Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-14 00:00:00

04 червня 2019 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення майнової та моральної шкоди заподіяної пожежею, яка відбулась з вини останнього. Позовні вимоги обґрунтував тим, що [PERSON] 25 вересня 2017 року, перебуваючи у приміщенні гаража № [NUMBER] , який розташований в гаражному кооперативі «Західний» по вулиці Академіка Глушкова у місті Володимир-Волинську, перевіряючи несправність у виді витоку газу із газової апаратури, встановленої на автомобілі позивача марки «Шевроле Авео», реєстраційний номер [NUMBER] , підніс запальничку до моторного відсіку автомобіля, внаслідок чого відбулось займання автомобіля, а в подальшому і самого гаражного приміщення, де знаходився автомобіль, що призвело до знищення транспортного засобу, пошкодження 32 м2 покрівлі гаража та 10 гумових автомобільних шин. Подія була зафіксована працівниками Володимир-Волинського МВ УДСНС України у Волинській області. В подальшому за даним фактом проводилось досудове розслідування кримінального провадження № 12017030060000774 за фактом знищення майна. Слідством встановлено, що займання сталось внаслідок необережних дій [PERSON] , а тому 27 грудня 2017 року кримінальне провадження було закрите за відсутності умислу останнього на підставі п.2 ч.1 ст.284 УПК України. Впродовж всього часу відповідач добровільно відмовляється відшкодувати заподіяні ним збитки, а тому [PERSON] просить стягнути з нього 146600 гривень, що складається із: 3500 гривень - вартість знищених автомобільних шин; 8100 гривень - вартість ремонту покрівлі гаража; 135000 гривень - вартість знищеного автомобіля марки «Шевроле Авео», реєстраційний номер [NUMBER] . В той же час позивач у заяві вказав на заподіяння йому неправомірними діями відповідача моральних страждань, а тому просить стягнути з нього моральну шкоду, яку оцінив у 10000 гривень. Позивач в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву в якій позов підтримав повністю з наведених у позовній заяві підстав, просив його задовольнити, а справу слухати у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подавав, хоч належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків. Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Позивачем до матеріалів позовної заяви додано акт про пожежу, складений провідним інспектором Володимир-Волинським МРВ УДСНС України у Волинській області 25 вересня 2017 року. Згідно акту, пожежа відбулась 25 вересня 2017 року о 18 годині 10 хвилин у цегляному гаражі, власником якого є [PERSON] . Місцем виникнення пожежі є автомобіль марки «Шевроле Авео», реєстраційний номер [NUMBER] . Внаслідок пожежі знищено покрівлю гаража площею 32 м2, автомобіль марки «Шевроле Авео», реєстраційний номер [NUMBER] , та 10 коліс. Орієнтовна вартість збитків становить 500000 гривень, а причиною пожежі встановлено підпал. Згідно довідки Володимир-Волинського міськрайонного відділу УДСНС України у Волинській області № 364 від 23 травня 2019 року, 25 вересня 2017 року була пожежа у цегляному гаражі розміром 8х4 м за адресою: [ADDRESS] , який належить [PERSON] . Внаслідок пожежі вогнем та продуктами горіння знищено: 32 м2 покрівлі, автомобіль «Шевроле Авео», реєстраційний номер [NUMBER] , побутові інструменти та 10 коліс. Повідомленням Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області № 1913/24/03-2018 від 12 лютого 2018 року стверджується про закриття кримінального провадження № 12017030060000774. У відповідності до постанови про закриття кримінального провадження № 12017030060000774, проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що [PERSON] 25 вересня 2017 року, перебуваючи у приміщенні гаража № [NUMBER] , який розташований в гаражному кооперативі «Західний» по вулиці Академіка Глушкова у місті Володимир-Волинську, перевіряючи несправність у виді витоку газу із газової апаратури, встановленої на автомобілі позивача марки «Шевроле Авео», реєстраційний номер [NUMBER] , підніс запальничку до моторного відсіку автомобіля, внаслідок чого відбулось займання автомобіля, а в подальшому і самого гаражного приміщення, де знаходився автомобіль, що призвело до знищення транспортного засобу, пошкодження 32 м2 покрівлі гаража та 10 гумових автомобільних шин. Також досудовим розслідуванням встановлено, що внаслідок вказаних дій ніхто з осіб не отримав тілесних ушкоджень та не загинув, що стало підставою для закриття кримінального провадження за ст.196 КК України. Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. На підставі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учаниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Право на захист особа здійснює на свій розсуд (ст. 20 ЦК України), при цьому спосіб захисту визначається або законом або договором (ст. 16 ЦК України). Вибір способу захисту залежить від позивача. У статтях 12 та 81 ЦПК України закріплено загальне правило розподілу обов`язків з доказування, а саме кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків наявності підстав звільнення від доказування. Конкретні доказові презумпції передбачені нормами матеріального права. Так особливістю деліктної відповідальності за завдану шкоду є презумпція вини. Відповідно до частини другої статті 1166 ЦК України, особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Тобто відсутність вини у завданні шкоди в такій категорії справ повинен доводити відповідач, а позивач доводить лише факти, на яких ґрунтуються його позовні вимоги. Поданими позивачем доказами встановлено фактичні обставини заподіяння йому шкоди внаслідок необережних дій відповідача. Відповідач участі у справі не брав, заперечень щодо позовних вимог до суду не подав. Оцінюючи в сукупності подані докази позивача, в силу ч.1 ст.81 ЦПК України та ст.1166 ЦК України, суд вважає доведеним той факт, що шкода позивачу була заподіяна з вини відповідача. Підстав для звільнення останнього від цивільної відповідальності або зменшення розміру відшкодування, суд не вбачає, а відтак приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення матеріальних збитків у повному обсязі. Разом з тим, відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, яка, зокрема, полягає у душевних страждання, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої, із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні честі, гідності фізичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також із врахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує, що внаслідок знищення майна позивача, йому завдано душевні страждання, які проявилися у втраті нормальних життєвих зв`язків, що вимагало додаткових зусиль для організації свого життя, був порушений звичайний спосіб життя позивача, пошкоджено його майно, глибину душевних страждань позивача, при цьому, бере до уваги ступінь вини відповідача у завданій моральній шкоді позивачу, а також те, що майнова шкода відповідачем добровільно не відшкодувалась протягом майже 2 років, вимоги розумності та справедливості. В той же час суд не відкидає самого факту таких моральних переживань, які є також пов`язаними із необхідністю позивача відновлювати та захищати свої порушені права та інтереси в судовому порядку протягом тривалого часу, а тому суд приходить до висновку, що позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди в сумі 10000 гривень слід задовольнити частково, стягнувши 5000 гривень. На думку суду ця сума є співмірною та справедливою із розміром заподіяної моральної шкоди. В порядку ст.141 ЦПК України, суд одночасно вважає за доцільне стягнути з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог понесені позивачем витрати за розгляд справи в суді у виді судового збору. Судові витрати на правничу допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. Заявлені стороною позивача до стягнення з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 3000 гривень не підлягають до задоволення, оскільки позивачем не надано доказів, передбачених ч.ч.2 та 3 ст.137 ЦПК України для підтвердження і обґрунтування таких судових витрат. Таким чином,

Outcome: partial