Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

04 травня 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом в якому просить визнати відповідачів - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №12, що розташована в житловому будинку №29 по вул. Центральній в с. Полігон Вітовського району Миколаївської області. Обґрунтовуючи позов позивач вказав, що він є власником квартири №12, що розташована в житловому будинку №29 по вул. Центральній в с. Полігон Вітовського району Миколаївської області, в якій зареєстровані але не проживають більше року відповідачі, тому вони втратили право користування належною йому квартирою. Позивач в судове засідання не зявився, надіслав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просив справу розглядати за його відсутності, не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, виклик до суду здійснений в порядку частини 11 статті 128 ЦПК України, причини неявки в судове засідання не повідомили, відзив не подали. Ухвалою суду від 05 листопада 2018 року постановлено розгляд справи здійснювати в заочному порядку за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 20 травня 2009 року та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28 жовтня 2014 року №28675257, позивач є власником квартири [ADDRESS] (а.с.54-55, 56-57). Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 20 травня 2009 року №22781627, право власності на вищевказану квартиру зареєстровано за позивачем [PERSON] (а.с.14). Згідно довідок відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Миколаївській області від 25 травня 2018 року та довідки виконавчого комітету Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області від 02 травня 2018 року №2470 відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], зареєстровані в зазначеній квартирі з 18 серпня 2015 року по теперішній час (а.с.19, 25, 26, 27, 28). В спірній квартирі відповідачі не проживають з 2016 року, що обєктивно підтверджується листом Вітовського ВП Корабельного ВП ГУ НП в Миколаївській області від 11 квітня 2018 року №1578/54-2018 (а.с.58). Cпірна квартира не має правового статусу державного або громадського житлового фонду, а відноситься до приватного житлового фонду, користування яким регламентується главою 6 ЖК України та відповідними нормами ЦК України. Норми ЦК України регулюють правовідносини щодо проживання та втрати права на користування житлом, що є власністю громадян лише відносно членів сімї власника. Так, відповідно до частини 2 статті 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Главою 6 ЖК України не передбачено законодавчого врегулювання порядку втрати права користування житловим приміщенням, що є у власності громадянина. Однак, у відповідності до приписів статей 71,72 ЖК України, наймач або члени його сімї можуть бути визнані в судовому порядку втратившими право на житлове приміщення, якщо вони без поважних причин не проживали більше 6 місяців в житловому приміщенні. Ані норми ЦК України, ані норми ЖК України не регулюють цивільні відносини щодо порядку втрати права користування житловим приміщенням, що є у власності громадянина, особами, які не є членами сімї власника. Згідно приписів статті 8 ЦК України, якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). Отже, враховуючи відсутність правової норми, яка регулює спірні правовідносини, суд застосовує аналогію закону, зокрема положення частини 2 статті 405 ЦК України (як спеціальної норми). Відповідно до вимог статей 319, 391 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Ураховуючи викладені обставини, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає доведеним факт не проживання відповідачів в спірній квартирі більше одного року без поважних причин і приходить до висновку про обґрунтованість позову, що є наслідком його повного задоволення. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача в рівних долях судовий збір, сплачений ним при поданні позову в сумі 704,80 грн. Відповідно до статей 319, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved