Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

06.03.2014 року заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Обґрунтовуючи свої вимоги заявник зазначив, що 22.10.2002 року він отримав Державний акт на право приватної власності на землю на підставі розпорядження Вознесенської райдержадміністрації Ради народних депутатів від 30 вересня 2002 року №335-р, площею 5,75 га, розташованої на території Трикратівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. При зверненні до нотаріуса з метою розпорядитися земельною ділянкою було встановлено, що в державному акті міститься помилка у написанні прізвища власника, а саме зазначено «[PERSON]», тому нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій та рекомендовано звернутися до суду. В адміністративному порядку виправити помилку неможливо. В зв'язку з цим заявник просив встановити факт належності йому Державного акту на право приватної власності на землю. В судове засідання представник заявника [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності та підтримання заявлених вимог у повному обсязі. Представник заінтересованої особи Трикратівська сільська рада в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення заяви не заперечувала. Дослідивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 22.10.2002 року [PERSON] отримав Державний акт на право приватної власності на землю на підставі розпорядження Вознесенської райдержадміністрації від 30 вересня 2002 року №335-р, площею 5,75 га, розташованої на території Трикратівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Але при зверненні до нотаріуса з метою розпорядитися земельною ділянкою було встановлено, що в державному акті міститься помилка у написанні прізвища власника, а саме зазначено «[PERSON]», тому нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій та рекомендовано звернутися до суду. Факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу, а саме Державного акту на право приватної власності на землю підтвердився в судовому засіданні слідуючими доказами: - Паспортом [NUMBER], виданим Вознесенським МРВ УМВС України в Миколаївській області 19.09.2001 року, згідно якого прізвище заявника «[PERSON]»; - свідоцтвом про народження [NUMBER] видане Трикратівською сільською радою Вознесенського району Миколаївської області від 17.08.1966 року, згідно якого прізвище заявника російською «[PERSON]» відповідно українською «[PERSON]» Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту приналежності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, що зазначені в документі не збігаються з ім'ям, по батькові цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження і паспорті. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вимога про встановлення факту, що має юридичне значення, розглядається, якщо такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Та обставина, що [PERSON] належить Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-МК № 043296 від 22 жовтня 2002 року підтверджена дослідженими у справі доказами. Розумних сумнівів щодо достовірності даної обставини у суду немає. В судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що заявник позбавлений можливості усунути вищезазначені розбіжності в адмінстративному порядку. Встановлення факту належності правовстановлюючого документа має для заявника юридичне значення, оскільки необхідно для реалізації права власності.

Outcome: approved