overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

05 травня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, заявивши вимогу стягувати з [PERSON] аліменти на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/3 всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Позовна вимога обґрунтована тим, що дитина перебуває на утриманні позивача, а відповідачка матеріальної допомоги не надає. В ході розгляду справи позивач свої позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач позовні вимоги визнав частково, не заперечуючи щодо необхідності надавати кошти на утримання дитини, але в меншому розмірі, оскільки не працює, крім того, бажає надавати аліменти безпосередньо синові з метою витрати грошей позивачем не на потреби дитини. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи суд дійшов переконання про наявність підстав для часткового задоволення позову. Статтею 180 СК України передбачений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідачка являється матір'ю спільного із позивачем сина [PERSON], який народився [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 14 листопада 1998 р. Поляхівською сільською радою Теофіпольського району Хмельницької області. Дитина утримується позивачем, що підтверджується довідками з місця проживання - Поляхівською сільською радою від 17 квітня 2015 р. №№ 173, 176 та не заперечується самою відповідачкою. Згідно до довідки Теофіпольського центру первинної медико-санітарної допомоги від 30 квітня 2015 р. син знаходиться на диспансерному обліку у лікаря-ендокринолога. Згідно пояснень позивача, діагноз дитини не потребує прийняття ліків або проходження лікування. Відповідач працює, має задовільний стан здоров'я, інших дітей не має. Враховуючи необхідність витрачання коштів на власне утримання, судом вбачається можливість стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини доходів відповідача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

05 травня 2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 09 серпня 2005 року у відділі РАЦС Нововолинського МУЮ Волинської області, актовий запис №211. Від спільного шлюбу в подружжя є неповнолітня дочка [PERSON], [INFO]. Вимоги позивач обгрунтовує тим, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалось через відсутність спільних інтересів, розбіжність в поглядах на шлюб та сім'ю і неможливість знайти спільні рішення при веденні спільного господарства та сімейного бюджету. Подальше перебування в шлюбі з відповідачем суперечить її інтересам. На теперішній час сім'я фактично розпалась, більше трьох років не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Вважає, що примирення і збереження сім'ї є неможливим, оскільки сім'я існує формально, а тому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем [PERSON], та судові витрати по справі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала до суду письмову заяву, просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, не заперечує щодо розірвання шлюбу з [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, а саме: свідоцтво про шлюб (а.с. 6,7), копію свідоцтва про народження (а.с.8), копію паспорта позивача (а.с.4), копію рішення Нововолинського міського суду від 15.02.2012 року про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дочки (а.с.9), суд прийшов до висновку, що сумісне життя подружжя є неможливим, збереження сім'ї суперечить інтересам позивача, а тому позов є підставним і підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, шлюб фактично розпався. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні встановлені обставини, які свідчать про неможливість збереження шлюбу і спільного життя подружжя, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд позов задовольняє. До стягнення з відповідача в користь позивача підлягають понесені нею судові витрати, а саме: витрати по оплаті судового збору в розмірі 243,60 грн., що підтверджується документально (а.с.1) та 400 грн. витрат на правову допомогу (а.с.11).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

05 травня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано, що 27 квітня 2002 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Павлоградського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №189. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з кінця 2014 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В зв'язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не з'явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 27 квітня 2002 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Павлоградського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №189 (а.с.6). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з кінця 2014 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

05 травня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивовано тим, що відповідач є батьком їх неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO], яка мешкає з позивачем. Між сторонами не було досягнуто згоди стосовно порядку та розмірів сплати аліментів. Позивач у судове засідання не зявилась, надала суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO], яка знаходяться на утриманні у позивача. Згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини сторони в досудовому порядку не дійшли. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України (яка визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі). Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до п.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

05 травня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину, на утримання якої відповідач матеріальної допомоги не надає. У судовому засіданні позивачка [PERSON] просила її позовні вимоги задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, був повідомлений про день та час розгляду справи належним чином, тому суд має можливість розглянути справу у його відсутність та на підставі наявних документів доказів винести заочне рішення по справі. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-НО № 376003, виданим 25 березня 2015 року Микитівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області (а.с.2). Від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження 1-НО № 627837 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області (а.с.3). Відомостей про наявність у відповідача інших утриманців і обставин, що перешкоджають задоволенню позову, суд не має. У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

05 травня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог, [PERSON], зазначає, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем з 01 листопада 2003 року. Від даного шлюбу у подружжя є неповнолітні діти: син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON] [INFO]. [PERSON] в позовній заяві зазначила, що подружні відносини не склалися у звязку з тим, що вони з відповідачем не зійшлися характерами, та поглядами на життя, у звязку з чим між ними виникали суперечки та сварки. Шлюбні відносини між сторонами припинені з квітня 2013 року. Позивачка, [PERSON], в судове засідання не зявилася, надавши заяву в якій просить розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «Тимошенко» Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Вивчивши та проаналізувавши всі докази зібрані по справі, суд вважає, що справу необхідно розглянути з постановленням заочного рішення, на підставі доказів, що містяться в справі, позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 листопада 2003 року (а.с.4). Шлюб зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Миргородського міського управління юстиції Полтавської області, актовим записом № 289. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечило б інтересам сторін. [PERSON] не бажає продовжувати подружні стосунки з [PERSON]. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За\~ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони шлюбні відносини не підтримують, позивач наполягає на розірванні шлюбу, примирення з відповідачем не бажає, за таких обставин суд вважає, що подальше збереження їх сім'ї неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, а тому є підстави для розірвання шлюбу. Суд прийшов до висновку, що шлюб подружжя сторін слід припинити шляхом його розірвання. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

05 травня 2015 року [PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів. В заяві вказала, з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя [INFO] у них народилася донька [PERSON], яка на теперішній час проживає з нею. Відповідач працездатний, інших утриманців не має, та має тимчасові заробітки, але добровільно не надає допомогу дитині. Просить постановити рішення про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1\\4 частини, щомісячно і до повноліття дитини. У судове засіданні позивач не з'явився, але надіслала письмову заяву, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Просить справу розглядати у її відсутність. Відповідач у судове засіданні не з'явився, але надіслав письмову заяву. Позовні вимоги визнав повністю та бажає надавати допомогу донці і проти їх задоволення не заперечує. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що [PERSON], та [PERSON], перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19 травня 2012 року, про свідчить свідоцтво про шлюб видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Снігурівського районного управління юстиції Миколаївської області. Від спільного проживання мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем. Відповідач працездатний, інших утриманців не має, та згоден надавати матеріальну допомогу донці в розмірі 1\\4 частини. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на одну дитину, визначається судом. У зв'язку з наведеним вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача обов'язок по сплаті на користь держави судового збору у сумі 243,60 гривень

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

05 травня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Танської сільської ради Уманського району Черкаської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Позивач просить визнати за нею право власності на спадкове майно, що належало [PERSON], а саме: 1/2 частку земельної ділянки площею 2,2840 га, кадастровий [NUMBER], яка розташована на території Танської сільської ради Уманського району Черкаської області і передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, як на спадкове майно за законом після [PERSON], [INFO], який помер [INFO] у с. Танське Уманського району Черкаської області. Свої вимоги позивач [PERSON] обґрунтовує такими обставинами. [INFO] в с. Танське Уманського району Черкаської області помер її син - [PERSON] (свідоцтво про смерть [NUMBER] від 12.04.2014). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у виді права власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 2,2840 га, кадастровий [NUMBER], яка розташована на території Танської сільської ради Уманського району Черкаської області. Право власності спадкодавця на земельну ділянку було зареєстроване, про що [PERSON] був виданий Танською сільрадою Державний акт на право приватної власності на землю [NUMBER] від 17.01.2002, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1498. Земельна ділянка надана на підставі рішення сесії Танської сільської ради Уманського району Черкаської області № 18-5 від 20.12.2001. У встановлений законом строк після смерті спадкодавця позивач подала заяву нотаріусу про прийняття спадщини. У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку було відмовлено державним нотаріусом Уманської районної державної нотаріальної контори у зв'язку з неможливістю проставлення відмітки про перехід права власності на частину земельної ділянки при оформленні спадщини та неможливістю достовірного встановлення розміру частки спадкового майна. У зв'язку з цими обставинами, маючи право на земельну ділянку як на спадкове майно, позивач не може зареєструвати її на себе, і тому змушена звернутись до суду за захистом своїх прав. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов [PERSON] підтримала, просила його задовольнити. Представник відповідача - сільський голова Танської сільської ради Уманського району Кифорук\~І.Д. в судове засідання не з'явився, однак подав суду клопотання, в якому просить розглянути справу за відсутності відповідача, позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Заслухавши представника позивача, враховуючи викладені в позовній заяві фактичні обставини, на підтвердження яких надані письмові докази та які відповідачем не були заперечені, суд вважає, що рішення про задоволення позову в справі можливо ухвалити відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у зв'язку з визнанням відповідачем позову без подальшого з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, і суд приймає таке визнання позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

05 травня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, заявивши вимогу стягувати з [PERSON] аліменти на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 700 грн. щомісячно. Позовна вимога обґрунтована тим, що дитина перебуває на утриманні позивачки, а відповідач матеріальної допомоги не надає. В ході судового розгляду справи позивач свої вимоги підтримала та пояснила, що після припинення спільного проживання з відповідачем він припинив надавати допомогу на дитину. зазначила, що в даний час дитина проживає в її матері в с. Червона Дубина Теофіпольського району через свою зайнятість на роботі в с. Денисівка Білогірського району. Відповідач позовні вимоги визнав частково, не заперечуючи щодо необхідності надавати кошти на утримання дитини, але в розмірі 400 грн./міс., оскільки після розірвання відносин з позивачкою він звільнився з місцевого сільськогосподарського підприємства в с. Денисівка, де працював трактористом, та переїхав в с. Лютарівка Теофіпольського району за місцем проживання своїх батьків. Зазначив, що заперечував би проти сплати аліментів у випадку проживання сина разом з матірю, а не бабою. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Статтею 180 СК України передбачений обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач являється батьком спільного із позивачкою сина [PERSON], який народився 29 липня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БВ № 133419, виданим 10 серпня 2010 р. Денисівською сільською радою Білогірського району Хмельницької області. Дитина утримується позивачкою, що підтверджується довідкою з місця проживання Денисівською сільською радою від 17 квітня 2015 р. № 135. обидві сторони визнали, що зазначення в довідці прізвища позивача «Вознійчук» до укладення шлюбу є помилковим. Фактичне проживання дитини з бабою, яка є матірю позивачки, на що, як на обґрунтування свого заперечення проти позову, посилається відповідач, не звільняє батька від обовязку утримувати дитину. Відповідач не має на утриманні інших дітей, має задовільний стан здоровя, однак, враховуючи відсутність у нього постійного місця роботи та необхідність несення витрат на власне утримання, судом вбачається можливість стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 500 грн./міс.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

05 травня 2015 року [PERSON] звернулася з позовною заявою про розірвання шлюбу до [PERSON], в якій зазначила, що з відповідачем по справі перебуває в шлюбі з 13 травня 2006 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 20. Мають малолітню [PERSON], [INFO]. Подружнє життя в сторін не склалося. Шлюбні стосунки між ними припинені. Позивачка вважає, що сім'ю зберегти не можливо. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надіслала заяву, в якій просила розглянути справу в її відсутність. На задоволенні позовних вимог наполягала. Згодна на винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, але своєчасно та належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи. Про причини своєї неявки не повідомив. Судом, за згоди позивачки, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ст.224 ЦПК України. Суд дослідивши докази у справі, прийшов до наступного. Позивачка та відповідач уклали шлюб 13 травня 2006 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 20 та є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], що вбачається зі свідоцтва про народження, виданого 09 листопада 2006 року за актовим записом № 88 зробленого у Книзі реєстрації народжень відділом реєстрації актів цивільного стану Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської області.(а.с.10,11). Із-за несумісності характерів та різних поглядів на життя, сторони припинили сумісне проживання, спільного господарства не ведуть. Позивачка вважає, що їхню сім'ю зберегти не можливо. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частина 3 ст.105 СК України передбачає припинення шлюбу внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При таких обставинах суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved