Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-24 00:00:00

06.03.2020 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення коштів на утримання неповнолітніх дітей - аліментів, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 14.10.2008 року у відділі реєстрації актів громадського стану по місту Синельникове Синельниківського міського управління юстиції Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб з [PERSON] за актовим записом № 221, у січні 2018 року їх сім`я розпалася, вона з дітьми проживає окремо від відповідача, зараз діти знаходяться на утриманні позивача, [PERSON] не надає матеріальної допомоги, досягти домовленості з відповідачем по врегулювання цього питання позивачу не вдалось. [PERSON] інших утриманців не має, є працездатною людиною та має можливість надавати їй матеріальну допомогу на утримання та виховання дітей. Посилаючись на ст.180 СК України позивач [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] , на її користь аліменти на утримання дітей: дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі Ѕ частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісяця до досягнення дочкою [PERSON] повноліття, починаючи з дня подання заяви до суду. До початку проведення судового засідання позивач надала суду заяву про розгляд справи без її участі та підтримання заявлених вимог. Відповідач [PERSON] до початку проведення судового засідання надав суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги позивача визнає частково, згоден сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку. Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази та оцінивши їх у сукупності прийшов до наступного. Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах з 14 жовтня 2008 року підтверджується копією Свідоцтва про шлюб, виданою цієї ж дати відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області Серії [NUMBER] , про що в Книзі реєстрації шлюбів 27 липня 2012 року зроблено відповідний актовий запис за № 221 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають дітей сина [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження Серії [NUMBER] , видане 18.06.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове реєстраційної служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області) та доньку [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження Серії [NUMBER] , видане 28.01.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області ) (а.с.5-6). Довідкою, виданою 25.05.2018 року Гірківським старостинським округом виконавчого комітету Славгородської селищної ради, встановлено, що з [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , проживають діти: син [PERSON] та донька [PERSON] , які знаходяться на її утриманні (а.с.3). Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способом виконання батьками цього обов`язку відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України є в тому числі й присуджені за рішенням суду кошти (аліменти) у частці від доходу матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до п. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15. 05. 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»,\~а також\~ст.\~182\~СК України,\~вирішуючи питання\~щодо розміру\~аліментів,\~суд повинен\~ураховувати:\~1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів ; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, а також беручи до уваги те, що відповідач, як один з батьків, не позбавлений обов`язку утримувати своїх дітей, тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON] , але частково, виходячи із сукупності досліджених доказів у справі, тому з відповідача [PERSON] на утримання двох дітей суд вважає за необхідне та доцільне стягнути 1/3 частку його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, що відповідатиме вимозі ч. 2 ст. 182 СК України. Згідно з\~ч.\~2\~ст.\~182\~СК України\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~ч.ч.2-3\~ст.\~183\~СК України,\~якщо стягуються\~аліменти на\~двох і\~більше дітей,\~суд визначає\~єдину частку\~від заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька на\~їх утримання,\~яка буде\~стягуватися до\~досягнення найстаршою\~дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Згідно з\~ст.\~179\~СК України\~аліменти,\~одержані на\~дитину,\~є власністю\~дитини. Той\~із батьків\~або інших\~законних представників\~дитини,\~на ім`я\~якого виплачуються\~аліменти,\~розпоряджається аліментами\~виключно за\~цільовим призначенням\~в інтересах\~дитини. Неповнолітня\~дитина має\~право брати\~участь у\~розпорядженні аліментами,\~одержаними на\~її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Відповідно до\~ч.ч.\~2,\~3\~ст.\~183\~СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Сторонам роз`яснити, що розмір аліментів, стягнутих на утримання дітей, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. На підставі вищевикладеного, враховуючи матеріальне становище сторін, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково, а саме в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % гарантованого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, суд, не встановивши наявності підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп., який є пропорційним частковому задоволенню позовних вимог [PERSON] , яка при зверненні до суду з даним позовом звільнена від сплати судового збору. На підставі викладеного, ч. 1 ст. 179, ст. ст. 180-183, ч. 1 ст. 191, ст. 192 СК України, ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року,

Outcome: partial