Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

06 квітня 2017 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що 19 квітня 2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Реєстрація шлюбу проводилася відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Межівського районного управління юстиції у Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 6. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Шлюбні відносини з відповідачем припинені в січні 2017 року. Причиною тому є несумісність характерів, в сім'ї виникали різного роду непорозуміння, спільного господарства не ведуть та проживають окремо. Вважає, що причини які спонукали її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, таким чином їх спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Вважає, що за таких обставин сім'я існувати не може. На примирення не згодна. Позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «[PERSON]», судові витрати покласти на відповідача. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. На задоволенні позову наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 19 квітня 2014 року сторони зареєстрували шлюб. Реєстрація шлюбу проводилася відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Межівського районного управління юстиції у Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 6. Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. (а.с.9) Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 24 березня 2016 року, про що в книзі обліку реєстрації зроблено відповідний запис за №08. (а.с.10) Шлюбні відносини між [PERSON] та [PERSON] припинені в січні 2017 року, підставами тому є несумісність характерів, в сім'ї виникали різного роду непорозуміння. Спільного господарства позивач та відповідач не ведуть, проживають окремо. Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 СК України). Проте, судом встановлено, що вказані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні. Частиною 2 статті 3 СК України встановлено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Нормами ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст.111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved