Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

06.12.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на своє утримання на період навчання. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що вона є студенткою 1 курсу економічного факультету ДВНЗ «Приазовський державний технічний університет» на денній (бюджетній) формі навчання, період якого з 01.09.2016р. по 30.06.2020 р. Оскільки позивачка навчається на денній формі навчання та є внутрішньо переміщеною особою, отримує стипендію в сумі 816 грн., вона потребує додаткової матеріальної допомоги від батька і просить стягнути з нього аліменти на своє утримання на період навчання в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів на період її навчання. Позивачка в судове засідання не з*явилась, направила суду заяву про розгляд справи в її відсутність. [PERSON] вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та день слухання справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, у звязку з чим, зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, у звязку з чим суд ухвалив розглянути справу у порядку ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] народилась 24 листопада 1998 року, її батьками є [PERSON] та [PERSON]. Позивачка [PERSON] є студенткою першого курсу економічного факультету ДВНЗ «Приазовський державний технічний університет», денна форма навчання. Запланована дата закінчення занять 30.06.2020 року. Згідно з довідкою № [NUMBER] від 25 листопад 2016 року позивачка [PERSON] взята на облік як внутрішньо переміщена особа. Відповідно до довідки про доходи позивачка за місцем навчання в період з вересня 2016 року по січень 2017 року включно отримала стипендію на загальну суму 4163,78 грн. Частинами 1,2 статті 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України розяснив, що обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження (Постанова ВСУ від 24 лютого 2016р. №6-1296цс15). Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно із ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд, беручи до уваги матеріальне становище повнолітньої дитини, яка навчається на денній формі навчання, є внутрішньо переміщеною особою, вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на користь позивачки у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку щомісяця до закінчення навчання, а саме до 30.06.2020 року. Приймаючи до уваги, що позивачка була звільнена від сплати судових витрат при поданні позовної заяви, судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial