Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

06 вересня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON] Зазначила, що 20 червня 2009 року між нею та [PERSON] був укладений шлюб. [INFO] у сторін народився син [PERSON]. Саме з того часу відповідач самоусунувся від своїх батьківських обов'язків, а саме: відповідач не дбав про добробут родини, про матеріальне забезпечення сім'ї та не проявляв батьківських почуттів до дитини. Він також не залишався із сином на одинці, не проявляв до неї щонайменшої турботи. Його дратував те, що син вимагає постійної до себе уваги. Крім цього, відповідач зловживав алкогольними напоями та не мав постійної роботи. Через ці проблеми у родині [PERSON] почали виникати сварки та непорозуміння. У листопаді 2010 року сторони припинили спільне проживання, і відповідач покинув сім'ю. Жодних кроків для покращення сімейних відносин відповідач не зробив. У лютому 2011 року син [PERSON] тяжко захворів. Позивач разом з дитиною знаходилися у лікарні. Ці обставини змусили позивача звернутися до відповідача і попросити його принести до лікарні кашу для сина. Відповідач привіз пакет з кашею, але у лікарні пробув всього 15 хвилин. Саме у лютому 2011 року син останній раз бачив свого рідного батька 02 грудня 2011 року рішенням Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області № 2-1175/2011 шлюб між сторонами був розірваний, а з [PERSON] втрачені усі зв'язки. Жодного разу з моменту хвороби сина [PERSON], відповідач не поцікався станом його здоров'я та матеріальними потребами. Завжди вихованням дитини займалася позивач одноособово. Позивач [PERSON] просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO] та стягнути з нього аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судовому засіданні позивач [PERSON] пояснила суду, що з 2011 року відповідач [PERSON] не спілкується з сином [PERSON]. Вона багато разів дзвонила йому, запрошувала до спілкування з дитиною, але останній на запрошення не відреагував. Казав, що на поїздку до сина у нього немає грошей. Матеріальну допомогу відповідач також сину не надає і не цікавиться його потребами. У свекрові, яка мешкає у м. Донецьку Донецької області, позивач разом з сином були приблизно 3- 3,5 років тому назад. Були часи, коли вона їм також дзвонила. З відповідачем позивач розмовляла останній раз 5 років тому назад. Дитина цікавиться батьком, має бажання йому подзвонити, але телефонного номеру відповідача вони не знають. Просить позов задовольнити у повному обсязі. Представник позивача [PERSON] пояснила суду, що позивач ніколи не забороняла відповідачу бачитися з сином, але він свідомо самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків. Представник служби у справах дітей Ясинуватської районної державної адміністрації Донецької області до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином. Відповідач [PERSON]. до суду не з'явився. Виклик відповідача здійснювався шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Дружківського міського суду Донецької області ([INFO]), оскільки територія, де знаходяться відповідач, є тимчасово окупованою, і поштове сполучення з ним не здійснюється. Свідок [PERSON] розповів суду, що доводиться позивачу сусідом. [PERSON] разом з сином мешкають у будинку [ADDRESS]. Близько 6 років він не бачив, щоб відповідач [PERSON] приходив до сина [PERSON] та [PERSON] Взагалі відмітив, що після святкування їх весілля відповідач недовгий час мешкав з дружиною та сином. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позбавлення батьківських прав - це міра сімейно-правової відповідальності за порушення одним із батьків прав своєї дитини, нехтування її інтересами. Про винятковість позбавлення батьківських прав говорить вичерпний перелік його підстав (ст. 164 СК України). Судом встановлено, що 20 червня 2009 року одружилися [PERSON] та [PERSON]. [INFO] у сторін народився син [PERSON]. 02 грудня 2011 року шлюб був розірваний шлюб. Довідкою № 124 від 17 серпня 2017 року, виданою Красногорівським навчально-виховним комплексом: загальноосвітню школою І-ІІ ступенів - дошкільного навчального закладу Ясинуватського району Донецької області встановлено, що [PERSON] навчається у 1 класі Красногорівського НВК І-ІІ ступенів Ясинуватського району Донецької області (а.с.13). Відповідно до довідки б/н, виданої Красногорівським навчально-виховним комплексом: загальноосвітню школою І-ІІ ступенів - дошкільного навчального закладу Ясинуватського району Донецької області, [PERSON] не цікавиться життям та розвитком сина [PERSON] у дошкільному закладі, участі у його вихованні не приймає (а.с.14). У будинку [ADDRESS] зареєстровані та мешкають: [PERSON] та [PERSON]. Згідно зі ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Ясинуватською районною державною адміністрацією Донецької області складено висновок від 05 грудня 2017 року № 449 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до п. 16 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» ухилення має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Суд дійшов до висновку, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню неповнолітнього сина [PERSON]. Про це свідчать наступні обставини: з моменту народження сина, відповідач не цікавиться його життям, потребами та не спілкується з ним. Роль батька на себе взяла матір [PERSON]. Остання виховує його, забезпечує усім необхідним та приділяє багато часу для розвитку та виховання. У лютому 2011 року дитина тяжко захворіла і батько відвідав сина у лікарні лише один раз. Це був виняток, тому що про це дуже просила позивач, оскільки сину нічого було їсти. Тоді до лікарні відповідач привіз дитині їжу і після цього поїхав. Відповідачу не був потрібний син [PERSON]. Його поява на світ постійно нервувала відповідача. Позивач не виключає, що саме це було причиною зловживання алкоголем [PERSON] Тому, вищевказані факти свідчать про те, що в діях [PERSON] є необхідність в позбавленні його батьківських прав відносно сина [PERSON] Суд вважає, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження обставини, передбачені ст. 164 Сімейного кодексу України, і є всі підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON]

Outcome: approved