Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-07 00:00:00

07.05.2021 року [PERSON] звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу до [PERSON] , який було зареєстровано 28 жовтня 2017 року Покровським районним у місті Кривому Розі відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №749. В обґрунтування позову позивачка вказує, що з травня 2020 року припинили з відповідачем шлюбні відносини та спільне проживання через безвідповідальне ставлення відповідача до сімейних стосунків, поваги один до одного, спільних інтересів, взаємної турботи та допомоги в результаті чого виникали непорозуміння та сварки, які носили систематичний характер навіть незважаючи на народження сина. Спільного господарства не ведуть, як подружжя стосунків не підтримують, вважає, що шлюб розпався, втрачено почуття любові та поваги до один одного, збереження шлюбу та примирення є неможливим та буде суперечити її інтересам. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] . Спір про місце проживання неповнолітнього сина відсутній. Внаслідок тривалих неприязних відносин в сім`ї, втратила до чоловіка почуття любові та поваги, просить суд шлюб з відповідачем - розірвати. Представник позивача [PERSON] в інтересах позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, на позовних вимогах наполягає, просять їх задовольнити у повному обсязі (а.с.26). Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду відзив на позов в якому позовні вимоги в частині розірвання шлюбу визнає, заперечує проти позовних вимог в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу, оскільки він не є ініціатором розірвання шлюбу, адвокатом не надано фіскальних чеків, які б підтверджували сплату йому гонорару та він на теперішній час не має фінансової можливості (а.с.23-24). Ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.05.2021 року відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. Інші процесуальні дії не вчинялись, заходи забезпечення доказів/позову, зупинення/відновлення провадження не застосовувались. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.ч. 1,4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З огляду на ті обставини, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Згідно з ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, оскільки сторони, спільно не проживають, не мають спільного бюджету, не ведуть господарства, і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення. Щодо вимог [PERSON] про відшкодування судових витрат в частині стягнення витрат на правничу допомогу, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 137 ЦПК України за результатом розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до договору доручення про надання правничої допомоги від 03.05.2021 р. та акту про прийняттяпередачу наданих послуг від 03.05.2021 р. оплата передбачалась у розмірі 3000,00 грн. за подання позовної заяви та супроводження справи, але на підтвердження цих обставин суду не надано доказів щодо понесених витрат по сплаті послуг адвоката, тому суд вважає, що слід відмовити позивачу в стягненні з відповідача на її користь 3000 грн. витрат на правничу допомогу. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, сплачений нею при поданні позову. Разом з тим, за положеннями ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічна норма закріплена ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved