Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-02 00:00:00

04 липня 2019 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом в якому просив суд, стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі ј заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подання позову та до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу розглянути без його участі та участі позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Згідно зі ст. 280 ЦПК України, якщо у суду не має даних про причину неявки відповідача, сповіщеного про дату, час та місце судового засідання належним чином і не з`явився в судове засідання без поважних і без повідомлення причин, не подавши відзив на позов, суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи та ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 281 ЦПК України. Судом встановлено, що 10.01.2008р. між позивачкою та відповідачем був розірваний шлюб, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів було зроблено відповідний актовий запис №04. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу, донька проживає разом із позивачкою та повністю знаходяться на її утриманні. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Для нормального повноцінного життя дитині потрібне відповідне харчування, одяг та багато інших речей. Позивачці дуже важко забезпечувати дитину усім необхідним, тому вона змушена звернутися до суду. Згідно ч. 1, 2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст.ст. 150, 157 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, і той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини першої, другої статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За таких обставин суд дійшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. З урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути суму судового збору в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного й

Outcome: approved