Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

06 серпня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом. Мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті батька [PERSON], яка настала [INFO], він є єдиним спадкоємцем за заповітом, однак за відсутності за батьком державної реєстрації права власності на земельні ділянки 0,708 га та 2,248 га, які він успадкував після смерті матері [PERSON], позивач, у свою чергу, позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на вказане нерухоме майно. Просив визнати за ним право власності на розташовані на території Яснопільщанської сільської ради Липоводолинського району Сумської області земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та особистого селянського господарства, площею 2,248 га та 0,708 га, на які 18 травня 2002 року [PERSON] видавались держані акти серії І-СМ №025170 та ІІІ-СМ №021324 відповідно. Сторони та третя особа у судове засідання не з'явились, про розгляд справи повідомлені належним чином. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та підтримання ним позовних вимог. Відповідачі надіслали заяви про розгляд справи за їх відсутності та про визнання позову. Дослідивши матеріали цивільної справи, матеріали спадкової справи №114/2011, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 18 травня 2002 року [PERSON] отримала державні акти (серії І-СМ №025170 та ІІІ-СМ №021324) на право приватної власності на розташовані на території Яснопільщанської сільської ради Липоводолинського району Сумської області земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та особистого селянського господарства, площею 2,248 га та 0,708 га відповідно (а.с.6-7). 20 квітня 2001 року [PERSON] заповіла все своє майно своєму синові [PERSON], а [INFO] вона померла (а.с.8, 9). 21 липня 2010 року [PERSON] отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належні матері земельні ділянки, площами 0,708 га та 2, 248 га (а.с.10, 11). 16 серпня 2011 року [PERSON] заповів усе своє майно синові [PERSON] Заповіт посвідчувався секретарем виконкому Яснопільщанської сільської ради Липоводолинського району за №77, а [INFO] він помер (а.с.12, 13). Із витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки вбачається, що вартість вказаних земельних ділянок, загальною площею 2,956 га, становить 33870 грн. 18 коп. (а.с.14). Із матеріалів спадкової справи вбачається, що спадщину після смерті батька прийняв [PERSON], звернувшись 28 грудня 2011 року до нотаріальної контори із відповідною заявою, матір позивача [PERSON] 28 грудня 2011 року у своїй заяві відмовилась від обов'язкової частки у спадщині. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до вимог ст.ст.2, 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно є офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам підлягає обов'язковій державній реєстрації. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За положенням ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно п.«г» ч.1 ст.81 ЗК України громадяни набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Із матеріалів справи вбачається, що батько позивача [PERSON] набув право власності на земельні ділянки, але за відсутності за ним державної реєстрації цього права власності на вказану нерухомість, офіційного визнання і підтвердження державою факту виникнення у нього цього права, не відбулось у зв'язку з його смертю. Тому враховуючи, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті батька, який належним чином прийняв спадщину, беручи до уваги відмову дружини померлого від обов'язкової частки у спадщині та відсутність у позивача можливості у нотаріальному порядку оформити спадщину після смерті батька, суд вважає необхідним визнати за позивачем право власності в порядку спадкування на належні батькові земельні ділянки.

Outcome: approved