Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

05.04.2016 року позивачі звернулись в суд з позовною заявою, в якій просили визнати за ними право власності на домоволодіння, розташоване за адресою: Івано-Франківська область, Тлумацький район, с. Прибилів, вул. Каштанова, 20, зокрема, за [PERSON] право власності на 1/5 частину житлового будинку з гоподарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] та за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] право власності на належні їм по 1/5 частці кожному житлового будинку з гоподарськими будівлями та спорудами. Свої вимоги обґрунтовують тим, що 02.03.1991 року померла мати (бабуся, прабабуся) [PERSON], якій належала 1/5 частини домоволодіння № 20 по вул. Каштанова в с. Прибилів Тлумацького району Івано-Франківської області. Також по 1/5 частині вказаного домоволодіння належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все належне їй на день смерті майно, в т.ч. на 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, в управління яким вступила донька [PERSON] (позивачка). Позивачка [PERSON] бажає оформити право власності на дане спадкове майно на своє імя, однак в нотаріальному порядку позивачці відмовлено в оформленні спадщини, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на спадкове домоволодіння. У звязку з вищевказаним, позивачі просять суд визнати за ними право власності на житловий будинок з гоподарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: вул. Каштанова, № 20, с. Прибилів Тлумацького району Івано-Франківської області, зокрема: за [PERSON] право власності на 1/5 частину житлового будинку з гоподарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] та за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] право власності на належні їм по 1/5 частці кожному житлового будинку з гоподарськими будівлями та спорудами. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились, однак до суду подали письмові заяви, в яких вказали, що позов підтримують, просили позов задовольнити та справу розглядати без їх участі. Представник відповідача Прибилівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в судове засідання не зявились, однак до суду направив письмову заяву, у якій вказав, що позов визнає, не заперечує щодо його задоволення, просив справу розглядати без його участі. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав: Судом встановлено, що згідно виписки із погосподарської книги № 4 Прибилівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області станом на 01.07.1990 року за [PERSON], [INFO], яка була головою двору, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], значилось господарство, розташоване по вул. Каштанова, 20 в с. Прибилів Тлумацького району Івано-Франківської області (а.с. 13). Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частках (по 1/5 частці) належало майно господарського двору, розташованого за адресою: вул. Каштанова, 20 в с. Прибилів Тлумацького району Івано-Франківської області. Згідно копії свідоцтва про народження позивачки [PERSON] її матірю є [PERSON] (а.с. 20). Згідно копії свідоцтва про одруження позивачка [PERSON] 17.08.1966 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та після державної реєстрації шлюбу їй було присвоєно шлюбне прізвище «Когутяк» (а.с. 20). 02.03.1991 року [PERSON] (мати) померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 15). Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавця [PERSON] для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном чи подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Позивачка [PERSON] прийняла спадщину за законом після смерті матері [PERSON], оскільки вступила в управління спадковим майном, проводила похорон матері, обробляла земельні ділянки, сплачувала всі платежі, що підтверджується довідкою Прибилівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 218 від 11.03.2016 року (а.с. 13). Як вбачається з копії спадкової справи № 106/2016 від 11.03.2016 року, заведеної приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області [PERSON] після смерті [PERSON] (а.с. 43-55), [PERSON] (позивачка) є єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], інших спадкоємців першої черги за законом, чи спадкоємців в порядку спадкування за заповітом немає. Отже, на момент звернення до суду позивачі правомірно претендують на домоволодіння в цілому, зокрема: [PERSON] на 1/5 частину житлового будинку з гоподарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після померлої матері [PERSON], а [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на належені їм по 1/5 частині кожному вказаного домоволодіння. [PERSON] (позивачка) в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за законом, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташованими по вул. Каштанова, 20, в с. Прибилів Тлумацького району Івано-Франківської області, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області [PERSON] № 187/02-31 від 11.03.2016 року (а.с. 16). У відповідності до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачами в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності із п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. На підставі ст.ст. 548, 549, 553 ЦК України (в редакції 1963 р.),

Outcome: approved