overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

05.02.2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання. Свої вимоги обґрунтовує тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 04.03.2010 року він являється власником житлового будинку [ADDRESS] В даному будинку з 20.07.2007 року зареєстрований відповідач - [PERSON], який з 2010 року в даному будинку не проживає. Позивач просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS] Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин хоча, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується розміщеним оголошенням в пресі. Про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Позивач в судове засідання не з'явився, проте подав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі за наявними матеріалами справи. Просив суд позов задовольнити. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності осіб, які не з'явились за наявними матеріалами справи. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до п. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї власника без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як вбачається з договору купівлі-продажу від 04.03.2010 року житловий будинок [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] (а.с. 6, 7). З матеріалів справи вбачається, що у спірному будинку з 20.07.2007 року зареєстрований відповідач - [PERSON] (а.с. 8). В судовому засіданні встановлено, що відповідач хоч і зареєстрований в спірному будинку, проте більше одного року не проживає, що підтверджується матеріалами справи. Таким чином, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS], у зв'язку з відсутністю без поважних причин понад один рік. В задоволенні решти вимог слід відмовити за безпідставністю. На підставі наведеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

05.02.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог вказує, що нею 28.08.2008 року на підставі договору купівлі-продажу придбана квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS], де вона зареєстрована та проживає. 30.11.2013 року у вищевказаній квартирі була зареєстрована її знайома, відповідач по справі- Рахнова [PERSON] з середини грудня 2013 року відповідач виїхала за межі м.Дзержинська до Російської Федерації, засоби звязку з нею невідомі. Просить визнати відповідача такою, що втратила право користуватися житловим приміщення, оскільки вона вимушена сплачувати за неї комунальні платежі. Позивачка надала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач до суду не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином через засоби масової інформації- газету «Донеччина». Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позивачем 28.08.2008 року на підставі договору купівлі-продажу придбана квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS], де вона зареєстрована та проживає (а.с.5,6,7). 30.11.2013 року у вищевказаній квартирі була зареєстрована її знайома, відповідач по справі- Рахнова Н.Я. (а.с.10), яка з середини грудня 2013 року в квартирі не проживає, оскільки виїхала за межі м.Дзержинська до Російської Федерації, засоби звязку з нею невідомі. Відповідач в квартирі не мешкає понад шість місяців, про житло не піклуються, за комунальні послуги не сплачує, її особисті речі в квартирі відсутні, що підтверджено актом вуличного комітету від 05.02.2016 року (а.с.9). Згідно ст.ст. 71,72 ЖК, особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням, внаслідок відсутності понад шість місяців у місці проживання. Враховуючи вищевказане, маються всі підстави для визнання відповідача такою, що втратила право на користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

05.02.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог вказала, що перебуває з відповідачем у шлюбі. Від шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Однак відповідач вихованням та матеріальним утримуванням дитини не займається. Тому позивач просить у судовому порядку стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку, на утримання дитини. Позивач надала заяву, де просила справу розглянути за її відсутності, уточнила позовні вимоги, просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, на утримання дитини. Відповідач надав заяву, де просив справу розглянути за його відсутності, проти позову не заперечував. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, позивач і відповідач перебувають в шлюбі (а.с.8) та мають дитину сина - [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження [NUMBER] (а.с.9). Відповідач у добровільному порядку відмовляється матеріально утримувати дитину, хоча має таку можливість. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

05.02.2016 року [PERSON] звернулась з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що з 15.01.2011 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони дітей не мають. Позивач не підтримує шлюбні відносини з відповідачем з вересня 2015 року, непорозуміння з питань подружнього життя створили умови, за яких шлюб фактично припинився, відновлювати стосунки не бажає. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом про дату, час та місце розгляду справи належним чином (розписка учасників процесу), заяв про відкладення розгляду справи суду не надавав. Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Судом встановлено, що сторони з 15.01.2011 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Другим Малиновським відділом державної актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №24. Від шлюбу сторони дітей не мають. Подружні стосунки між сторонами припинені з вересня 2015 року, сумісне господарство вони не ведуть, не підтримують нормальну атмосферу в сімї, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Позивач проти надання строку на примирення в процесі розгляду справи заперечувала. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що спільне життя сторін та подальше збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, примирення неможливе, сімя розпалась, тому відповідно до ст.112 СК України шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

05.02.2016 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала. Пояснила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 2003 року. Мають двох спільних неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO] Сімейні стосунки не склалися внаслідок відсутності взаєморозуміння і поваги один до одного. Шлюб просила розірвати, своєї згоди на примирення не надала. Після розірвання шлюбу просила суд залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] не висловив заперечень проти розірвання шлюбу, не вбачав необхідності в наданні строку для примирення. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14 листопада 1982 року, мають двох спільних неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] 2005 року народження та сина [PERSON] 2011 року народження (а.с. 3-5). Згідно ст.ст. 104; 105; 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання на підставі рішення суду. Суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на ту обставину, що сторони наполягали на розірванні шлюбу, позов підлягає до задоволення. Оскільки позивачка не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на її користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

05.02.2016 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись у позовній заяві на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 24.04.2010 року, зареєстрованим у Самарському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №102. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Через різні погляди на життя, між ними з січня 2015 року були припинені шлюбні відносини, ведення спільного господарства, спільне мешкання, зберігати шлюб з відповідачем він не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливо, просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримував позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій не заперечував проти розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 24.04.2010р., шлюб зареєстровано у Самарському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №102 (а.с.7). Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 8). Також судом встановлено, що з 1 січня 2015 року між сторонами по даній справі були фактично припинені подружні стосунки, ведення спільного господарства та спільне проживання через різні погляди на життя. Зберігати сім`ю позивач не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені з 1 січня 2015 року, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

05.02.2016 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин обґрунтовуючи її тим, що 17.02.2007 року померла її мати,\~[PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно. Нотаріус видати свідоцтво на спадщину їй не може, у звязку із розбіжностями в документах, що підтверджують родинні відносини спадкодавця та спадкоємця, у звязку з чим вона була змушена звернутися з даною заявою до суду. Заявник в судове засідання не зявилася надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник зацікавленої особи - Бранкованівської сільської ради Ширяївського району Одеської області в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення вимог не заперечує. Перевіривши матеріали справи, суд знайшов підтвердження тому факту, що [PERSON] є матір'ю - [PERSON], [INFO] Даний факт підтверджується копіями документів доданих до матеріалів справи (а.с. 4-15). Відповідно до положення п.1 ч.1\~ст. 256 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Встановлення факту родинних відносин має юридичне значення, оскільки необхідне для оформлення спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], померлої 17.02.2007 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

05.02.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 28 квітня 2007 року Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області, актовий запис №38. В обґрунтування позову зазначила, що з 28.04.2007 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Під час перебування у шлюбі народилася дочка [PERSON], [INFO], яка мешкає з нею та знаходиться на її утримані. Сімейне життя не склалося, спроби помиритися ні до чого позитивного не призводять, у них склалися настільки напружені стосунки, що жити разом більше не стало можливим. З жовтня 2015 року вони не мешкають разом, вона переїхала до своїх батьків, відповідач забрав у неї ключі від їхньої квартири. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивачка [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутністю, на позовних вимогах наполягала, після розірвання шлюбу просила прізвище не змінювати. Відповідач [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнав, просив розірвати шлюб. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Згідно свідоцтву про шлюб та копії свідоцтва про народження, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28.04.2007 року, від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. (а. с. 5, 6). Сторонами визнані та, відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, не підлягають доказуванню ті обставини, що фактично вони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Спору про розділ майна та місце проживання дитини між сторонами немає. Згідно із ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Згідно ч. 1 ст. 110 ЦК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідністю зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивачка [PERSON] у заяві наполягала на розірванні шлюбу, відповідач [PERSON] подав заяву про визнання позову, а подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечило б інтересам сторін, позовна заява про розірвання шлюбу є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

05.02.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві вказує, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 16 серпня 2008 року, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 170. 23.04.2010 року шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Після розлучення позивачка разом з донькою переїхала до с. Январське Покровського району Дніпропетровської області, де проживає до цього часу. Усі обов'язки щодо утримання та виховання дитини вона несе самостійно. Відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків, матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає, тому вона змушена звернутися до суду з проханням стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання доньки - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Справу розглянуто згідно ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON], які надіслали до суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності. Позивачка позовні вимоги підтримала та просить позов задовольнити. Відповідач позов визнав в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує. Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з копії виписки із рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 23.04.2010 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 16.08.2008 року відділом РАЦС Жовтоводського міського управління юстиції, актовий запис № 170 - розірвано (а.с.4) Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], зареєстрованого відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського міського управління юстиції Дніпропетровської області, [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.5). У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, таким чином з [PERSON] необхідно стягувати на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини, в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути 551,20 грн. судового збору в прибуток держави. Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180, 183 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

05.02.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 27.04.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 78. Свої вимоги мотивує тим, що 27.04.2007 року вони з [PERSON] уклали шлюб, від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є втрата почуття поваги та любові один до одного, між ними часто виникали сварки та непорозуміння, що негативно впливає на виховання їхнього сина. Вважає подальше спільне проживання з відповідачем та збереження сім'ї неможливим. На даний час вони фактично припинили шлюбні відносини. Оскільки, їх шлюб з відповідачем існує лише формально, зберігати сім'ю наміру не має, просить суд його розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свою позовну заяву, просила суд її задовольнити в повному обсязі, залишити їй прізвище - [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, а тому згідно ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вирішує справу у його відсутності, на підставі наявних у справі доказів в порядку заочного провадження. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, яке не підтримує шлюбних відносин, дійшов висновку, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх неповнолітнього сина, а тому позов підлягає задоволенню, на підставі вимог ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст. 113 СК України, суд вважає необхідним позивачу [PERSON] залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

05.02.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , просила розірвати шлюб між нею (позивачем) та відповідачем ([PERSON] ), зареєстрований 20.03.2012 році Новоданилівською сільською радою Казанківського району Миколаївської області, актовий запис № 05, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, що привело до припинення шлюбних відносин і зараз вони мешкають окремо . Від даного шлюбу дітей і спору майнового характеру не мають . Позивач у судове засідання не з'явилася , однак надала до суду заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, заперечень проти позову не має, на розірвання шлюбу згодний. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 20.03.2012 року. Від даного шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини подружжя припинились, сумісне життя останніх не склалось і біля двох років мешкають окремо. Сукупність досліджених судом доказів, їх оцінка свідчать проте, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

05.02.2016 року до Словянського міськрайонного суду Донецької області звернулось публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як пять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved