Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

05 березня 2012 року представник позивача звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], треті особи: фізична особа-підприємець [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором (а. с. 3-7). У позовній заяві в обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на те, що 27 грудня 2007 року між ВАТ «Морський [PERSON]», найменування якого було змінено на ПАТ «Марфін Банк», та [PERSON] був укладений договір поруки № 00332-CD, за умовами якого відповідачка поручилась відповідати перед банком за виконання позичальником ФОП [PERSON] кредитних зобов'язань за кредитним договором № 00115/D про надання кредиту у вигляді не поновлюваної кредитної лінії на суму 190 148,51 доларів США зі сплатою 12,5% річних за фактичний період користування кредитними коштами від фактичної суми заборгованості за кредитом, терміном погашення кредитної заборгованості - до 26 грудня 2012 року. Внаслідок неналежного виконання ФОП [PERSON] кредитних зобов'язань за вказаним договором, у нього виникла заборгованості перед банком, яка була стягнута з ФОП [PERSON] на користь ПАТ «Марфін Банк» за рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 15 серпня 2011 року. Проте, виконавче провадження щодо стягнення вказаної заборгованості було закінчено у зв'язку із визнанням ФОП [PERSON] банкрутом. Тому представник ПАТ «Марфін Банк» просив суд стягнути з поручителя [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 00115/D від 27 грудня 2007 року станом на 21 лютого 2012 року у сумі 172 413,18 доларів США, що еквівалентно 250 397,21 грн., а також витрати по сплаті судового збору у сумі 3 219,00 грн. (том 1 а. с. 3-7). Представник позивача надав заяву про розгляд даної цивільної справи за її відсутності (том 1 а. с. 233). Відповідач [PERSON] та третя особа ФОП [PERSON] у судове засідання не з'явились, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином (том 3 а. с. 130), приймали участь у судовому розгляді даної цивільної справи (том 1 а. с. 96, 100, 124). Третя особа - [PERSON] - ліквідатор ФОП [PERSON], у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (том 3 а. с. 128). Дослідивши матеріали даної цивільної справи, судом були встановлені наступні факти: 27 грудня 2007 року між ВАТ «Морський [PERSON]», найменування якого було змінено на ПАТ «Марфін Банк», та [PERSON] був укладений договір поруки № 00332-CD, за умовами якого відповідачка поручилась відповідати перед банком за виконання позичальником ФОП [PERSON] кредитних зобов'язань за кредитним договором № 00115/D про надання кредиту у вигляді не поновлюваної кредитної лінії на суму 190 148,51 доларів США зі сплатою 12,5% річних за фактичний період користування кредитними коштами від фактичної суми заборгованості за кредитом, терміном погашення кредитної заборгованості - до 26 грудня 2012 року. Викладені обставини підтверджуються зазначеними договорами, копії яких наявні в матеріалах справи (том 1 а. с. 12-15, 20). Судом встановлено, що рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 15 серпня 2011 року з ФОП [PERSON] та ТОВ «Спец Монтаж Мережа» солідарно стягнуто на користь ПАТ «Марфін Банк» заборгованість за кредитним договором № 00115/D від 27 грудня 2007 року у сумі 1 269 530,29 грн. та пеню у сумі 155 568,26 грн. (том 1 а. с. 21-22). З копії постанови ВДВС Дніпропетровського РУЮ від 28 вересня 2011 року вбачається, що виконавче провадження № 28703554, відкрите на виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 02 вересня 2011 року, було закінчено у зв'язку із визнанням боржника - ФОП [PERSON], банкрутом (том а. с. 23). Представником позивача до позовної заяви були додані копії повідомлень, адресовані: [PERSON] та [PERSON] від 12 листопада 2008 року про наявну у [PERSON] заборгованість за кредитним договором; від 20 січня 2012 року - [PERSON] - про необхідність погашення кредитної заборгованості за кредитним договором № 00115/D від 27 грудня 2007 року (том 1 а. с. 25, 27, 29). Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Цивільного кодексу України та умовами укладених між сторонами договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя Частиною 4 ст. 559 ЦК України встановлено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Приймаючи до уваги пункт 1.1. № 00115/D від 27 грудня 2007 року, укладеного між ФОП [PERSON], яким термін повернення кредиту визначений до 26 грудня 2012 року, а також враховуючи, що позичальник порушив зобов'язання щодо сплати кредиту та відсотків за користування кредитом відповідно з січня та травня 2008 року, що вбачається з розрахунку заборгованості за даним кредитним договором (том 1 а. с. 31), позивачем не було надано суду доказів на підтвердження пролонгації дії даного кредитного договору, а також доказів на підтвердження отримання поручителем [PERSON] вимоги щодо необхідності погашення кредитної заборгованості ФОП [PERSON], суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Роблячи такий висновок суд критично оцінює посилання позивача на направлення на адресу відповідача 20 січня 2012 року вимог про необхідність погашення кредитної заборгованості, оскільки з повідомлення про вручення кореспонденції банку (а. с. 26, 28, 30) не можливо встановити які саме документи були вручені адресату. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», судові витрати понесені позивачем по даній цивільній справі йому не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed