overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

06.02.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх вимог послалася на те, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 07.10.2014 року. В період спільного проживання у шлюбі у них народився син: [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з нею, знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає, інших аліментних зобов'язань не має. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частки його доходу, щомісячно, до досягнення сином повноліття. У судове засідання сторони не з'явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності: позивач [PERSON] на позові наполягає, відповідач [PERSON] проти позову не заперечує (а.с. 10, 11- заяви). Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи проводиться без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу. Судом встановлено, що сторони з 07.06.2003 року по 07.10.2014 рік перебували у зареєстрованому шлюбі ( а.с. 5 - копія рішення). В період спільного проживання у шлюбі у них народився син: [PERSON], [INFO] ( а.с. 6 - копія свідоцтва про народження). Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягненням ним повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України розмір аліментів на утримання дитини визначається судом. За таких обставин, враховуючи, що відповідач заперечень щодо позовних вимог не надав, суд вважає необхідним позов задовольнити, стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини доходу відповідача, на користь позивача до досягнення сином повноліття. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

06.02.2017 року Золотоніським міськрайонним судом було ухвалено рішення по справі за позовом [PERSON] до Крупської сільської ради про визнання права власності на будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування. Судом було ініційовано ухвалення додаткового рішення з приводу вирішення питання про судові витрати. Сторони в судове засідання не зявилися. Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може з власної ініціативи постановити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Оскільки під час ухвалення рішення від 06.02.2017 року не було вирішено питання про судові витрати, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення за яким стягнути з відповідача Крупської сільської ради на користь держави судовий збір у сумі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

06.02.2017 року Оболонським районним судом м. Києва видано судовий наказ про стягнення з [PERSON], 1976 року народження, ІПН [NUMBER], що зареєстрований за адресою: [ADDRESS], на користь ПАТ «АК «Київводоканал», (код ЄДРПОУ 03327664), місцезнаходження: вул. Лейпцизька, 1-А, м. Київ, заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення за період з жовтня 2015 року по жовтень 2016 року включно у розмірі 2 522 грн. 12 коп., 132 грн. 61 коп. - інфляційного збільшення заборгованості, 31 грн. 41 коп. - 3% річних, та 689,00 грн. - сплаченого судового збору. У грудні 2018 року представник ПрАТ «АК «Київводоканал» звернулося до суду з заявою про виправлення описки у судовому наказі виданому Оболонським районним судом м. Києва від 06.02.2017 року, а саме просили зазначити вірну дату народження боржника «[INFO]» замість невірної «1976 року народження». Сторони до судового засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ч. 3 ст. 432 ЦПК України, суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня його її надходження судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути питання про виправлення описки без участі осіб, які не з'явилися. Відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК України передбачено, що суд, який видав виконавчий документ (судовий наказ), може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі. При цьому, в розумінні вказаних положень Цивільно-процесуального кодексу України описка - це помилка, зумовлена неправильним написанням слів, внаслідок чого виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер, тобто написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначенні дат та строків. Особливо це стосується резолютивної частини рішення (ухвали), в якій будь-яка описка має істотне значення, оскільки вона може утруднити виконання рішення. Матеріали справи сформовані заявником не містять відомостей про число і місяць народження боржника [PERSON] При цьому, у судовому наказі зазначено саме ті відомості про дату народження боржника, які вказані заявником у заяві про видачу судового наказу, в томі числі у прохальній частині, внаслідок чого не можна стверджувати, що у виконавчому документі міститься описка.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

06.02.2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] вказуючи, що шлюб був зареєстрований між ними 22.09.1987 року у виконавчому комітеті Біликівської сільської ради Миргородського району Полтавської області, актовий запис №08, від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Посилаючись на те, що єдиною сім'єю перестали проживати з травня 2011 року через суперечки, що мало наслідком також припинення ведення спільного господарства, виникнення відчуження, позивач просив позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності та про підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, судом належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомила. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе з причин, вказаних позивачем та суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

06.02.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про\~\~розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона з 09.11.2002 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. В період спільного проживання у шлюбі у них народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини у сторін припинилися, через втрачене взаєморозуміння, у них різні погляди на сімейне життя, що призвело до фактичного відчуження, тому позивач вважає, що сім'я з відповідачем розпалась остаточно, і не може бути відновлена, та просить суд розірвати шлюб. У судове засідання сторони не з'явились, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність: [PERSON] на позові наполягає, та після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище [PERSON], [PERSON] проти позову не заперечує ( а.с. 14,15 - заяви). Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити без участі сторін та без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу (ч.2\~ст. 197 ЦПК України). Судом встановлено,\~\~що\~\~сторони\~\~зареєстрували\~\~шлюб\~09.11.2002 року, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Довгинцівського районного управління юстиції м. Кривого Рогу, зроблено актовий запис № 547 ( а.с.9 - копія свідоцтва про одруження). В період спільного проживання у шлюбі у них народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] ( а.с. 9,10 копії свідоцтв про народження). Сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, тому шлюб суперечить їх інтересам, інтересам дітей, і його слід розірвати. Відповідно до ст.ст.\~105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, він приймає рішення про його розірвання. Згідно\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач просила залишити їй шлюбне прізвище [PERSON], суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище [PERSON]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

06.02.2017року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 24.11.2006 року. Від даного шлюбу мають одну неповнолітню дитину, яка проживає з нею та повністю перебуває на її утриманні, відповідач не надає матеріальної допомоги, просила стягнути на її користь на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 частки від всіх доходів відповідача. Позивач [PERSON] в судовому засіданні надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, позовні вимоги підтримала в повному обсязі Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, але зазначив, що допомагає позивачці утримувати сина. Дослідивши письмові докази по даній справі, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ФП № 020061 (а.с.4) та мають одну неповнолітню дитину сина [PERSON] [INFO]( а.с.5). Неповнолітній син [PERSON] проживає разом з матірю за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою про склад сім'ї (а.с.6). Відповідно до ст. 180, ч 3 ст. 181 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, та кошти на їх утримання присуджуються за рішенням суду у частці від доходу матері, батька, або у твердій грошовій сумі. Отже, оцінюючи зібрані докази у справі, суд приходить до висновку, що [PERSON]В, який є батьком неповнолітньої дитини зобовязаний до її утримання, тому вважає можливим визначити розмір аліментів в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно та до досягнення дитиною повноліття. Виходячи з положень\~\~ст. 79 СК України\~\~ час з якого слід присудити аліменти\~\~визначається\~\~ з дня\~\~пред'явлення\~\~позову,\~\~тобто з\~\~06.02.2017\~року. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави також підлягає стягненню судовий збір в сумі 640 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

06.02.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду із вищезазначеним позовом до відповідача [PERSON] сільської ради, вказуючи на те, що 09.05.2012 року померла її бабуся [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, до спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою вул..Мічуріна,68 с.Новомиколаївка Новотроїцького району Херсонської області. Вона є спадкоємцем за заповітом. Позивач не подала заяву у встановлений законом шестимісячний термін для прийняття спадщини оскільки вважала, що вступила в спадщину, так як користується спадковим майном. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву з проханням слухати справу без її участі, наполягає на позовних вимогах. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, надав заяву про слухання справи у їх відсутності, проти позовних вимог не заперечують. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дані відносини відносяться до цивільних правовідносин і регулюються нормами цивільного законодавства: ст.ст. 1220, 1258, 1261, 1270, 1272 ЦК України, п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до яких за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що на імя [PERSON] складено заповіт 01.06.2001 року, заповідач - [PERSON] (а.с.6). Згідно з копією свідоцтва про смерть серії І-КГ № 142543 від 11.05.2012 року [PERSON] померла 09.05.2012 року (а.с.5). Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини юридична необізнаність. Суд вважає причину пропуску строку поважними відповідно до ст. 1272 ЦК України та приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню і є підстави для визначення позивачеві додаткового строку, достатнього для подання нею заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного, ст. 1220, 1258, 1261, 1270, 1272 ЦК України, п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

06.02.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права на земельну частку (пай), вказуючи на те, що [INFO] померла його мати - [PERSON], у зв'язку з чим відкрилась спадщина. Він має право на спадкування майна матері за законом. До складу спадщини, крім іншого майна входить сертифікат на право на земельну частку (пай) колишнього КСП «Вольниця» серія [NUMBER] зареєстрований у книзі реєстрації сертифікатів 23 серпня 1996 року за № 492. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) у нотаріальній конторі позивач не має змоги, у зв'язку з тим, що сертифікат видано після смерті спадкодавця. А тому позивач просить визнати за ним право на земельну частку (пай) у складі земель колишнього КСП «Вольниця», с. Рождественське, Коропського району, Чернігівської області, розміром 2,64 в умовних кадастрових гектарах право на яке підтверджується сертифікатом [NUMBER], в порядку спадкування. У судове засідання сторони не з'явились, при цьому позивач в позовній заяві просив розглянути справу без його участі. Відповідач надіслав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника. При винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Позивач [PERSON] народився [INFO]. Як вбачається зі свідоцтва про народження його батьками є: [PERSON], [PERSON]. [INFO] померла мати позивача - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (серія [NUMBER]). [PERSON] належало право на земельну частку (пай) розміром 2,64 в умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КСП «Вольниця» с. Рождественське, Коропського району, Чернігівської області, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER], виданого Коропською районною державною адміністрацією 23 серпня 1996 року, згідно рішення № 156 від 15 липня 1996 року. Згідно довідки відділу Держгеокадастру у Коропському районі від 02.02.2017 року вбачається, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] розміром 2,64 в умовних кадастрових гектарах, що належав [PERSON] зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 23.08.1996 року за № 492. Вартість земельної частки (паю) станом на [INFO] становить 7835,00 грн. Спадкоємцем майна померлої [PERSON] за законом є її син [PERSON], який прийняла спадщину подачею заяви до нотаріальної контори. Оскільки позивач є єдиним спадкоємцем майна померлої [PERSON], що підтверджується матеріалами спадкової справи № 1/2017 суд вважає за можливе визнати за позивачем право на земельну частку (пай). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

06.02.2017 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на земельні ділянки площею 1,1892 га., кадастровий номер 7422280500:06:000:1823, площею 0,9075 га., кадастровий номер 7422286500:06:000:5190, які розташовані на території Атюшівської сільської ради та Поліської сільської ради в порядку спадкування після смерті матері [PERSON], яка померла 11.11.2009 року. В обґрунтування позову зазначив, що не може отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно (земельні ділянки), у звязку з помилкою в написанні прізвища спадкодавця в державному акті на право власності на земельну ділянку замість, «Курінська» вказано «Куринська». У судове засідання сторони не зявились, при цьому позивачка просить розглянути справу без її участі. Позов підтримує. Відповідач надіслав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника. При вирішенні спору покладаються на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. 11 листопада 2009 року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (серія 1-ЕЛ № 126041). Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 433953, виданого на підставі розпорядження Коропської районної державної адміністрації за № 233 від 14.10.2004 року [PERSON] є власником земельних ділянок площею 1,1892 га., кадастровий номер 7422280500:06:000:1823, площею 0,9075 га., кадастровий номер 7422280500:06:000:5190. За повідомленням Коропської державної нотаріальної контори спадкоємцем майна померлої [PERSON] є її син [PERSON], який прийняв спадщину. Проте позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки в Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 433953 прізвище спадкодавця помилково зазначено «Куринська» замість «Курінська». Згідно п «г» ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 131 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

06.02.2017 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті її чоловіка - [PERSON], який помер [INFO] року відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є спадкоємцем за законом, однак не може оформити своїх спадкових прав після смерті чоловіка, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок з господарськими спорудами, власником якого він був. Позивач звернулась із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом до нотаріальної контори, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Позивач у судове засідання не з'явилась, у тексті позовної заяви міститься клопотання позивача про розгляд справи за її відсутності. Відповідач - Карповецька сільська рада Чуднівського району Житомирської області не забезпечила участь свого представника у судовому засіданні, до суду надійшла заява за підписом сільського голови [PERSON], згідно якої Карповецька сільська рада позов визнає і просить розглядати справу без участі представника сільської ради. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

06.02.2017 року позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою №3 в будинку №27 по вул. Пушкіна у м. Чернігові у звязку з переїздом на інше місце проживання, мотивуючи свої вимоги тим, що позивач [PERSON] перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 15.10.2011 року, рішенням суду від 11.03.2016 року шлюб між ними розірвано. Після розірвання шлюбу відповідач створила нову сімю та з грудня 2015 року проживає за адресою: [INFO]. Окрім того, при виїзді з квартири позивачів, забравши всі свої речі, відповідач в присутності співробітників поліції зобовязалась знятись з реєстрації, що зазначено в поясненні від 23.12.2015 року, але до цього часу в добровільному порядку не знялась з реєстрації місця проживання. Позивачі в судове засідання не зявились, від позивача [PERSON] надійшла заяву про розгляд справи у її відсутність та у відсутність позивача [PERSON], позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилась, про місце та час розгляду справи повідомлялась в установленому законом порядку. Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстровані в [INFO], співвласниками якої є позивачі. Відповідно до акту від 23.12.2016 року, затвердженого начальником дільниці з обслуговування житлового фонду №2, за адресою [ADDRESS] [PERSON] зареєстрована, але не проживає з грудня 2015 року. Згідно ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів сімї на постійне місце проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сімя, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сімї, який вибув, втрачає право на користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. За таких обставин, позовні вимоги про визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням з підстав, передбачених ст.107 ЖК України підлягають задоволенню.

Outcome: approved