Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

05.12.2013 позивач звернувся в суд з даним позовом. Посилався на те, що 05.04.2008 він відповідно до кредитного договору №001-04343-050408 шляхом відновлюваної відкличної кредитної лінії відкрив відповідачці кредитну лінію на загальну суму 30 000 грн. та на день укладення кредитного договору встановив ліміт в сумі 3000 грн. Відповідачка порушила умови кредитного договору і станом на 24.12.2012 має загальну заборгованість у сумі 4085 грн., яка складається з тіла кредиту – 515 грн. та заборгованості за комісіями - 3570 грн., яку просив стягнути з відповідачки на його користь., а також судовий збір в сумі 229,40 грн. У судове засідання представник позивача не з’явилася, по телефону просила розглянути справу у її відсутності, на позові наполягала. Відповідачка заперечувала проти позову, посилалася на те, що вона погасила заборгованість в повному обсязі. Вислухавши пояснення відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 1054 ЦК України банк зобов'язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти. До відносин по кредитних договорах застосовуються положення ст.ст.1046-1053 ЦК України, якщо інше не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст.1050 ЦК України якщо позичальник вчасно не повернув суму боргу, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір % не встановлений договором. Судом встановлено, що 05.04.2008 позивач відповідно до договору №001-04343-050408 про відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки шляхом відновлюваної відкличної кредитної лінії відкрив відповідачці кредитну лінію на загальну суму 30 000 грн. та на день укладення кредитного договору встановив ліміт в сумі 3000 грн. Згідно п.5.2 вказаного договору, він діє до повного виконання сторонами зобов'язань за договором (а.с.7-8). 05.04.2008 року відповідачка отримала картку “Visa Classic” та ПІН-конверт до неї, що підтверджено її особистими підписами в договорі, ознайомлена з тарифами на обслуговування платіжної картки (а.с.8-9). Відповідно до п.2.1 договору, моментом надання банком держателю кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів за умови відсутності на рахунку власних коштів держателя. 07.04.2008 року з картки було знято готівку на суму 2990 грн. та 06.05.2008 року почато погашення кредиту. Останній платіж здійснено 15.02.2010 року. Після цього відповідачка припинила здійснювати платежі, залишок тіла кредиту складав 515 грн., тому станом на 24.12.2012, виникла заборгованість за комісіями - 3570 грн., а загальна заборгованість склала 4085 грн (а.с.5-6). Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, а доводи відповідачки не заслуговують на увагу, оскільки вона припинила здійснювати платежі, маючи не погашену кредитну заборгованість, тому з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути 4085 грн. заборгованості. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 229,40 грн., оскільки заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 625, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved