Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-10 00:00:00

06.11.2020\~року,\~ позивач\~ звернувся\~ до\~суду з\~позовом \~до Кам`янець-Подільського\~міського відділу\~ДВС,\~ \~ третя\~особа [PERSON] ,\~ про\~ зняття\~арешту з\~майна.\~ \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 09.11.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду. Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження. Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач вказує, що він є власником квартири [ADDRESS] . При зверненні до нотаріуса з приводу відчуження даної квартири, було виявлено арешт на все рухоме та нерухоме майно. Арешт накладено державним виконавцем в порядку примусового виконання вироку суду від 17.06.2001 року, яким з нього стягнено на користь [PERSON] 1734.20 грн. на відшкодування матеріальних збитків та 3000 грн. моральної шкоди. З потерпілим розрахувався повністю і жодних претензій до нього не було, тому вважає дії виконавця такими, що порушують його право власності на майно, оскільки боргу перед потерпілим не має. Справу просить розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача та третя особа в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися своєчасно, належним чином, що підтверджується поштовим повідомленнями та розпискою, приєднаними до матеріалів справи. Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін. Суд розглядає справу у відсутності сторін. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ \~ \~Вивчивши та\~дослідивши \~матеріали справи, судом встановлено, що на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 01.12.2016 року приватним нотаріусом Теофіпольського районного нотаріального округу Сурма Г.Ф., [PERSON] є власником квартири за [ADDRESS] , копія якого приєднана до матеріалів справи. \~ \~ \~ \~З позовної заяви вбачається, що [PERSON] маючи бажання розпорядитись своїм майном звернувся до нотаріуса, де було встановлено, що на все нерухоме майно [PERSON] , відповідно і на вказану квартиру державним виконавцем в порядку примусового виконання вироку Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 17.06.2001 року, яким з нього стягнено на користь [PERSON] 1734.20 грн. на відшкодування матеріальних збитків та 3000 грн. моральної шкоди, накладено обтяження, що підтверджується копією постанови державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 10.10.2003 року і копією актуальної інформації про державну реєстрацію обтяжень номер запису 38336403 (спеціальний розділ) від 27.06.2007 року, приєднаних до матеріалів справи. \~ \~ \~ \~Позивач вказує, що він з потерпілим [PERSON] розрахувався в повному обсязі, претензій до нього останній не мав. \~ \~ \~ \~З листа № 19.8-30/64686 від 26.10.2020 року, в.о. начальника Кам`янець-Подільського міського відділу ДВС Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), вбачається, що станом на 26.10.2020 року виконавчі документи щодо боржника [PERSON] на виконанні відсутні. Виконавчі провадження знищено, згідно акту про вилучення виконавчих проваджень для знищення. \~ Частиною 1 статті 316 Цивільного кодексу України, визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 1 ст. 319 цього Кодексу, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Крім того відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. \~Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, що передбачено ч. 1 ст. 391 Цивільного кодексу України. У частині п`ятій статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено,що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Outcome: approved