overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

05 грудня 2011 року позивачка придбала у відповідачки за договором купівлі продажу житловий будинок № 31, з господарськими будівлями, які позначені на плані літерами: А житловий будинок, а веранда, Б літня кухня, б веранда, В сарай, Г сарай, Д сарай, Е погріб, № 1 огорожа, № 2 хвіртка, № 3 ворота, № 4 ворота, що знаходиться по вулиці Перемоги в с. Ульяновка, Миколаївського району, Одеської області заплативши 40\~000 ( сорок тисяч ) гривень. На виконання зазначеного договору купівлі продажу позивачка передала відповідачці гроші, а відповідачка передала їй розписку про отримання грошей, документи на житловий будинок. Через тиждень сторони поїхали до нотаріальної контори посвідчити договір купівлі продажу будинку. Проте, як виявилося не всі документи відповідачка взяла і сторони домовилися поїхати до нотаріуса через деякий час. Потім відповідачка пояснила, що необхідно ще до оформити деякі документи і що нотаріально договір купівлі продажу можна оформити пізніше. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити в повному обсязі та розглянути справу в її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву, в якій позов визнає, не заперечує проти його задоволення, просить справу розглянути в її відсутність. Оцінивши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як те, що договір купівлі продажу будинку є дійсним, підтверджується матеріалами справи копією договору купівлі продажу житлового будинку ( а.с. 4 ), копією розписки [PERSON], кошти отримала в повному обсязі, претензій до покупця не має ( а.с. 5 ), копією паспорта [PERSON] ( а.с. 6 ), копією витягу про державну реєстрацію прав ( а.с. 7 ), копією технічної документації на житловий будинок ( а.с. 8 12 ), довідкою виданою виконавчим комітетом Ульяновської сільської ради від 17.08.2015 року № 432, про реєстрацію в житловому будинку ( а.с. 13 ). Позивачка володіє придбаним будинком та користується, оскільки мешкає в ньому, сплачує вартість комунальних послуг та утримує будинок в належному стані. Згідно з ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися з усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. В ст. 328 ЦК України зазначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В ч. 1 ст. 334 ЦК України зазначено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

05 грудня 2013 року [PERSON] звернвся до суду з позовом до Копистинської сільської ради про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], посилаючись на те, що у зв'язку з постійними хворобами та скрутним матеріальним становищем з поважних причин ним пропущені встановлені законом строки для прийняття спадщини. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву в якій просить проводити слухання справи за його відсутності, проти позову не заперечують. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивачем строк для прийняття спадщини, після смерті [PERSON], пропущений з поважних причин, а тому для її прийняття [PERSON] слід визначити додатковий строк терміном в два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

05 грудня 2013 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] і просить стягувати з останнього на свою користь аліменти на доньку [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 1/3 частини прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує, що з 20 листопада 2010 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них [INFO] народилася донька [PERSON]. Зазначає, що вони з відповідачем проживають окремо. Донька [PERSON] проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча здоровий, працездатний, інших осіб на утриманні не має, й може надавати таку допомогу. Тому, просить в судовому порядку стягувати з відповідача аліменти. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали заявлені позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач [PERSON] пояснив, що згоден сплачувати аліменти на доньку [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів свого доходу. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 20 листопада 2010 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого у них [INFO] народилася донька [PERSON]. Відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання дитини. Ці обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються: свідоцтвом про шлюб сторін, свідоцтвом про народження їх доньки [PERSON]. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 ч.3 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не надає належної матеріальної допомоги на утримання доньки [PERSON], а тому в силу ст.ст.180-183 СК України з нього підлягають стягненню аліменти на користь позивачки в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно. При визначенні цього розміру суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, а також те, що відповідач здоровий, працездатний, має постійне місце роботи, інших осіб на утриманні не має та може надавати таку допомогу. Оскільки при подачі даного позову позивачка звільнялась від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

05 грудня 2013 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Вимоги обгрунтовує тим, що 26 жовтня 2007 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON], який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області. Від шлюбу з відповідачем мають дочку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя із відповідачем не склалося, і 01 березня 2013 року їх шлюб було розірвано. Донька проживає разом із нею, усі обов'язки щодо виховання та утримання дитини вона несе самостійно. Відповідач ухиляється від своїх обов'язків щодо утримання неповнолітньої дочки, добровільно матеріальної допомоги не надає, незважаючи на її неодноразові звернення. Відповідач працює на тимчасових заробітках по будівництву, інших дітей немає, аліментів нікому не сплачує, тому позивач просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки в твердій грошовій сумі в розмірі 450 грн. щомісяця. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала до суду письмову заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, позов підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності, позов визнає повністю, не заперечує щодо стянення аліменів. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка доходу (заробітку) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для стягнення аліментів з відповідача, суд позов задовольняє. Отже, до стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], підлягають аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 450 грн. щомісяця, починаючи з дня подачі заяви до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

05 грудня 2013 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання безвісно відсутньою її доньки - [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що у 1991 році [PERSON] пішла з квартири, яка розташована за адресою: Донецька область, м. Жданівка, кв-л 1[ADDRESS], в невідомому їй напрямку та по теперішній час її місцеперебування невідоме, ніяких відомостей про її місцезнаходження не поступало, контакти з нею не підтримує. Факт відсутності відомостей про місце перебування [PERSON] в місці її постійного проживання підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов, виданого депутатом Жданівської міської Ради, свідками [PERSON], [PERSON] Визнання [PERSON] безвісно відсутньою необхідно їй для вирішення питання щодо подальшого влаштування до інтернату для престарілих. В судове засідання заявник [PERSON] не з’явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, в якій заявлені вимоги підтримала у повному обсязі. Представник заінтересованої особи – Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Жданівської міської Ради в судове засідання не з’явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, в якій розгляд цивільної справи відніс на розсуд суду (а.с. ). Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вислухав думку прокурора, який вважав за можливе заяву задовольнити. На підставі зібраних по справі доказів, встановив наступні фактичні обставини: - із довідки про народження № 1512 виданої Волгоградським відділенням РАЦС м. Москва ( а.с. ) вбачається, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]; – із акту обстеження житлово-побутових умов, який складено депутатом Жданівської міської Ради у присутності представників громадськості [PERSON], [PERSON] (а.с. ) вбачається, що на час перевірки у квартирі 59 в будинку 9 на кв-лі 21 в м. Жданівка Донецької області, [PERSON] не мешкає за вказаною адресою з 1991 року, виїхала з квартири у невідомому напрямку, місце знаходження невідоме; - із довідки від 24.12.2013 року № 11047 виданої Кіровським МВ ГУМВС України в Донецькій області (а.с. ) вбачається, що [PERSON], [INFO], у розшуку не перебуває; За повідомленням заявника, визнання [PERSON] безвісно відсутньою необхідно для вирішення питання щодо подальшого поміщенні її до інтернату для престарілих. Згідно ч.1 ст.43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, які були оцінені судом, суд приходить до переконання, що заява [PERSON] є обгрунтованою і такою, що підлягає задоволенню, так як за місцем постійного проживання [PERSON] за адресою: Донецька область, м. Жданівка, кв-л 1[ADDRESS], немає відомостей про місце її перебування на протязі більш ніж одного року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

05 грудня 2013 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь, на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], починаючи з дня подачі позову до суду, аліменти у розмірі 800 грн. до досягнення дитиною повноліття, також позивачка просить стягнути з відповідача на своє утримання аліменти у розмірі 500 грн., починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною, [PERSON], трирічного віку. В судове засідання позивач не з'явилась, надала письмову заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. В судові засідання, призначені на 22.01.2014 р. та в дане судове засідання відповідач не з'явився, про день слухання справи був сповіщений у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивачка перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON] з 19 листопада 2011 року, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 2027. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою. Відповідач фактично проживає з іншою сім'єю, матеріальну допомогу не надає, сама позивачка не має можливості в повній мірі забезпечувати дитину всім необхідним, оскільки не працює, доглядає за дитиною. Відповідно до ст.184 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання , з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Позивачка з донькою через відсутність матеріальної підтримки з боку відповідача знаходяться у скрутному становищі. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є працездатним, не має інших аліментних зобов'язань та враховує ці обставини при визначенні суми матеріальної допомоги. Таким чином, суд визначає розмір аліментів на неповнолітню дитину з платника в розмірі 800 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, також суд визначає розмір аліментів на утримання позивачки до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 500 грн. щомісячно. У відповідності ст.88 ч.1 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

05 грудня 2013 року позивач звернувся до Малинського районного суду з позовом до відповідача. В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав повністю. Зазначив, що відповідно до укладеного 05 жовтня 2007 року між сторонами кредитного договору б/н, [PERSON] отримав кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % річних . Свої зобов'язання за кредитним договором банк виконав в повному обсязі. В порушення умов кредитного договору та статті 526 ЦК України відповідач свої зобов'язання не виконує. Розмір заборгованості [PERSON] перед банком станом на 14 листопада 2013 року становить - 21698,17 грн. Відповідач в судовому засіданні позов визнала повністю, просить вимоги позивача задовольнити. Суд, заслухавши сторони, дослідивши надані докази в межах позовних вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконувати належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог , що ставляться. В статті 1054 ЦК України зазначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець ) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору б/н від 05 жовтня 2007 року відповідач отримав кредит в сумі 3000 грн. у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку на строк дії картки зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% річних. ( арк.с. 7 ). В пункті 8.6. Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що при порушені позичальником строків платежів по будь - якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. +5 % від суми заборгованості . Відповідно до розрахунку заборгованості видно, що станом на 14 листопада 2013 року заборгованість відповідача перед банком становить - 21698,17 грн., а саме 2521,93 грн. - заборгованість по кредиту, 10211,80 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 7455 грн. - заборгованість по комісії , 500 грн. - штраф (фіксована частина ), 1009,44 грн. - штраф ( процентна складова ). З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 229,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

05 грудня 2013 року позивач звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу вказуючи на те, що 28 червня 1983 року між ним та відповідачкою укладено шлюб. Від шлюбу мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачкою виявилось невдалим, сімейні стосунки фактично припинилися, через різні погляди на життя, непорозуміння та втрату почуття любові. Примирення між ними неможливе. Посилаючись на викладені обставини просив шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Суд, на підставі п. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 28 червня 1983 року, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 26.11.2013 року. Від шлюбу мають повнолітню доньку. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружні стосунки, сумісне господарство не ведеться. Фактично шлюб розпався. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, вимоги позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. У порядку, передбаченому ч.3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідачки судовий збір в сумі 229,40 грн. у доход держави від сплати якого, при зверненні до суду із цим позовом, позивач звільнений. На підставі ст.112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

05 грудня 2013 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення збитків у розмірі 982 грн. 59 коп. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримали, проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін в порядку ст. 224 ЦПК України, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову та матеріали справи, судом встановлено наступне. Як вбачається із матеріалів справи, відповідач є споживачем природного газу, який поставляє ПАТ «Миколаївгаз» та між сторонами укладений договір про надання послуг з газопостачання та відкрито особовий рахунок [NUMBER]. 10 січня 2011 року відповідачу припинено газопостачання шляхом механічного від'єднання на вводі в будинок за самовільне підключення до системи газопостачання, про що складено акт №702. Відповідач повторно самовільно 11 січня 2013 року здійснила підключення газових приладів до системи газопостачання шляхом від'єднання згону на ввідному газопроводі після запірного пристрою за допомогою гумового шлангу, порушення якого було зафіксоване а акті-протензії №00004014. 04 лютого 2013 року на адресу відповідача було надіслано повідомлення, відповідно до якого позивач просив у 10-денний термін сплатити суму завданих відповідачем збитків на особовий рахунок [NUMBER], який відкритий за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до п. 4 Постанови КМ України «Про затвердження Правил надання населенню послуг з газопостачання», послуги з газопостачання надаються споживачеві на підставі договору, що укладається між ним та газопостачальним підприємством відповідно до типового договору, затвердженого у встановленому порядку. П.6 вищевказаної постанови, передбачений перелік випадків припинення газопостачання, в тому числі за самовільне використання газу споживачем та самовільне підключення газових приладів і пристроїв споживача до системи газопостачання. Розрахунок збитків, завданих газопостачальній організації було здійснено у відповідності до розділу 1 п.1.3 та розділу 2 п.2.1, Постанови НКРЕ №475 від 29.05.2003 року «Про затвердження порядку відшкодування збитків, завданих внаслідок порушення споживачем природного газу правил надання послуг газопостачання», а саме з часу останнього контрольного зняття представником газопостачальної організації показань лічильника газу до дня виявлення порушення, але не більше ніж 6 місяців, у зв'язку з чим сума збитків склала 982 грн. 59 коп. На теперішній час заборгованість відповідачем на погашена. На підставі вищевикладеного, у відповідності зі ст. ст. 525, 526 ЦК України, суд дійшов висновку вимоги позову обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved