Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

06.09.2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою і просить поділити житловий будинок та земельну ділянку площею 0,110 га, що розташовані по вул. Новій, 7 в с. Дачне Біляївського району Одеської області. 06.09.2012 року [PERSON] помер, ухвалою суду від 26 вересня 2016 року [PERSON] залучений як правонаступник [PERSON], тобто [PERSON] набув статусу позивача. У судовому засіданні [PERSON] пояснив, що підтримує позов [PERSON] в первісній редакції від 06.09.2010 року, а подальші уточнення [PERSON] і його, [PERSON], просить не розглядати і від уточненої позовної заяви відмовляється. Позовна заява від 06.09.2010 року мотивована тим, що [PERSON] є власником ? частини житлового будинку, розташованого по вул. Новій, 7 в с. Дачне Біляївського району Одеської області, а також земельної ділянки площею 0,110 га за цією ж адресою. Власником іншої ? частини вказаного житлового будинку є [PERSON] Між ними постійно виникають спори про порядок користування та володіння житловим будинком і земельною ділянкою. Відповідач використовує частину будинку, що перевищує його частку. Оскільки досягнути згоди з приводу поділу майна вони не можуть, позивач звернувся до суду з позовом. Позивач [PERSON] у судовому засіданні на задоволенні первісного позову в редакції від 06.09.2010 року наполягав і пояснив, що спору у нього з [PERSON] немає, свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] він не отримав, оскільки нотаріусом йому було відмовлено і рекомендовано звернутися до суду. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що позивач не набув право власності на ? частину житлового будинку у порядку спадкування. Крім того, на час смерті [PERSON] земельна ділянка взагалі не належала йому на праві приватної власності, оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку визнано недійсним. Вислухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Згідно ст. 37 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов»язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов»язкові для нього так само, як вони були обов»язкові для особи, які він замінив. Як встановлено у судовому засіданні, житловий будинок з надвірними спорудами по вул. Новій, 7 в с. Дачне Біляївського району Одеської області належить [PERSON] і [PERSON] на праві спільної часткової власності. [PERSON] належить ? частина вказаного житлового будинку відповідно до свідоцтва про право власності від 29 жовтня 2010 року, виданого Дачненською сільською радою Біляївського району (т.1 а.с. 23). Відповідачці [PERSON] інша ? частина вказаного житлового будинку належить на підставі рішення Біляївського районного суду Одеської області від 30.10.2009 року по цивільній справі № 2-1304/09 (т.2 а.с. 121-123). 18 липня 2005 року на імя [PERSON] було видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,110 га, що розташована по вул. Новій, 7 в с. Дачне Біляївського району Одеської області, цільове призначення будівництво та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (т.1 а.с. 5). Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 22 липня 2010 року рішення Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області від 03 червня 1997 року та 29 липня 2004 року про передачу у приватну власність [PERSON] земельної ділянки по вул. Новій, 7 в с. Дачне Біляївського району Одеської області та державний акт на цю ж земельну ділянку, виданий 18 липня 2005 року на ім»я [PERSON] визнано недійсним (т.1 а.с. 14-15). Рішення набрало законної сили, про що свідчить ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 08 червня 2011 року (т.1 а.с. 34-35). З наведеного вбачається, що [PERSON] при житті не набув право власності на земельну ділянку. 06 вересня 2012 року [PERSON] помер, згідно свідоцтва про смерть (т.2 а.с. 11). Згідно заповіту від 08 серпня 2009 року [PERSON] все своє майно заповів [PERSON] (т.2 а.с. 18). [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Біляївського районного нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини (т.2 а.с. 2), що підтверджується матеріалами спадкової справи (т.2 а.с. 2-49). Відповідно до листа приватного нотаріуса Біляївського районного нотаріального округу [PERSON] позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину і рекомендовано звернутися до суду у звязку з тим, що рішення виконкому Дачненської сільської ради від 28 жовтня 2010 року № 500, на підставі якого видане свідоцтво про право власності на ? частину спірного житлового будинку та рішення Дачненської сільської ради від 29 липня 2004 року, а також державний акт на право приватної власності на земельну ділянку від 18 липня 2005 року були визнані недійсними, згідно рішення суду (т. 2 а.с. 44). У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не звернувся до суду з питання визнання права власності на спадкове майно, що він підтвердив у судовому засіданні. З наведеного вбачається, що позивач [PERSON] не набув право власності на ? частину спірного житлового будинку і земельної ділянки, йому нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, але до суду за захистом своїх прав він не звернувся. Крім того, сам спадкодавець [PERSON] не набув право власності на земельну ділянку по вул. Новій, 7 в с. Дачне Біляївського району Одеської області, оскільки державний акт про право власності на земельну ділянку визнано недійсним. Крім того, позивач у судовому засіданні пояснив, що спору між ним та [PERSON] з приводу користування земельною ділянкою та житловим будинком на теперішній час немає. Згідно ч.1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Натомість матеріали справи не містять відомостей, які б підтверджували ту обставину, що [PERSON] є власником ? частини житлового будинку та земельної ділянки. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовна заява не знайшла свого підтвердження у судовому засіданні, виходячи з чого підстави для задоволення позову відсутні.

Outcome: dismissed