Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-16 00:00:00

04 серпня 2020 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , укладений 05 листопада 1998 року між нею та [PERSON] . В обґрунтування вимог представник позивачки вказувала, що 05 листопада 1998 року між позивачкою з однією сторони та [PERSON] , укладений договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] . Вказаний договір оформлений на Товарній Біржі «Нерухомість-Південь», зареєстрований 05 листопада 1998 року в Журналі реєстрації біржових операцій №2878,без подальшого його нотаріального посвідчення. Зазначений договір в ММБТІ був зареєстрований 05 листопада 1998 року за реєстраційним № 202. Всі умови договору сторонами виконані. Відповідно до діючого законодавства письмова форма договору купівлі-продажу житлового будинку, підлягає нотаріальному посвідченню, а виданий Товарною Біржею «Нерухомість-Південь» не являється належно оформленим документом, який свідчить про право власності на придбаний будинок, оскільки не була дотримана нотаріальна форма договору. На сьогодні укладена угода не відповідає вимогам законодавства. Представник позивачки посилаючись на те, що нині укладення вказаного договору нотаріально неможливо, в зв`язку з тим, що право власності зареєстровано саме за нею. Оскільки сторонами були дотримані та виконані всі його умови, вона просить визнати договір купівлі-продажу дійсним, так як це є єдиним способом захисту прав позивачки як власника вказаного майна. Крім цього, на сьогодні [PERSON] помер. 29 вересня 2020 року судом постановлено ухвалу про залучення до участі у справі в якості співвідповідача дружину [PERSON] - [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явився. 08 лютого 2021 року на електронну адресу суду від представника позивача - адвоката Друкер Олени Володимирівни надійшла заява про проведення судового засідання за її відсутності, заявлені позовні вимоги свого довірителя підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Галицинівська сільська рада Вітовського району Миколаївської області до суду свого представника не направила, надіслала клопотання про розгляд справи за відсутності представника сільської ради. Заявлені позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує щодо їх задоволення. Співвідповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, причини суду не повідомила, відповідно до частини 7 статті 128 ЦПК України вважається такою, що повідомлена судом належним чином про час і місце розгляду справи. Крім цього, виклик співвідповідача в судове засідання здійснений судом в порядку частини 11 статті 128 ЦПК України. Третя особа - Товарна Біржа «Нерухомість Південь» в судове засідання свого представника не направила, причини суду не повідомила. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою відео та звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі ухвали суду від 08 лютого 2021 року розгляд справи здійснюється в заочному порядку за правилами загального позовного провадження. В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлено наступне. Як вбачається з договору купівлі-продажу від 05 листопада 1998 року [PERSON] придбала у [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] . Вказаний договір оформлений на Товарній Біржі «Нерухомість-Південь», зареєстрований 05 листопада 1998 року в Журналі реєстрації біржових операцій №2878 (а.с. 99). В подальшому зазначений договір купівлі-продажу був зареєстрований в КБ ММБТІ 05 листопада 1998 року за реєстраційним № 202 (а.с. 99 зворотня сторона). Судом встановлено, що вказаний договір зареєстрований в порядку, передбаченому статтею 15 Закону України «Про товарну біржу» (діючої на момент реєстрації договору) на південній Товарній Біржі. Відповідно до пункту 5 договору купівлі-продажу від 05 листопада 1998 року № 2878, кошти за придбане майно були передані продавцю до підписання цього договору. Крім цього, факт придбання та належності житлового будинку позивачу також підтверджується технічним паспорт на житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] , де саме [PERSON] зазначена новим власником (а.с. 9-11). Вказане підтверджує той факт, що сторонами були виконані всі умови договору купівлі-продажу житлового будинку. Відповідно до статті 224 ЦК України (в редакції 1963 року), який був чинним на час спірних правовідносин, за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно з частиною 1 статті 227 ЦК України (в редакції 1963 року) договір купівлі-продажу житлового будинку, в якому хоча б однією із сторін є громадянин, підлягає нотаріальному посвідченню. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. Водночас, на підставі частини 2 статті 47 ЦК України такий договір може бути визнаний судом дійсним, при умові, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що має місце по даній справі. Згідно з частиною статті 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Відповідно до частини 1 статті 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Однак, на підставі частини 2 статті 220 ЦК України такий договір може бути визнаний судом дійсним, при умові, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення. Відповідно до статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-ГУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією Повного витягу реєстрації актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 27 березня 2020 року № 00026065493 (а.с. 13-14), копією актовим записом про смерть від 29 травня 2002 року №2649 (а.с.15). Дослідивши спадкову справу 407/2002 після смерті [PERSON] судом встановлено, що до Жовтневої державної нотаріальної контори Миколаївської області із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулася його дружина [PERSON] , в свою чергу діти померлого звернулися із заявами, в яких відмовилися від прийняття своєї частки спадщини на користь матері. Нотаріусом видані відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом щодо спадкової маси, водночас спірний житловий будинок, не був прийнятий у спадок співвідповідачем. На думку суду вказане свідчить, що спірний житловий будинок не входив до спадкової маси. Оскільки судом встановлено, що позивачкою та [PERSON] виконали всі істотні умови договору і відбулося повне виконання договору, спірний житловий будинок не увійшов до спадкової маси після його смерті, то суд на підставі вищевикладених норми матеріального права визнає позовні вимоги [PERSON] щодо визнання договору купівлі-продажу дійсним, такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved