overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-12 00:00:00

06.03.2020 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «Приватбанк») подало до суду позов, мотивуючи його тим, що [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 05.07.2018 року. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку складає договір про надання банківських послуг, на підставі якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 25.12.2019 року має заборгованість у розмірі 39166,46 грн, з яких: 0,00 грн - за поточним тілом кредиту; 34897,76 грн - за простроченим тілом кредиту, 1927,44 грн - за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.. 625, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500.00 грн - штраф (фіксована частина), 1841,26 грн - штраф (процентна складова). Посилаючись на викладене АТ КБ «ПриватБанк» просить суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Володарсько - Волинського районного суду Житомирської області від 27.08.2020 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, одночасно з подачею позовної заяви надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. З огляду на викладене,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

06.03.2020 року позивач звернувся до Корабельного районного суду м. Миколаєва із позовною заявою, в якій просив розірвати шлюб між ним та відповідачем по справі, зареєстрований 11.11.2011 року у Корабельному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 629. В обґрунтування позову позивач вказав, що шлюбні відносини із відповідачем припинені, в зв`язку з тим, що подружжя має різні погляди на шлюб і життя, тому відновлення подружніх відносин, збереження сім`ї неможливо, у зв`язку з чим сторони припинили подружні відносини. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Спір щодо спільно нажитого майна відсутній. Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач, надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив про задоволення позову. Відповідач, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує та просила слухати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 11.11.2011 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано у Корабельному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 629. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Спір щодо спільно нажитого майна відсутній Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу. При цьому суд також враховує, що рішення сторонами прийнято з усвідомленням його наслідків. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, згідно з ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] , виявила своє бажання залишити шлюбне прізвище. З огляду на вищезазначене, суд вважає за доцільне задовольнити позов про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

06.03.2020 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просив надати йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що після смерті матері він вчасно не подав заяву про прийняття спадщини, оскільки вважав, що так як він є єдиним спадкоємцем, то нікуди звертатися не потрібно. Після звернення до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, йому було відмовлено у його видачі, так як пропущено шестимісячний термін для звернення з заявою про прийняття спадщини. А тому враховуючи викладені обставини, виникла необхідність зі зверненням до суду з вказаним позовом. Сторони в судове засідання не з`явилися. Представник позивача надав заяву про розгляд справи у їхню відсутність, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи без їхнього представника, позов визнають. Суд, дослідивши матеріали справи дійшов наступного висновку. Встановлено, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 7). Довідкою Жолобненської сільської ради від 21.02.2020 № 186 підтверджено, що з [PERSON] на момент смерті, а також протягом шести місяців до цього, ніхто не проживав та не був зареєстрований, що вказує на відсутність інших спадкоємців, крім позивача, який встановлений законом шестимісячний термін пропустив для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті матері (а.с. 10). Після звернення позивача 02.03.2020 до приватного нотаріуса Новоград-Волинського районного нотаріального округу Качан О.О. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , у його видачі йому було відмовлено, так як пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини і як результат відсутній сам факт прийняття спадщини після її смерті (а.с. 8, 9). Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи викладені обставини, а також те, що у встановлений законом шестимісячний період для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті матері позивач не звернувся, а також те, що інших встановлених законом чи заповітом спадкоємців немає, а відсутність факту прийняття спадщини унеможливлює видачу свідоцтва та реалізацію спадкових прав позивача, суд приходить до висновку про визначення додаткового строку для її прийняття .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-02 00:00:00

06.03.2020 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, який зареєстрований між ним та відповідачем. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем укладено шлюб, який 10 січня 2009 року зареєстрований Новогалещинською селищною радою Козельщинського району Полтавської області, актовий запис № 2. Сторони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо. Позивач, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, в судове засідання з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач, належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилася, та направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжити судовий розгляд. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 10 січня 2009 року Новогалещинською селищною радою Козельщинського району Полтавської області, актовий запис № 2 (а.с.8). Сторони припинили шлюбні відносини. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка за згодою сторін проживає з матір`ю. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони припинили подружні стосунки, спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, є підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач не скористалась правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку ст. 113 Сімейного Кодексу України, тому суд не вирішує вказане питання. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст.105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

06.03.2020 року позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, з таким обгрунтуванням. 20.11.2000 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Колочавської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний актовий запис за № 51. Ще до укладення шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] .. Оскільки позивач часто виїжджав на сезонні роботи до Російської Федерації, а відповідачка була громадянкою цієї країни, то в 2001 році вони разом із дитиною виїхали на постійне місце проживання в с. Кумордіно, Калінінського району, Тверської області, Російської Федерації, де і проживали до 2006 року. У 2006 році він отримав травму на виробництві, за наслідками якої став інвалідом 3-ї групи і після цього сімейні стосунки з відповідачкою розладилися. Спільне життя сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Сторони не підтримують шлюбних стосунків з 2006 року, тобто з часу коли повернувся з сином на постійне місце проживання в с. Мерешор, Міжгірського району, шлюб існує формально, тому позивач просить шлюб укладений між ним та відповідачкою розірвати. Згідно ухвали Міжгірського районного суду Закарпатської області від 17.03.2020 позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Рішко С.І. при розгляді справи позовні вимоги підтримали просять такі задоволити. Відповідачка [PERSON] на розгляд справи не з`явилася. Згідно підтвердження про вручення судових документів відповідачці вбачається, що документи, які зазначені в дорученні суду про вручення судових документів відповідачу не вручені. Станом на 11.01.2021 року до суду відповідачкою відзив на позовну заяву та будь-які клопотання до суду не подавала. Суд ухвалив, за згодою позивача, винести заочне рішення в справі. Дослідивши матеріали в справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Згідно Свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] сторони уклали шлюб 20.11.2000 року. Позивач зазначив, що він з відповідачкою спільно у шлюбі фактично не проживає з 2006 року, шлюбних відносин та стосунків з ознаками сім`ї сторони не підтримують. Ці обставини відповідачем на час розгляду справи в суді не заперечені. Жодна із сторін не заявила клопотання про вжиття судом заходів для примирення у шлюбі. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. За наведених обставин, суд, вважає, що відновлення шлюбу між сторонами є неможливим, оскільки жодна сторона не бажає примирення у шлюбі. Встановлене дає підстави визнати, що подружнє життя сторін фактично припинене і застосувати ст.ст.112, 113 СК України. Судових витрат по справі не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-06 00:00:00

06.03.2020 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 14418,76 грн. за кредитним договором № б/н від 13.06.2018 року та судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач звернулась до позивача з метою отримання банківських послуг, в зв`язку з чим підписала 13.06.2018 року заяву №б/н згідно якої отримала кредит в розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Пунктами 1.1.1.67, 1.1.5.1 та 1.1.5.2 Договору підтверджено зміну тарифів та інших невід`ємних частин договору. Банк свої зобов`язання виконав, а відповідач не надала своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості в зв`язку з чим станом на 25.12.2019 року має заборгованість у сумі 14418,76 грн., яка складається: 9841,89 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 711,27 грн. - заборгованість за простроченими відсотками та 2702,80 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит, згідно ст. 625 ЦУК України. Представник Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій позов підтримав повністю і просив його задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі, а справу просить слухати у його відсутність. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, хоча про розгляд справи була повідомлена належним чином, відзиву із запереченнями не надала. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Ст. 81 ч.1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до вимог ст. 81 ч. 1 ЦПК України суд, з урахуванням відсутності відзиву відповідача із запереченнями, знаходить, що копіями анкети-заяви, витягу з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», витягу з Умов та Правил надання банківських послуг та розрахунком заборгованості підтверджено отримання кредиту відповідачем у позивача та розмір заборгованості, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в силу ст. ст. 526, 589, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

06.03.2020 року позивач звернулася до Корабельного районного суду м. Миколаєва із позовною заявою, в якій просила розірвати шлюб між нею та відповідачем по справі, зареєстрований 16.02.2019 року Корабельним районним у м. Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 42. В обґрунтування позову позивач вказала, що шлюбні відносини із відповідачем припинені, в зв`язку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, тому відновлення подружніх відносин, збереження сім`ї неможливо у зв`язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного, у зв`язку з чим сторони припинили подружні відносини. Спільних дітей у подружжя не має. Спір щодо спільно нажитого майна відсутній. Шлюбні відносини між сторонами по справі припинені з грудня 2019 року. Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач, надала до суду заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила про задоволення позову. Відповідач, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує та просив слухати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 16.02.2019 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано Корабельним районним у м. Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 42. Спір щодо спільно нажитого майна відсутній. Шлюбні відносини між сторонами по справі припинені з грудня 2019 року. Спільних дітей у подружжя не має. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу. При цьому суд також враховує, що рішення сторонами прийнято з усвідомленням його наслідків. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, згідно з ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] при реєструванні шлюбу прізвище не змінювала. З огляду на вищезазначене, суд вважає за доцільне задовольнити позов про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-08 00:00:00

06.03.2020 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 30.09.2005 року, від якого мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі, у поданій заяві позовні вимоги визнав. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд доходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 30.09.2005 року. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться. Згідно із ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved