Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

05 жовтня 2020 року в.о. керівника Лозівської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі: Борщівської сільської ради Балаклійського району Харківської області звернувся до Балаклійського районного суду Харківської області із заявою , у якій просить визнати спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме земельну ділянку загальною площею 5,22 умовних кадастрових гектарів на території Борщівської сільської ради Балаклійського району Харківської області відумерлою; передати вказану земельну ділянку Борщівській сільській раді Балаклійського району Харківської області. Обґрунтовуючи заяву, заявник зазначає, що після смерті [PERSON] спадщина ніким із спадкоємців не прийнята, після відкриття спадщини сплинув більш ніж один рік. У судовому засіданні прокурор заяву підтримала, просила її задовольнити. Представник Борщівської сільської ради Балаклійського району Харківської області у судове засідання не з`явився, сільським головою надано заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, заяву підтримав. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до п.8 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] у с. Борщівка Балаклійського району Харківської області, що підтверджується копією запису акту про смерть №5 від 24.02.2003. Відповідно до довідки Борщівської сільської ради Балаклійського району Харківської області від 01.07.2020 №258 [PERSON] на день смерті проживала разом із сином [PERSON] . Відповідно до довідки Борщівської сільської ради Балаклійського району Харківської області від 15.11.2019 №414 [PERSON] на день смерті у 2003 році проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . Разом із нею проживав та був зареєстрований її син [PERSON] , який помер [INFO] . [PERSON] помер [INFO] у с. Борщівка Балаклійського району Харківської області, що підтверджується копією актового запису про смерть №19 від 01.09.2004. Відповідно до довідки Борщівської сільської ради Балаклійського району Харківської області від 01.07.2020 №259 [PERSON] на день смерті проживав та був зареєстрований один. Відповідно до відповіді Відділу у Балаклійському районі Головного управління держгеокадастру у Харківській області від 26.12.2019 надано копію сторінки з Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «Україна» відповідно до якої 20.03.2000 зареєстровано за №49 та видано сертифікат на земельну частку (пай) серії ХР №0258754 на [PERSON] . Відповідно до Книг записів реєстрації державних актів на право власності на землю на [PERSON] державний акт на право власності на землю не зареєстрований. Згідно з відповіддю Борщівської сільської ради Балаклійського району Харківської області №471 від 15.11.2019 після смерті [PERSON] , яка померла у 2003 році на земельну частку (пай) в с. Борщівка конт.20 ділянка [NUMBER] площею 4,7575 спадщина не оформлена. Відповідно до відповіді Балаклійської державної нотаріальної контори Харківської області від 15.10.2020 після смерті [PERSON] , померлої [INFO] та [PERSON] , померлого [INFO] ніхто із спадкоємців із заявою про прийняття спадщини або про відмову від неї не звертався. Звертаючись до суду із заявою про визнання спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] відумерлою, заявник послався на норму статті 1277 ЦК України, який набрав чинності з 01.01.2004. Частинами 1-3 статті 1277\~ЦК України визначено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до п.4 Прикінцевих та\~перехідних положень\~ЦК України 2003\~року Цивільний\~кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Згідно з п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, правила книги шостої Цивільного\~кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Правила статті 1277\~Цивільного кодексу\~України про відумерле майно застосовуються також до спадщини, від дня відкриття якої до набрання чинності цим Кодексом спливло не менше одного року. В абзацах 2, 3 пункту 1 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування»\~від 30.05.2008\~№7 надано роз`яснення з приводу застосування правила книги шостої ЦК\~України до спадкових правовідносин, які виникли до набрання чинності ЦК України 2003 року. Відносини спадкування регулюються правилами\~ЦК\~( 435-15 ), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила\~Цивільного кодексу Української РСР\~(1540-06) (далі -\~ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності\~ЦК\~(435-15) і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Крім цього, згідно до абзаців 13, 14 п.1 листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013\~№24-753/0/4-13, «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», судам слід звернути увагу, що на час відкриття спадщини в період чинності\~ЦК УРСР\~його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини). Пунктом 5 ч. 1\~ст. 555 ЦК УРСР\~було встановлено, що спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави, якщо жоден із спадкоємців не прийняв спадщину.\~ЦК УРСР\~не обмежувався строк для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом, у тому числі й для держави. Тому, якщо упродовж встановленого шестимісячного строку ніхто зі спадкоємців за законом або за заповітом не прийняв спадщину, вважається, що спадщина переходить до держави. Отже, норми п. 5\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК, згідно з якими цей\~ЦК\~застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги\~шостої ЦК\~може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм\~статей 529 - 531 ЦК УРСР. Згідно абзаців 10, 11. п.9 листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013\~№24-753/0/4-13, «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», у справах про визнання спадщини відумерлою судам слід звернути увагу на застосування абз. 2 п. 5\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК, відповідно до якого правила\~ст. 1277 ЦК\~про відумерле майно застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності\~ЦК. Зазначені положення застосовуються, якщо спадщина не перейшла до держави в порядку, передбаченому\~ст. 555 ЦК УРСР. Відповідно\~ст. 525 ЦК Української РСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в\~статті 21 цього Кодексу. У відповідності до вимог\~ст. 526 ЦК Української РСР, місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Згідно\~ст. 549 ЦК Української РСР\~визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно\~ст.555 ЦК Української РСР\~спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави: 1) якщо спадкодавець все майно або частину його заповідав державі; 2) якщо у спадкодавця немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом; 3) якщо всі спадкоємці відмовились від спадщини; 4) якщо всі спадкоємці позбавлені права спадкування (статті\~528\~і\~534\~цього\~Кодексу); 5) якщо ні один із спадкоємців не прийняв спадщини. Якщо хто-небудь з спадкоємців відмовився від спадщини на користь держави, до держави переходить частка спадкового майна, належна цьому спадкоємцеві. Якщо при відсутності спадкоємців за законом заповідана тільки частина майна спадкодавця, решта майна переходить до держави. У випадках, передбачених цією статтею, авторське право, що входить до складу спадщини, або право на частку в авторській винагороді, що належало спадкоємцеві, який відмовився, припиняється. Верховний Суд, у справі № 2о-55/2008, від 04.07.2018 року, дійшов висновку, що доводи касаційної скарги заступника прокурора Івано-Франківської області про те, що до спірних правовідносин застосовуються норми\~статті 1277 ЦК України\~на підставі пункту 5\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, є помилковими, оскільки з часу відкриття спадщини - день смерті спадкодавця до набрання чинності\~ЦК України\~спливло більше п`яти років. Згідно до ч.ч.5, 6\~ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Частиною 4\~статті 263 ЦПК України\~визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно з п. 2 та п. 5 ч. 1\~ст. 555 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року\~спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави, якщо у спадкодавця немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, та якщо ні один із спадкоємців не прийняв спадщини. Таким чином, оскільки спадщина після смерті [PERSON] відкрилась до [INFO] , а саме 19.02.2003, тому відсутні правові підстави для задоволення заяви про визнання спадщини відумерлою. Крім того, як зазначає сам заявник, що на момент смерті [PERSON] з нею проживав її син [PERSON] , а відтак з огляду на п.1 ч.1 ст.549 ЦК Української РСР, який був чинний на той момент, він автоматично став її спадкоємцем, бо прийняв спадщину фактичним шляхом. За викладених обставин відсутні будь-які правові підстави для задоволення цього позову.

Outcome: dismissed