Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

05.11.2009р. до Малиновського районного суду м. Одеси звернулося ВАТ «Чорноморгідробуд» з позовом до [PERSON] про визнання такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказував, що гуртожиток, розташований за адресою: м. Одеса, вул. Ген.Швигіна, 34-А, належить ВАТ «Чорноморгідробуд» на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності № 013058 від 09.04.2001р., та знаходиться в оперативному управлінні Управління житлового господарства та соціального розвитку ВАТ «Чорноморгідробуд». [PERSON] в трудових відносинах з позивачем не перебувала та була поселена в зазначений гуртожиток за клопотанням сторонньої організації. Відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільного вибору місця проживання в Україні» 25.10.2004р. [PERSON] була зареєстрована в гуртожитку за адресою: м. Одеса, вул. Ген.Швигіна, 34-А. Разом із обовязком зареєструватись за новим місцем проживання, ст. 7 Закону зобовязує громадянина на протязі семи днів з моменту переїзду на нове місце проживання, знятись з реєстрації за старим місцем проживання. Під час перевірки, комісією УЖГСР ВАТ «Чорноморгідробуд» було встановлено, що [PERSON] не проживає в гуртожитку більше року та в порушення вимог Закону України «Про свободу пересування та вільного вибору місця проживання в Україні» не знялась з реєстраційного обліку. На теперішній час місцезнаходження відповідача невідомо. Посилаючись на викладене, позивач просив визнати відповідачку втратившою право на користування житловим приміщенням в гуртожитку за адресою: м. Одеса, вул. Ген.Швигіна, 34-А. 22.04.2010р. в судове засідання представник позивача не з»явився, сповіщений належним чином., в попередньому судовому засіданні підтримав позовну заяву в повному обсязі. Надав суду заяву про слухання справи у його відсутність, не заперечував проти постановлення заочного рішення у справі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з»являлася, сповіщалася належним чином, однак відповідно до припису паспортистки вбачається, що [PERSON] вже більш ніж два роки не проживає за місцем реєстрації, сповіщалася через засоби масової інформації, а саме через газету «Чорноморські новини». Згідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належними чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, в гуртожитку № 34 по вул. Ген.Швигіна в м. Одесі, який належить ВАТ «Чорноморгідробуд» на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності № 013058 від 09.04.2001р., та знаходиться в оперативному управлінні Управління житлового господарства та соціального розвитку ВАТ «Чорноморгідробуд», зареєстрована [PERSON], [INFO]. Відповідачка зареєстрована у вказаному гуртожитку, однак більш ніж один рік в ньому не проживає. Вказане підтверджується актом комісії УЖХСР ВАТ «Чорноморгідробуд» від 25.01.2008р. за №76. Відповідно до довідки ВАТ «Чорноморгідробуд» за № 07/113 від 16.05.2008р. [PERSON], [INFO], в трудових відносинах з ВАТ «Чорноморгідробуд» не знаходиться і не знаходилась. Відповідно до абзацу 6 ч.1 ст.3 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Згідно зі ст. 6 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Згідно до ст. 18 Житлового кодексу України управління житловим фондом здійснюється власником або уповноваженим ним органом у межах, визначених власником. Згідно до вимог ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім»ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до вимог ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщення внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку про те, що відповідачка [PERSON] не проживає у гуртожитку по вул. Ген.Швигіна, 34-А в м. Одесі без поважних причин більше шести місяців і тому її слід визнати такою, що втратила право користування жилим приміщенням у гуртожитку за адресою: м. Одеса, вул. Ген.Швигіна, 34а. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. До судових витрат згідно зі ст.79 ЦПК України відносяться судовий збір та витрати, повязані з розглядом справи, зокрема, витрати на інформаційно-технічне забезпечення. Згідно до ст.217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання рішення, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Outcome: approved