Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

06 березня 2019 року до суду звернувся позивач акціонерне товариство «Кредобанк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. 29.03.2019 року отримана адресна довідка про місце реєстрації проживання відповідача - фізичної особи. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 01.04.2019 року відкрите провадження у справі та справа призначена до розгляду в спрощеному провадженні без виклику сторін на 28.05.2019 року. Відповідачем відзив на позовну заяву не наданий. Відповідно до поданої позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № CL-89453 від 19.01.2018 року в сумі 74\~346,11 грн., з яких: - 49\~816, 24 грн. сума заборгованості за кредитом, - 20\~889, 19 грн. сума заборгованості за відсотками; - 3640, 68 пеня. Також просить стягнути з відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 19.01.2018 року між ПАТ «Кредобанк», найменування якого було змінено на АТ «Кредобанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № CL-89453, згідно з яким відповідачу було надано кредит у сумі 50\~000 грн. Згідно з умовами договору кредит було надано на принципах поворотності, платності, строковості. Відповідач не виконував взяті на себе зобов`язання, що спричинило виникнення простроченої заборгованості за кредитним договором. 18.12.2018 року відповідачу було направлено повідомлення-вимогу щодо дострокового погашення заборгованості, яка відповідачем проігнорована. Станом на 17.01.2019 року загальна сума заборгованості становить 74\~346, 11 грн., яка складається з: 49\~816. 24 грн. сума заборгованості за кредитом; 20\~889, 19 грн. сума заборгованості за відсотками; 3640,68 грн. пеня. Вказану суму заборгованості відповідач не сплачує в добровільному порядку, що й стало підставою звернення до суду. Судове засідання проводилося в спрощеному провадженні без виклику сторін. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з`ясувавши\~зміст позовних\~вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. \~ \~ \~Судом встановлено\~такі факти\~та відповідні\~їм правовідносини. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти Судом встановлено, що між ПАТ «Кредобанк» та відповідачем було укладено кредитний договір № CL-89453 від 19.01.2018 року. Згідно з умовами кредитного договору №CL-89453 від 19.01.2018 року ПАТ «Кредобанк» надав Відповідачу кредит на принципах поворотності, платності, строковості, у сумі 50000грн., з кінцевим строком погашення до 18.01.2023 року. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов кредитного договору, що спричинило виникнення простроченої заборгованості за кредитним договором. Внаслідок істотних порушень відповідачем зобов`язань за кредитним договором, ПАТ «Кредобанк» визнав строк повного повернення кредиту таким що настав, та розпочав процедуру досудового врегулювання проблемної заборгованості шляхом направлення повідомлення-вимоги 18.12.2018 року. Але вимога позивача щодо погашення простроченої заборгованості за кредитним договором № CL-89453 від 19.01.2018 року Відповідачем була проігноровані, а прострочена заборгованість не сплачена. \~ \~ \~ \~Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб ПАТ «Кредобанк» було перейменовано в АТ «Кредобанк». Таким чином позивач на даний час є кредитором за укладеним з відповідачем кредитним договором та належним позивачем. Згідно з розрахунком станом на 17.01.2019 року заборгованість становить 74\~346, 11 грн.: 49\~816. 24 грн. сума заборгованості за кредитом; 20\~889, 19 грн. сума заборгованості за відсотками; 3640,68 грн. пеня. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичай ставляться. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самі сумі або речі, визначеними родовими ознаками, у такій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядок, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням) то в разі повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплатити проценти. Відповідачем не надано суду будь-яких доказів того, що він дану заборгованість погасив, чи вносив платежі на погашення заборгованості, в зв`язку з чим розмір заборгованості зменшився. Виходячи з вищевикладеного судом встановлено, що в результаті неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору порушуються права позивача, які підлягають захисту у відповідності з обраним ним способу захисту, який передбачений ст. 16 ЦК України. За даних обставин суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1921 грн. На підставі ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved