Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

05 березня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] з 500,00 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття до 2500,00 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивує тим, що на виконанні Мукачівського МВ ДВС перебуває виконавчий лист № 2-1205/11 виданий Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області від 04.04.2011 року про стягнення з [PERSON] , 1979 року народження на користь [PERSON] , 1983 року народження аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з 01.03.2011 року і до досягнення дитиною повноліття. На даний час розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку зріс, дитина розвивається, має бажання відвідувати творчі гуртки, зокрема займається музикою, додатково вивчає іноземні мови, що в свою чергу тягне за собою чималі витрати. Виходячи з тієї обставини, що відповідач є працездатною особою, а утримання неповнолітньої дитини є його обов`язком то вважає обґрунтованим збільшення розміру стягуваних аліментів з 500 гривень до 2500 гривень щомісячно. Відповідно до ч.2-6\~ст. 19 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно ч. 3\~ст. 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Враховуючи викладене, Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.03.2019 року, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. . Однак, у наданий судом строк та станом на 23 травня 2019 року відповідач своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався, відзив на позов не подав, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку подано не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст.\~178\~та ч. 5 ст.\~279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. 23.05.2019 року відповідачем [PERSON] на електронну адресу суду надіслано заяву про розгляд справи без його участі Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі\~ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті без фіксування судового процесу. Дослідивши письмові матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення виходячи з наступного. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які на свій розсуд розпоряджаються процесуальними правами, реалізують право на судовий захист; кожна сторона зобов`язана належно довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, обов`язок доказування позову лежить на позивачеві; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; зловживання процесуальними правами недопустиме (ст. 20 ч. 1 ЦК України, ст.ст.\~12,\~13,\~44,\~76-82\~ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення ( ст. 77 ч. 2 ЦПК України). Про задоволення позову рішення може бути прийняте лише за умови обґрунтованості та доведеності позовних вимог ( ст.ст. 89, 263-265 ЦПК України). Встановлено та підтверджується документально, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , яка перебуває на вихованні та утриманні матері. На утримання дитини Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області видано виконавчий лист № 2-1205/11 від 04.04.2011 року про стягнення з [PERSON] , 1979 року народження на користь [PERSON] , 1983 року народження аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з 01.03.2011 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.4, 5). Згідно з пунктом 23\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №\~3\~«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя\~статті 181 СК України).\~Стаття 192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Із часу стягнення аліментів рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 18.03.2014 року обставини, що мали значення для визначення судом розміру грошового утримання з батька для дитини, істотно змінилися. Розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років встановленого\~Законом України «Пpo Державний бюджeт на 2019 рік», який на період з 01 січня по 30 червня 2019 року становить: для дитини віком до 6 років 1626 гpивень, для дитини віком від 6 років до 18 років 2027 гpивень. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 037-VIII частину другу статті 182 СК України\~викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно роз`яснень, викладених у пункті 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу Українипри розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку. Разом з цим, суду не надано доказів того, що матеріальне становище позивача чи відповідача змінилося, хоча, недостатність у матері коштів на утримання дитини сумнівів не викликає, відповідні доводи позивача не спростовані, а матеріали справи та позиція відповідача, який не надав відзиву на позов, у сукупності з іншими матеріалами справи вказують на його фактичну спроможність надавати матеріальне утримання дитині. Враховуючи позицію позивача, та необхідність за загальним правилом дотримання паритету (рівності) батьків у виконанні обов`язку з матеріального утримання дітей, якщо не встановлено і не доведено підстав для відступу від такого паритету. Суд у відповідних межах враховує і необхідність дотримання певного розумного співвідношення між розміром прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та правилами визначення аліментів щодо нижньої межі їх розміру, а також те, що суду позивачем не надано доказів наявності у відповідача високого доходу чи наявності в нього майна чи коштів, які б стверджували про його платоспроможність, а тому вважає не обґрунтованим стягнення з відповідача аліментів в розмірі 2500 гривень і вважає за доцільне збільшити розмір стягуваних аліментів до 1500 гривень. Необхідно враховувати також, що за наявності для того підстав, істотної зміни обставин, законодавства тощо, сторони не позбавлені права ставити в подальшому питання про зміну розміру стягуваних аліментів, зміну способу стягнення, участь у додаткових витратах і т.ін. Згідно з п.23\~Постанови Пленуму ВСУ від\~15\~травня 2006\~року №3 «Про застосування судами окремих норм\~Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Оскільки позивач за даною категорією справ звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved