Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

07.08.2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, і свої доводи обґрунтовує тим, що вона перебувала у фактично шлюбних відносинах з відповідачем. Від спільного життя мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]., який проживає з позивачкою і знаходяться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги не робить, тому вона змушена звернутися до суду. Позивач знаходиться у декретній відпусці до досягнення дитиною трьох річного віку, отримує соціальну допомогу за доглядом за дитиною, але їй не достатньо для існування данних грошей, тому вона просить стягнути з відповідача на утримання дитини 1/6 частину його заробітку і на її утримання 1/6 частину від його доходів. Позивач наполягає на позовних вимогах. Відповідач позовні вимоги визнає. Третя особа, [PERSON], позовні вимоги не підтримала та пояснила суду, що позивач та відповідач мешкають однією родиною, подання позову до суду робиться з метою зменшення аліментів на її дитину, просила у позовних вимогах відмовити. Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. З свідоцтва про народження дитини встановлено, що від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]., який проживає з позивачкою і знаходяться на її утриманні. Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 13.09.2013року з [PERSON] стягнуті аліменти на утримання [PERSON],[INFO]. у розмірі ? ч. та на утримання [PERSON] 1/4ч. Відповідач [PERSON] працює на ДП «Шахтоуправління «Південоданбаське № 1», тому може надавати матеріальну допомогу дитині. У відповідності зі ст. 180 СК України відповідач зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Згідно ст.183 СК України, з відповідача підлягає стягненню аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. у розмірі 1/6 частини його заробітної плати й інших доходів до досягнення віку дитини повноліття. Що стосується позовних вимог, щодо стягнення з відповідача 1/6 частини на утримання дружини, то суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 27 СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Статтею 36 СК України визначено виникнення прав та обов'язків подружжя лише за умови державної реєстрації шлюбу. Відповідно до ст. 84 СК України право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Зазначено норма права регулюють правовідносини між чоловіком та дружиною. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] мешкають однією родиною, без державної реєстрації шлюбу. Судових рішень на підтвердження факту проживання позивача та відповідача однією сім'єю відсутні, що виключає можливість набуття [PERSON] статусу дружини [PERSON], та висувати вимоги у відповідності до ч. 2 ст. 84 СК України щодо її утримання до досягнення дитиною трьох років. За таких підстав позовні вимоги у частині стягнення аліментів на утримання позивача задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України необхідно стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн., оскільки заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial