Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

07.02.2019 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] яка діє в інтересах [PERSON] та є її опікуном. Позивач звертаючись до суду посилався на наступне. [INFO] помер [PERSON] , який за життя склав заповіт на користь [PERSON] , яким заповів їй все належне йому майно на день його смерті деб воно не знаходилося і з чого б воно не складалося. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої ввійшли недоотримана пенсія, яка зберігається у в Великоновосілківському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області сумі 38076,00 грн., які належали спадкодавцеві та про що 10.12.2018 року приватним нотаріусом Великоновосілківського районного нотаріального округу Кисельовою О.В. видано свідоцтво про право на спадщину за законом. Після отримання свідоцтва про право на спадщину за законом позивач звернулася до відповідача з метою оформлення документів та отримання належної спадкоємцю суми недоотриманої пенсії. 17.12.2018 року було видано разове доручення для виплати на відділенні поштового зв`язку кошти згідно виданого свідоцтва про право на спадщину, однак з належних спадкоємцю 38076,00 грн. виплачено лише 19565,03 грн. Листом від 04.01.2019 року №199/05-7 Великоновосілківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, повідомило, що загальна сума недоотриманної [PERSON] пенсії за період з 01.07.2014 року по 31.03.2017 року складає 38076,00 грн. Не погоджуючись з діями відповідача позивач змушений звернутись до суду. Представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі просила про їх задоволення. Представник відповідача проти позову заперечував просив відмовити в задоволенні позову, оскільки розмір недоотриманої пенсії, яка належала померлому [PERSON] , нараховано відповідно до ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за три роки до дня звернення за виплатою недоотриманої пенсії, крім того до спадкоємця переходять права спадкодавця, а відповідно обмеження у виплаті лише за останні три роки розповсюджуються і на спадкоємця в тому числі. Суд вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи встановив. Згідно даних свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.12.2018 р., зареєстрованому у реєстрі за № 2897, спадкоємицею майна [PERSON] 1950 року народження, який помер [INFO] , є [PERSON] . [INFO] ; спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається із недоотриманої пенсії у розмірі 38076,00 грн. (а.с. 17). Належність зазначеної вище недоотриманої суми пенсії підтверджується листом від 04.01.2019 року № 199/05-7, виданого Великоновоссілківським об`єднаним Управлінням Пенсійного фонду України Донецької області (а.с. 19). Отже, позивач є єдиною спадкоємицею майна після [PERSON] , а саме недоотриманих сум пенсії у розмірі 38076 грн. Свідоцтво про право на спадщину за законом є правовстановлюючим документом та не визнане у встановленому законом порядку недійсним. Відповіддю від 04.01.2019 р. № 199/05-7 представнику позивачки роз`яснено причини не виплати всієї суму недоотриманої пенсії, посилаючись на вимоги ст. 52, 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 13), саме рішень про відмову у виплаті решти частини пенсійних виплат померлого [PERSON] , позивачу не приймалось (а.с. 19). Як вбачається з копії разового доручення № 914370166916/32 від 17.12.2018 року (а.с. 21) та відповіді від 04.01.2019 р. № 199/05-7 ( а.с. 19-20) позивач отримала від Управління ПФУ в Великоновосілківському районі Донецької області кошти в сумі 19565,03 грн., одже сума невиплачених коштів, що увійшла до складу спадщини згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом складає 18510,97 грн. Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 286/3516/16-ц зроблено висновок, якщо предметом позову є майнова вимога про визнання в порядку спадкування право власності на майно - грошові кошти, тому спір має приватноправовий характер і підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства. Таким чином, дана справа повинна розглядатися в порядку цивільного судочинства, оскільки предметом позову у справі є вимога про стягнення грошових коштів, набутих в порядку спадкування за законом. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм правом та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що дана норма розповсюджується на правовідносини з приводу виплати нарахованих сум пенсії, але своєчасно не отриманих пенсіонером з власної вини та не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Згідно статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Судом встановлено, що залишок недоотриманих та невиплачених спадкоємцю пенсійних виплат складає 18510,97 грн. Дані обставини не оспорюються сторонами. Оскільки, за життя [PERSON] , який помер [INFO] , недоотримав пенсію у розмірі 38076,00 грн., яка увійшла до складу спадщини, а позивач є його спадкоємцем та у встановленому законом порядку прийняв спадщину, то суд вважає, що позивач як спадкоємець набув право на отримання не виплаченої пенсії. Твердження відповідача про те, що розмір недоотриманої пенсії, яка належала померлому [PERSON] , нараховано відповідно до ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за три роки до дня звернення за виплатою недоотриманої пенсії не заслуговує на увагу, оскільки спростовуються матеріалами справи, а саме в свідоцтві про право на спадщину за законом, виданому 10 грудня 2018 року приватним нотаріусом Великоновосілківського районного нотаріального округу Кисельовою О.В., у якому зазначено, що [PERSON] успадкувала право на недоотриману пенсію в сумі 38076 грн.(а.с. 17). Крім того слід зауважити, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Тому сума пенсії, що належала [PERSON] і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, увійшла до складу спадщини та позивач, прийнявши спадщину, має право на отримання всієї суми. Положення ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які увійшли до спадщини. Таким чином, у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного їй спадкового майна. За таких обставин, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] до Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання неправомірною відмови у виплаті частини коштів, що увійшли до складу спадщини та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити у повному обсязі. В порядку ч. 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір компенсувати за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved