Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

05.12.2013 р. [PERSON] звернулась до суду із вищевказаним позовом, в якому просить продовжити стягувати із [PERSON], [INFO], аліменти на утримання спільних повнолітніх синів, які навчаються, у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення ними 23 років. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач з відповідачем перебували в офіційно зареєстрованому шлюбі із 05.10.1994 р. по 02.03.1988 р., та під час спільного проживання у сторін народились двоє синів - [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], які знаходились і знаходяться на повному утриманні позивача. Обґрунтовуючи вимоги [PERSON] у позові вказала, що з 01.09.2013 р. [PERSON] і [PERSON] є студентами денного відділення Миколаївського вищого училища фізичної культури. Крім того, позивач просить врахувати незначний розмір її заробітку і те, що на даний час відповідач в утриманні рідних дітей участі не бере, добровільно допомогу не надає. Згідно положень ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи у межах заявлених особами вимог та на підставі представлених сторонами доказів. Позивач у судове засідання, яке відбулось 17.03.2014 р. не з'явилась, через канцелярію суду подала заяву, в якій підтримала заявлені вимоги з підстав, викладених у позові та просила розглянути справу без її особистої участі, проти заочного розгляду не заперечувала. /а.с. 19/ Відповідач у судове засідання 17.03.2014 р. не з'явився, про час і місце розгляду справи завчасно повідомлявся судом згідно положень ст.ст. 74-76 ЦПК України, що підтверджується повернутим за закінченням терміну зберігання судовим відправленням. /а.с. 17-18/ Заперечень на позов до суду не надходило, щодо поважності причин неявки не повідомлено. За вказаних обставин, суд вважає за можливе розглянути дану цивільну справу за їх відсутності на підставі наявних у ній доказів, без фіксування звукозаписувальним пристроєм судового процесу, що відповідає положенням ст.ст. 158, 169, 197 та 224 ЦПК України. /а.с. 20/ Суд, оцінивши докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав. Згідно ст.ст. 1, 2 Конвенції ООН «Про права дитини» від 27.09.1991 р. передбачено, що в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Судом встановлено наступні юридичні факти. З копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] вбачається, що 02.03.1998 р. Богунським районним відділом РАГС міста Житомира шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано. /а.с. 3/ Згідно копій свідоцтв про народження серії [NUMBER], [NUMBER] сторони є батьками повнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] (відповідний запис № 3010), та [PERSON], [INFO] (відповідний запис № 3009) /а.с. 4, 5/ Зі змісту довідок №№ 556, 557, виданих 11.11.2013 р. директором Миколаївського вищого училища фізичної культури встановлено, що [PERSON] та [PERSON] дійсно є студентами І-го курсу денного відділення. Термін навчання закінчується 30.06.2015 р. /а.с. 6, 7/ Виходячи з норм ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Статтями 180, 181 СК України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Право на отримання аліментів має той з батьків, з ким дитина проживає. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 199 цього ж Кодексу, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно п. 17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я; матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно положень п. 20 згаданої Постанови обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно із ч. 3 ст. 181 та ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів як на неповнолітніх, так і на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням зазначених статтею 182 обставин. Як зазначає ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню із відповідача на користь позивача, суд виходить із матеріального стану сторін, враховує те, що [PERSON] за станом здоров'я може надавати матеріальну допомогу на утримання рідних дітей, є особою не пенсійного віку, добровільно матеріальної допомоги не надає, [PERSON] не може одноосібно забезпечувати дітей належним матеріальним рівнем, а тому своїм рішенням на користь позивача стягує із відповідача аліменти на утримання повнолітніх дітей, які навчаються, у розмірі ? частини всіх видів доходу останнього щомісячно до досягнення [PERSON], [PERSON] 23 років, за умов їх навчання. Водночас, згідно норм ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються з дня пред'явлення позову. Крім того, у відповідності до положень ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. Задовольняючи позов, згідно норм встановлених ст. 88 ЦПК України, із відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 229,40 грн.

Outcome: approved