Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

05 червня 2019 року заявник [PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою, та просила ухвалити рішення, яким встановити обмежувальний припис відносно [PERSON] , [INFO] , та встановити заходи тимчасового обмеження прав [PERSON] , та покласти на нього строком на 6 місяців наступні обов`язки: заборонити перебувати в місці спільного проживання з [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] ; заборонити наближатися на відстань ближче 200 м. до місця проживання: [ADDRESS] та місця частого відвідування: [ADDRESS] , заявника [PERSON] ; заборонити [PERSON] вести телефонні переговори з [PERSON] , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб; обмежити спілкування з постраждалою дитиною - [PERSON] , [INFO] ; заборонити [PERSON] особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею. Стверджує, що на протязі тривалого часу в ході сумісного проживання, її син [PERSON] вчиняв сварки, під час яких ображав її нецензурною лайкою, принижував, залякував, застосовував до неї фізичне насильство, навіть в присутності дитини, чим робив її життя нестерпним. Від таких дій вона відчувала емоційну невпевненість, нездатність себе захистити та побоювалась за свою безпеку та безпеку свого малолітнього сина. На теперішній час наявні ризики у вигляді вірогідності продовження вчинення [PERSON] насильства, можливості настання тяжких або особливо тяжких наслідків для неї внаслідок вірогідного його вчинення. В обґрунтування своєї заяви заявник вказує, що вона має сина [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Вона, та її троє дітей зареєстровані в будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] . Вказаний будинок належить їй га праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 21.03.2009 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Артемівської державної нотаріальної контори Букрей Г.П. На протязі тривалого часу, починаючи з 2013 року, після народження другого сина в родині почалися конфлікти. Конфлікти ставалися через вживання [PERSON] алкогольних напоїв. При конфліктах [PERSON] перебуваючи в стані алкогольного сп`янніня неодноразово вчиняв сварки, та психологічне насилля відносно заявника, що виразилось у висловлювання на адресу заявника нецензурної лайки, погроз фізичної фізичною розправою. У зв`язку з цим Бахмутським ВП ГУНП в Донецькій області неодноразово були складенні адміністративні протоколи про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності, а саме згідно з листом Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області від 26.11.2018 року, відносно [PERSON] було складено 10 адміністративних протоколів за ст.173-2 КУпАП. Також, на зверненням з заявою [PERSON] до відділу поліції 04.09.2018 року, було внесено відомості в ЄРДР за №12018050150002091 від 05.09.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України. Крім того, у березні 2019 року [PERSON] зверталася до КНП «ЦПМД м.Бахмута» за медичною допомогою, діагноз лікаря-невролога дискуляторна енцефолопатія ІІ ступеня. Заявник посилається на те, що для того, щоб захистити себе, вона вимушена звернутися до суду, який може здійснити заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству. Вона не має іншої можливості, щоб захистити своє життя та здоров`я, окрім звернення до суду за захистом від кривдника [PERSON] П.К. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 06 червня 2019 року по справі відкрито провадження та призначено судове засідання на 07.06.2019. У судовому\~засіданні заявник\~та її\~представник [PERSON] \~підтримали вказану\~заяву,\~просили її\~задовольнити.\~Заявник надала\~пояснення аналогічні\~викладеним у\~самій заяві. Заінтересована особа - [PERSON] в судовому засіданні проти заяви його матері заперечував, але при цьому заявив, що дійсно вчиняє на неї психологічне насильство тоді, коли буває в стані алкогольного сп`яніння. Під час судового розгляду вказував, що матір разом з батьком в його дитинстві (коли йому було 6 років) заставляли його носити по 2 цеберки з вуглем, а в даний час матір не звертає на нього уваги, не запрошує його поснідати (або пообідати, повечеряти) разом з нею та його меншим братом [PERSON] . Зазначив, що матір (заявник у справі) не надає йому документи від квартири по [ADDRESS] , а тому він не може переїхати жити туди. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дістається висновку, що заява про видачу обмежувального припису, підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст.350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі. За змістом ч. 1 ст.350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Відповідно до ч. 1 ст.1 Закону України 07 грудня 2017 року №2229-VIII «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вичиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Згідно з п. 7 ч. 2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб, зокрема, батьки (мати, батько) і дитина (діти). Статтею 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 та п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника, із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа. Положеннями ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Судом установлено, що [PERSON] , [INFO] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (арк.с.11), [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , які зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] (арк.с. 13). Згідно з договором купівлі-продажу від 21.03.2009 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Артемівської державної нотаріальної контори Букрей Г.П., будинок [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] (арк.с.14-17). З паспорту серія [NUMBER] (арк.с.4-5) вбачається, що заявник [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (арк.с.4-8). З паспорту серія [NUMBER] (арк.с.4-5) вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (арк.с.4-8). Постановою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 19.07.2019 року (провадження № 3/219/2892/2018) провадження у справі про притягнення [PERSON] за ч.2 ст.173-2 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення (правопорушення вчинене 17.04.2018 року) (арк.с.45). Постановою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 30.08.2017 року (провадження № 3/219/2261/2017) провадження у справі про притягнення [PERSON] за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення (правопорушення вчинене 15.01.2017 року) (арк.с.45). Постановою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 10.04.2018 року (провадження № 3/219/1416/2018) [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України та на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. (арк.с.47). На неодноразові звернення до Бахмутського ВН ГУНП в Донецькій області з приводу вчинення [PERSON] стосовно [PERSON] психологічного насильства в сім`ї, заявником були отримані листи, згідно з якими її повідомлено про те, що її звернення зареєстровані в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Бахмутського відділу поліції. Проведеною перевіркою факту вчинення кримінального правопорушення не встановлено. У зв`язку із відсутністю підстав щодо внесення інформації до Єдиного реєстру досудових розслідувань, звернення розглянуто згідно з вимогами Закону України «Про звернення громадян». В діях [PERSON] вбачається склад адміністративного правопорушення за чт.173-2 КУпАП (вчинення психологічного насильства в сім`ї), відносно якого буде складений адміністративний протокол (арк.19,20, 21, 23, 24, 25, 26, 27, 29, 32, 33, 34, 35, 36, 40, 42). Також листом Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області від 26.11.2018 року, за №М422/201/01-18, [PERSON] було повідомлено про те що відносно [PERSON] було складено 10 адміністративних протоколів за ст.173-2 КУпАП. З правопорушником проведено профілактичну бесіду про недопущення порушення тиші та громадського порядку (арк.с.41). На неодноразові звернення до Бахмутського ВН ГУНП в Донецькій області з приводу вчинення відносно [PERSON] кримінального правопорушення, останнім отримані листи, згідно з якими його повідомлено про те, що його звернення зареєстровані в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Бахмутського відділу поліції. Проведеною перевіркою факту вчинення кримінального правопорушення відносно останнього не встановлено. У звя`зку з відсутністю підстав щодо внесення інформації до Єдиного реєстру досудових розслідувань, звернення розглянуто згідно з вимогами Закону України «Про звернення громадян» (арк.с. 28, 30, 31). Також, на звернення 21.08.2018 року [PERSON] (№ [NUMBER] -8446025), що надійшло на Урядову гарячу лінію щодо відмови лікарем наркологом КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м.Слов`янська» [PERSON] , у госпіталізації сина [PERSON] через перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння, Департамент охорони здоров`я Донецької облдержадміністрації повідомив листом за № М-1769-01-1.2.6-1800 від 31.08.2018 року про те що за фактами, викладеними у зверненні, проведене службове розслідування, та встановлено, що 21.08.2018 року о 09.00 год. [PERSON] був доставлений бригадою швидкої допомоги до КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м.Слов`янська». На момент огляду даних за гострий алкогольний делірій та проявів агресії не було. Пацієнт знаходився у стані алкогольного сп`яніння. Бажання надати усвідомлену згоду на стаціонарне лікування не виказував. Було рекомендовано планове стаціонарне лікування у диспансері. Методами доступними при розслідуванні факту відмови у госпіталізації [PERSON] не встановлено (арк.с.37). Згідно з інформацією наданою Артемівською місцевою прокуратурою від 07.09.2018 року за № 46132-18, [PERSON] на її звернення повідомлено про те, що за вказаним у зверненні фактом, Бахмутським ВП ГУНП в Донецькій області в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстровано кримінальне провадження №12018050150002091 від 05.09.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України. Досудове розслідування у кримінальному провадженні доручено СВ Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області (арк.38). На запит Секретаріату Уповноваженого з прав людини Управлінням моніторингу дотримання прав людини Міністерства внутрішніх справ України повідомлено, що за умисне систематичне вчинення домашнього насильства [PERSON] працівниками Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області 1 березня 2019 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (арк.с.43-44). Із наданої копії медичної картки [PERSON] вбачається, що остання 12 березня 2019 року зверталася до лікаря-терапевта за медичною допомогою, та 18 березня 2019 року до лікаря-невролога, діагноз: дискуляторна енцефолопатія ІІ ступеня. Допитаний в судовому засіданні свідок лікар-психіатр КЗОЗ «Бахмутська ЦРЛ» [PERSON] пояснив суду, що 21.08.2018 року [PERSON] за викликом його матері [PERSON] каретою швидкої допомоги був доставлений до диспансеру, де йому був поставлений діагноз алкогольне сп`яніння «з елементами агресії». Він побачив, що [PERSON] був дуже агресивний по відношенню до своєї матері, виказував їй якість претензії. Разом з тим, він не спостерігав У [PERSON] психічного розладу. Втім, він дав йому направлення на консультацію до наркологічного диспансеру, бо вважав, що йому необхідно лікуватися від алкоголізму. Підстав для надання психіатричної допомоги не вбачав. Допитаний в судовому засіданні свідок дільничний офіцер поліції [PERSON] дав показання про те, що [PERSON] неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за вчинення психологічного насильства над своєю матір`ю [PERSON] та з приводу порушення громадського порядку. Допитана в судовому засіданні свідок спеціаліст відділу Бахмутської міської ради провідний юрисконсульт Бахмутського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді вказала, що сім`я Мєліхових перебуває у раді на обліку. Вона неодноразово перебувала в їх будинку, спілкувалася з приводу вчинення домашнього насильства з заявницею та заінтересованою особою [PERSON] . Однак ці бесіди дають короткочасний ефект для [PERSON] : він раз за разом вчиняє психологічний тиск на матір. Разом з тим, [PERSON] добре характеризується за місцем роботи (він працює в магазині «Брусничка» охоронцем), жодних претензій керівництво підприємства до нього не має. Його проблема - це алкоголь. Як тільки - но він прийме алкогольні напої, одразу від матері подаються заяви до правоохоронних органів з приводу психологічного насильства стосовно неї з боку [PERSON] Лікуватися він не хоче. Свідок також вказувала, що в дитячому садку, де перебуває молодший брат [PERSON] заявляли, що іноді останній дуже знервований, але те, що причиною цьому є стосунки між [PERSON] та його матір`ю - не встановлювали. В заяві про видачу обмежувального припису [PERSON] просить обмежити спілкування з постраждалою дитиною [PERSON] , якимй неодноразово був свідком насильства над своєю матір`ю. Однак достатніх доказів заявницею суду не надано. Згідно психолого-педагогічної характеристики [PERSON] має високий рівень психічного розвитку (арк.с.88). Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] (арк.с.63). В судовому засіданні [PERSON] пояснила, що на даний час в квартирі проживає її середня донька з дитиною, а у разі ухвалення позитивного рішння судом, то вони переїдуть жити в її будинок, а [PERSON] вона віддасть ключи від квартири, власником якої він є. Аналізуючи подані докази, на підставі установлених судом обставин, суд вважає, що наявні очевидні ризики повторного заподіяння домашнього насильства [PERSON] відносно матері [PERSON] , тому, з метою застосування превентивного засобу методу стримування та попередження повторення неправомірних дій зі сторони кривдника, суд вважає, що заява обґрунтована та до кривдника необхідно застосувати обмежувальний припис. Щодо вимог заявника про встановлення обмежувального припису строком на 6 місяців, то на думку суду, саме такий строк буде достатнім із врахуванням положень ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом №475/97-ВРвід 17липня 1997 року. У разі неприпинення неправомірних дій, зі сторони [PERSON] , заявник не позбавлена права на звернення до відповідних органів з вимогою застосування інших важелів стримування, у тому числі притягнення як до адміністративної відповідальності, так і до кримінальної відповідальності, а також для продовження строку обмежувального припису. Зміст ч. 1 ст. 27 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» уповноважений підрозділ органу Національної поліції України бере на профілактичний облік кривдника з моменту виявлення факту вчинення ним домашнього насильства на встановлений законодавством строк і проводить з ним профілактичну роботу. У зв`язку з викладеним, суд вважає за необхідне повідомити уповноважений орган Національної поліції України з приводу обставин домашнього насильства зі сторони [PERSON] та вирішити питання профілактичного обліку кривдника [PERSON] на визначений судом строк. Відповідно до ч. 3 ст.350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст.350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Outcome: approved