Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-24 00:00:00

05.02.2018 року позивачка [PERSON] в особі представника, яка діє на підставі письмової довіреності- Темненко В.О., звернулась до суду з вищезазначеною позовною заявою, в якій просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою за адресою: [ADDRESS] (а.с.2-4). Позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що 29.05.2002 року, позивачка, яка діяла за себе та в інтересах свого сина [PERSON], який на той час був неповнолітнім, прийняла в дар квартиру [ADDRESS] та належним чином зареєструвала своє право власності на вказану квартиру. 30.08.2002 року позивачка зареєструвала у вищезазначеній квартирі своє місце проживання та місце проживання свого сина [PERSON]. Позивачка 20.09.2002 року зареєструвала у вищевказаній квартирі місце проживання відповідача по справі [PERSON], який є батьком їхнього спільного сина. Оскільки відповідач зловживав спиртними напоями, позивачка припинила спільне проживання з відповідачем та восени 2016 року, відповідач, зібравши свої особисті речі з квартири та віддавши ключі, виїхав, як він зазначив, до Російської Федерації. Позивачка замки в квартирі не змінювала та не перешкоджала відповідачу повернутися мешкати до квартири. На даний час в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: позивач [PERSON], її син третя особа по справі [PERSON] та відповідач по справі - [PERSON]. Відповідач залишається зареєстрованим у квартирі, співвласником якої є позивач. Позивачка зазнає зайві витрати по сплаті комунальних послуг. Вирішити питання про зняття з реєстраційного обліку в добровільному порядку не має можливості, оскільки позивачці не відомо місце знаходження відповідача по справі. Позивачка вважає, що її права як власника квартири порушені і вона не може в повній мірі користуватися квартирою, тому звернулася до суду з позовом. Ухвалою суду від 06.02.2018 року відкрито загальне позовне провадження по справі і призначено підготовче судове засідання. Даною ухвалою суду розяснено відповідачу право подати відзив на позов протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. (а.с.18). Ухвалою суду від 02.04.2018 року, підготовче провадження по справі закрито та справа призначена до розгляду по суті (а.с.33). Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову) не вчинялось, провадження не зупинялось. В судове засідання сторони не зявилися. Позивачка [PERSON] надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, за участю її представника [PERSON], вимоги викладені у заяві підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити (а.с.26). Представник позивачки [PERSON] також надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, вимоги викладені у позові [PERSON] підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення (а.с.40). Третя особа- Сектор реєстрації\~Енергодарського міської\~ради Запорізької\~області, надала письмове клопотання про розгляд справи без участі представника Сектора реєстрації, проти задоволення позовних ваимог не заперечують (а.с.28). Третя особа [PERSON] надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутністю, не заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON] (а.с.27). Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не зявився, причини неявки не повідомив, заяв або клопотань про відкладання слухання справи, відзиву на позов до суду не надав. Відповідач сповіщався про слухання справи судовими викликами за останнім відомим місцем його реєстрації, згідно з довідкою Сектора реєстрації (а.с.17), проте до суду повернулися поштові конверти з відповідною відміткою пошти про невручення (а.с.24,31,36,39). Відповідно до ч.1 ст.131\~ЦПК України, учасники судового\~процесу зобов'язані\~повідомляти суд\~про зміну\~свого місця\~проживання (перебування,\~знаходження)\~або місцезнаходження\~під час\~провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Таким чином, згідно з вимогами ст.ст.128,131 ЦПК України, відповідач повідомлений про час та місце слухання справи належним чином. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з'явився в судове засідання без поважних причин, відзиву на позов не надав, а також за наявності письмової згоди сторони позивача щодо заочного розгляду справи, суд, відповідно до ст.280\~ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В судовому засіданні встановлено, що на підставі Договору дарування від 29.05.2002 року, позивачка, яка діяла за себе та в інтересах свого сина [PERSON], [INFO], який на момент укладення Договору був неповнолітнім, отримала в дар квартиру [ADDRESS] (а.с.7). Відповідно до Реєстраційого напису, в Енергодарському бюро технічної інвентаризації зареєстровано право спільної часткової власності на квартиру за адресою: [ADDRESS]\~за [PERSON]\~та [PERSON]\~ (а.с.7 звор.). У квартирі\~за адресою: [ADDRESS], з 20.09.2002 року зареєстрований відповідач по справі [PERSON],\~що підтверджується\~довідкою Сектора\~реєстрації від\~06.02.2018\~року (а.с.17). Таким чином, співвласницею квартири є позивачка, що підтверджується відповідними наданими доказами, відповідач власником не являється, хоча зереєстрований у квартирі, але фактично у ній не проживає. Перевіривши докази по справі суд приходить до наступного. Відповідно до частин 1, 2 ст. 319 ЦК України - власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.383 ЦК України, власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї та інших осіб. Згідно зі ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї, за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей термін за заявою відсутнього може бути продовжений наймодавцем, а у разі суперечки судом. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. В судовому засіданні позивачем доведено, що відповідач [PERSON] не проживає в спірній квартирі, у зв'язку з чим, підлягає визнанню таким, що втратив право користування зазначеною квартирою. За встановлених судом обставин, враховуючи те, що відповідач [PERSON], хоча і зареєстрований в квартирі, що розташована за адресою: [ADDRESS], але фактично не проживає у ній, не є її власником, а тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою підлягають задоволенню.

Outcome: approved