overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

06.01.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обгрунтування якого зазначила, що 15.08.1998 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано у відділі реєстрації одружень м. Миколаєва. З 2013 року припиненні шлюбні відносини, спільне господарство з відповідачем не ведеться, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам, у звязку з чим була змушена звернутися до суду з даним позовом. Від шлюбу мають сина [PERSON], 13.07.2001 року нарощення. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримала, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «Тимошенко». Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, причин неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду був повідомлений у встановленому законом порядку, відзив до суду не надав, у зв'язку з чим справа розглядалась відповідно до вимог\~ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 15.08.1998 року відділом реєстрації одружень був зареєстрований шлюб [PERSON] з [PERSON] (дошлюбне прізвище Бичкова) [PERSON], актовий запис № 615.\~Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Частиною 3 ст. 105 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право надалі іменуватися цим прізвищем. Таким чином, з урахуванням того, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає, що родина фактично розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-13 00:00:00

06.01.2021 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на квартиру за набувальною давністю, мотивуючи свої вимоги тим, що починаючи з 2010 року проживає в квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] , добросовісно та безперервно володіє та відкрито користуюсь даним нерухомим майном більше 10 років, доглядає за квартирою та утримує її. В ухвалі про відкриття провадження у справі судом вирішено питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалу про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами відповідач отримав 18.08.2021 засобами поштового зв`язку, що підтверджено зворотнім поштовим повідомленням. Відповідач відзиву на позовну заяву, інших заяв чи клопотань до суду не подавав. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач добросовісно заволодів, продовжує відкрито та безперервно понад 10 років володіти квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч.ч.1,4 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. Враховуючи факт добросовісного заволодіння та відкритого і безперервного володіння позивачем понад десять років квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS] , суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню як обґрунтовані, а тому наявні достатні підстави для визнання за позивачем права власності на вищевказану квартиру за набувальною давністю. На підставі наведеного вище обґрунтування та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

06.01.2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивувала позов тим, що шлюб був зареєстрований 05.01.1994 року у Глібівській сільраді Новоушицького району Хмельницької області, актовий запис 1. Їх син - [PERSON] народився [INFO] . Сімейне життя сторін не склалось через різні погляди, втрату взаєморозуміння. Позивач вважає збереження шлюбу таким, що суперечить її інтересам, дійшла твердого переконання про необхідність розірвання шлюбу, тому звернулась до суду з даним позовом. Позивач просила залишити їй прізвище « [PERSON] », просила стягнути з відповідача на її користь 1 758 грн. судових витрат. В судовому засіданні 18.02.2021 року позивач [PERSON] позов підтримала, наполягала на розірванні шлюбу. 12.03.2021 року судом було зареєстровано клопотання позивача про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги просила задоволити, заперечила щодо примирення з відповідачем. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 18.02.2021 року позов не визнав, проти розірвання шлюбу заперечив, просив надати строк для примирення. В судовому засіданні 18.03.2021 року відповідач повідомив, що примирення не відбулось, але заперечив щодо розірвання шлюбу. Судом були вчинені наступні процесуальні дії. Ухвалою суду від 22.01.2021 року було прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі (а.с. 15). Ухвалою суду від 18.02.2021 року сторонам було надано строк для примирення - до 18.03.2021 року (а.с. 32). Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] був зареєстрований 05.01.1994 року у Глібівській сільраді Новоушицького району Хмельницької області, актовий запис 1. Їх син - [PERSON] народився [INFO] . Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Разом з тим, судом встановлено, що сторони хоча і проживають разом, але тривалий час не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства. Строк, наданий судом для примирення позитивного результату не дав. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, формальне перебування у шлюбі суперечить інтересам сторін, тому шлюб необхідно розірвати відповідно до ст. 112 СК України. Відповідно до ст. 113 ЦПК України прізвище [PERSON] після розірвання шлюбу слід залишити без змін. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в загальній сумі 1 758 грн. (908 грн. судового збору, сплаченого згідно квитанції від 06.01.2021 року (а.с. 3) та 850 грн. витрат на правничу допомогу) (а.с. 5а). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

06.01.2021року АТ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором № б/н від 04.06.2018 року у розмірі 50076,19 грн. В обґрунтовування позовних вимог позивач зазначає, що 04.06.2018 року [PERSON] було відкрито кредитний рахунок на підставі Заяви № б/н. При підписанні анкети-заяви відповідач взяв на себе зобов`язання повертати отримані ним кошти в кредит відповідно до «Умов та правил надання банківських послуг» за «Тарифами банку». Однак відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 12.11.2020 року виникла заборгованість у розмірі 50076,19 грн., яка складається з 40351,90 грн. - заборгованості за тілом кредиту; 9724,29 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Представник позивача у судове засідання не прибув, подав письмову заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив справу розглянути без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не прибув повторно, про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив проти позову та клопотань про розгляд справи за його відсутності та/або про відкладення розгляду справи не подавав. За таких обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

06.01.2021року АТ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором № б/н від 15.06.2019 року у розмірі 25683,54 грн. В обґрунтовування позовних вимог позивач зазначає, що 15.06.2019 року [PERSON] було відкрито кредитний рахунок на підставі Заяви № б/н. При підписанні анкети-заяви відповідач взяв на себе зобов`язання повертати отримані ним кошти в кредит відповідно до «Умов та правил надання банківських послуг» за «Тарифами банку». Однак відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 11.11.2020 року виникла заборгованість у розмірі 25683,54 грн., яка складається з 20653,46 грн. - заборгованості за тілом кредиту; 5030,08 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Представник позивача у судове засідання не прибув, подав письмову заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив справу розглянути без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не прибув повторно, про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив проти позову та клопотань про розгляд справи за його відсутності та/або про відкладення розгляду справи не подавав. За таких обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-14 00:00:00

06.01.2021 року до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 2 жовтня 1999 року, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Через постійні суперечки, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства шлюбні стосунки між ними фактично припинені, з листопада 2020 року проживають окремо. Вважає, що примирення та збереження шлюбу неможливе, а тому просить суд шлюб між ними розірвати. Ухвалою суду від 25 січня 2020 року призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження. Позивач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала, просила строк на примирення не надавати, після розірвання шлюбу просила залишити шлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідач [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав, просив шлюб розірвати, а строк на примирення не надавати. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Згідно свідоцтва про одруження від 02.10.1999 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] 02.10.1999 року зареєстрували шлюб в Шепетівському міськвідділі реєстрації актів громадянського стану Хмельницької області, актовий запис № 306. Від шлюбу у сторін є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] , виданим 6 листопада 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Шепетівського міського управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 414; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] , виданим 10 червня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 249. Судом встановлено, що сторони сімейні відносини не підтримують, як сім`я не проживають, спільного господарства не ведуть. Діти після розірвання шлюбу проживатимуть разом з позивачем, спору щодо цього у сторін немає. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч.3,4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони припинили шлюбні відносини, позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що підстав для збереження сім`ї не вбачається і шлюб необхідно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір, сплачений позивачем, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-16 00:00:00

06.01.2021 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, на обґрунтування позовних вимог зазначивши, що з відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому 09.06.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 155. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю та місця проживання дитини немає. Вона з відповідачем шлюбні стосунки з лютого 2020 року не підтримує, тому просить суд розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити (а.с.14). Відповідач до судового засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій заявлені вимоги визнав, просив розглядати справу у його відсутність (а.с.15). Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 09 червня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 155 (а.с.11). Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сторони не підтримують шлюбні стосунки з лютого 2020 року, збереження сім`ї не можливо, оскільки протягом довгого часу шлюб існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір в сумі 908 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

06.01.2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 28.02.2009 року, від якого мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач подала заяву про розгляд справи без її участі, у поданій заяві позовні вимоги визнала. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд доходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 28.02.2009 року. Від шлюбу мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться. Згідно із ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

06.02.14 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути заборгованість по заробітній платі в розмірі 5143,65 грн. та середній заробіток за весь час затримки виплати. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити, не заперечував проти розгляду справи в порядку заочного провадження. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Ухвалою суду справа була розглянута за відсутністю сторін в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засідання, позивач працював слюсарем-інструментальником на підприємстві ПрАТ «Машинобудівний завод». 09.09.2013 позивач звільнений за скороченням штату у зв'язку з ліквідацією підприємства, про що внесено відповідний запис до трудової книжки. В день звільнення роботодавець з позивачем не провів остаточний розрахунок, в бухгалтерії було видано пам'ятку та розрахунок заборгованості по заробітній платі. Довідки про розрахунок заборгованості відповідач на вимогу суду не надав. Згідно наданого розрахунку №63996 заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] складає 5143,65 грн. Станом на 27.02.2014 заборговану заробітну плату та середній заробіток за час затримки розрахунку, позивачу не виплачено. Сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 09.09.2013 по 27.02.2014 складає 72013,2 грн. Згідно ст. 115 КЗпП заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборчим органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцять календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Згідно ч.1 ст.117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівнику сум у зазначені строки, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівнику його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. На підставі вищевикладеного, у відповідності до вимог ст.116, 117 КЗпП України, суд дійшов висновку, що вимоги позову обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

06.02.14 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (на далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 22409,49 грн. Свій позов позивач обґрунтував тим, що 25.07.2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого він надав кредит у сумі 5300,00грн. Станом на 31.12.2013р. за [PERSON] утворилась заборгованість, яка становить 22409,49грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. В судове засідання відповідач не з'явився. Згідно до відомостей адресно-довідкового бюро знятий з реєстрації у зв'язку зі смертю у 2008р. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного. 25.07.2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого він надав кредит у сумі 5300,00грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру, виданою Третьою державною нотаріальною конторою. Згідно відповіді Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. Судом встановлено, що [PERSON] який постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] помер [INFO] Після смерті [PERSON] спадкова справа заведена не була, отже спадщину ніхто не приймав. Відповідно ст.1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.5 ст. 1219 ЦК України - не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема, права та обов'язки особи як кредитора або божника, передбачені ст.608 ЦК України. Ст. 608 ЦК України передбачає, що зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконано іншою особою. Зобов'язання припиняється смертю кредитора, якщо воно є нерозривно пов'язаним з особою кредитора. На підставі вищевикладеного, суд вважає за можливе у задоволенні позову відмовити

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

06.02.15 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів доходів заробітку. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказала, що з відповідачем мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею, та перебувають на повному утриманні матері. У зв'язку з тим, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, просила стягнути з нього аліменти

Outcome: approved