Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

05 листопада 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. В обґрунтування позову зазначила, що 10 жовтня 2008 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу вони з відповідачем мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні. З січня 2017 року сімейне життя між нею та відповідачем поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин з серпня 2017 року. На даний час Краматорським міським судом розглядається цивільна справа про розірвання шлюбу. Під час перебування у зареєстрованому шлюбі, вона з відповідачем за спільні сумісні кошти придбали наступне майно: однокімнатну квартиру, загальною площею 28,6 кв. м., житловою площею 18 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS] вартістю 27346 грн., що підтверджується Договором купівлі-продажу квартири від 16.09.2011 року. Право власності оформлено на відповідача. На теперішній час ринкова вартість квартири складає 68000 грн., що підтверджується експертним висновком від 05.09.2018 року. Крім того, у неї з відповідачем були грошові заощадження у розмірі 75000 грн. В серпня 2017 року позивач віддала зазначені кошти відповідачу на умовах переоформлення на неї права власності на зазначену квартиру, що підтверджується розпискою від 05.08.2017 року. Незважаючи на існуючу домовленість між нею та відповідачем про добровільний поділ спільного сумісного майна (квартири та грошових коштів), вони не мають можливості домовитись про переоформлення права власності на зазначену квартиру, що змушує позивачку звернутися до суду. Позивач просить суд визнати спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] однокімнатну квартиру, загальною площею 28,6 кв. м., житловою 18 кв.м., що находиться за адресою [ADDRESS] вартістю 68000 грн. та грошові заощадження у розмірі 75000 грн.; поділити спільне сумісне майно наступним чином: визнати за нею право власності на однокімнатну квартиру загальною площею 28,6 кв., житловою площею 18 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS] вартістю 68000 грн.; визнати за відповідачем право власності на грошові кошти у розмірі 75000 грн. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних доказів. Дослідивши докази по справі, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] з 10 жовтня 2008 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.13). Сторони мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.12). Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 10.10.2018 року у справі №234/11597/18 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Крім того, судом в судовому засіданні встановлено та сторонами не заперечувалося, що під час шлюбу вони за спільні сумісні кошти придбали однокімнатну квартиру загальною площею 28,6 кв. м., житловою площею 18 кв.м., за адресою [ADDRESS] (згідно Договору купівлі-продажу квартири від 16.09.2011 року, посвідченого державним нотаріусом Першої краматорської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №1-6621), право власності на яку було зареєстровано за відповідачем [PERSON] (а.с.10-11). Вартість квартири відповідно до звіту про оцінку майна від 05.09.2018 року складає 68000 грн. (а.с.9). Також у власності подружжя перебувають грошові заощадження у сумі 75000 грн. готівкою, які позивачка передала відповідачу відповідно до розписки. Даний факт відповідач не заперечує (а.с.14). Статтею 60 Сімейного кодексу України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.1 ст.63 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч.1 ст.69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст.70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст.71 Сімейного Кодексу України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Відповідно до ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. З урахуванням викладеного, суд вважає необхідним визнати спільним сумісним майном [PERSON] та [PERSON] однокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] вартістю 68000 грн. та грошові заощадження у сумі 75000 грн. та поділити між сторонами спільне сумісне майно подружжя у вигляді спірної квартири та грошових коштів наступним чином: визнати за [PERSON] право власності на однокімнатну квартиру загальною площею 28,6 кв.м., житловою площею 18 кв.м., яка знаходиться за адресою [ADDRESS], визнати за [PERSON] право власності на грошові кошти у сумі 75000 грн., задовольнивши таким чином позов [PERSON] у повному обсязі. На підставі ст.142 ч.1 ЦПК України, позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків від сплаченого судового збору 704,80 грн., який був сплачений при поданні позову до суду, що становить 352,40 грн. Відповідно до ст.141 ч.1 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 352,40 грн., що становить 50% від сплаченого останньою судового збору в розмірі 352,40 грн.

Outcome: approved