Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

05.01.2015 р. позивач [PERSON] звернувся в суд з заявою до відповідача, в якій просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача суму депозитного вкладу та відсотків у розмірі 9 400 та 587,50 дол. США відповідно, що всього складає 9 987,50 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 157 563,75 грн. Заяву мотивує тим, що 28.05.2014 року між ним та відповідачем ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» було укладено Договір банківського вкладу № [NUMBER] за умовами якого позивач передав банку грошові кошти в сумі 9 400 дол. США на строк до 02.06.20015 р. У порядку визначеному пунктом 2 вказаного договору депозиту 26.11.2014р. ним було заявлено вимогу про дострокове повернення депозиту з ініціативи вкладника, однак йому було відмовлено у зв'язку з відсутністю коштів у банку та запропоновано укласти новий депозитний договір на новий термін. На поточному рахунку з використанням платіжної картки , відкритому згідно умов депозитного договору кошти заблоковано. У зв'язку з наведеним позивач змушений звернутися до суду. Представник позивача [PERSON] - [PERSON], згідно довіреності, копія якої міститься у матеріалах справи, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві та уточненні до неї. Просить уточнений позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання повторно не з'явився, з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, у встановленому законом порядку, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції суду та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Причин своєї неявки в судове засідання відповідач не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України, на підставі наявних доказів. Заслухавши думку позивача, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України N 5 від 12.04.96 р. «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» до відносин, які регулюються ЗУ «Про захист прав споживачів», належать, зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг). Судом встановлено, що 28.05.2014 року між [PERSON] та ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» було укладено Договір банківського вкладу № [NUMBER] за умовами якого позивач передав банку грошові кошти в сумі 9 400 дол. США на строк до 02.06.20015 р. зі ставкою 12,5 % річних. Як вбачається з долученої до матеріалів справи копії квитанції № 7877 від 28.05.2014 року позивачем [PERSON] було внесено на рахунок відповідача ПАТ КБ »Фінансова ініціатива» 9 400 доларів США. Відповідно до ч. 2 ст. 1060 ЦК України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. У відповідності до умов підписаного сторонами договору банківського вкладу, зокрема пунктом 3.4.5 договору депозиту передбачено право вкладника достроково припинити дію цього договору і отримати суму вкладу та процентів. У цьому випадку згідно пункту 4.2. договору депозиту Банк зобов'язаний здійснити остаточний розрахунок банку з вкладником -повернення суми вкладу - здійснюється у день дострокового розірвання цього договору у готівковій формі через касу банку. Позивачем у відповідності до підписаного сторонами договору у порядку визначеному пунктом 2 було заявлено вимогу про дострокове повернення депозиту з ініціативи вкладника від 26.11.2014р. Як вбачається із п. 3.2. Положення про порядок здійснення банками України владних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами» затвердженого Постановою Правління НБУ №516 від 03.12.2003р., за договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. У разі невиконання (неналежного виконання) банком вимоги фізичної особи про повернення вкладу (депозиту) або його частини (документ на переказ / заява про повернення коштів тощо) /далі - вимога/ банк зобов'язаний: прийняти вимогу шляхом проставлення на ній: дати отримання, підпису уповноваженої особи, відбитка штампа банку та видачі фізичній особі письмового повідомлення про невиконання (неналежне виконання) цієї вимоги із зазначенням причини, дати взяття вимоги на облік, дати видачі повідомлення, прізвища, ім'я та по батькові уповноважених осіб і відбитка печатки банку; взяти вимогу на облік за відповідним позабалансовим рахунком. Банк зобов'язаний виконати вимогу відповідно до умов договору банківського вкладу (депозиту). Після виконання вимоги банк списує вимогу з відповідного позабалансового рахунку. Відповідно до п. 3.4.вищевказаної Постанови НБУ Банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу (депозиту) у розмірі, який установлюється в договорі банківського вкладу (депозиту). Якщо договором не встановлений розмір процентів, то банк зобов'язаний виплатити їх в розмірі облікової ставки Національного банку України. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 525 ЦК України, є недопустимою одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог статті 1066 ЦК України банк використовує кошти клієнта, гарантуючи його право безперешкодного розпорядження. Банк не має права встановлювати непередбачені договором чи законом обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Стаття 1074 ЦК України не допускає обмежень прав клієнта щодо розпорядження таким вкладом. Такі обмеження можливі лише у випадках, передбачених законом і на підставі судового рішення. Такий закон станом на день ухвалення рішення відсутній. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно з ч. 1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Відповідно до ч. 5 ст. 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за договором банківського вкладу відповідач має заборгованість перед позивачем в сумі 9 400 дол. США та 587,50 дол. США відсотків. Таким чином, законодавством не передбачена можливість обмеження прав клієнта Банку на безперешкодне розпорядження своїми грошовими коштами будь-якими рішеннями Банку. Необхідно зазначити, що блокування коштів Клієнта суперечить нормам ЦК України, порушує право клієнта на безперешкодне розпорядження Депозитними коштами, які знаходяться на його рахунку. У відповідності до ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент у іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день здійснення платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно - правовим актом. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі та з відповідача слід стягнути в користь позивача 9987,50 доларів США (дев'ять тисяч дев'ятсот вісімдесят сім доларів США 50 центів), що станом на 15 січня 2015 року по курсу Національного банку України становить 157563,75 грн. (сто п'ятдесят сім тисяч п'ятсот шістдесят три грн.75 коп.). Крім того, в силу дії ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь держави судові витрати в розмірі 1 575 грн. 63 коп. судового збору.

Outcome: approved