Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-30 00:00:00

05.07.2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтування позову зазначає, що з 01.06.2012 року до 17.02.2020 року перебували у шлюбі з відповідачем [PERSON] .. Мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка навчається на І курсі Архітектурно-художнього інституту Одеської Державної академії будівництва та архітектури, за денною формою навчання. Плата за договором за навчання складає 103 200.00 грн. за весь курс навчання. Відповідач добровільно сплатив лише 6000.00 грн. за рік проживання доньки у гуртожитку. Однак їй потрібні також кошти на проїзд, проживання, одяг, харчування, підручники, онлайн-заняття. Маючи мінливий дохід та перебуваючи з 01.06.2021 року на обліку в центрі зайнятості, як безробітна, вона не в змозі самостійно нести всі витрати, а тому просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки у розмірі 5000.00 грн. щомісяця, до закінчення нею навчання. 19.08.2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач [PERSON] зазначив, що не заперечує свого обов`язку утримувати доньку під час навчання, однак вважає, що відповідно до ст. 199 СК України, позивачка також повинна надавати їй матеріальну підтримку, оскільки будучи насправді працевлаштованою, але не офіційно, вона отримує прибуток, а тому в змозі надавати таку допомогу. У користуванні колишньої дружини та доньки він залишив належну йому квартиру, за утримання якої несе витрати, що також вважає матеріальною допомогою. Окрім того, на його утриманні перебуває літня мати, 1947 року народження, яка хворіє. Він же, хоча й перебуває за кордоном, постійної роботи та постійного заробітку не має. У зв`язку з наведеним не заперечує проти задоволення позовних вимог у розмірі 1/2 частки від зазначеної позивачем суми, що відповідатиме прожитковому мінімуму на дорослу людину в Україні. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила про задоволення позову з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що відповідач частково визнає позовні вимоги, а саме у розмірі 1/2 частини суми заявленої позивачем до стягнення, оскільки вважає, що позивач, як мати дитини, теж повинна приймати участь у витратах на її утримання. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що відповідач є її сином та після досягнення онукою повноліття, він перестав сплачувати аліменти на її утримання. З`ясувавши правові позиції сторін та дослідивши докази у справі, суд приходить до наступного. Як вбачається з копії рішення Южноукраїнського міського суду від 17.02.2020 року, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 01.06.2012 року до 17.02.2020 року (а.с. 10-11). Мають доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 13). Згідно довідки № 05-080/20 від 18.09.2020 року, [PERSON] з 21.09.2020 року зарахована на І курс Архітектурно-художнього інституту Одеської Державної академії будівництва та архітектури, за денною контрактною формою навчання по програмі ОР «бакалавр з архітектури та містобудування», згідно наказу № 335/ас від 06.09.2020 року. Термін навчання 4 роки по 30.06.2021 року (а.с. 20). Відповідно до п.6 Договору про навчання № Д 217-20 від 08.09.2020 року, загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 103 200.00 грн. (а.с. 19). З 30.09.2020 року [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи (а.с. 16). За місцем свого постійного проживання в м. Южноукраїнську, [PERSON] знята\~ з реєстрації 30.09.2020 року, що підтверджується довідкою (випискою з домової книги про склад сім`ї та реєстрацію) від 08.06.2021 року (а.с. 12). На підтвердження понесених витрат з утримання дитини позивач надала копії квитанцій, проїзних документів та рахунку про проходження тестування ПЛР (а.с. 22, 24-26, 27, 28, 30-33). З копії довідки від 25.06.2021 року вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку як безробітна в Южноукраїнській міській філії Миколаївського обласного центру зайнятості з 17.06.2021 року та, згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України, [PERSON] отримувала доходи в період з 01.01.2017 року по 30.09.2020 року (а.с. 29, 23). Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв`язок\~ доказів у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Позивач скористалася своїм правом звернувшись до суду з відповідним позовом. Згідно з вимогами ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. У відповідності до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 183\~ СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом.\~ Згідно роз`яснень наданих в п.20) Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання, навчальних матеріалів, проїзду. Судом встановлено, що [PERSON] навчається за платною формою навчання, а тому стипендії не отримує. Плата за Договором від 08.09.2020 року, за надання освітньої послуги складає 103 200.00 грн. за весь строк навчання (а.с. 19). Місце проживання [PERSON] зареєстроване в м. Одеса (а.с. 16). Вирішуючи питання щодо можливості відповідача надавати допомогу своїй повнолітній дитині, яка продовжує навчання, суд виходить з того, що він є дієздатною особою, працездатним, як за віком, так і за станом здоров`я, а тому, в змозі утримувати дитину, яка продовжує навчання. При цьому, суд погоджується з думкою відповідача, що відповідно до ст. 199 СК України, обов`язок з утримання дитини, яка продовжує навчання, покладається на обох батьків. Судом встановлено, шо позивач [PERSON] також має працездатний вік та задовільний стан здоров`я, а тому не позбавлена можливості працевлаштування з метою отримання доходу. З огляду на викладене, враховуючи також, що відповідач має мінливий дохід, суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі 3000 грн. на місяць, що не суперечить прожитковому мінімуму для працездатних осіб у 2021 році, який складає 2379 грн. на одну особу. На думку суду такий розмір аліментів буде достатнім для утримання дитини, яка продовжує навчання, так як відповідно до положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», саме батьки несуть відповідальність за створення умов необхідних для всебічного розвитку дитини, забезпечення її права на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Оскільки право на утримання повнолітньої дитини невід`ємно пов`язане із її навчанням, то стягненню з відповідача на користь позивача підлягають аліменти на її утримання до закінчення нею навчання та не більше ніж до досягнення двадцяти трьох років. Згідно довідки навчального закладу, термін навчання встановлено до 30.06.2024 року (а.с. 21). Таким чином позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, підлягає частковому задоволенню. Частиною 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким є 05.07.2021 року (а.с. 1). Згідно п.1) ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зважаючи на те, що позивача при зверненні до суду було звільнено від сплати судового збору па підставі п.3) ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: partial