Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

05 грудня 2016 року представник позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання малолітнього сина [PERSON] [INFO] в розмірі 3500 грн. щомісячно. Представник позивача мотивує вимоги тим, що 10.01.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, від якого мають малолітнього сина [PERSON] [INFO]. Спільним подружнім життям сторони проживали до січня 2016 року. Дитина перебуває на повному утриманні позивачки. Відповідач на утримання дитини гроші не надає, що призвело до виникнення скрутного матеріального становища позивачки та є підставою її звернення з даним позовом в судовому порядку. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач та представник відповідача позовні вимоги визнали частково та просили суд стягнути аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 10.01.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, від якого мають малолітнього сина [PERSON] [INFO]. Спільним подружнім життям сторони проживали до січня 2016 року. Дитина перебуває на повному утриманні позивачки. Відповідач на утримання сина гроші не надає, що призвело до виникнення скрутного матеріального становища позивачки. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї (ст.150 Сімейного кодексу України). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Виходячи з вищевикладеного, діючи в межах заявлених позовних вимог враховуючи майновий стан сторін, взявши до уваги заперечення відповідача суд приходить до висновку, що за обставин, що склалися, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів підлягає до задоволення частково.

Outcome: partial