Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

06 листопада 2018 року [PERSON], звернулась до суду із заявою про встановлення юридичного факту смерті [PERSON]. В обґрунтування вимог зазначила, що вона є рідною матір'ю [PERSON], який помер [INFO] в місті Алушта, с. Запрудне Автономної Республіки Крим, Україна, однак вказана територія є тимчасово окупованою територією України, на якій органи державної влади не виконують свої повноваження. На її звернення до Покровського районного у м. Кривому Розі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області для отримання свідоцтва про смерть сина, їй було відмовлено у реєстрації смерті, оскільки нею було пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Просить встановити факт смерті сина [PERSON], [INFO], громадянина України, який помер [INFO] у місті Алушта, с. Запрудне Автономної Республіки Крим, Україна, причина смерті - алкогольна кардіоміопатія. 06 листопада 2018 року ухвалою суду відкрито провадження у справі, призначено судовий розгляд, про що повідомлено сторін у справі. Заявниця до судового засідання не з'явились, надала письмову заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, заяву підтримала, просила задовольнити з підстав викладених в заяві. Представник Покровського районного у місті Кривому Розі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, до суду не з'явився, направив письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечував. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст. 293 ЦПК України суди розглядають в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] є рідною матір'ю [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 10.05.1981 року Терновським районним відділом РАЦС м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, актовий запис № 475 (а.с. 8). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується оригіналом довідки про причину смерті за № 276 від 04 травня 2018 року, причина смерті - алкогольна кардіоміопатія (а.с.11). Покровським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області листом за №108/14.11-144 від 02.11.2018 року було відмовлено [PERSON] у реєстрації смерті [PERSON], оскільки заявницею було пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с.4). Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У абзаці першому п. 13 постанови від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Пленум Верховного Суду України надав роз'яснення про те, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Порядок встановлення факту смерті та її причин, встановлений Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»(далі - Закон) та Інструкцією щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма № 106/о), затвердженою наказом МОЗ України від 08.08.2006 р. № 545 (Інструкція). У відповідності до ч. 1 ст. 17 Закону, державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання (ч. 3 ст. 17 Закону). Відповідно до вимог п. 3 Розділу 1 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні затверджених наказом МЮУ від 18.10.2000 р. № 52/5, у зв'язку із неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану АРК та м. Севастополя на тимчасово окупованій території проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України, здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території. Із наведеного вище вбачається, що державна реєстрація смерті у позасудовому порядку проводиться при наявності документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою. Згідно до положень ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] є громадянкою України, про що свідчить копія її паспорту, зареєстрована та мешкає у місті Кривий Ріг, Дніпропетровської області, її син був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], проте фактично мешкав на території Автономної Республіки Крим, а саме у [ADDRESS] і після його смерті заявниця не має можливості в іншому, аніж у судовому порядку встановити факт смерті свого сина та отримати свідоцтво про смерть для подальшого його використання в цивільно-правових відносинах згідно законодавства України. Виходячи з наведеного, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, суд вважає, що факт смерті [PERSON], [INFO] у місті Алушта, с. Запрудне Автономної Республіка Крим, Україна від алкогольної кардіоміопатії, підтверджується наданими суду доказами, тому є достатні правові підстави для задоволення заяви та для встановлення факту, що має юридичне значення.

Outcome: approved