Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

05.02.2015 року до суду надійшов вищевказаний позов у якому позивач, попереднє найменування якого було ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК», посилаючись на неналежне виконання відповідачем договірних зобов'язань за договором від № б/н від 26.08.2008 року про надання кредиту, просить стягнути з відповідача заборгованість за цим договором у сумі: 5838 грн. 59 коп., яка визначена станом на 31.12.2014 року та складається із заборгованості за кредитом, процентам, комісії і штрафу. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав і просив про його задоволення. Відповідач позов не визнав і посилаючись на пропуск позивачем трирічного строку позовної давності, подав заяву про застосування судом позовної давності та просив відмовити в задоволенні позову в зв'язку із пропуском позивачем строку позовної давності. Вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. 18.11.2008 року між сторонами спору укладено договір за умовами якого, позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку і відкрив відповідачу картковий рахунок для здійснення платежів по картці у кредит у розмірі: 800 грн., який відповідач мав погашати разом з процентами. Відповідно до пунктів 9.12., 3.1.1., 3.1.3 умов і правил надання банківських послуг, на підставі яких укладався кредитний договір, договір діє протягом 12 міісяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку ні одна із сторін не проінформує другу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк. Строк дії карти вказаний на лицьовій стороні карти (місяць і рік). Карта дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця. По закінченню строку дії відповідна карта продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту карти з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не надійшла письмова заява утримувача про закриття картрахунку, а також при умові наявності, грошових коштів на картрахунку для оплати послуг по виконанню розрахункових операцій по картрахунку (в передостанній день місяця закінчення строку дії) і при дотриманні інших умов продовження, передбачених договором. Як вбачається із наданого позивачем і наявного у матеріалах справи, розрахунку заборгованості за договором № б/н від 26.08.2008 року, останній платіж по погашенню кредитної заборгованості, відповідач здійснив 20.01.2009 року. Як зазначив відповідач у своїй заяві про застосування строку позовної давності, він з 23.01.2009 року не вносив оплати по погашенню кредитної заборгованості. Представник позивача не заперечував у судовому засіданні проти того, що останній платіж по погашенню кредитної заборгованості, відповідач здійснив 20.01.2009 року і після цього погашення кредитної заборгованості не здійснював. Не заперечував у судовому засіданні представник позивача і проти доводів відповідача про те, що ще у 2011 році кредитна картка відповідача втратила чинність, нова кредитна картка відповідачу не видавалась і останній з 2011 року кредитною карткою на підставі кредитного договору б/н від 26.08.2008 року, не може користуватись та не користується. Згідно зі ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч. 3 - ч. 5 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Перебіг строку позовної давності для пред'явлення вимог про стягнення кредитної заборгованості для позивача почався з наступного дня, який слідує за днем, у якому відповідач здійснив останній платіж у погашення кредитної заборгованості. Позивач звернувся до суду з пропуском трирічного строку позовної давності і будь-яких конкретних правових доказів, які б свідчили про поважність причин пропуску трирічного строку позовної давності, позивач суду не надав і судом таких доказів не здобуто. За таких обставин, позов задоволенню не підлягає у зв'язку із пропуском позивачем трирічного строку позовної давності. Оскільки в задоволенні позову відмовляється, то відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати, не відшкодовуються.

Outcome: dismissed