Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

07.04.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача, який неодноразово уточнював, та відповідно до позовної заяви в редакції від 24.11.2016 просить стягнути з [PERSON] «Українська охоронно-страхова компанія» суму страхового відшкодування у розмірі 49\~000,00 грн.; суму пені у розмірі 7407,73 грн.; збитки від інфляції у розмірі 1971,59 грн.; відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 708,82 грн.; стягнути з [PERSON] суму матеріальну шкоду у розмірі 69\~372,00 грн.; стягнути з [PERSON] витрати по складанню аварійного сертифікату та відправлення поштових телеграм у розмірі 674,64 грн.; стягнути з відповідачів судовий збір. При цьому позивач посилається на те, що 05.01.2016 року [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], рухаючись по вул. М. Жукова, 2 в м. Одесі допустив зіткнення з автомобілем «Hundai Sonata» д/н HNJ750, під керуванням позивача [PERSON], внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Ні відповідачем [PERSON], ні відповідачем [PERSON] «Українська охоронно-страхова компанія» - страховиком відповідальності [PERSON] за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів майнова шкода, спричинена вказаною ДТП, відшкодована не була, у зв'язку із чим, позивач звертається до суду із позовом. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Чаплицького В.В. від 08.04.2016 року провадження у справі відкрито. Ухвалою суду від 05.08.2016 року залучено до участі в справі в якості співвідповідача [PERSON] «Українська охоронно-страхова компанія». На підставі розпорядження №712 від 13.12.2016 року в звязку з рішенням зборів суддів від 29.11.2016 року проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями та головуючим обрано суддю Васильків О.В. Ухвалою від 14.12.2016 року справу прийнято до провадження судді Васильків О.В. 07.04.2017 року ухвалою суду по справі призначено судову авто-товарознавчу експертизу, на час проведення якої провадження у справі зупинено. 07.08.2017 року провадження у справі відновлено в звязку з поверненням матеріалів справи з експертної установи без виконання експертизи. Ухвалою суду від 12.09.2017 року по справі призначено судову авто-товарознавчу експертизу, на час проведення якої провадження у справі зупинено. Ухвалою суду від 09.01.2018 року провадження у справі відновлено в звязку з поверненням матеріалів справи з експертної установи без виконання експертизи. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] до судового засідання не зявились, повідомлялись належним чином, до суду надано заяву представника позивача про розгляд справи у відсутності сторони позивача, в якій зазначено, що позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. Відповідач [PERSON] протягом розгляду справи до судового засідання жодного разу не зявився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Присутня в судовому засіданні 07.04.2017 року представник відповідача [PERSON] [PERSON] заявляла клопотання про призначення експертизи, однак в подальшому до судових засідань не зявилась, причини неявки суду невідомі, доказів щодо сплати витрат за проведення експертизи суду не надала, тобто станом справи направленої на експертизу не цікавилась. Представник відповідача [PERSON] «Українська охоронно-страхова компанія» до судового засідання не зявився, 16.03.2017 року надав до суду заперечення на уточнення до позовної заяви, в яких просить розглядати справу за його відсутності, та по суті позову просить частково задовольнити позовні вимоги [PERSON] до АТ «Українська охоронно-страхова компанія» в частині стягнення страхового відшкодування в розмірі 49000,00 грн. При цьому в запереченнях представник посилається на те, що вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних витрат є безпідставними, оскільки в законодавстві не передбачено застосування ст. 625 ЦК України до деліктних правовідносин, які виникли між потерпілим і страховою компанією. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 05.01.2016 року о 05 годині 20 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], рухаючись по вул. М. Жукова, 2 в м. Одесі, не вибрав безпечну швидкість, не врахував дорожню обстановку в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «Hundai Sonata» д/н HNJ750, під керуванням водія [PERSON], внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, що вбачається з постанови Київського районного суду м. Одеси від 01.03.2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності відповідача, якою відповідача визнано винним у скоєнні вказаного правопорушення /а.с.13/. Власником автомобіля «Hundai Sonata» д/н HNJ750, є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії F 334586 /а.с.7/. В той же час, [PERSON] має право керувати та отримувати відшкодування на підставі довіреності, виданої [PERSON], 16.09.2015 року, строком дії до 16.09.2025 року /а.с.8-11/. Згідно з аварійним сертифікатом № 53-02/16 від 26.02.2016 року, складеним аварійним комісаром ТОВ МП «Універсал-ЛТД», вартість матеріального збитку, що завдано власнику автомобіля «Hundai Sonata» д/н HNJ750, визначається як сума вартості відновлюваного ремонту без врахування фізичного зносу деталей, що замінюються та складає 140233,68 грн., з яких вартість відновлюваного ремонту автомобіля з урахуванням фізичного зносу складає 57259,83 грн. /а.с.24-30/. Судом досліджені надані стороною позивача квитанції та акти виконаних робіт, з яких вбачається, що позивач витратив на відновлення після ДТП свого транспортного засобу грошові кошти на суму 118372,00 грн. /а.с.90-92/. З матеріалів справи вбачається, що на час ДТП цивільна правова-відповідальність відповідача [PERSON], як водія автомобіля [NUMBER], була застрахована у страховій компанії [PERSON] «УОСК», відповідно до полісу №АІ/4159964, який на момент ДТП був дійсним та відповідно до вимог ст. 35 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач [PERSON] 26.02.2016 року звернувся до [PERSON] «УОСК» з заявою про виплату страхового відшкодування, та подав всі необхідні документи. Вказані обставини також не заперечуються стороною відповідача [PERSON] акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія», що вбачається з тексту поданих 16.03.2017 року заперечень на уточнення до позовної заяви. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з [PERSON] «УОСК» страхового відшкодування в розмірі 49000,00 грн. підлягають задоволенню. Стосовно вимог позивача щодо стягнення 3% річних та інфляційних витрат суд зауважує, що позивач [PERSON] не є учасником договірних правовідносин, що виникли між відповідачем [PERSON] та [PERSON] «УОСК» на підставі укладення договору про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності, а є потерпілою особою. Згідно з правовою позицією Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеною в абзаці другому п. 4 Постанови №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» положення статті 625 ЦК не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов'язанням, яке виникає з договірних зобов'язань. На підставі викладеного суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача [PERSON] «УОСК» 3% річних та інфляційних витрат за невиконання грошового зобовязання. Пунктом 36.5 ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Суд погоджується з наданим стороною позивача розрахунком пені на загальну суму 7407,73 грн. /а.с.166/ та приходить до висновку про доведеність позовних вимог в цій частині. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною 5 ст. 1187 ЦК України передбачено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Статтею 1192 ЦК України встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно з ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до пункту 14 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків). За таких обставин, суд вважає обґрунтованими та доведеними позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення з відповідача [PERSON] майнової шкоди в розмірі 69372,00 грн. (118372,00 грн. - 49000,00 грн.). При цьому суд враховує також, що призначена за клопотанням сторони відповідача судом авто-товарознавча експертиза не була проведена з вини відповідача [PERSON], оскільки стороною відповідача не було здійснено оплату за її проведення. Стосовно вимог про стягнення з відповідача [PERSON] витрат по складанню аварійного сертифікату та відправлення поштових телеграм у розмірі 674,64 грн. суд вважає вказані вимоги необґрунтованими та недоведеними, оскільки матеріали справи не містять належних доказів з цього приводу. За таких обставин, проаналізувавши встановлені обставини, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, так як частково обґрунтовані та доведені. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до наданих квитанцій /а.с.1,88,146,158/ позивачем за період розгляду справи сплачено 1566,96 грн. судового збору. З урахуванням часткового задоволення позовних вимог, а саме стягнення з відповідача [PERSON] «УОСК» страхового відшкодування та пені на загальну суму 56407,73 грн., що становить 44% від загального розміру позовних вимог, та стягнення з відповідача [PERSON] майнової шкоди в розмірі 69372,00 грн., що становить 54% від загального розміру позовних вимог, стягненню з відповідачів підлягає судовий збір в розмірі 689,46 грн. (44% від 1566,96 грн.) та 846,16 грн. (54% від 1566,96 грн.) відповідно.

Outcome: partial