Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-18 00:00:00

07.06.2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання.В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є власником житлового будинку за [ADDRESS] . Відповідач зареєстрований за вищевказаною адресою, але з 01.03.2016 року в зазначеному будинку не проживає, з реєстрації за місцем попереднього проживання не знявся, останній є сторонньою їй особою, не є членом її сім`ї, права користування її житлом не має, чим створює їй як власнику будинку перешкоди в користуванні своїм майном. Посилаючись на вищевикладене, просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинку в [ADDRESS] . Позивач, відповідно до заяви у судове засідання не з`явилася , про дату, час та місце слухання справи повідомлялася судом належним чином, надав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності і задоволення її позовних вимог, Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності відповідача в порядку заочного розгляду, оскільки у відповідності до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а також у справі достатньо даних про права та взаємини сторін , тому суд розглянув справу в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Вивчивши матеріали позовної заяви та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Згідно договору купівлі-продажу від 08.05.2007 року, зареєстрованого за № 1022, вбачається, [PERSON] придбала житловий будинок за [ADDRESS] у [PERSON] 08.05.2007 року за 26865 гривень і він їй належить на праві приватної власності. Факт не проживання відповідача у вищезазначеному будинку підтверджено актом від 13.02.2019 року, складеним комісією в складі сільського голови Миколо-Гулаківської сільської ради Кривонос Л.С., депутата сільської ради Владикіна Н.А . і сусідки [PERSON] про не проживання з 01 березня 2016 року по теперішній час [PERSON] в житловом будинку за адресою [ADDRESS] . Згідно копії паспорта [NUMBER] виданого 26.02.2011 року вбачається, що [PERSON] [INFO] зареєстрований за адресою [ADDRESS] з 27.02.2009 року. В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником житлового будинку за адресою [ADDRESS] , згідно договору купівлі-продажу від 08.05.2007 року, зареєстрованого за № 1022. [PERSON] [INFO] більше року не проживає у вказаному будинку, а саме з 01.03.2016 року по теперішній час, а тому є особою, що втратила право користування житловим приміщенням. Відповідно до вимог ст. 72 Житлового Кодексу України - визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч. 2ст. 405 ЦК України , член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 150 ЖК України, ст. ст. 319, 321, 391 ЦК України - власник житла має право вимагати усунення будь яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права. Відповідач добровільно залишив житловий будинок за адресою [ADDRESS] та не проживає в ньому без поважних причин понад один рік, а саме з 01.03.2016 року по теперішній час. Таким чином, позовні вимоги позивача є обґрунтовані та підлягають задоволенню. Судовий збір сплачений позивачами при подачі позовної заяви до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved