Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

04 листопада 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Вінницької міської ради, треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: [PERSON], Виконавчий комітет Вінницької міської ради про визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування за законом. Позов мотивувала тим, що 26 грудня 2014 року помер чоловік [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Крім позивачки, спадкоємцем першої черги є їх спільна з померлим дочка - [PERSON], яка відмовилась від своєї частки на спадщину за законом на користь позивача. При зверненні до Третьої вінницької державної нотаріальної контори для видачі свідоцтва про право на спадщину, позивачка отримала відмову з тих підстав, що спадкодавець за свого життя не здійснив державної реєстрації свого права власності на нерухоме майно, яке входить до спадщини. Зазначені обставини і стали підставою для звернення до суду із даним позовом. Позивач [PERSON] та її представник за довіреністю [PERSON] до судового засідання не зявились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись судом у встановленому законом порядку. На адресу суду представник позивача надала заяву, у якій просить суд розгляд даної справи проводити за її відсутності, вимоги позовної заяви підтримує в повному обсязі. Крім того, просила судовий збір залишити за позивачем. Представник ВМР та Виконавчого комітету Вінницької міської ради за довіреністю [PERSON] до судового засідання не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась судом у встановленому законом порядку. На адресу суду надала заяву, у якій просить суд розгляд справи проводити за її відсутності та зазначила, що при винесенні рішення, покладається на розсуд суду. [PERSON] до судового засідання не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась судом у встановленому законом порядку. На адресу суду надала заяву, у якій просить суд розгляд справи проводити за її відсутності та зазначила, що не заперечує щодо задоволення даного позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Як було встановлено судом, що 26 грудня 2014 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 307473, виданим 29 грудня 2014 року відділом ДРАЦС реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області ( а.с. 7). Статтею 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Померлий [PERSON] був чоловіком позивачки [PERSON] та батьком [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-АМ № 004632, виданим 07 червня 1997 року Вінницьким міським відділом РАГС, а також свідоцтвом про народження [PERSON], серії ІІ-АМ № 327030, виданим 11 червня 1977 року міським відділом ЗАГС м. Вінниці ( а.с. 39). Відповідно до свідоцтва на право власності на житло від 07 травня 1999 року, виданого згідно рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради № 482 від 07 травня 1999 року, установлено, що квартира № 1, яка знаходиться за адресою вул. В. Порика, 13 у м. Вінниці належить на праві приватної спільної (сумісної або часткової) власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] по 1/3 частки кожному (а.с. 8). Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно матеріалів спадкової справи № 163/2015 після померлого [PERSON], позивачка [PERSON] звернулась 17 квітня 2015 року до Третьої вінницької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого чоловіка (а.с. 36 зворотній бік). Крім того, [PERSON] відмовилася від своєї частки на спадщину за законом на користь позивача, про що свідчить відповідна заява (а.с. 37). Згідно листа КП ВМР «ВМБТІ» № 1409 від 08 квітня 2015 року, [PERSON] у відповідь на її звернення було проінформовано, що згідно матеріалів інвентаризаційної справи № 1557 станом на 29 грудня 2012 року реєстрація права приватної власності на квартиру [ADDRESS] не проводилась (а.с. 11). Постановою державного нотаріуса Третьої вінницької державної нотаріальної контори [PERSON] від 15 жовтня 2015 року за № 2130/02-31 позивачці відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку квартири [ADDRESS], яка належала померлому [PERSON] з тих підстав, що у правовстановлюючому документі відсутні відомості про державну реєстрацію права власності (а.с. 10). Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обовязковою. Права на нерухоме майно та їх обтяжень, що виникли до набрання чинності Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення (ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Зі змісту статті 182 ЦК України випливає, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. А тому, нотаріус як спеціальний субєкт здійснює функції державного реєстратора, встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими правами та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяження. Так, дійсно, померлий за життя не здійснив державну реєстрацію права власності на 1/3 частку квартири [ADDRESS], що підтверджується листом КП ВМР «ВМБТІ» від 08 квітня 2015 року № 1409 (а.с.11), а відтак державний нотаріус дійсно позбавлений можливості видати свідоцтво про право на спадщину за законом позивачу у звязку з тим, що державна реєстрація права власності на вищевказане спадкове майно не проведена. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання і має право звернутися до суду за захистом свого порушеного особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216 ЦК України, передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частинами 1, 3 статті 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення. Судом також встановлено, що станом на 31 грудня 2012 року та станом на день розгляду справи в суді, зареєстровані обтяження на квартиру [ADDRESS] відсутні, що підтверджується листом КП «ВМ БТІ» від 15 грудня 2015 року № 922 та Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 22 грудня 2015 року. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до положень статті 88 ЦПК України, а також беручи до уваги ту обставину, що представник позивача просив залишити всі судові витрати за його довірителькою. На підставі викладеного,

Outcome: approved