Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

06.02.2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до Зміївської міської ради Харківської області про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями в порядку спадкування за законом, третя особа - приватний нотаріус Зміївського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON], в якому вказала, що [INFO] помер її батько [PERSON], після якого залишилося спадкове майно, яке складалось, серед іншого, з житлового будинку з надвірними будівлями, розташованими за адресою: [ADDRESS]. Окрім позивача, інших спадкоємців, які б у встановлений ст. 1270 ЦК України, строк звернулись до органів нотаріату із відповідною заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON], або постійно проживали із померлим на дату його смерті, немає. Спадкове нерухоме майно батько позивача набув на підставі договору купівлі-продажу від 13.12.1966 року, посвідченого того ж дня Зміївською держаною нотаріальною конторою та зареєстрованого під № 2688. Вказаний житловий будинок у 1972 році було перебудовано [PERSON] У 1988 році перебудований житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], актом про закінчення будівництва та введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння було прийнято в експлуатацію. Крім того, рішенням Виконавчого комітету Готвальдівської міської ради народних депутатів № 236 від 20.07.1988 року вказаний вище акт було затверджено та вирішено оформити право приватної власності на вказаний вище житловий будинок на ім'я [PERSON] Проте, батько [PERSON] за час свого життя не встиг отримати відповідного свідоцтва про право власності на вказаний вище житловий будинок. Для належного оформлення свого права власності на вказаний вище житловий будинок з надвірними будівлями в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] звернулась із відповідною заявою до приватного нотаріуса Зміївського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON], однак, права власності на зазначене нерухоме майно вона не оформила у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документа на вказаний житловий будинок, виданого на ім'я померлого [PERSON] На підставі вищевикладеного [PERSON] просила визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташовані за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] батька [PERSON] У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в ньому. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, до суду надійшла заява Зміївського міського голови Кучкова П.В. про розгляд даної справи за відсутності представника ради, відповідач проти позову не заперечував та просив його задовольнити. Третя особа - [PERSON] у судове засідання також не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. У зв'язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Суд, ознайомившись з матеріалами справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про смерть, серія [NUMBER], актовий запис № 196 /а.с. 8/. Родинні зв'язки між померлим [PERSON] та [PERSON] підтверджуються копією Свідоцтва про її народження, серія [NUMBER], актовий запис № 8, копією Свідоцтва про одруження позивача, серія [NUMBER], актовий запис № 391 /а.с. 9, 10/. З матеріалів справи, а саме копії Договору купівлі-продажу від 13.12.1966 року, копії Акту про завершення будівництва та введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 23.02.1988 року, копії Рішення виконавчого комітету Готвальдівської міської ради народних депутатів від 20.07.1988 року «Про прийняття в експлуатацію індивідуального житлового будинку, побудованого самовільно», копії технічного паспорту на будинок, а також копій довідок КП «Зміївське БТІ» від 15.01.2015 року № 3023, від 15.01.2015 року № 1140, вбачається, що 13.12.1996 року [PERSON] придбав нерухоме майно, розташоване за адресою [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу. Даний житловий будинок у 1972 році було перебудовано. У 1988 році житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], актом про закінчення будівництва та введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння було прийнято в експлуатацію, а Рішенням виконавчого комітету Готвальдівської міської ради народних депутатів від 20.07.1988 року № 236 вказаний вище акт було затверджено та вирішено оформити право приватної власності на вказаний вище житловий будинок на ім'я [PERSON] Проте, останній за час свого життя не встиг отримати відповідного Свідоцтва про право власності на вказаний вище житловий будинок /а.с. 11-12, 13, 14, 15-17, 18, 19/. До 1995 року державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18.02.2002 року за № 157/6445. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, в той же час, виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності Цивільним кодексом України та Законом України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Також, порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А.3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23.03.1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, роз'яснюється: - оформлення свідоцтва на право власності на об'єкти, які були закінчені будівництвом після 5 серпня 1992 року і на цей час не прийняті в експлуатацію, проводиться тільки за наявності актів прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями - державними приймальними або державними технічними; - по об'єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 5 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ. Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 05.08.1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Отже, після смерті [PERSON] залишилася спадкоємиця першої черги: донька - [PERSON] Листом Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області від 17.02.2015 року № 228/01-16 повідомляється, що після померлого [INFO] [PERSON] до нотаріальної контори із заявами про прийняття або відмову у прийнятті спадщини у встановлений законом шестимісячний строк ніхто із спадкоємців не звертався, Свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON], по день смерті останнього, були зареєстровані та проживали за однією адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, [PERSON] в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України, вважається такою, що прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] Постановою приватного нотаріуса Зміївського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] від 29.01.2015 року № 11/02-31 [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, спрямованих на оформлення її спадкових прав після смерті батька, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на вказаний вище житловий будинок, виданого на ім'я померлого [PERSON] /а.с. 20/. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Отже, встановлено, що померлий [PERSON] фактично був власником житлового будинку [ADDRESS], [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом та фактично прийняла спадщину, в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України, інші спадкоємці відсутні, однак через те, що у померлого не було Свідоцтва про право власності на вище вказаний житловий будинок, позивач позбавлена можливості оформити своє право на спадщину інакше, ніж через суд, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та можливість їх задоволення.

Outcome: approved