Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

05.04.2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до Новоград-Волинської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, а саме на гаражі № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що [INFO] року помер його батько [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина, а саме - зазначені гаражі. За життя [PERSON] не оформив право власності на них. 25.01.2017 р. позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказані гаражі було відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи. Враховуючи, що можливості оформити спадщину іншим шляхом немає, позивач просив суд визнати за ним право власності на вказані гаражі. У судове засідання позивач не з'явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій зазначив, що проти задоволення позову не заперечує та просив проводити розгляд справи без участі представника Новоград-Волинської міської ради. Третя особа у судове засідання не прибула, подавши заяву про розгляд справи без її участі. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 30.03.2016 р. (а.с. 11) Спадкоємцями померлого за законом є позивач та третя особа, яка відмовилась від своєї частки на користь [PERSON], що підтверджується заявою [PERSON] від 06.09.2016 р. (а.с. 14) Родинний зв'язок позивача зі спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 7) Постановою приватного нотаріуса № 46/02-31 від 25.01.2017 р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на гаражі [NUMBER]-7, що розташовані по вулиці І.Франка, 29-а м. Новоград-Волинський, після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, оскільки у спадкоємця відсутні правовстановлюючі документи. Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Частиною 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Згідно ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строку шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 6 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На підставі ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п. 4.15. ч. 4 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Суду надано копію договору оренди земельної ділянки за адресою: [ADDRESS], від 29.05.2015 року, згідно якого [PERSON] є орендарем зазначеної ділянки, строком на 5 років, цільове призначення - землі житлової та громадської забудови. Згідно висновку Управління містобудування, архітектури та земельних відносин Новоград-Волинської міської ради від 17.03.2017 року гаражі № [NUMBER] по [ADDRESS], розташовані у відповідності до містобудівних вимог і можуть використовуватись за призначенням. Враховуючи викладене, той факт, що будови відповідають будівельно-технічним нормам, Новоград-Волинська міська рад не заперечує проти задоволення позову, права будь-яких осіб не порушені, суд вважає необхідним задовольнити заявлені вимоги.

Outcome: approved