Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

06 квітня 2015р. представник ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Самарського районного суду м.Дніпропетровська із позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що 27.03.2007 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір №DNU0GK00001078, відповідно до якого відповідачу був наданий кредит у розмірі 29000,00 доларів США строком до 27.03.2027р., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,84% на місяць на суму залишку заборгованості. Прийняті на себе зобов'язання відповідач не виконував, внаслідок чого станом на 06.03.2015р. утворилась заборгованість у розмірі 15512,36 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 27 березня 2007 року було укладено Договір поруки № DNU0GK00001078між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] Відповідно до договору поруки поручитель поручився перед Кредитором за належне виконання Позичальником взятих на себе зобов'язань, що витікають з Кредитного договору. На підставі викладеного позивач просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором № DNU0GK00001078 у розмірі 15512,36 долари США, що за курсом 22,89 відповідно до службового розпорядження НБУ від 06.03.2015 р. складає 355077,92грн. та судовий збір у розмірі 3550,78грн. (а.с.1-2). Представник позивача Деркач Д.Г. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причина неявки суду невідома. Відповідач [PERSON] надала до суду клопотання про те, що в день розгляду справи 03.06.2015 року нею була подана апеляційна скарга на ухвалу про відкриття провадження у справі, у зв'язку з чим просила відкласти розгляд справи. Проте така обставина не є поважною причиною неявки та неє підставою для відкладення судового засідання чи зупинення розгляду справи. Раніше, 27.04.2015 року відповідач [PERSON] електронною поштою ставила суд до відома про свою хворобу, внаслідок чого розгляд справи було відкладено (а.с. 27). Проте ні в той день, ні згодом жодного медичного документу не подала. Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи чи перерви, і вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України за правилами глави 8 розділу ІІ ЦПК України та винести по справі заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали, суд дійшов висновку, що позовну заяву необхідно задовольнити з наступних підстав, встановлених в судовому засіданні. В силу п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори й інші правочини. Згідно ст. 1050 та ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що 27.03.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № DNU0GK00001078, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 29000,00 доларів США строком до 27.03.2027р., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,84% на місяць на суму залишку заборгованості. Щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 342,10 доларів США (а.с.13-14). 27 березня 2007р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір поруки № DNU0GK00001078(а.с.15). Відповідно до п.1 договору поруки Поручитель поручається перед Кредитором за належне виконання Позичальником взятих на себе зобов'язань, що витікають з Кредитного договору № DNU0GK00001078. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №DNU0GK00001078 [PERSON] станом на 06.03.2015 рік має заборгованість у розмірі 15512,36 доларів США, що за курсом 22,89 відповідно до службового розпорядження НБУ від 06.03.2015 року складає 355077,92грн., яка складається з: 13523,33 доларів США заборгованості за кредитом, 907,92 доларів США - заборгованості по процентам за користування кредитом; 522,00 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом, 559,11 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором (а.с.5-8). При цьому суд виходить з курсу НБУ станом на 03.06.2015р. 21,07 гривні за один долар США, отже у еквіваленті національної валюти України заборгованість складатиме за сумою кредиту - 15512,36дол. США Х 21,07 = 326845,42(грн.) Дані правовідносини регулюються Цивільним кодексом України. В силу п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори й інші правочини. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За кредитним договором позивач передав відповідачу певні грошові кошти, про що свідчать матеріали справи, отже, вказаний правочин, у розумінні ст. 1054 ЦК України, було укладено. В силу ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Враховуючи той факт, що відповідач дотепер неналежно виконує свої обов'язки з повернення кредиту та відсотків за ним, таке невиконання (неналежне виконання) є порушенням її зобов'язань у розумінні наведеної норми. Так, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням). То в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Пунктом 3.1 кредитного договору встановлено щомісячне виконання зобов'язань позичальником зі сплати відсотків, що є зобов'язанням повернення кредитних коштів частинами. Оскільки відповідачі понад рік не виконують належним чином своїх зобов'язань з повернення кредиту частинами, банк має право вимоги дострокового повернення коштів. Згідно з ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У відповідності з ч.ч.1,2 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Судом було встановлено, що кредитне зобов'язання відповідача [PERSON] було забезпечено порукою за договором поруки № DNU0GK00001078 від 27.03.2007р. Отже, зважаючи на те, що дотепер боржник за кредитним договором не виконав свої зобов'язання, позивач вправі одночасно (солідарно) звернути свої вимоги і до поручителів. В силу ч.1 ст.14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Даючи правову оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам, суд доходить висновку, що в дійсності у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість по сплаті кредиту, відповідач не виконав прийняті на себе відповідно до договору зобов'язання, що і послугувало підставою для звернення позивача до суду із цим позовом. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] особисто підписувала кредитний договір, отримувала кошти на купівлю квартири, що свідчить про те, що кредитний договір було укладено і зі сторони позивача належним чином виконано його умови. Наразі кредитний договір № DNU0GK00001078 відповідачем не оскаржується, судовим порядком останні не просять визнати його недійним, нікчемність цього договору матеріалами справи не підтверджена, а тому він має законну силу і сторони пов'язані взаємними правами та обов'язками щодо його виконання, отже в них виникли зобов'язання перед позивачем з їх повернення в розумінні ст. 11, 14 та 1054 ЦК України. У зв'язку з такими обставинами вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Також згідно ст. 88 ЦПК України на користь позивача слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved