Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~06 червня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, мотивуючи вимоги тим, що вони з [PERSON] з 12 липня 2001 року по 23 червня 2008 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], 30 червня 2001 року та [PERSON], 05 лютого 2003 року. Після розірвання їх шлюбу діти залишились проживати разом з нею та повністю знаходяться на її утримання та вихованні. Вона, хоч і працює, але розмір її доходів не дозволяє їй належним чином їх утримувати. [PERSON] у добровільному порядку до 2016 року частково надавав їй матеріальну допомогу на утримання їх дітей в розмірі 500 грн., але не кожного місяця. Розмір цих аліментів не давав їй можливості належним чином і в повному обсязі утримувати дітей, задовольняти їх потреби в розвитку, навчанні, оздоровленні та вихованні. З 2016 року такі виплати припинились, у звязку з чим вона вимушена звернутися до суду. Їй відомо, що [PERSON] має постійну роботу зі стабільним доходом, має також на утриманні малолітню дитину [PERSON], [INFO], мати якого [PERSON] є третьою стороною по справі і з якою він перебуває в зареєстрованому шлюбі. Вважає, що він зобовязаний утримувати їх двох спільних дітей, виплачуючи їй аліменти спочатку в розмірі 1/5 частини всіх своїх доходів з дня подання позову і до досягнення старшим сином [PERSON] свого повноліття, а після цього в розмірі 1/6 частини доходів до досягнення їх сином [PERSON] повноліття. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду справи у судове засідання не зявилася, надала суду письмову заяву про можливість розгляду справи у її відсутності, за участю її представника [PERSON] (а.с.15). Представник позивача [PERSON], який діє на підставі договору доручення від 06 червня 2016 року (а.с.14), в судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі (а.с.18). Відповідач [PERSON], в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог (а.с.19). Третя особа [PERSON], будучи належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду справи у судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази в межах заявлених позовних вимог (ст.11 ЦПК України) суд установив наступне. Згідно свідоцтв про народження серії І-НО №235594 та серії І-НО №9295105 вбачається, що сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Батьком у свідоцтвах про народження дітей зазначений відповідач [PERSON] (а.с.5;6). Відповідно до довідки адміністрації м.Мосьпіно мікрорайону «Ленінський» №561 від 16 червня 2016 року, [PERSON] дійсно проживає в [INFO] разом зі своїми дітьми [PERSON] та [PERSON] (а.с.16). Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплено в ч. 2 ст. 51 Конституції України і ст. 180 Сімейного кодексу України. За правилами статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Передбачених законом підстав для звільнення [PERSON] від обовязку утримання неповнолітніх дітей судом не встановлено. Домовленості між батьками щодо способу утримання дітей не досягнуто. Отже, оцінивши представлені сторонами в порядку ст. 60 ЦПК України докази, суд визнає що [PERSON] не у повній мірі виконує у відношенні своїх неповнолітніх дітей передбачені сімейним законодавством батьківські обовязки з їх належного утримання, чим порушує право дітей на достатній рівень життя, тому позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до положень ч.1 ст. 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дітей за один місяць, згідно вимогам ст. 367 ЦПК України підлягає негайному виконанню. У відповідності зі статтею 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved