Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

07.03.2014 року державний виконавець ВДВС Карлівського РУЮ Пустогородська А.В., звернулася до суду з поданням, в якому просить суд тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України [PERSON] Подання обґрунтоване тим, що з 27.12.2012 року на виконанні у ВДВС Карлівського РУЮ перебуває виконавче провадження про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] Боржник від виконання рішення ухиляється. Державним виконавцем вчинено ряд дій, зокрема задля з'ясування майнового стану боржника, а також накладено арешти на все його майно. Проте рішення суду залишається не виконаним, повідомлень про добровільне виконання рішення не надходило, станом на 25.02.2014 року заборгованість по аліментах складає 11220,14 грн. Враховуючи зазначені обставини, державний виконавець звернулася до суду з цим поданням. Державний виконавець, в судовому засіданні, підтримує вимоги подання з зазначених у ньому підстав і просить суд його задовольнити. Державний виконавець надала суду матеріали виконавчого провадження щодо [PERSON] Заслухавши пояснення державного виконавця, дослідивши при цьому матеріали виконавчого провадження, щодо [PERSON] та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подання обґрунтоване і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з положеннями ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді закордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов'язань. Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), вирішується судом за місцезнаходження органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. З матеріалів справи вбачається, що на підставі виконавчого листа, виданого Бобринецьким районним судом Кіровоградської області 17.04.2006 року (а.с. 3), державним виконавцем було відкрито виконавче провадження, про що винесено постанову. (а.с. 4) Згідно виконавчого листа, з [PERSON] на користь [PERSON] мають стягуватись аліменти на утримання доньки [PERSON] та сина [PERSON] у розмірі 1/3 доходу відповідача щомісячно до повноліття [PERSON], а далі у розмірі ? доходу відповідача щомісячно до повноліття сина. (а.с. 3) До матеріалів справи долучено довідку-розрахунок, згідно якої заборгованість [PERSON] по виконавчому листу, станом на 25.02.2014 року становить 11220,14 грн. (а.с. 18) Виконавче провадження відкрито Карлівським ВДВС 27.12.2012 року (а.с. 4). Дослідивши матеріали виконавчого провадження, суд приходить до висновку, що з моменту його відкриття, жодного платежу на виконання рішення суду не внесено. До матеріалів справи долучено копію виклику, що був направлений боржнику 19.08.2013 року, за адресою: с. Халтурино Карлівського району (а.с. 4), а також вимогу з'явитися до ДВС та надати підтверджуючі документи щодо погашення заборгованості, направлену за цією ж адресою. (а.с. 8) Боржнику було також направлено довідку-розрахунок, з метою повідомлення про стан заборгованості. (а.с. 4) В матеріалах справи містяться запити, які були направлені ДВС до УДМС та Халтурінської сільської ради, з метою з'ясування дійсного місця проживання боржника. (а.с. 6) В результаті ДВС отримано інформацію, що на території Халтуринської сільської ради [PERSON] не зареєстрований і не проживає (а.с. 10).24.01.2014 року державним виконавцем складено акт, за результатами виходу за місцем проживання [PERSON], згідно матеріалів виконавчого провадження, тобто до с. Халтурино Карлівського району. В акті зазначено, що боржник не проживає на території сільської ради і ніколи не проживав. Крім того, [PERSON] на території сільської ради не зареєстрований. (а.с. 11) У відповіді ДМС зазначено аналогічну інформацію. (а.с. 17) В судовому засіданні державний виконавець пояснила, що справа перебуває в провадженні відділу ДВС Карлівського РУЮ, оскільки інформацію щодо проживання боржника на території с. Халтурино надала стягувач. Згідно заяви стягувача, боржник проживає на території сільської ради не постійно і є вірогідність того, що він виїжджає за кордон, з метою тимчасового заробітку. В матеріалах справи містяться докази того, що державним виконавцем уже здійснено ряд заходів на виконання рішення суду. Так, ДВС з'ясовано майновий стан боржника про що свідчать запити (а.с. 5-7) та відповіді на них. За результатами отриманої держвиконавцем інформації з'ясовано, що за [PERSON] не зареєстровано нерухоме майно, на обліку в УПФУ він не перебуває, пенсії не отримує, за ним не зареєстровано техніку чи транспортні засоби (а.с. 9, 12-13), відсутні відомості про видачу боржнику державних актів про право власності на землю чи про укладення ним договорів оренди (а.с. 13). 20.01.2014 року, на все належне боржнику майно накладено арешт та оголошено заборону його відчуження. (а.с. 7, 16) Таким чином, державним виконавцем було здійснено ряд заходів на виконання рішення суду, проте рішення залишається не виконаним - заборгованість не погашена навіть частково. В судовому засіданні встановлено, що за зазначеною у виконавчому листі адресою (а.с. 3), боржник не проживає, саме тому виконавчий лист передано на виконання до Карлівського РУЮ (на підставі вищевказаної інформації, що надана стягувачем). З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що на даний час боржника оголошено у розшук, проте і такі дії не дали позитивного результату для виконання рішення суду. Державний виконавець наполягає в судовому засіданні на тому, що у разі якщо [PERSON] дійсно їздить на заробітки за кордон, як зазначає стягувач по виконавчому листу, то обмеження у праві виїзду за межі України не лише прискорить виконання рішення суду, а в першу чергу допоможе виявити боржника. Враховуючи всі вищенаведені обставини, суд вважає подання державного виконавця обґрунтованим. При цьому суд бере до уваги ту обставину, що питання про стягнення аліментів було вирішено іще у 2006 році. Знаючи про свій обов'язок відповідно до рішення, [PERSON] жодної ініціативи, щодо його виконання не проявив. Враховуючи, що з 2012 року на виконання рішення суду боржником не було внесено жодного платежу, суд приходить до висновку про свідоме ухилення [PERSON] від сплати заборгованості. Суд враховує, що право на свободу пересування, гарантоване особі статтею 33 Конституції України. Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України - судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Відповідно до статті 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про доцільність обмеження [PERSON] у праві виїзду за межі України до виконання ним свого зобов'язання за рішенням суду про стягнення з нього аліментів.

Outcome: approved