Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

07.08.2014 позивач ПАТ «КБ «Надра» звернувся в суд з даним позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], який мотивує тим, що 08.08.2006 між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра» та [PERSON], [PERSON] були укладені кредитний договір №77\\П\\РП\\2006-840 та договір поруки у відповідності з якими ВАТ КБ «Надра» надало [PERSON] кредит на придбання земельної ділянки та будівництво будинку на загальну суму 103000,00 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 10,50% річних строком з 08.08.2006 року по 07.09.2016 року, а [PERSON] поручився за виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором в повному обсязі. На даний час зобов'язання за кредитним договором та договором поруки відповідачами [PERSON], [PERSON] не виконуються, у зв'язку з чим позивач просить стягнути з них в солідарному порядку заборгованість загальний розмір якої станом на 14.05.2014 складає становить 149059,33 дол. США та 378459, 80 грн., в тому числі: - непогашений кредит - 95197,84 дол. США; - несплачені відсотки - 21691,90 дол. США; - несплачена пеня за прострочення строків виконання зобов'язань - 6136,33 дол. США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 14.05.2014 складає 72191,03 грн.; - несплачений штраф за прострочення строків сплати мінімально необхідного платежу - 15656,54 дол. США, , що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 14.05.2014 складає 184191,63 грн.; - несплачена комісія - 10376,72 дол. США, , що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 14.05.2014 складає 122077,14 грн. Представник позивача - ПАТ «КБ «Надра» в судове засідання повторно не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Згідно п. 2 прохальної частини позовної заяви ПАТ «КБ «Надра» просить розглянути справу у відсутності свого представника, погоджується на розгляд справи в заочному порядку. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про місце та час судового засідання повідомлені належним чином, про свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень. З заявами про розгляд справи у їх відсутності до суду не зверталися. Відповідач [PERSON] про причини своєї неявки суд не повідомив. Представник відповідача [PERSON] звернувся до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи 18.12.2015 року в зв`язку з неможливістю з`явитися в судове засідання. Разом з цим, враховуючи, що відповідачі повідомлені про час та місце судового розгляду належним чином, в судове засідання повторно не з'явилися, позивач просить розглядати справу у відсутності його представника, суд знаходить можливим з урахуванням вимог ст. 224 ЦПК України розглянути справу в даному судовому засіданні у відсутності сторін в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. У відповідності зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. На підставі частини 2 статті 1050 ЦК, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до положень ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. З матеріалів справи вбачається, що 08.08.2006 між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра» та [PERSON], був укладений кредитний договір №77\\П\\РП\\2006-840 у відповідності з яким ВАТ КБ «Надра» надало [PERSON] кредит на придбання земельної ділянки та будівництво будинку на загальну суму 103000,00 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 10,50% річних строком з 08.08.2006 року по 07.09.2016 року. Крім того, 08.08.2006 між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра», та [PERSON] було укладено договір поруки, за яким останній поручився за виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором №77\\П\\РП\\2006-840 в повному обсязі. Як зазначено позивачем, відповідачами [PERSON], [PERSON] порушено умови кредитного договору та договору поруки щодо належного виконання основного зобов'язання, у зв'язку з чим існує кредитна заборгованість. Відповідно до представленого позивачем розрахунку станом на 14.05.2014 розмір непогашеного кредиту складає 95197,84 дол. США, процентів - 21691,90 дол. США, комісії - 10376,72 дол. США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 14.05.2014 складає 122077,14 грн. Крім того, позивачем здійснено нарахування штрафних санкцій відповідно до п.п. 5.1, 5.2 кредитного договору. Так, згідно п. 5.1 кредитного договору у разі прострочення позичальником строку сплати мінімально необхідного платежу по погашенню кредиту, визначеного у п. 3.3.3 кредитного договору, позичальник сплачує банку пеню в розмірі 1% (один відсоток), від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. Відповідно до п. 5.2 кредитного договору у разі порушення позичальником вимог пп. 4.3.1, 4.3.2, 4.3.7, 4.3.9, 4.3.10 кредитного договору, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 10 (десять) відсотків від суми кредиту, визначеної у п. 1.1 кредитного договору, за кожен випадок. Відповідно до представленого позивачем розрахунку станом на 14.05.2014 розмір пені за прострочення строків виконання зобов'язань складає 6136,33 дол. США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 14.05.2014 складає 72191,03 грн.; штрафу за прострочення строків сплати мінімально необхідного платежу - 15656,54 дол. США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 14.05.2014 складає 184191,63 грн.. Розрахунок заборгованості наданий позивачем в ході розгляду справи був оспорений з боку відповідачки [PERSON] За клопотанням представника відповідачки [PERSON] 06.11.2014 року судом постановлено ухвалу про призначення у справі судової економічної експертизи, з метою з'ясування правильності нарахування позивачем заборгованості по кредиту, відсотках, пені, штрафу та комісії. 22.01.2015 матеріали справи передано в розпорядження експертної установи Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. 10.02.2015, 14.04.2015 на адресу суду надійшли клопотання експерта про надання з боку Банку додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертизи. Вказані клопотання 12.02.2015 року та 15.04.2015 року направлені на адресу позивача і отримані ним 20.02.2015 року та 22.04.2015 року, відповідно (а.с. а.с. 61, 62, 64, 65, 68, 69, 71, 72). В зв`язку з невиконанням клопотання експерта з боку Банку, 21.05.2015 року матеріали справи були повернуті на адресу суду без виконання експертизи ( а.с. а.с. 167, 168). 24.06.2015 року матеріали цивільної справи були повторно направлені до експертної установи для проведення експертизи. 30.06.2015 до суду знову надійшло клопотання експерта про надання додаткових матеріалів (а.с. 170-172). 30.06.2015 судом на адресу позивача направлено лист за вих. № 54861/2/760/1182/15, яким останнього повідомлено про необхідність виконання клопотання експерта щодо надання додаткових матеріалів (а.с. 174). Вказаний лист отриманий позивачем 09.07.2015, про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 175). Разом з цим, клопотання експерта позивачем не виконано. 30.10.2015 матеріали цивільної справи повернуті експертною установою, без виконання ухвали суду про призначення судової експертизи, так як додаткові матеріали запитувані експертом з боку позивача надані не були. З огляду на наведені вище обставини, суд розцінює бездіяльність позивача, яка полягала у ненаданні додаткових матеріалів запитуваних експертом, як ухилення від участі в експертизі. Враховуючи положення частини першої ст. 146 ЦПК України, суд визнає той факт, що нарахування позивачем заборгованості по кредиту, відсотках, пені, штрафу та комісії виконано неправильно. Таким чином наявний в матеріалах справи розрахунок заборгованості представлений позивачем не може бути прийнятий судом в якості належного доказу по справі. Іншого розрахунку, чи доказів, які свідчать про факт порушення відповідачкою [PERSON] умов кредитного договору та підтверджують розмірі заборгованості, позивачем суду не надано. Після повернення матеріалів цивільної справи до суду, позивач в судові засідання свого представника не направив і таким чином фактично самоусунувся від надання суду доказів на підтвердження доводів, викладених ним в позовній заяві. Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Положеннями ч. 3 ст. 27 ЦПК України визначено, що особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Згідно ч. 1 ст. 131 ЦПК України, сторони зобов'язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті. За змістом ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права особа сама визначає обсяг своїх прав і обов'язків у цивільному процесі. Тому особа, визначивши свої права, реалізує їх на свій розсуд. Розпорядження своїми правами на розсуд особи є одним з основоположних принципів судочинства. Грунтуючись на вищенаведених нормах права, враховуючи, що позивачем не представлено суду належних доказів, які підтверджують факт порушення відповідачкою [PERSON] умов кредитного договору та підтверджують розмір заборгованості, суд приходить до висновку, про необґрунтованість вимог позивача, у зв'язку з цим вважає, що в задоволенні позову належить відмовити.

Outcome: dismissed