Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

05 березня 2018 року до Василівського районного суду Запорізької області надійшов позов [PERSON] до Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Василівського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції Запорізької області [PERSON], про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом. На обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] зазначає, що 24.02.2017 року померла його баба [PERSON]. Після її смерті залишилась спадщина у вигляді житлового будинку № 36, що знаходиться по вул. Харченко в с.Мала Білозерка Василівського району Запорізької області. Земельна ділянка площею 1,49 га, у тому числі 0,25 га для обслуговування вищевказаного житлового будинку не була приватизована та знаходилась в користуванні [PERSON] На момент смерті [PERSON] окрім неї, за адресою с. Мала Білозерка вул. Харченко буд. 36 ніхто не був зареєстрований та не проживав. Померла [PERSON] залишила заповіт, згідно якому заповідала йому, позивачеві [PERSON], вищевказаний житловий будинок та земельну ділянку сільськогосподарського призначення, розміром 6,51 га, що знаходиться в межах земель Малобілозерської сільської ради. Заповіт не змінювався та не скасовувався. Інших спадкоємців, які мають обовязкову частку спадку після спадкодавця [PERSON], не має. Чоловік померлої [PERSON], помер 04.01.2007 року. 01.02.2018 року позивач отримав свідоцтво про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку. У видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок № 36 по вул.Харченко в с.Мала Білозерка Василівського району Запорізької області йому було відмовлено по причині відсутності правовстановлюючих документів на вказаний обєкт нерухомого майна, що посвідчують право власності на це спадкове майно. Тому він вимушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просить визнати за ним, [PERSON], право власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом Олександровичем, право власності на житловий будинок № 36, розташований на вул. Харченко в с. Мала Білозерка Василівського району Запорізької області, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 24 лютого 2017 року. Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 07 березня 2018 року відкрито провадження у даній цивільній справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 23 березня 2018 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача [PERSON]. Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 14 травня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, проте суду надано заяву, в якій позивач просить розглянути справу у його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити позов повністю за підставами, викладеними у позовній заяві (а.с.149). Представник відповідача [PERSON] сільської ради Василівського району Запорізької області в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, проте надав суду заяву, в якій просить розглянути справу у відсутність їх представника, заперечень проти позову не мають, відзиву проти заявлених позовних вимог відповідачем не надано (а.с.95, 108, 115,160). Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи була повідомлена судом своєчасно та належним чином, проте надала суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, відзиву, заперечень проти позову не має, згодна з предявленими позовними вимогами у повному обсязі (а.с.117). Третя особа: приватний нотаріус Василівского нотаріального округу Головного територіального управління юстиції Запорізької області [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи була повідомлена судом своєчасно та належним чином, проте надала суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с.38, 106, 159). Повно та всебічно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заявлені [PERSON] позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; , учасники сторін зобов'язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно положень ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Стаття 392 ЦК України визначає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В судовому засіданні встановлено, що 24 лютого 2017 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконавчим комітетом Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області від 24.02.2017 року, за актовим записом № 18, та копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.7). 04 січня 2007 помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, Малобілозерською сільською радою Василівського району Запорізької області від 05.01.2007 року, за актовим записом № 3, копія якого є в матеріалах справи (а.с.8). При житті, 11.07.2014 року, [PERSON] склала заповіт, який посвідчений 11.07.2014 року секретарем виконкому Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області та зареєстрований в реєстрі № 181, відповідно до якого [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження, а саме: житловий будинок номер 36 (тридцять шість), що знаходиться по вул.Харченко в с. Мала Білозерка Василівського району Запорізької області та земельну ділянку в розмірі 6,51 га, яка належить їй згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим 02.02.2010 року та зареєстрованим за № 99, заповіла [PERSON], який народився 27.08.1985 року в м.Василівка Запорізької області; земельну ділянку в розмірі 6,51 га, яка належить їй згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії II-ЗП № 055186, виданого Малобілозерською сільською радою 15.01.2002 року, - заповіла [PERSON], яка народилася 12.09.1988 року в с.Мала Білозерка Василівського району Запорізької області (а.с.25). Даний заповіт не змінювався, не скасовувався та є чинним, про що свідчать відомості з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти / спадкові договори), сформованої приватним нотаріусом [PERSON] від 13.03.2018 року за довідкою № 51204818, що також підписом секретаря Малобілозерської сільської ради [PERSON] від 16.05.2017 року (а.с.25,85). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], виданого Василівським райвідділом РАЦС Запорізької області від 17.09.1985 року, в графі батько вказано «Передерій Олександр Вікторович», а в графі мати - «Передерій Галина Олександрівна», копія якого є в матеріалах справи (а.с.9). Той факт, що [PERSON], позивач по справі, є внуком [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження його батька [PERSON], де в графі «батько» вказано Передерій Віктор Андрійович, а в графі мати «Передерій Тамара Іванівна», свідоцтво видано 08.03.1958 року серії II-ЯР № 138536 та копія якого міститься в матеріалах справи (а.с. 10). Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого 18.10.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Василівського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 46, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], та після реєстрації шлюбу, її прізвище змінено на прізвище «Мельничук» (а.с.11). Як вбачається з довідки, виданої Виконавчим комітетом Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області від 05.02.2018 року за № 187, [PERSON] була зареєстрована та проживала в [INFO] в період часу з 1954 року по день смерті - 24.02.2017 року. Разом з нею за даною адресою ніхто не був зареєстрований та не проживав (а.с. 23). Постановою приватного нотаріусу Василівського районного нотаріального округу Головного територіального управління юстиції Запорізької області [PERSON] від 01.02.2018 року за вих.№ 35/02-31 позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок № 36, який знаходиться с.Мала Білозерка Василівського району Запорізької області вул.Харченко, після померлої [PERSON]. з тих підстав, що відповідно до п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, відповідно до яких видача Свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про право власності на майно. Спадкоємцем [PERSON] не було надано документу, що посвідчує право власності на житловий будинок та рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання про встановлення права власності на вищевказаний житловий будинок (а.с.27). Відповідно до довідки, виданої РКП «Василівське бюро технічної інвентаризації» від 05.02.2018 року за вих.№ 50, станом на 31.12.2012 року право власності за адресою: Запорізька область Василівський район село Мала Білозерка вул.Харченко буд. 36 не зареєстроване (а.с. 22). Згідно технічного паспорту на житловий будинок № 36 по вулиці Харченко в с. Мала Білозерка Василівського району Запорізької області, виготовленого Фізичною особою-підприємцем [PERSON] станом на 16.02.2018 року та Звіту про незалежну оцінку майна: житлового будинку, що розташований за адресою: Запорізька область Василівський район с.Мала Білозерка вул.Харченко буд.36, складеного ФОП [PERSON], вбачається, що станом на 01.02.2018 року вартість вищевказаного обєкту нерухомого майна становить - 76225,25 грн. (а.с. 12-16,17). З архівного витягу, наданого Державним архівом Запорізької області за вих..№ 01-32/П-0395 від 12.02.2018 року за наданим списком житлових будинків, розташованих на території радгоспу «Знамя» Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області, який є додатком № 4 до рішення виконавчого комітету Василівської районної ради народних депутатів від 17.10.1990 року №196, вбачається належність житлового будинку № 36 по вулиця Харченко в селі Мала Білозерка Василівського району Запорізької області [PERSON] (а.с.20,21). Згідно довідки виконавчого комітету Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області від 05.02.2018 року за № 188, за адресою вул.Харченко буд.36 дійсно знаходиться земельна ділянка в постійному користуванні загальною площею 1,49 га в тому числі 0,25 га для обслуговування житлового будинку (а.с. 24). Відповідно до довідки Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області від 05.02.2018 року за вих..№189, померла 24 лютого 2017 року [PERSON] по день смерті була зареєстрована і проживала за адресою: [INFO]. Житловий будинок № 36, який знаходиться за адресою: с.Мала Білозерка вул.Харченко Василівського району Запорізької області під забороною (арештом) не перебуває. Заборгованості по фінансовим і страховим платежам немає. Житловий будинок належав [PERSON] згідно особового рахунку №01-0554-1-1 книги погосподарського обліку 2016-2020 років (а.с.26). Відповідно до довідки Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області від 12.02.2018 року за № 214, померлий 07.07.2007 року [PERSON] по день смерті був прописаний і проживав за адресою: [INFO] з 1966 року по день смерті 04.01.2007 року. Разом з ним за даною адресою була зареєстрована та проживала з 19545 року по день смерті 24.02.2017 року дружина [PERSON] (а.с. 151). Згідно матеріалів спадкової справи № 123/08/02-14, заведеної 05 березня 2007 року Дніпрорудненською державною нотаріальною конторою, після смерті [PERSON], який помер 04 січня 2007 вбачається, що [PERSON], звернулася 05.03.2008 року до Дніпрорудненської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті чоловіка [PERSON] у вигляді: земельної ділянки згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії II-ЗП № 055185 (а.с.129 зворот). Також, 05.03.2008 року до Дніпрорудненської державної нотаріальної контори Запорізької області після смерті [PERSON] звернувся його син - [PERSON], [INFO] із заявою, в якій вказав, що після смерті батька [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку № 36 по вулиці Харченко в селі Мала Білозерка Василівського району Запорізької області, а також у своїй заяві [PERSON] зазначив, що він не приймав спадкове майно та фактично в його управління не вступав, термін на прийняття спадщини пропустив та поновлювати його в суді не бажає (а.с.130). Відповідно до інформаційної довідки № 51764431 від 02 травня 2018 року, виданої Запорізьким обласним державним нотаріальним архівом, спадкова справа № 123 від 05.03.2008 року, після смерті 04 січня 2007 року [PERSON], є чинною (а.с.147). Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Дніпрорудненської державної нотаріальної контори Запорізької області [PERSON] від 02 лютого 2010 року, [PERSON] отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер 04.01.2007 року у вигляді спадкового майна, яке складається з: приватизованої земельної ділянки площею 6,51 га, розташованої на території Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області, що належить спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія II ЗП № 055185, виданого Малобілозерською сільською радою Василівського району Запорізької області 09 листопада 2001 року, на підставі рішення Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області від 21.11.2000 року за № 223 та зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 0190, кадастровий номер №2320983300:08:008:0020, обтяження, заборона відчуження якої відсутні. Цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.145). При житті [PERSON] право власності на житловий будинок № 36 по вул.Харченко в с.Мала Білозерка Ватсилівського району Запорізької області зареєструвати не встигла. Згідно матеріалів спадкової справи № 31/2017 (а.с.39-86), заведеної 05.07.2017 року приватним нотаріусом Василівського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції Запорізької області [PERSON], після смерті [PERSON], яка померла 24 лютого 2017 року, вбчається, що до нотаріуса зверталися від 05.07.2018 року із заявами про прийняття спадщини за заповітом: онук спадкодавиці [PERSON], позивач по справі та онука спадкодавця [PERSON], відповідач по справі (а.с.41, 41 зворот). Відповідно до інформаційної довідки № 50757780 від 01 лютого 2018 року, виданої приватним нотаріусом [PERSON], спадкова справа № 31/2017 після смерті [PERSON], яка померла 24 лютого 2017 року, яка зареєстрована у спадковому реєстрі за № 60884011 - є чинною (а.с.65). Згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 01.02.2018 року приватним нотаріусом Василівського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції Запорізької області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі під №116, позивач по справі [PERSON] отримав Свідоцтво про право на спадщину за законом, а саме: спадкового майна, що складається з земельної ділянки площею 6,5108 га, яка знаходиться на території Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області, кадастровий номер земельної ділянки 2320983300:08:008:0020 (а.с.19). Позивач [PERSON] своєчасно звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті бабусі [PERSON], але у звязку з відсутністю передбачених Положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Мінюсту України № 7/5 від 07.02.2002 року, правовстановлюючих документів на належний спадкодавцю обєкт нерухомості, позивачам було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок № 36 по вул. Харченко в с. Мала Білозерка Василівського району Запорізької області. У видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок №36 по вулиці Харченко в с.Мала Білозерка Василівського району Запорізької області нотаріусом було відмовлено позивачу [PERSON], оскільки спадкоємцем не подано належних правовстановлюючих документів на вказане спадкове майно у вигляді житлового будинку №36 по вулиці Харченко в с.Мала Білозерка Василівського району Запорізької області, що підтверджується Постановою приватного нотаріусу Василівського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції Запорізької області [PERSON] від 01.02.2018 року за вих..№ 35/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, копія якої міститься в матеріалах справи (а.с.27) Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст.1218 чинного Цивільного кодексу Україна до складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцеві на момент смерті. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття. Згідно ст.1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців. За вимогами ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обовязковим, коли обєктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обовязковій державній реєстрації. Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа. В свою чергу, право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України). Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи, що позивач [PERSON] не має можливості оформити спадкове майно за заповітом у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно у вигляді житлового будинку № 36 по вул. Харченко в с. Мала Білозерка Василівського району Запорізької області, питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права на це майно. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. При цьому, одним із способів захисту цивільного права є визнання права власності. Таким чином, враховуючи, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті бабусі [PERSON] на спадкове майно у вигляді житлового будинку № 36 по вулиці Харченко в селі Мала Білозерка Василівського району Запорізької області, відповідач [PERSON] не претендує на даний обєкт нерухомого майна, про що свідчить її заява про визнання позовних вимог, а також з урахуванням того, що первинна реєстрація обєкту нерухомого майна за [PERSON], яка померла 24.02.2017 року, не проводилася та правовстановлюючі документи на вищевказаний житловий будинок відсутні, тому суд приходить до висновку, що заявлені позивачем [PERSON] позовні вимоги про визнання за ним права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 24.02.2017 року, на спадкове майно у вигляді житлового будинку № 36, що розташований за адресою: по вулиці Харченко будинок № 36 в селі Мала Білозерка Василівського району Запорізької області, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі за вищевикладеними підставами.

Outcome: approved