Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

06.03.2014 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовано тим, що 06.06.2008 року відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач вказує, що у зв'язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором, станом на 24.02.2014 року, відповідач має заборгованість перед позивачем на загальну суму 19306,11 грн., тому позивач просить суд стягнути на його користь вказаний розмір заборгованості, а також судові витрати пов'язані зі сплатою судового збору. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. В матеріалах справи міститься клопотання відповідача, в якому просить суд відмовити в задоволені позовних вимог мотивуючи це тим, що відповідно до договору кредит позичався на 12 місяців з 06.06.2008 року до 06.06.2009 року, строк кредитного договору сплинув 06.06.2009 року. При цьому відповідач зазначає що позов поданий 06.03.2014 року, через 4 роки 9 місяців після закінчення строку договору, та після спливу позовної давності. Представник позивача в судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав свої пояснення з приводу клопотання відповідача в яких зазначив, що відповідно до п. 9.12 «Умов та правил надання банківських послуг» договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання, якщо протягом цього часу ні одна із сторін не проінформує іншу сторону про закінчення дії Договору, він автоматично продовжується на такий самий строк. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зміст наведеної норми та викладені вище обставини, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з заявою позичальника від 06.06.2008 року, відповідач 06.006.2008 року отримав кредит у сумі 3000,00 грн. на строк з 06.006.2008 року по 06.06.2009 року включно, з умовами сплати за користування Кредитом у розмірі 2.0% на місяць, на суму залишку заборгованості по кредиту, та щомісячна комісія 3,5%. Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач погодився з тим, що його письмова заява разом з запропонованими Умовами надання кредиту фізичним особам, Тарифами складає між ним та банком кредитний договір. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється у наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Відповідно до положень ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору, відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав у зв'язку із чим виникла заборгованість на загальну суму - 19306 грн. 11 коп., розрахована позивачем та перевірена судом, яка складається з: - 2358,31 грн. - заборгованість за кредитом; - 8727,27 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 6825,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 8.6. Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 893,53 грн. - штраф (процентна складова). Будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідач суду не надав, як і відсутні докази належного виконання відповідачем умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Оскільки Відповідач порушив зобов'язання, встановлені договором, доказів своєчасної та повної оплати заборгованості за кредитним договором в матеріалах справи немає, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав щодо задоволення позовних вимог банка про стягнення заборгованості. Суд не бачить підстав для задоволення клопотання відповідача, та відмови у задоволенні позову, так, як строк позовної давності не сплинув, відповідно до пункту 9.12 «Умов та правил надання банківських послуг» договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання, якщо протягом цього часу ні одна із сторін не проінформує іншу сторону про закінчення дії Договору, він автоматично продовжується на такий самий строк. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved