Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

06 січня 2015 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що йому на праві спільної часткової власності належить 15/100 частин домоволодіння [ADDRESS]. Його колишня дружина [PERSON] 22.08.2005 року продала належні їй 16/100 частин домоволодіння відповідачу [PERSON] В період часу до 2012 року він проживав в смт Білозерка. З 2012 року він намагається попасти до своєї частини домоволодіння, але відповідач чинить йому у цьому перешкоди, шляхом закриття хвіртки . Позивач просив суд усунути йому перешкоди у користуванні домоволодінням та земельною ділянкою по [ADDRESS] шляхом знесення частки забору та встановлення хвіртки між земельними ділянками за його рахунок, зобов'язати [PERSON] не чинити йому перешкоди у користуванні домоволодінням та земельною ділянкою за вищезазначеною адресою. В судовому засіданні позивач та його представники за довіреністю позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили позов задовольнити за обставинами викладеними у позові, а також просили усунути перешкоди у користуванні домоволодінням та земельною ділянкою шляхом прибирання животного - собаки з земельної ділянки, яка знаходиться в його користуванні. Відповідач [PERSON] та його представник, адвокат Андреєва К.М., в судовому засіданні позовні вимоги не визнали. Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона від 27 серпня 2004 року в результаті поділу майна у власність [PERSON] виділено 15/100 частин домоволодіння [ADDRESS], а його колишній дружині [PERSON] - 16\\100 частин цього ж домоволодіння. Суд зобов»язав сторони зробити певні переобладнання у належних їм частинах домоволодіння. Рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона від 17 жовтня 2005 року встановлен порядок користування та розпорядження земельною ділянкою, [PERSON] та [PERSON] виділена у користування земельна ділянка площею 253,5 кв.м., а [PERSON] - 46 кв.м. Відповідно договору купівлі-продажу від 22.08.2005 року , посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] продала [PERSON] належні їй 16/100 частини домоволодіння [ADDRESS]. Згідно пояснень сторін по справі рішення суду від 17 жовтня 2005 року було виконано в жовтні 2007 року. Позивач вказує на те, що відповідачем чиняться йому перешкоди у користуванні своєю частиною домоволодіння та земельною ділянкою, які він просить усунути шляхом знесення частки забору та облаштування хвіртки між земельними ділянками. В ході розгляду справи, в тому числі і під час виїзного судового засідання встановлено, що хвіртка до земельної ділянки, що була виділена позивачу рішенням суду від 17.10.2005 року є в наявності, позивачем встановлен паркан із сітки-рабиці. Разом с тим, судом встановлен факт наявності перешкод для позивача у здійсненні ним володінням частиною будинку та користуванням земельною ділянкою. Цей факт обумовлюється знаходженням на належній позивачу території великої за розміром «бойцовської» собаки. Незважаючи на те, що відповідач та його представник взагалі заперечують знаходження тварини на вищезазначеній земельній ділянці, але суд оглядаючи докази за їх місцезнаходженням встановив, що саме на земельній ділянці позивача розташована будка для тварини, мають місце сліди перебування останньої по всій території земельної ділянки. Допитаний в суді свідок [PERSON] який є старшим дільничим інспектором Комсомольського РВ показав, що дійсно на вул..Красіна 23 на подвір»ї перебуває не прив»язана собака «бойцовської» породи, яка веде себе дуже агресивно. Твердження відповідача про те, що він не може створювати будь-які перешкоди позивачу, оскільки він не мешкає за даною адресою судом не приймаються до уваги, оскільки згідно правовстановлюючих документів він є власником частини домоволодіння та за неконтрольовану поведінку тварини повинен нести відповідальність саме він. Відповідно до ст. 319, 321 ЦК України зокрема передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник майна має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не має бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Ст.391 ЦК України передбачає захист права власності, а саме власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки перебування тварини на території земельної ділянки позивача перешкоджає нормальному здійсненню права власності, він позбавлен можливості організувати дії з виконання робіт по облаштуванню своєї частини домоволодіння та земельної ділянки, суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача в цей частині задовольнити.

Outcome: partial