Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

06.11.2013 року до Слов'янського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про стягнення авансу за усним попереднім договором купівлі-продажу квартири звернулися [PERSON] та [PERSON], пояснюючи свої вимоги наступним: 27.03.2013 року та 23.04.2013 року [PERSON] передала [PERSON] гроші в розмірі відповідно 1000 грн. та 7000 грн., усього 8000,00 грн., в рахунок попередньої оплати (авансу) на виконання усного попереднього договору з метою укладання в подальшому договору купівлі-продажу однокімнатної квартири [ADDRESS]. Гроші, які передавала [PERSON], належали її матері [PERSON], квартиру планували купити для іншої дочки [PERSON], яка планувала жити в квартирі разом зі своїм співмешканцем [PERSON] [INFO] року [PERSON] помер і у [PERSON] відпала необхідність придбання квартири у [PERSON] 10.05.2013 року вони повідомили [PERSON] про відмову від придбання квартири та попросили повернути авансові платежі, [PERSON] спочатку пообіцяв повернути 8000,00 грн., але в подальшому відмовився повертати гроші, не повернув авансовий платіж і до теперішнього часу. Просили суд стягнути з [PERSON] на їх користь сплачений аванс у сумі 8000,00 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтвердила свої позовні вимоги, дала пояснення, які співпадають із викладеним у позові, на задоволенні позову наполягала. Позивач [PERSON] в судовому засіданні також підтвердила викладене в позові, пояснивши, що вона передавала своїй доньці [PERSON] спочатку 1000,00 грн., а потім 7000,00 грн. для внесення [PERSON] авансових платежів, авансові платежі [PERSON] вносила [PERSON] На задоволенні позову наполягала. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, пояснивши, що дійсно 27.03.2013 року між ним та [PERSON] був укладений попередній договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], на виконання умов цього договору [PERSON] передала йому 8000,00 грн. двома платежами: спочатку 1000,00 грн., потім ще 7000,00 грн. В подальшому [PERSON] відмовилася від купівлі-продажу квартири. Вважає, що відповідно до вимог ст. 571 ЦК України 8000,00 грн. є завдатком, який не підлягає поверненню [PERSON], так, як забезпечений завдатком договір не укладено за наявності вини [PERSON], як покупця. Просив суд відмовити у задоволенні позову. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що вона та її співмешканець [PERSON] виразили бажання придбати квартиру для спільного мешкання, на її прохання її мати [PERSON] передала її старшій сестрі [PERSON] 8000,00 грн. для авансового платежу за квартиру. [PERSON] сплатила [PERSON] 8000,00 грн. авансового платежу за квартиру, але [INFO] року раптово помер [PERSON] і у неї відпала необхідність купляти квартиру, про що повідомили [PERSON], але [PERSON] відмовляється повернути гроші. З наданих сторонами доказів слідує наступне: 27.03.2013 року [PERSON] спочатку отримав від [PERSON] завдаток в сумі 1000,00 грн. за квартиру [ADDRESS], а 23.04.2013 року - ще 7000,00 грн., про що склав власноручно розписку (а.с. 4). [PERSON] зверталася до Слов'янського МВ ГУМВС України із заявою про притягнення [PERSON] до кримінальної відповідальності за шахрайство (а.с. 5), за наслідками перевірки ознак кримінального правопорушення не виявлено (а.с. 6). [PERSON] помер у м. Миколаївка [INFO] року (а.с. 7). [PERSON] 01.07.2013 року надав [PERSON] нотаріальну довіреність на продаж належної йому квартири [ADDRESS] (а.с. 49). З квитанції № 002249 від 29.10.2013 року слідує, що адвокатом [PERSON] отримано 300,00 грн. за надання правової допомоги [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Таким чином, у відповідності до ч. 1 ст. 61 ЦПК України факт передання [PERSON] [PERSON] 8000,00 грн. як платежу в рахунок укладання в майбутньому договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] не підлягає доказуванню, так як це визнається сторонами справи. В даному випадку доказуванню та з'ясуванню підлягає наступне: чи є сплачені [PERSON] [PERSON] 8000,00 грн. авансовим платежем або завдатком і чи підлягають ці гроші поверненню їх платнику. Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладання. Розписка [PERSON], складена ним 27.03.2014 року про отримання ним від [PERSON] 1000,00 грн. завдатку за укладання договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] (та отримання 23.04.2013 року 7000,00 грн.) не може бути визнана як попередній договір, так, як не містить зазначення строку укладання договору. Станом на 27.03.2013 року у [PERSON] були відсутні повноваження на продаж цієї квартири, так, як довіреність із [PERSON] на продаж від його імені квартири [ADDRESS] укладена тільки 01.07.2013 року. [PERSON] повідомила [PERSON] про відмову від укладання договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] 10.05.2013 року. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно зі ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Таким чином, внесення завдатку як способу виконання зобов'язання може мати місце лише в разі наявності зобов'язання, яке повинно було виникати на підставі договору купівлі-продажу квартири. Оскільки договір купівлі-продажу квартири, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогами закону, між сторонами у справі укладено не було, сторони лише домовилися укласти таким договір в майбутньому, передана [PERSON] відповідачу [PERSON] грошова сума в розмірі 8000,00 грн. є авансом, який підлягає поверненню позивачу [PERSON] Зазначена правова позиція викладена в Постанові Судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 13.02.2013 року у справі «Про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 жовтня 2012 року у справі за позовом про стягнення грошових коштів». Так, як позивач [PERSON] безпосередньо ніяких грошевих коштів [PERSON] не передавала, то позовні вимоги в частині стягнення грошей із [PERSON] на користь [PERSON] задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 88 ЦК України на користь позивача [PERSON] з відповідача [PERSON] потрібно стягнути понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Документально належним чином підтверджено тільки сплата позивачем судового збору в сумі 229 грн. 40 коп., а сплата послуг з надання правових послуг адвокату з боку [PERSON] та [PERSON] належним чином не підтверджена документально, так, як відсутні відомості хто саме сплачував ці послуги та розрахунок витрат часу адвоката, чи дійсно ця особа внесена до єдиного реєстру адвокатів України; в судовому розгляді справи адвокат участі не приймав. Таким чином, з відповідача на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню окрім 8000,00 грн. авансу ще й 229,40 грн. на відшкодування витрат по сплаті позивачем судового збору, а позовні вимоги в іншій частині задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: partial