Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

06 жовтня 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], зазначивши, що з відповідачем перебуває у шлюбі, який зареєстрували у виконкомі Карло-Марксівської селищної ради м. Єнакієве Донецької області 06 серпня 2011 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. З травня 2014 року сторони припинили шлюбно-сімейні відносини та спільне проживання з причини відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя та сварок на побутовому ґрунті. Після припинення спільного проживання дитина залишилася мешкати з позивачкою. Відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість. Позивачка вважає збереження сім'ї неможливим, спору щодо спільного майна не має. В зв'язку з наведеним позивачка просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], а також стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності в попередньому судовому засіданні, в якій позовні вимоги в частині розірвання шлюбу визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу між ним та позивачкою у справі; позовні вимоги в частині стягнення аліментів визнав частково, погоджується на стягнення з нього аліментів, але в розмірі, меншому, ніж зазначено в позові, згодний на стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. З'ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрували у виконкомі Карло-Марксівської селищної ради м. Єнакієве Донецької області 06 серпня 2011 року, актовий запис № 37 (а.с. 5). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6), який мешкає з позивачкою у справі та знаходиться на її утриманні. Шлюбно-сімейні відносини та спільне проживання між сторонами припинені з травня 2014 року з причини відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя та постійних сварок на побутовому ґрунті, поновлювати сімейне життя сторони не бажають. Спор щодо спільного майна відсутній. Відповідач працездатний, інших утриманців не має, має постійне місце роботи та стабільний щомісячний дохід, не заперечує проти сплати аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно на утримання сина [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В силу ст. 183 ч. 1 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а відповідно до ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи, що сторони не мають наміру підтримувати шлюбні стосунки, підстав для надання строку на примирення немає, так як сторони наполягають на розірванні шлюбу між ними, суд вважає, що подальше збереження сім'ї суперечить інтересам сторін, а також інтересам неповнолітньої дитини, які мають істотне значення, тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Крім того, враховуючи встановлені судом обставини справи, а також норми чинного законодавства України, які регулюють спірні правовідносини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають частковому задоволенню, і з відповідача [PERSON] необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини в порядку ст.ст. 181, 182 СК України у розмірі 1/4 частки заробітку, але не меншому, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, оскільки відповідач працездатний та має стабільний дохід у вигляді заробітної плати.

Outcome: partial