Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

06.06.2016 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до Мирівської сільської ради Кагарлицького району Київської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якій позивачка просить суд внести рішення, яким: - визначити для [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті брата [PERSON], терміном на 3 (три) місяці з дня набрання законної сили даного рішення. 06.06.2016 року автоматизованою системою документообігу суду для слухання даної справи на підставі ч. 3 ст. 11 1 ЦПК України був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В. 09.06.2016 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст..ст. 122, 127 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до слухання на 16.06.2016 року. В судовому засіданні, яке відбулося 16.06.2016 року, позивачка [PERSON] вимоги, викладені в позові, підтримала, посилаючись на обставини, які викладені в мотивувальній частині позовної заяви. В судове засідання, яке відбулося 16.06.2016 року, представник відповідача, - Мирівської сільської ради Кагарлицького району Київської області не з»явився, хоча повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи. Суд, вислухавши позивачку [PERSON], дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позову, шляхом винесення заочного рішення, обґрунтовуючи своє рішення наступним. Що стосується винесення заочного рішення, то, відповідно, враховуючи вищевикладені обставини судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі Глави 8 ЦПК «Заочний розгляд справи». Так, в ст.. 224 ЦПК України зазначено, що в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивачка [PERSON] не заперечувала проти винесення заочного рішення. Згідно ч. 1 ст. 225 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Згідно ч. 2 ст. 225 ЦПК України розгляд справи та ухвалення рішення проводяться за загальними правилами, з винятками і доповненнями, встановлених цією главою. Згідно ст.. 226 ЦПК України за формою та змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим ст. ст. 213, 215 ЦПК України і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм права. 27 червня 2004 року помер [PERSON], який є рідним братом позивачки, - [PERSON]. За життя на ім»я [PERSON] 10 серпня 1996 року було видано сертифікат на право за земельну частку (пай), серії КВ № 025764, в якому вказано, що [PERSON], який проживає в [INFO], на підставі рішення Кагарлицької районної державної адміністрації Київської області від 21 травня 1996 року, за № 52, належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба» розміром 2.62 в умовних кадастрових гектарах. Як встановлено судом, за життя спадкодавцем по даній справі, - [PERSON] заповіт складений не був. Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені в статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід, як з боку батька, так і з боку матері. З урахуванням цього, [PERSON], позивачка по справі, як рідна сестра спадкодавця, - [PERSON], належить до спадкоємців другої черги. Факт родинних відносин підтверджується Свідоцтвом про народження серії ІІ - АЯ № 008202, виданим Петровською сільрадою в Слов'янському районі Краснодарського краю 04 жовтня 1961 року, актовий запис № 219 від 02.10.1961 року. Для отримання спадщини [PERSON] не змогла у встановлений строк звернутись із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, оскільки смерть її рідного брата стала для неї моральною травмою. Позивачка [PERSON] була необізнаною у порядку прийняття спадщини та вважала себе такою, що вже прийняла спадщину, оскільки проживаючи з братом по сусідству, разом вели спільне господарство, допомагаючи один одному. Лише згодом, після спливу значного відрізку часу, від сторонніх осіб [PERSON] дізналася, що спадщину їй слід оформити у нотаріуса за місцем реєстрації померлого, - у Кагарлицькій районній державній нотаріальній конторі, де їй повинні видати свідоцтво про право на спадщину. Позивачка [PERSON] звернулася в усній формі до нотаріальної контори з проханням розяснити їй порядок отримання спадщини за її братом. Там же їй повідомили, що для отримання спадщини у неї пропущено термін, встановлений законодавством, для подачі заяви про прийняття спадщини, та рекомендували звернутись до суду з заявою про визначення додаткового строку. Спору про спадкування немає, а сама спадщина не визнана відумерлою відповідно до ч.1, 2 ст. 1277 Цивільного кодексу України, а отже вона є досі відкритою, тому, відповідно до ч. 1 ст. 1268 Цивільного кодексу України, [PERSON]І має право на її прийняття як спадкоємець. [PERSON] має право на визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася по смерті її брата, оскільки даний строк пропущений із поважних причин. Згідно із ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Причини пропуску позивачкою [PERSON] шестимісячного строку для прийняття спадщини наступні: - як зазначалося судом вище, позивачка [PERSON] не зверталася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, так як вважала, що фактично спільним веденням господарства до смерті, продовження утримання майна померлого, вона фактично сприйняла спадщину - крім того, відсутність правових знань у позивачки [PERSON] відносно законодавчих вимог щодо подачі заяви про прийняття спадщини у шестимісячний строк також призвело до пропуску цього строку. Вищезазначені причини пропуску позивачкою [PERSON] строку для подачі заяви про прийняття спадщини, на думку суду, є поважними, та є підставою для задоволення позову. Відповідно до ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до абз. 2 п. 24 Постанови пленуму ВС України « Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved