Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

07.05.2018 року позивач\~звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину у звязку з навчанням, яку 25.06.2018 року уточнила. В обґрунтуванні своїх вимог позивач зазначила, що 18 вересня 1999 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований Бондарівською сільською радою Марківського району Луганської області. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON],[INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Марківського районного суду Луганської області від 26 липня 2017 року шлюб між ними було розірвано та встановлено розмір аліментів на утримання обох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) відповідача до досягнення дітьми повноліття. 15.04.2018 року старшій донці [PERSON] виповнилось 18 років і відповідач припинив виплату аліментів на її утримання. Відповідно до Довідки, виданої Східноукраїнським національним університетом імені [PERSON] [PERSON] є студенткою першого курсу бюджетної форми навчання. Проживання у м.Сєвєродонецьк, а також навчання у ВНЗ потребує витрат на дитину більше ніж проживання у с.Біловодськ у власному житлі та навчанні у школі, а її доходів та стипендії [PERSON] не вистачає для забезпечення повноцінного та гармонійного розвитку доньки. Вважає, що відповідач повинен брати участь у вихованні повнолітньої доньки [PERSON] та зобовязаний продовжувати виплату аліментів на її утримання, оскільки має на це фінансові можливості. Просить суд стягнути аліменти з відповідача на її користь на період навчання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку(прибутку), але не менш 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до закінчення нею навчання, але не більше ніж до двадцяти трьох років. В судове засідання сторони не зявилися, про час, день та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Позивач надала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, на уточнених позовних вимогах наполягає (а.с.30). Від відповідача [PERSON] до суду надійшла заява, в якій він позовні вимоги про стягнення з нього аліментів в розміні 1/4 частки на утримання повнолітньої доньки [PERSON], яка продовжує навчання визнав у повному обсязі, справу просить розглядати без його участі (а.с.95). В судове засідання третя особа, [PERSON] не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с. 96). За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Дослідивши наявні у справі письмові докази, зважаючи на те, що визнання відповідачем позову ґрунтується на законних підставах, не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який відповідно до Рішення Марківського районного суду Луганської області від 26 липня 2017 року було розірвано (а.с.7-8). \~ \~ \~ \~Згідно свідоцтва про народження серії І-ЕД №134450, виданого 21.04.2000 Біловодським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області, сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.9). Повнолітня донька [PERSON] навчається в Навчально-науковому інституті міжнародних відносин Східноукраїнського національного університету імені [PERSON] на 2 курсі денного навчання за рахунок коштів державного бюджету. Зазначені обставини підтверджуються довідкою №942 від 17.09.2018 року, виданою Східноукраїнським національним університетом імені [PERSON]. Довідка чинна з 01.09.2018 року по 31.01.2019 рік. (а.с.73). Матеріалами справи встановлено, що у вільний від навчання час повнолітня донька сторін [PERSON] проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується Довідкою №640, виданою 03.05.2018 року Бондарівською сільською радою Марківського району Луганської області (а.с.11). Як вбачається зі змісту позовної заяви, відповідач матеріальної допомоги на доньку в період навчання не надає, хоча має таку можливість. Відповідно Довідки Головного управління Держпродспоживслужби в Луганській області №08-27/29 від 15.06.2018 року, [PERSON] працює у Головному управлінні Держпродспоживслужби в Луганській області з 06 листопада 2017 року по теперішній час за основним місцем роботи та займає посаду діловода відділу безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини Марківського міжрайонного управління (а.с.35). Відповідно Довідки Марківської районної державної лікарні ветеринарної медицини №3 від 14.06.2018 року [PERSON] працює водієм в Марківської районної державної лікарні ветеринарної медицини за сумісництвом (а.с.36). За таких обставин, суд прийшов до висновку, що повнолітня донька сторін [PERSON] є такою, що потребує матеріальної допомоги батьків у звязку з навчанням, і незважаючи на працездатний вік, не може отримувати постійного заробітку у зв'язку з навчанням за денною формою. Відповідно до статей\~12,13 ЦПК України \~сторони користуються рівними правами щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~У пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12.06.2008 року вказано, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст. 198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Частинами 1, 3\~статті 199 СК України\~визначено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Пунктом 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання, незалежно від форми навчання, і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати їм матеріальну допомогу. Згідно ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. З огляду на викладене, оцінюючи всі докази по справі у їх сукупності та взаємозвязку, враховуючи встановлені під час судового розгляду обставини, а саме: що відповідач є батьком [PERSON], яка досягла повноліття та продовжує навчання, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу донці, а також визнання відповідачем позову у повному обсязі, виходячи з рівності обов'язку батьків утримувати дитину, а також те, що відповідач як батько не звільнений від обов'язку утримувати повнолітню доньку протягом її навчання і створювати необхідні передумови для її розвитку і забезпечення організації життя, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання повнолітньої доньки у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісячно. В частині вимог про стягнення аліментів у розмірі не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку суд вважає за необхідне відмовити, адже за змістом ч. 2 ст.\~182\~СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину в розмірі не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розповсюджується лише на неповнолітніх та малолітніх осіб. Згідно із ч. 1 ст.\~191\~СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.\~430\~ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ст.141\~ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: partial