метра для господарський потреб. При цьому пояснила, що постройка тимчасова, самовільна, дозволу на будівництво не отримували. Також пояснила, що свою земельну ділянку та за її межами засаджувала деревами з метою огородження від пилу, оскільки неподалік знаходиться кар'єр. Дані обставини справи також підтверджуються поясненнями свідка [PERSON] (чоловік відповідачки), який суду пояснив, що 30 листопада 2005 року Жовтоводська міська рада виділила його дружині [PERSON] земельну ділянку по [ADDRESS]. На територію прийшов представник головного архітектора [PERSON], виділив межі ділянки (дерев'яними колишками). Зробили будівельний паспорт, в ньому були визначені межі будинку, через стан землі будинок не побудували. Паркан встановлювали по виділеним межам. Також зазначив, що він разом з дружиною (відповідачем по справі) засаджували деревами ділянку, яку виділили [PERSON], щоб земля не розносилась по місту вітрами, на цій ділянці немає води, газу, дороги, немає можливості там будувати житло. Будова на спірній ділянці має фундамент, це не тимчасова будівля, дозволу на будівництво не отримували. Отже, судом встановлено, що відповідач самовільно займає земельну ділянку площею 6,5м (162,5 кв.м.), що розташована за адресою: [ADDRESS] 2, що належить територіальній громаді в особі Жовтоводської міської роди. Права власності, або право користування цією земельною ділянкою відповідачка не має. Згідно ст.212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що відповідач повинна звільнити вказану земельну ділянку, а тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати у розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved