Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

07.05.2018 року [PERSON] звернулась із вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Позивач стверджувала, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки та просила стягнути аліменти в розмірі 1 500 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення донькою повноліття. Позивач в судове засідання не зявилась, повідомлена про розгляд справи належним чином (розписка учасників процесу), надала заяву, згідно якої проти ухвалення заочного рішення не заперечувала, просила позов задовольнити, розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлений про розгляд справи належним чином (довідка про доставку смс повідомлення), про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надавав. Дослідивши матеріали справи, наявні докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Так, судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Вказані обставини підтверджується свідоцтвом про народження дитини від 18.03.2009 року, актовий запис №237. Дитина проживає із позивачем, перебуває на її утриманні. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Зазначене узгоджується із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якими кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України несуть батьки або особи, які їх замінюють. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, що надає позивачу право на стягнення аліментів за рішенням суду. Будь-яких доказів майнового стану відповідача позивачем в процесі розгляду справи не надано. Виходячи з інтересів дитини, суд вважає, що зазначені обставини не можуть бути підставою відмови у позові. Угоди про сплату аліментів між сторонами, укладеної відповідно до ст. 189 СК України не існує. Договору про припинення права на аліменти дітей у звязку з передаванням права власності на нерухоме майно відповідно до ст. 190 СК України сторони не укладали. Самостійного доходу, який би повністю забезпечив потреби дитина не має. Вищевикладені обставини не надають відповідачу право на звільнення від аліментів, а останні можуть бути стягнуті в твердій грошовій сумі в порядку ст. 184 СК України. При вирішенні спору суд враховує положення Закону України №2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», за яким мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковим мінімумом відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» є вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. При визначенні розміру аліментів суд враховує також вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України та Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, зокрема, матеріальний, сімейний стан сторін, працездатний вік кожного із батьків, розмір середньої заробітної плати в м.Одесі на час ухвалення рішення. Визначаючи в межах позовних вимог розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд виходить з того, що батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, та нести відповідні витрати в рівних частках, забезпечуючи їм рівень життя виходячи із мінімального прожиткового мінімуму. Враховуючи викладене, суд вважає можливим стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки у розмірі 972 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення [PERSON] повноліття. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в порядку ст.141 ЦПК України.

Outcome: partial