Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

06 липня 2021 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз збут» із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з газопостачання, в якій просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за період з 01.10.2015 по 31.01.2021 у сумі 4\~018, 20 гривень, пеню у розмірі 34, 76 гривень, три відсотки річних у розмірі 480, 27 гривень, інфляційні витрати 1\~080, 42 гривень, а також судовий збір. В обґрунтування позовних вимог, представник позивача посилається на те, що відповідач є споживачем послуг з постачання природного газу, які надаються ТОВ «Харківгаз збут». За даними оператора ГРМ за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] відкрито на ім`я [PERSON] . Як вбачається з розрахунку заборгованості, [PERSON] нерегулярними оплатами підтверджує факт споживання послуги з газопостачання та приєднання до умов типового договору. Внаслідок систематичного нехтування боржником своїх обов`язків щодо повної та своєчасної оплати послуг з газопостачання утворилася заборгованість, яка за період з 01.10.2015 по 31.01.2021 склала 4\~018, 20 гривень. Окрім того, у зв`язку з несвоєчасним здійсненням оплати за природний газ, Товариством нарахована пеня 34, 76 гривень, а також 3 % річних 480, 27 гривень, інфляційні витрати 1\~080, 42 гривень. Вказані обставини і вимусили представника позивача звернутися до суду з зазначеною позовною заявою. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 07 липня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз збут» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з газопостачання. Призначено судове засідання. 25\~серпня 2021\~року від\~відповідача по\~справі [PERSON] \~надійшов відзив\~на позовну\~заяву,\~в якому\~остання позовні\~вимоги визнала\~частково за\~період з\~01.07.2018\~по 31.01.2021в сумі основного боргу 2\~267, 40 гривень, 3% річних у сумі 383, 71 гривень, інфляційних втрат у сумі 763, 27 гривень, просила застосувати до частини позовних вимог наслідки спливу строку позовної давності. Крім того, відповідачем разом з відзивом на позов до суду надано заяву, в якій відповідач просить застосувати строк позовної давності до заявлених вимог, посилаючись на те, що позивач просить стягнути заборгованість за період, який значно перевищує встановлений законом строк позовної давності у три роки. 29 вересня 2021 року до суду від представника позивача Третяк О.О., яка діє на підставі довіреності № Др-56-1220 від 30.12.2020, надійшла відповідь на відзив, якою вона щодо відзиву на позовну заяву заперечувала, та посилалася на те, що оплатами в березні, вересні, жовтні, листопаді 2018 року, січні та грудні 2019 року за отриману послугу з газопостачання, які значно перевищували нарахування, відповідач [PERSON] перервала перебіг позовної давності, оскільки своїми діями визнавала заборгованість, яка існувала на момент кожної з оплат. Просила позов задовольнити в повному обсязі, та стягнути з відповідача три відсотки річних у розмірі 1\~357, 34 гривень та інфляційні втрати в розмірі 1\~674, 66 гривень. 21 жовтня 2021 року від представника позивача Бондар М.В., яка діє на підставі Довіреності від 29.04.2021 № Др-12-0421, надійшли заперечення на заяву про застосування строку позовної давності, якими вона не погодилася із заявою відповідача про застосування строків позовної давності посилаючись на наступне. Оплатами в березні, вересні, жовтні, листопаді 2018 року, січні та грудні 2019 року за отриману послугу з газопостачання, які значно перевищували щомісячні нарахування. Відповідач [PERSON] перервала перебіг позовної давності,оскільки своїми діями визнавала заборгованість, яка існувала на момент кожної з оплат. Крім того, у серпні 2019 року, відповідач зверталася до ТОВ «Харківгаз збут» із заявою про укладення з нею договору реструктуризації заборгованості, із якої вбачається, що відповідач своїми діями визнала заборгованість, яка існувала станом на серпень 2018 року. Представник позивача, Бондар М.В., яка діє на підставі Довіреності від 29.04.2021 № Др-12-0421, в судовому засіданні заявлений позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, просила суд відмовити у його задоволенні, посилаючись на обставини, які викладені у відзиві на позовну заяву. В подальшому сторони в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом було встановлено, що ТОВ «Харківгаз збут» з 01.07.2015р. здійснює господарську діяльність з постачання природного газу на території Харківської області на підставі ліцензії на постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом, виданої Національною Комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України (далі - НКРЕКП), згідно постанови № 1588 від 21.05.2015р. (переоформлена на безстрокову постановою від 08.09.2015р. № 2283), та згідно постанови від 11.05.2017 року №633, виданої на постачання природнього газу на території України. На ТОВ «Харківгаз збут» покладено спеціальні обов`язки щодо постачання Природного газу населенню Харківської області згідно Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (затверджено Постановою КМУ № 758 від 01.10.2015р., з з 01.04.2017р. - відповідно до Постанови КМУ № 187 від 22.03.2017р., з 01.11.2018р. - відповідно до Постанови КМУ№ 867 від 19.10.2018). В свою чергу, АТ «Харківгаз» відповідно до постанов НКРЕКП, зокрема, №789 від 13.03.2015 року, №2284 від 08.09.2015 року, №809 від 19.06.2017 року в контексті обставин справи провадить господарську діяльність з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ на території Харківської області, тобто, є Оператором ГРМ. ТОВ «Харківгаз збут» надає послуги з постачання природного газу за адресою: [ADDRESS] . Відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи (Операторами ГРМ) регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015 (надалі - Правила постачання природного газу) на виконання пункту 17 частини третьої статті 4 Закону України «Про ринок природного газу». Відповідно до п. 2 розділу III Правил постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Типовий договір постачання природного газу з побутовим споживачем затверджено постановою НКРЕКП від 01.12.2015 року №2500 «Про затвердження Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам», яка набрала чинності з 01.12.2015 року. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Відповідно до п. 4 розділу III Правил для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником. Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам було офіційно опубліковано ТОВ «Харківгаз збут» в газеті «Слобідський край» № 156 від 31.12.2015р. та розмішений на офіційному сайті товариства. Відповідно до п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуги з постачання та розподілу природного газу віднесено до комунальних. Пункт 5 ч. 2 ст. 7 Закону встановив обов`язок споживачів оплачувати надані житлово- комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником відповідно до вимог цих Правил, що має підтверджуватися документально. У разі незгоди споживача укладати договір з постачальником із спеціальними обов`язками та за відсутності укладеного в установленому порядку договору постачання природного газу з іншим постачальником споживач не має права споживати природний газ із газорозподільної системи та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. При цьому, слід зазначити, AT «Харківміськгаз» (код ЄДРПОУ 03359552) з 01.07.2015 р. на підставі Закону України «Про ринок природного газу» № 329 від 09 04.2015 р. в контексті обставин даної справи провадить господарську діяльність з розподілу природного газу на території м. Харкова та Харківської області, тобто, є оператором ГРМ. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Відповідно до п. 4 розділу III Правил для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником. Фактом згоди про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений рахунок (квитанція) за поставлений природний газ, а також факт фактичного споживання природного газу. За адресою: [ADDRESS] особовий рахунок [NUMBER] відкрито на ім`я [PERSON] . Як вбачається з розрахунку заборгованості, [PERSON] нерегулярними оплатами підтверджує факт споживання послуги з газопостачання та приєднання до умов типового договору. Отже, між ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» та відповідачем договір на постачання природного газу є таким, що укладений шляхом заявочного приєднання. Таким чином встановлено, що між сторонами на підставі публічного договору склалися фактичні договірні відносини щодо послуг з приводу постачання природного газу. Згідно з п. 5 ч. З ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 14 Розділу III Правил закріплено, що розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачем є календарний місяць. Пунктом 17 Розділу III Правил, встановлює, що якщо побутовий споживач не здійснив оплату за спожитий природний газ протягом десяти днів після строку, визначеного договором постачання природного газу, постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання природного газу споживачу шляхом направлення споживачу письмового повідомлення. Відповідно до абз. 2 п. 22 Розділу III Правил побутовий споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору. Згідно п. 2 розділу III Правил постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Згідно наданого позивачем розрахунку, загальна заборгованість відповідача за надані послуги за період з 01 жовтня 2015 року по 31 січня 2021 року складає 5\~613, 65 гривень, з яких: заборгованість за надані послуги з газопостачання 4\~018, 20 гривень, заборгованість за пенею 34, 76 гривень, інфляційні втрати 1\~080, 42 гривень, три відсотки річних від простроченої суми 480, 27 гривень. ( а.с. 4) Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ст. 11 ЦК України, цивільні права і обов`язки виникають з дій осіб, передбачених актами цивільного законодавства. Підставами для виникнення цивільних прав і обов`язків, крім договору, можуть бути і інші юридичні факти (наприклад, фактичне надання житлово-комунальних послуг). Цивільні права і обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства, органів державної влади або органів місцевого самоврядування. Відповідно до ч.1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов на допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 67 ЖК України РСР, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг само по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв`язку з наданням позивачем комунальних послуг та наявності з боку відповідача невиконаних зобов`язань щодо оплати спожитих житлово-комунальних послуг. Доказів, які б спростовували зазначену суму заборгованості або обов`язок щодо її погашення, відповідачем не надані. Відповідач не заперечуючи факт існування заборгованості за надані послуги, просила суд застосувати строк позовної давності. З цього приводу суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Тобто, позовна давність це встановлений законом строк, протягом якого особа, право якої порушено, може вимагати примусового здійснення захисту свого права шляхом подання позовної заяви до суду. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із сплином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»). Згідно із частинами третьою, четвертою статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Частиною 1 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг загальної та спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. 252-255 ЦК України. Відповідно до частини 1 статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Як встановлено судом, 24 вересня 2019 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про реструктуризацію заборгованості за надані послуги з газопостачання, згідно умов якого, відповідач визнала заборгованість, що утворилась станом на 07.09.2018 у розмірі 6\~205, 34 гривень, та зобов`язалась сплачувати, окрім щомісячних платежів за даним договором реструктуризації, поточні платежі на рахунок із спеціальним режимом використання. Враховуючи, що на момент звернення представника позивача із позовною заявою до суду, відповідач свої зобов`язання не виконала, повної та своєчасної оплати послуг з газопостачання не вносила, а також те, що перебіг позовної давності перервався з моменту укладення між позивачем та відповідачем договору про реструктуризацію, яким відповідач заборгованість визнала, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по справі. На підставі викладеного та

Outcome: approved