Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

04 травня 2016 року Комунальна установа Сумської обласної ради Атинський психоневрологічний інтернат звернулася до суду з позовом до [PERSON] про повернення надмірно нарахованих та виплачених коштів. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [PERSON] працює в КУ СОР Атинський психоневрологічний інтернат на посаді молодшої медичної сестри (палатної санітарки). У період з 25 грудня 2014 року по 29 квітня 2015 року та з 30 квітня по 13 травня 2015 року згідно листків непрацездатності остання перебувала на лікарняному. За вказані періоди відповідачці були нараховані лікарняні за рахунок Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. В ході планової перевірки, що здійснювалася Білопільською міжрайонною виконавчою дирекцією Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності щодо фінансування та законності витрачання коштів Фонду було виявлено помилку при розрахунку середньоденної заробітної плати, що спричинило порушення нарахування лікарняних, які були виплачені відповідачці у розмірі 2 370 грн. 20 коп. На виконання рішення Білопільської міжрайонної виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності №6 від 25 листопада 2015 року КУ СОР Атинський психоневрологічний інтернат повернув неправомірно використані страхові кошти Фонду у вказаному вище розмірі. З 14 травня 2015 року по 11 березня 2018 року відповідачка знаходиться у відпустці в звязку з вагітністю та пологами і доглядом за дитиною до досягнення нею трирічного віку, тому утримання надмірно виплачених коштів з її заробітної плати не можливе. У добровільному порядку остання повернути вказані кошти відмовляється. Посилаючись на викладені вище обставини, позивач просить стягнути з [PERSON] надмірно нараховані та виплачені їй грошові кошти в сумі 2 370 грн. 20 коп. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] позов підтримав. Відповідачка [PERSON] позов визнала. Заслухавши сторони, свідка [PERSON], повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, які розпоряджаються своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. У відповідності до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 127 КЗпП України відрахування із заробітної плати можуть провадитись тільки у випадках, передбачених законодавством України. Відрахування із заробітної плати працівників для покриття їх заборгованості підприємству, установі i організації, де вони працюють, можуть провадитись за наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу: 1) для повернення авансу, виданого в рахунок заробітної плати; для повернення сум, зайво виплачених внаслідок лічильних помилок; для погашення невитраченого i своєчасно не поверненого авансу, виданого на службове відрядження або переведення до іншої місцевості; на господарські потреби, якщо працівник не оспорює підстав i розміру відрахування. У цих випадках власник або уповноважений ним орган вправі видати наказ (розпорядження) про відрахування не пізніше одного місяця з дня закінчення строку, встановленого для повернення авансу, погашення заборгованості або з дня виплати неправильно обчисленої суми. Власник або уповноважений ним орган з питань стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації може звернутись до суду протягом року з дня виявлення заподіяної працівником шкоди (ч. 3 ст. 233 КЗпП України). Відповідно до п 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» при вирішенні спорів, пов'язаних із застосуванням ст. 127 КЗпП України, суди мають враховувати, що: вимоги про повернення працівником авансу виданого в рахунок заробітної плати, і сум, зайво виплачених внаслідок лічильних помилок, а також погашення, розглядаються судами в тому разі, коли роботодавець не має можливості провести відрахування із заробітної плати у зв'язку з тим, що працівник оспорює підстави і розмір останнього, або минув місячний строк для видання відповідного наказу (розпорядження), або з інших причин. Пунктом 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1266 від 26 вересня 2001 року, передбачено, що сума страхових виплат застрахованій особі та оплати перших пяти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів роботодавця обчислюється шляхом множення суми денної виплати, розмір якої встановлюється у відсотках середньоденної заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) залежно від страхового стажу, якщо його наявність передбачена законодавством, на кількість календарних днів, що підлягають оплаті. Сума допомоги по вагітності та пологах у розрахунку на місяць не повинна перевищувати розміру максимальної величини бази нарахування єдиного внеску та не може бути меншою, ніж розмір мінімальної заробітної плати, встановленого на час настання страхового випадку. Середньоденна заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) обчислюється шляхом ділення нарахованої за розрахунковий період (12 календарних місяців) заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на яку нарахований єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування та/або страхові внески на відповідні види загальнообовязкового державного соціального страхування на кількість календарних днів зайнятості у розрахунковому періоді без урахування календарних днів, не відпрацьованих з поважних причин, - тимчасова непрацездатність, відпустка у звязку з вагітністю та пологами, відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та шестирічного віку за медичним висновком, відпустка без збереження заробітної плати ( п. 4 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням). Судом встановлено, що з 13 серпня 2014 року відповідачка [PERSON] П працює у Комунальній установі Сумської обласної ради Атинський психоневрологічний інтернат на посаді молодшої медичної сестри (а. с. 35). З 25 грудня 2014 року по 29 квітня 2015 року та з 30 квітня 2015 року по 13 травня 2015 року перебувала на лікарняному у звязку з вагітністю і пологами, що обєктивно підтверджується матеріалами справи (а. с. 3, 5). З матеріалів справи вбачається, що 17 листопада 2015 року Білопільською міжрайонною виконавчою дирекцією Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності здійснено перевірку стану виконання вимог законодавства при нарахуванні і виплаті матеріального забезпечення, використанні коштів Фонду страхувальником КУ СОР Атинський психоневрологічний інтернат за період з 01 квітня 2013 року по 01 жовтня 2015 року, про що складено акт. У відповідності до акту перевірки виявлено порушення нарахування та виплати допомоги у звязку з вагітністю та пологами, а саме: при розрахунку середньоденної заробітної плати було зроблене обчислення шляхом ділення на робочі дні, що призвело до завищення середньоденної допомоги та переплати по листкам непрацездатності на загальну сумі 4 261 грн. 46 коп., із них 2 133 грн. 18 коп. згідно листка непрацездатності №843880 від 25 грудня 2014 року з 25 грудня 2014 на 126 днів, виданого [PERSON] - переплата 2 133 грн. 18 коп. та згідно листка непрацездатності №884566 від 23 березня 2015 року (продовження листка непрацездатності №843880 від 25 грудня 2014 року) з 30 квітня 2015 року на 14 днів, виданого [PERSON] - переплата 237 грн. 02 коп. (а. с. 7-10). 25 листопада 2015 року Білопільською міжрайонною виконавчою дирекцією Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності було прийнято рішення №6 про повернення КУ СОР Атинський психоневрологічний інтернат неправомірно використаних страхових коштів (а. с. 11). Згідно з квитанцією №14427185 від 07 грудня 2015 року КУ СОР Атинський психоневрологічний інтернат повернув Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності неправомірно використані страхові кошти (а. с. 12). З матеріалів справи вбачається, що позивач пропонував [PERSON] добровільно повернути надмірно нараховані та виплачені кошти, попередив про можливість звернення до суду з метою подальшого примусового їх стягнення (а. с. 13). У судовому засіданні відповідачка [PERSON] не оспорювала розмір надмірно виплачених їй коштів, не заперечувала проти їх повернення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач має право на повернення надмірно нарахованих і перерахованих [PERSON] коштів у сумі 2 370 грн. 20 коп., але не має можливості провести відрахування із заробітної плати відповідачки у зв'язку з тим, що остання перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Добровільно [PERSON] надмірно сплачені кошти не повернула. Доводи відповідачки щодо неможливості повернення коштів до моменту виходу на роботу з відпустки по догляду за дитиною не є підставою для відмови у задоволенні позову. З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що позов КУ СОР Атинський психоневрологічний інтернат підлягає задоволенню у повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки необхідно стягнути на користь позивача судовий збір, сплачений при зверненні до суду з даним позовом, у розмірі 1 378 грн. (а. с. 1). Всього стягненню із [PERSON] на користь комунальної установи Сумської обласної ради Атинський психоневрологічний інтернат підлягають кошти в сумі 3 748 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved