Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

06 листопада 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до ДП «Шахта №1 «Нововолинська» про стягнення заборгованої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Свої вимоги обґрунтовує тим, що працював у ДП «Шахта №1 «Нововолинська» на посаді гірника підземного 3-го розряду. 27 червня 2015 року був звільнений з роботи за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП України. При звільненні з роботи йому належало до виплати 6676,32 грн. Оскільки ДП «Шахта №1 «Нововолинська» на момент звільнення не провело з ним повного розрахунку, тому сума середнього заробітку, який відповідач зобовязаний сплатити на його користь за час затримки розрахунку при звільненні, складає 15819,30 грн. Просить стягнути з відповідача в свою користь 6676,32 грн. заборгованої заробітної плати, 15819,30 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 29.06.2015 року по 06.11.2015 року включно. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву, просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задоволити. Відповідач ДП «Шахта №1 «Нововолинська» в судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов є підставним і підлягає до задоволення. З копії трудової книжки [PERSON] вбачається, що він працював у ДП «Шахта №1 «Нововолинська» на посаді гірника підземного третього розряду, 27.06.2015 року був звільнений з роботи за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП України (а.с.3-4). Згідно довідки ДП «Шахта №1 «Нововолинська» від 09 жовтня 2015 року №598/14, при звільненні з роботи позивачу [PERSON] до виплати належало 6676,32 грн. (а.с.6). Із довідки ДП «Шахта №1 «Нововолинська» від 09 жовтня 2015 року №599 слідує, що середньоденна заробітна плата [PERSON] становила 170,10 грн. (а.с.5). Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, проводиться в день звільнення, або не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки зазначені в ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до розяснень, що містяться в п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», не проведення розрахунку з працівником у день звільнення або, якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок, є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст.117 КЗпП України. У цьому разі перебіг тримісячного строку звернення до суду починається з наступного дня після проведення зазначених виплат незалежно від тривалості затримки розрахунку. Згідно п.8 Постанови Кабінету Міністрів України №100 від 08 лютого 1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньоденної заробітної плати» нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці, проводяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Кожна сторона, відповідно до ст.60 ЦПК України, зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Представник відповідача у поданому до суду клопотанні про розгляд справи за його відсутності не заперечив факту невиплати позивачу [PERSON] при звільненні з роботи 6676,32 грн. заборгованої заробітної плати та вказав, що затримка розрахунку при звільненні має місце у звязку з відсутністю коштів на підприємстві. При цьому представник відповідача всупереч вимогам статті 60 ЦПК України не надав суду жодних доказів на підтвердження відсутності фінансування підприємства. Сам факт відсутності коштів у відповідача не слугує підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої ст.117 КЗпП України. Таким чином, через не проведення відповідачем розрахунку з [PERSON] у день звільнення належить виплатити йому середній заробіток за весь час затримки, а саме з 29 червня 2015 року (наступного робочого дня після звільнення) по 06 листопада 2015 року (дня звернення до суду), виходячи із розрахунку: 170,10 грн. (середньоденна заробітна плата) x 93 (робочих дні затримки розрахунку) = 15819,30 грн., в межах заявлених позивачем вимог. Враховуючи наведені обставини, суд стягує з відповідача ДП «Шахта №1 «Нововолинська» в користь [PERSON] 6676,32 грн. заборгованої заробітної плати та 15819,30 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені за період з 29 червня 2015 року по 06 листопада 2015 року включно. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з ДП «Шахта №1 «Нововолинська» в дохід держави 487,20 грн. судового збору.

Outcome: approved