Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-07 00:00:00

06.05.2019 до суду надійшла вказана позовна заява [PERSON] , в якій представник позивач з урахуванням уточнення від 08.07.2020 просив визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування після смерті його бабусі [PERSON] , померлої [INFO] , на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , та право власності в порядку спадкування після смерті його рідного брата [PERSON] , померлого [INFO] на 1/2 частину цього ж житлового будинку. Свої вимоги позивач за первісним позовом [PERSON] мотивував тим, що за життя його братові [PERSON] належала, окрім іншого спадкового майна, і 1/2 частина житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . після смерті його брата [PERSON] [INFO] його донька - [PERSON] від спадщини відмовилася, подавши відповідну заяву до державної нотаріальної контори. Позивач є спадкоємцем другої черги за законом після смерті брата, спадщину він прийняв, звернувшись з відповідною заявою до нотаріальної контори, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на вказаний будинок. Тому в цей час позивач змушений звернутися до суду, оскільки його право не визнається і він не може розпорядитися своєю власністю. Крім того, після смерті бабусі у 1983 році він разом із братом успадкував по 1/2 частині спірного будинку. Ухвалою судді Шабас О.С. від 05.06.2019 провадження у справі було відкрито та призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 12.09.2019 залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог державного нотаріуса завідувача Четвертої Харківської державної нотаріальної контори, яка виконувала обов`язки завідувача Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області Козелько Тетяну Михайлівну. Ухвалою суду від 26.11.2019 закрито підготовче судове засідання, справу призначено до розгляду по суті, прийнято до розгляду разом з первісним позовом [PERSON] зустрічну позовну заяву за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсною заяви про відмову від спадщини. Свої вимоги позивач за зустрічною позовною заявою [PERSON] мотивувала тим, що вона є донькою померлого [PERSON] . Після розірвання шлюбу між батьками з 25.11.1997 вона проживала з матір`ю. Після смерті батька в листопаді 2018 року відповідач за зустрічним позовом [PERSON] запропонував їй прибути до Золочівської державної нотаріальної контори, щоб вона написала заяву про відмову від спадщини після батька, оскільки у спірному будинку він лише проживав на час смерті, проводив у ньому ремонтні роботи, тощо, сам будинок належав на праві власності [PERSON] , на підставі чого [PERSON] було запропоновано в подальшому отримати 2000 доларів США після продажу спірного будинку. Проте після отримання ухвали про відкриття провадження у справі № 622/479/19 за позовом [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування на спірний житловий будинок їй стало відомо, що власником будинку був її батько, а вона як його донька є спадкоємцем першої черги. Цей факт [PERSON] , на її думку, свідомо від неї приховав, чим ввів її в оману, умовивши подати заяву про відмову від спадщини, яку вона наразі хоче визнати недійсною. У судовому засіданні 26.02.2020 без винесення окремого процесуального документу було вирішено залучити до участі у справі [PERSON] ( [ADDRESS] ). У судовому засіданні позивач - [PERSON] та представник позивача - адвокат Пантелей В.В. просили задовольнити первісний позов та заперечували проти задоволення зустрічних позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. У письмовому відзиві на зустрічну позовну заяву представником позивача за первісним позовом адвокатом Пантелеєм В.В. було зазначено, що оскільки спадкодавець [PERSON] останні п`ять років тяжко хворів, позивач разом з дружиною його доглядали та оплачували його операції. Колишня дружина та донька [PERSON] з ним не спілкувалися близько двадцяти років. На похоронах батька [PERSON] повідомила позивачу, що спадщина їй не потрібна та добровільно відмовилася від спадщини на його користь. У зв`язку з чим її вимога про визнання її заяви про відмову від спадщини є необґрунтованою та безпідставною, оскільки позивач її в оману не вводив Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом - [PERSON] та її представник - адвокат Анікіна К.Є. в судовому засіданні 01.07.2021 свої позовні вимоги підтримали та заперечували проти первісних позовних вимог [PERSON] .. Позивач [PERSON] додатково пояснила, що після смерті батька вона мала телефонну розмову із дружиною [PERSON] - [PERSON] , яка їй повідомила, що у батька майна не було, а тому їй нема що спадкувати. Крім того, [PERSON] начебто обіцяла їй частину грошових коштів від продажу спірного будинку. У нотаріуса вона не читала зміст заяви про відмову від прийняття спадщини і дізналася про те, що могла спадкувати після свого батька набагато пізніше, коли спілкувалася із адвокатом. Золочівський селищний голова завчасно подав до канцелярії суду письмову заяву, в якій просив суд проводити розгляд справи за відсутності їх представника, рішення прийняти на розсуд суду. Державний нотаріус завідувач Четвертої Харківської державної нотаріальної контори, яка виконувала обов`язки завідувача Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області Козелько Т.М. також у судове засідання не з`явилася, подала письмові пояснення, в яких зазначила, що повністю заперечує проти зустрічної позовної заяви [PERSON] , оскільки вона з`явилася до нотаріальної контори при здоровому розумі, ясній пам`яті, діяла без будь-якого примушування, їй були роз`яснені правові наслідки відмови від спадщини, які були їй зрозумілі, тому відсутні підстави для визнання її заяви про відмову від спадщини недійсною. Розгляд справи просила проводити за її відсутності. [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] у родині [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , про що Золочівським районним бюро ЗАГС Харківської області 08 травня 1936 року зроблено відповідний актовий запис №139, що підтверджується копією вказаного актового запису та архівною довідкою державного архіву Харківської області Харківської обласної державної адміністрації від 29.11.2018 року №01-29/3-2338. Згідно із свідоцтвом про право приватної власності на будівлю від 13 січня 1958 року, виданого виконавчим комітетом Золочівської селищної ради депутатів трудящих, домоволодіння в [ADDRESS] , дійно належить [PERSON] та [PERSON] на праві приватної власності. Вказане домоволодіння зареєстроване Дергачівським бюро інвентаризації на праві власності за [PERSON] та [PERSON] на підставі рішення виконкому № 1 від 13.01.1958 та записано в реєстрову книгу № ІІ № 1405 05.02.1958. Сторони в судовому засіданні не заперечували ту обставину, що [PERSON] помер в період Великої Вітчизняної війни 21 лютого 1943 року. Тому фактично єдиним власником будинку [ADDRESS] була [PERSON] . [INFO] у родині [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , про що Золочівським районним бюро ЗАГС Харківської області 07 квітня 1962 року зроблено відповідний актовий запис №73 та того ж дня видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . [INFO] у родині [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , про що Золочівським районним бюро ЗАГС Харківської області 05 грудня 1968 року зроблено відповідний актовий запис №196 та того ж дня видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . [INFO] в смт Золочів Золочівського району Харківської області у віці 37 років помер [PERSON] , про що 05 березня 1974 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Золочівського районного управління юстиції Харківської області складено актовий запис № 28 та 17 жовтня 2018 року повторно видано відповідне свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . [INFO] в смт Золочів Золочівського району Харківської області у віці 80 років померла [PERSON] , про що 24 лютого 1983 року виконавчим комітетом Золочівської селищної ради Харківської області складено актовий запис № 26 та того ж дня родині видано відповідне свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилася донька [NUMBER] , про що Золочівським відділом РАЦС Харківської області 10 травня 1989 року зроблено відповідний актовий запис № 65 та того ж дня видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . 25 листопада 1997 року Золочівським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що складено актовий запис № 95 та того ж дня видано відповідне свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . Згідно із рішенням виконавчого комітету Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області № 128-2 від 14 вересня 1999 року про дозвіл на будівництво житлової та нежитлової опалювальних добудов, сараїв, гаража та вбиральні користувачу [PERSON] в [ADDRESS] , надано відповідний дозвіл на підставі висновку про технічну можливість будівництва житлового будинку та господарсько-побутових будівель. Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 17 серпня 2017 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 29 серпня 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Дергачівського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 137. [INFO] в смт Золочів Золочівського району Харківської області у віці 81 років померла [PERSON] , про що 06 червня 2018 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області складено актовий запис № 227 та того ж дня видано відповідне свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . [INFO] в м. Харкові у віці 49 років помер [PERSON] , про що 02 жовтня 2018 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області складено актовий запис № 321 та того ж дня видано відповідне свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Згідно із довідок Золочівського селищного голови Канівця Л.В. від 13.11.2018 № 02-18/3750, від 14.11.2018 № 02-18/3774 та від 13.11.2018 № 02-18/3752 на підставі запису в будинковій книзі станом на 24 лютого 1983 року (день смерті померлої) значилася зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] , громадянка України [PERSON] , [INFO] . Разом з нею на день її смерті у вказаному домоволодінні зареєстровані: [PERSON] - невістка, [PERSON] - онук, [PERSON] - онук; згідно із записом в будинковій книзі станом на 27 вересня 2018 року (день смерті померлого) значився зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] , громадянин України [PERSON] . Разом з ним на день смерті [INFO] у вказаному домоволодінні ніхто не зареєстрований. Відповідно до запису в будинковій книзі станом на 03.03.1974 (день смерті померлого) значився зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] , громадянин України [PERSON] , [INFO] . Разом з ним на день його смерті [INFO] у вказаному домоволодінні зареєстровані: [PERSON] - мати, [PERSON] - дружина, [PERSON] - син, [PERSON] - син. Згідно з інформації директора КП «Архітектурно-інвентаризаційне бюро Золочівської селищної ради» Бєлової С.М. вих. № 365 від 15.11.2018, наданої на запит державного нотаріуса, 19.11.2018 проведена первинна інвентаризація житлового будинку «А-1» (1960 року будівництва), прибудов «А1-1», «А2-1» (2000 року будівництва) загальною площею 82,2 кв.м, житловою площею 51,5 кв.м, веранди «а», ганку «а1», погребу «В», сараю «Д», гаражу «Ж», навісу «З», літнього душу «И», вбиральні «К», огорожі №1-3, колодязя №4, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Згідно із інвентаризаційної справи № 2541 станом на 31.12.2012 за вищевказаною адресою (бувший номер будинку [ADDRESS] ) зареєстрований дерев`яний будинок 1904 року будівництва за [PERSON] та [PERSON] (нині померлі). При проведенні наступної інвентаризації по замовленню [PERSON] 10.01.1986 техніком було проінвентаризовано новозбудований у 1960 році житловий будинок дерев`яний, обкладений цеглою, який є на теперішній час. Будинок 1904 року будівництва демонтовано. Будівництва прибудов та господарських будівель проводилося на підставі рішення виконавчого комітету Золочівської селищної ради №128-2 від 14.09.1999, виданого на ім`я [PERSON] . В інвентаризаційній справі дані про наявність обмежень, обтяжень, арешту та судового спору на вищевказаний житловий будинок відсутні. Інвентаризаційна вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами станом на 19.11.2018 складає 480600 грн. Станом на 31.12.2012 по КП Архітектурно-інвентаризаційне бюро Золочівської селищної ради» право власності на житловий будинок з прибудовами (1960-2000 років будівництва) з господарськими будівлями та спорудами не зареєстровано. Житловий будинок «А-1» 1960 року будівництва, житловою площею 51,5 кв.м, загальною площею 82,2 кв.м, розташований за адресою: [ADDRESS] , має такі господарські будівлі та споруди: прибудова «А1-1», «А2-1», веранда «а», ганок «а1», погріб «В», сарай «Д», гараж «Ж», навіс «З», літній душ «И», вбиральня «К», огорожа №1-3, колодязь №4, що вбачається із копії технічного паспорта від 19.11.2018, інвентаризаційна справа № 2541. Згідно із копією спадкової справи №429/2018, наданої на виконання ухвали суду про витребування доказів від 05.06.2019 Золочівською державною нотаріальної конторою Харківської області, 14 листопада 2018 року заведена спадкова справа №429/2018, після померлого [INFO] [PERSON] . 14.11.2018 до Золочівської державної нотаріальної контори надійшла заява про прийняття спадщини від брата спадкодавця [PERSON] . Його заяву було прийнято, зареєстровано в Книзі обліку і реєстрації спадкових справ за 2018 рік за № 1327 та заведено спадкову справу №429/2018; 14.11.2018 до Золочівської державної нотаріальної контори надійшла заява про відмову від спадщини на користь рідного брата спадкодавця [PERSON] від доньки спадкодавця [PERSON] . Її заяву було прийнято, зареєстровано в книзі обліку і реєстрації спадкових справ за 2018 рік за № 1328 та долучено до спадкової справи; 14.11.2018 до Золочівської державної нотаріальної контори надійшла нотаріально засвідчена заява про відмову від спадщини на користь рідного брата спадкодавця [PERSON] від дружини спадкодавця [PERSON] . Її заяву було прийнято, зареєстровано в книзі обліку і реєстрації спадкових справ за 2018 рік за № 1329 та долучено до спадкової справи. Більше заяв про прийняття чи відмову від спадщини, тощо не надходило, свідоцтва про право на спадщину не видавались. Згідно із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 54067843 від 14.11.2018 заповіти [PERSON] не посвідчувалися. Постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії від 03 квітня 2019 року, винесеною державним нотаріусом Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори Харківської області виконуючої обов`язків державного нотаріуса Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області Козелько Т.М., відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , оскільки правовстановлюючі документи на вказаний будинок у спадкоємця відсутні. Згідно із інформації щодо спадкової справи, наданої завідувачем Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори в порядку виконання обов`язків державного нотаріуса Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області Козелько Т.М. від 09.07.2019 №1391/01-16 після [PERSON] , померлого [INFO] , [PERSON] , померлої [INFO] , та [PERSON] , померлого [INFO] , до нотаріальної контори із заявами про прийняття або про відмову від неї до нотаріальної контори ніхто не звертався, спадкові справи не заводилися. Перевірка здійснювалася згідно із алфавітних книг спадкових справ за 1943-2019 роки та згідно із інформаційних довідок зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 05.07.2019 №56757619, 56757642, 56757660. Відповідно до інформації щодо надання інформації про спадкову справу, наданої на виконання ухвали суду від 02.03.2020 завідувачем Золочівської державної нотаріальної контори Борисенко К.В. від 05.03.2020 № 448/01-16 після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , згідно із даних перевірки алфавітних книг обліку спадкових справ з дня смерті та по теперішній час до Золочівської державної нотаріальної контори заяв про прийняття спадщини чи про відмову від спадщини тощо не надходило, спадкова справа не заводилась. Свідоцтва про право на спадщину не видавались. За даними перевірки алфавітних книг обліку заповітів, заповіт [PERSON] Золочівською державною нотаріальною конторою Харківської області не посвідчувався, вказане підтверджується також довідками зі Спадкового реєстру від 05.03.2020 № 59713386 та №59713397. Як вбачається із технічного звіту про стан технічних конструкцій і можливості подальшої експлуатації будинку садибного типу літер «А-1», з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: [ADDRESS] : будівлі, крім навісу та літнього душу, є капітальною будовою; всі основні будівельні конструкції на момент обстеження деформацій не мають, перебувають у нормальному технічному стані, відповідають існуючим архітектурним, будівельним, санітарним і пожежним нормам, і придатні для подальшої експлуатації по призначенню. Для забезпечення нормального технічного стану основних несучих і будівельних конструкцій, що обгороджують, і можливості нормальної експлуатації необхідно врахувати наступні рекомендації - у випадку виявлення при експлуатації яких-небудь дефектів або ушкоджень будівельних конструкцій, здатних привести до небезпечної експлуатації будинку або створенню аварійних ситуацій - необхідно негайно повідомити у відповідні спеціалізовані організації для прийняття необхідних заходів. Згідно із ст. 524 ЦК УРСР (1963 р.) спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті (ст. 529 ЦК УРСР (1963 р.). Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, крім цього ст. 16 цього ж кодексу зазначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Як вбачаться зі ст.ст.548-549 ЦК УРСР (1963 р.) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частини 1, 2 ст.1220 ЦК України передбачають, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно із ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. В особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (ст.1258 ЦК України). Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Із положень ч. 2 ст. 1275 ЦК України вбачається, якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. Згідно із ст. 1261 у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст. 1262 ЦК України). У листі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 зазначено, що виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 5 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 5 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття. Згідно із ч.ч. 2, 5 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, встановлених статтями 225, 229-231 і 233 цього Кодексу. Судовим розглядом встановлено, що позивач за зустрічним позовом власним волевиявленням відмовилась від спадщини за законом після смерті свого батька, але вважає, що на її рішення вплинуло те, що скориставшись відсутністю правовстановлюючих документів на спірний будинок та тривалим не спілкуванням із батьком відповідач за зустрічним позовом ввів її в оману щодо обставин, що мають істотне значення для підписання нею відмови від спадщини на його користь. Відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, встановлених статтями 225, 229-231 і 233 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини третьої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом (частина перша статті 229 ЦК України). Відповідно до статей 229-233 ЦК України правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним. Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину (стаття 229 ЦК України), мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно була і має істотне значення. Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не може бути підставою для визнання правочину недійсним. При підписанні заяви 14.11.2018 про відмову від спадщини позивач за зустрічим позовом зазначила, що цілком розуміє наслідки підпису цієї заяви, що її волевиявлення є добровільним, зроблено без будь-якого тиску та примусу. Зміст ст.1273 Цивільного Кодексу України їй державним нотаріусом роз`яснено. Отже, позивач за зустрічним позовом [PERSON] була обізнана з вимогами ст.1273 ЦК України й усвідомлювала, що відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Посилання на те, що відповідач за зустрічним позовом [PERSON] ввів її в оману щодо обставин, що мають істотне значення для підписання нею відмови від спадщини на його користь, суд вважає не доведеними належними та допустимими доказами. Тому суд констатує, що [PERSON] , цілком усвідомлюючи свої дії, скористалась своїм правом відмови від спадщини. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з зазначених позивачем підстав, оскільки він разом із своїм рідним братом [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління і володіння спадковим майном прийняли у спадщину після смерті своєї бабусі у 1983 році - по Ѕ частині спірного будинку, а після смерті [PERSON] його рідний брат [PERSON] є єдиним спадкоємцем, який прийняв після нього спадщину. Оскільки [PERSON] позбавлений можливості оформити своє право власності на спірне спадкове майно в нотаріальному порядку, то його право підлягає захисту в судовому порядку шляхом визнання права власності на спірний будинок. У зустрічному ж позові [PERSON] слід відмовити в повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved