overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-22 00:00:00

06.11.2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Вимоги обґрунтував тим, що він та відповідач 27.11.1999 року зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем. Рішення про розірвання шлюбу позивач прийняв самостійно, оскільки фактично їх шлюб припинив своє існування з травня 2017 року. Підставою припинення родинних стосунків є втрата почуттів, взаємопорозуміння між сторонами, на підставі того, що позивачка зловживає спиртними напоями. Через органи РАЦСу відповідачка не бажає розірвати шлюб після досягнення донькою повноліття. Позивач вважає, що подальше збереження сім`ї не можливе, на підставі вищезазначеного просить позов задовольнити. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день, місце та час слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Суд, дослідивши докази надані сторонами, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач зареєстрували шлюб 27.11.1999 року, про що 27.11.1999 року зроблено відповідний актовий запис № 26, що підтверджується відповідним свідоцтвом про укладання шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 7). [INFO] у сторін народилася донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11.04.2017 року (а.с.8). При вирішенні спору суд виходить з наступного. В силу ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Ст. 112 СК України визначає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, вбачається з матеріалів справи, що шлюбні відносин сторони припинили, спільне господарство не ведуть, належних заходів щодо збереження шлюбу та примирення сторони не вчиняли. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, тому примирення між сторонами не можливе. Тому, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, примушення якого до шлюбу законом не допускається, тому позов слід задовольнити. На підставі ст.. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

06.11.2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод у користуванню власністю шляхом визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS]. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач не проживає за зазначеною адресою понад рік, з 2015 року, без поважних причин, житло залишив добровільно. Відповідач відзив на позовну заяву не надав. Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити, на заочний розгляд справи згоден. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи сповіщався у встановлений законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS]. В будинку також зареєстрований відповідач. Згідно акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 05.11.2018 року відповідач у спірному приміщенні не проживає більше 3 років. Згідно ст..391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, позовна вимога про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 06.11.2018 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідач є батьком їх спільного сина - [PERSON] , [INFO] . На її користь рішенням суду з відповідача було стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 300 гривень щомісячно, починаючи з 26.03.2013 року і до досягнення сином повноліття. На даний час, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, не є достатнім для матеріального утримання сина, оскільки мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому, просить суд змінити розмір аліментів на утримання дитини з 300 гривень щомісячно до 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття. \~ \~ \~ \~Позивач до суду не з`явилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовільнити. \~ \~ \~ \~Відповідач до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність та відзив на позов не подав, тому суд вважає за можливе справу розглянути у його відсутність, на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи та постановити заочне рішення. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] . \~ \~ \~ \~Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 05.06.2013 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн., щомісячно, починаючи з 26 березня 2013 року і до повноліття дитини. \~ \~ \~ \~Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Частиною 2 статті 182 СК України, передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~ \~ \~ \~Прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 1 липня 2019 року становить 2118 гривень. \~ \~ \~ \~Отже, враховуючи, що прожитковий мінімум на дітей відповідного віку зріс, відповідач сплачує аліменти в розмірі 300 гривень щомісячно, даний розмір є недостатнім, а тому суд вважає, що є підстави для задоволення даного позову. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

\~\~ \~ \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~06.11.2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між ними 28.09.2012 року, вказавши у позові, що від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В позові зазначила, що сторони проживають окремо з серпня 2018 року, бажання жити разом не має. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Діти проживають разом із нею. Спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, не заявлено. В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог (а.с.29). Відповідач в судове засідання не зявився також, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позову (а.с. 28). Вивчивши матеріали справи, суд вбачає позов обґрунтованим і таким, що підлягає \~задоволенню з наступних підстав.\~\~ Судом встановлено, що сторони одружені з 28.09.2012 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.4). Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], про що свідчать копії свідоцтв про народження (а.с. 5, 6). Спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, сторонами не заявлено. \~ \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам \~їхніх дітей, що мають істотне значення.\~\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі зазначеного, враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнає, суд вважає необхідним\~шлюб розірвати.\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

06.11.2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послалася на фактичне припинення шлюбних відносин та неможливість спільного проживання з відповідачем однією сімєю. У підготовче засідання сторони не зявилися, при цьому надіслали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, що свідчить про підтримання позову позивачем і визнання позову відповідачем. В силу положень частини третьої статті 200 ЦПК України, визнання відповідачем позову дає суду підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 23.11.2007 року, при цьому мають спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Як випливає з позовної заяви, внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сімї. Сторони припинили сімейні відносини і не ведуть спільне господарство; подальше збереження шлюбу не відповідає їхнім інтересам. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Оскільки натепер шлюб носить формальний характер, при цьому сторони не бажають збереження шлюбу та спільного проживання однією сімєю, предявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

06.11.2019 [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] (далі - відповідачі) про визнання відповідачів такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] з підстав, встановлених статтями 71, 72 Житлового кодексу Української РСР, та анулювання реєстрації місця проживання відповідачів за вказаною вище адресою. Позов мотивує тим, що у вересні 2011 року відповідачі добровільно покинули квартиру і з того часу постійно не проживають у ній та не беруть участі в оплаті житлово-комунальних послуг, чим ставлять її сім`ю в скрутне матеріальне становище. У судовому засіданні позивач пред`явлений позов підтримала та наполягала на задоволенні; будучи допитаною судом в якості свідка підтвердила, що у вересні 2011 року відповідачі добровільно покинули спірну квартиру, з того часу вони не проживають в квартирі без поважних причин та не беруть участі в оплаті житлово-комунальних послуг. Відповідачі не з`явилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. 11.12.2019 судом, за згодою позивача, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідка та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Позивач є наймачем і постійно проживає в квартирі [ADDRESS] ( далі - Квартира ), яка належить до державного житлового фонду; за вказаною адресою зареєстровано й місце постійного проживання відповідачів (а.с. 9, 11). Приєднаним до справи актом від 20.09.2019 (а.с. 10) і показаннями допитаного судом свідка, які повністю узгоджуються між собою, підтверджується факт непроживання відповідачів в Квартирі з 2011 року та їх ухилення від оплати жилого-комунальних послуг, що свідчить про втрату відповідачами інтересу до вказаного житла. Відповідно до статті 71 Житлового кодексу Української РСР (далі - Кодекс) при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (стаття 72 Кодексу). У зв`язку з доведенням позивачем факту непроживання відповідачів в Квартирі без поважних причин понад шість місяців, є законні підстави для визнання їх такими, що втратили право користування Квартирою з підстав, встановлених статтями 71, 72 Кодексу. Суд констатує, що анулювання реєстрації місця проживання відповідачів належить до виключної компетенції Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради, а не суду, в зв`язку з цим вказана вимога не підлягає задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

06.11.2019 [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом про стягнення з приватного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» (далі - відповідач) заборгованості по заробітній платі в сумі 81794 грн 22 коп. В обґрунтування позову зазначила, що відповідач затримує виплату заробітної плати, чим порушує її право на належну оплату праці. Ухвалою судді від 07.11.2019 відкрито провадження в справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 28.11.2019 на адресу суду відповідач направив відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову, пославшись на скрутне фінансове становище, що унеможливлює своєчасну виплату заробітної плати, та надав довідку про розмір заборгованості по заробітній платі станом на 01.10.2019 в розмірі 81794 грн 22 коп. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач працює у відповідача на посаді секретаря-референта. Відповідно до положень статті 115 КЗпП України (далі - Кодекс) заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів. Як випливає з матеріалів справи, відповідач вказане положення Кодексу не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість з виплати заробітної плати, яка станом на 01.10.2019 становить 81794 грн 22 коп. Розмір заборгованості підтверджується довідкою відповідача від 26.11.2019 № 466/228. Таким чином, пред`явлений позов ґрунтується на вимогах закону і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

06.11.2019 відкрито провадження у даній справі. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 10.12.2014 зареєструвала шлюб з відповідачем, мають малолітню доньку, [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння, вважає, що сім`я розпалася, відновлювати шлюбні стосунки не бажає, тому просить шлюб розірвати. В судове засідання позивачка не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з`явився, в підготовчому судовому засіданні проти позовних вимог заперечував. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд проаналізував матеріали справи, врахував позицію сторін, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених вимог, виходячи з наступного. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до положень Сімейного кодексу України. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10.12.2014 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка реєстраційної служби Охтирського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, актовий запис №349. Мають малолітню доньку, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Сторони не оспорюють, що внаслідок відсутності взаєморозуміння стосунки між ними погіршувалися, що призвело до фактичного їх припинення, відновлювати стосунки позивачка не бажає, наданий судом строк для примирення позитивного результату не дав. За таких обставин суд дійшов висновку про розірвання шлюбу між подружжям, оскільки збереження шлюбу не сприятиме збереженню сім`ї і порушуватиме права сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-23 00:00:00

06.11.2019 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на припинення сімейно-шлюбних відносин і втрату взаємних почуттів через регулярні сварки по різним побутовим причинам та непорозуміння. Ухвалою від 07.11.2019 року відкрито загальне позовне провадження, призначено судовий розгляд справи на 06.12.2019 року та надано строк відповідачу для надання відзиву на позовну заяву. В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, подали заяви до суду про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримують в повному обсязі, просили задовольнити. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч.3\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані сторонами належні та допустимі докази в їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суддя приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 30 серпня 2014 року, який був зареєстрований в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції , актовий запис № 1336. Від спільного шлюбу сторони мають дітей [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] . Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, відновлювати які не бажають. Спір про майно між сторонами відсутній. Відповідно до ч. 2\~ст. 104 Сімейного кодексу України\~(далі -\~СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ураховуючи те, що фактично сім`я розпалася, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, примирення між подружжям не можливе, суддя вважає необхідним шлюб розірвати. Судовий збір, сплачений позивачем, відповідно до п. 1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

06.11.2019 позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 15 липня 2000 року. Шлюб був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міськвиконкому, актовий запис № 443. В шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . Вказує на те, що через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства подружні стосунки погіршилися. Шлюб існує формально. Переконана, що подальше збереження шлюбу неможливе і суперечитиме її інтересам, а тому просить шлюб з відповідачем розірвати. Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує з підстав викладених у позовній заяві, просить розірвати шлюб з відповідачем. Просила позов задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. З свідоцтва про одруження серії [NUMBER] встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 15 липня 2000 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міськвиконкому, актовий запис № 443 (а.с. 3). В шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що стверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження (а.с. 4). Донька [PERSON] , [INFO] досягла повноліття. З позовної заяви вбачається, що сторони спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують, проживають окремо. Причини розірвання шлюбу носять тривалий характер. З врахуванням засад добровільності шлюбу, які установлені статтею 24 СК України, статтею 16 Загальної декларації прав людини та статтею 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, а, також, того, що позивач настоює на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved