Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-28 00:00:00

06.04.2021 року до Валківського районного суду Харківської області надійшов позов [PERSON] Валківської міської ради Харківської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. В позові зазначено, що [INFO] помер дід позивача з боку матері - [PERSON] . До складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] . Вказаний житловий будинок відноситься до колгоспного типу двору, головою якого є [PERSON] . За даними погосподарської книги за 1991-1995 роки, разом з [PERSON] до членів господарства входила його дружина [PERSON] , яка маючи членство в колгоспному дворі та перебуваючи з спадкодавцем у шлюбі, мала свою Ѕ частку в цьому будинку. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті, чоловік - [PERSON] , відмовився від прийняття спадщини на користь позивача подавши до приватного нотаріуса Валківського районного нотаріального округу Габінет Ю.І. відповідну заяву. Підна сестра позивача [PERSON] та спадкоємці першої черги на майно [PERSON] - [PERSON] і [PERSON] подали нотаріусу заяви про відмову від прийняття спадщини на користь позивача. За даними Спадкового реєстру, заповіти від імені [PERSON] та [PERSON] не посвідчувалися, а єдиним спадкоємцем, що подав заяви про прийняття спадщини після [PERSON] та [PERSON] є їх онука [PERSON] . Дочка спадкодавців - [PERSON] , що є матір`ю позивача померла [INFO] . Батьками [PERSON] , є [PERSON] та [PERSON] . Батько позивача та чоловік [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] . Таким чином, як вказав позивач, вона є єдиним спадкоємцем на майно [PERSON] та [PERSON] , однак через те, що житловий будинок, яким за життя володіли спадкодавці не був оформлений як особиста приватна власність, отримати свідоцтво про право на спадщину на це майно у нотаріальному порядку неможливо. Позивач вимагає визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями, що відноситься до колгоспного типу двору, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та складаються згідно літер плану Технічного паспорта на житловий будинок виготовленого 15.02.2021 року КП «Валківське бюро технічної інвентаризації» з: Житлового будинку «А-1» загальною площею 34,9 кв. м., житловою площею 16,6 кв. м., веранди «а» - площею 10,2 кв. м., Сараю «Б» - площею 13,5 кв. м.; Літньої кухні «В» - площею 24,1 кв. м.; веранди «в» - площею 7,0 кв. м., Сараю «Г» - площею 3,7 кв. м., Сараю «Д» - площею 15,8 кв. м., Сараю «Е» - площею 16,7 кв. м.; Сараю «Е1» - площею 11,9 кв. м.; Сараю «е» - площею 6,5 кв. м.; Вбиральні «Ж» - площею 1,3 кв. м.; Погреба «П» - площею 12,0 кв. м.; Огорожі N1-3 - 31,1 м., що залишились після померлих [INFO] [PERSON] та 11.12.2015 року [PERSON] . Представник позивача в підготовчому судовому засіданні позов підтримав та прохав його задовольнити. Представник відповідача Валківської міської ради Харківської області в підготовче судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений належним чином. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] помер дід позивача з боку матері - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , що виданий Виконавчим комітетом Черемушнянської сільською радою Валківського району Харківської області 11.12.2015 року, актовий запис 14.(а.с.12) [INFO] померла [PERSON] - дружина спадкодавця, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане Черемушнянською сільською радою Валківського району Харківської області 21.01.2011 року, актовий запис 01.(а.с.18) [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 30.07.1959 року Литвинівською сільською радою Валківського району, Харківської області, актовий запис № 8. (а.с.24) Донька спадкодавців [PERSON] 01.09.1979 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , та змінила прізвище на « [PERSON] », про що свідчить свідоцтво про одруження серії [NUMBER] , що видане 01.09.1979 року, актовий запис № 1130.(а.с.25) Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , що видане 16.10.1980 року, актовий запис 11108, [PERSON] та [PERSON] є батьками позивача - [PERSON] , [INFO] , яка змінила прізвища на « [PERSON] » уклавши 27.07.2002 року шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , видане відділом РАГС Київського районного управління юстиції м. Харкова 27.07.2002 року, актовий запис № 440. (а.с.26-27) Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , що видане Харківським міським відділом РАГС 10.08.2000 року, актовий запис № 7975, дочка спадкодавців - [PERSON] , що є матір`ю позивача померла [INFO] . (а.с.23) Батько позивача та чоловік [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , що видане 18.11.2013 року Відділом ДРАЦС по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис 15189. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] є дідом та бабою позивача [PERSON] . Зі змісту постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Валківського районного нотаріального округу Габінет Ю.І. від 25.01.2021 року вбачається, що після смерті [PERSON] , що померла [INFO] , чоловік - [PERSON] , відмовився від прийняття спадщини на користь онуки [PERSON] . З інформації викладеної у цій постанові також випливає, що рідна сестра позивача [PERSON] та спадкоємці першої черги на майно [PERSON] - [PERSON] і [PERSON] подали нотаріусу заяви про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON] . Крім того, як вказала приватний нотаріус, протягом строку встановленого ст. 1270 ЦК України, заяву про прийняття спадщини подано лише [PERSON] . Заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався. (а.с.19-20) Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.01.2021 року, приватним нотаріусом Валківського районного нотаріального округу Харківської області Габінет Ю.І. встановлено, що протягом строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] заяву було подано лише [PERSON] . Заповіти від імені [PERSON] не посвідчувалися. (а.с.21-22) Як вбачається з положень ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Об`єктом відносин спадкування виступають права та обов`язки спадкодавця у їх сукупності, що належали йому на момент смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, що витікає з положень ч. 1 ст.1217 ЦК України. Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Отже, суд вважає, що спадкоємцем, що прийняв спадщину після смерті [PERSON] та [PERSON] є їх онука [PERSON] . До складу спадкового майна, яке залишилось після смерті діда [PERSON] належить житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок, виданого 03.12.1990 року Виконкомом Черемушнянської сільської ради народних депутатів, за р.н. 46. Згідно цього свідоцтва та Інформаційної довідки КП «Валківське бюро технічної інвентаризації» № 01-24/76 від 26.02.2021 року, вказаний житловий будинок відноситься до колгоспного типу двору, головою якого був [PERSON] . (а.с.13-15) Як вбачається з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, вказаний житловий будинок як об`єкт приватної власності не зареєстрований, про що свідчить Витяг з реєстру № 250969646 від 01.04.2021 року. За даними погосподарської книги за 1991-1995 роки, разом з [PERSON] до членів господарства входила його дружина [PERSON] , яка маючи членство в колгоспному дворі мала свою 1/2 частку в цьому будинку. Правовідносини щодо майна колгоспного двору регулювалися ст.ст. 120-126 ЦК Української PCP. Положеннями ст.ст. 120, 123 ЦК Української PCP (в ред. від 18 липня 1963 року), чинними на час існування колгоспних дворів, встановлено, що майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Відповідно до п. 6 Постанови пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Нині чинне законодавство не містить визначення поняття «колгоспний двір». З прийняттям Закону України «Про власність» від 07.02.1991, який втратив чинність 20.06.2007 року, колгоспний двір припинив своє існування. З Цивільного Кодексу України вилучено статті, що встановлювали його статус (Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 16 грудня 1993 року № 3718-XII, який набрав чинності з 18 січня 1994 року). Статтею 126 ЦК УРСР встановлювалось, що працездатний член колгоспного двору втрачав право на частку у майні двору, якщо він не менше трьох років поспіль не брав своєю працею та коштами участі у веденні спільного господарства двору. У статті 563 ЦК УРСР закріплювалось, що у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривається. Воно відкривалося лише тоді, коли помирав останній член двору. Отже, станом на 15.04.1991 року останніми членами двору, що набули у ньому частку в момент ліквідації колгоспного двору були: дід позивача - [PERSON] та баба позивача - [PERSON] , що мають право власності на будинок [ADDRESS] , як члени колишнього колгоспного двору, по 1/2 частині кожний. Таким чином, оскільки [PERSON] та [PERSON] на день смерті мали право власності на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] , а позивач є єдиний спадкоємець, яка прийняла спадщину після смерті спадкодавців, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved