Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

06.12.2013 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення останньої батьківських прав та стягнення аліментів посилаючись на наступні обставини: [PERSON] має малолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Відповідачка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] 18.09.2009 року на адресу служби у справах дітей Станично-Луганської РДА надійшло повідомлення Луганського обласного притулку для дітей (на теперішній час - «Луганський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей») з інформацією про те, що 11.09.2009 року службою у справах дітей Жовтневої районної у м. Луганську ради (на теперішній час - «Жовтневий районний відділ служби у справах дітей Департаменту ЛМР у справах дітей та сім 'ї») до притулку доставлено [PERSON], [INFO]. Мати, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] Дитина проживала з матір'ю у м. Луганську в підвалі будинку [ADDRESS]. Крім того, всупереч вимогам ст. 144 Сімейного кодексу України, народження дитини не було зареєстровано, в наявності була тільки медична довідка про народження. Розпорядженням голови Станично-Луганської РДА за №709 від 02.12.2009 року ССД Станично-Луганської РДА зобов'язано звернутися до відділу реєстрації актів цивільного стану Станично-Луганського РУЮ про реєстрацію народження з пропуском строків [PERSON] У зв'язку з чим реєстрацію народження дитини проведено відповідно до ч. 2 ст. 135 Сімейного кодексу України. Оскільки мати не виявила бажання забрати дитину, 08.12.2009 року розпорядженням №720 голови Станично-Луганської РДА малолітнього [PERSON] влаштовано до інтернатного закладу на повне державне забезпечення та розпорядженням №19 від 20.01.2010 року малолітньому надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. За час перебування дитини в інтернатному закладі було встановлено, що пенсія на малолітню дитину не призначалась, будинок в якому раніше мешкала [PERSON] на праві власності матері та малолітньому не належав, банківських вкладів, особистої медичної документації (історії розвитку дитини та карти профілактичних щеплень) дитина не мала, соціальна допомога на [PERSON] не призначалась та не виплачувалась, Відповідачка та її син у розпаюванні землі участі не брали. Службою у справах дітей Станично-Луганської РДА було ініційовано розшук матері дитини. Так, згідно повідомлення Станично-Луганського РВ ГУМВС України в Луганській області від 30.12.2009 року - місцезнаходження [PERSON] було встановлено за адресою: [ADDRESS], але згідно інформації служби у справах дітей Жовтневої районної у м. Луганську ради за адресою: [ADDRESS] більше 10 років проживають інші люди, про [PERSON] мешканець квартири жодної інформації не має. 21.09.2011 року ССД Станично-Луганської РДА вдруге звернулася до правоохоронних органів із заявою про встановлення місцезнаходження відповідачки і, згідно повідомлення начальника ВКМСД Станично-Луганського РВ ГУМВС України в Луганській області, співробітниками проведено розшукові заходи під час яких місцезнаходження [PERSON] встановити не вдалося. Лише у 2013 році, співробітниками Станично-Луганського РВ ГУМВС було встановлено, що [PERSON] є особою без постійного місця проживання. Крім того, службою у справах дітей було встановлено, що малолітній має родичів: бабку - [PERSON], [INFO], що проживає за адресою: [ADDRESS] рідну сестру - [PERSON], [INFO] та повнолітнього рідного брата - [PERSON], [INFO], які також проживають за зазначеною адресою. Однак, повнолітні родичі малолітньої дитини не виявили бажання взяти під опіку [PERSON] На теперішній час малолітній [PERSON] навчається у Сєвєродонецькій обласній загальноосвітній школі-інтернаті І-ІІ ступенів та перебуває на повному державному забезпеченні. З моменту направлення дитини до державного закладу (з 11.09.2009 року) відповідачка жодного разу не відвідала дитину, матеріальної та іншої допомоги не надавала, до державних органів та соціальних служб із заявами про надання дозволу на відвідування дитини не зверталась, забрати сина бажання не виявляла, що свідчить про байдужість до долі своєї дитини. Фактично відповідачка самоусунулась від виконання батьківських обов'язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкується з дитиною, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, байдуже відноситься до здоров'я, розвитку, інтересів дитини. Спосіб життя відповідачки та відсутність постійного місця проживання визначають ставлення [PERSON] до своєї дитини та виконання батьківських обов'язків. У зв'язку із протиправною поведінкою з боку відповідачки, по відношенню до свого сина, [PERSON], [INFO] позивач й звернувся до суду з дійсним позовом в якому просив суд позбавити відповідачку батьківських прав відносно [PERSON], [INFO] та стягнути аліменти. Під час розгляду справи в суді представник позивача [PERSON] заявлені вимоги підтримала, пояснила, що відповідачка ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавився станом її здоров'я, не піклувався про її фізичний та духовний розвиток, навіть не бачиться з нею і тому, на думку представника, є всі підстави для позбавлення її батьківських прав із-за того, що вона ухиляється протягом тривалого часу від виконання своїх обов'язків по вихованню [PERSON]. Дитина з 2009 року знаходиться в Сєвєродонецькій школі-інтернат на повному державному забезпеченні. Відповідачка [PERSON]. в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, про розгляд справи була повідомлена належним чином, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило і тому суд вважає можливим розглянути справу без неї за існуючими у справі доказами. Представник третьої особи Служба у справах дітей Станично-Луганської РДА Бойко І.О., пояснила, що відповідачка зареєстрована за адресою: [ADDRESS], але за місцем реєстрації не мешкає. Сина [PERSON] [PERSON] народила у 2002 році і не зареєструвала його у ВРАЦС, мешкала з дитиною у підвалі житлового будинку [ADDRESS] м. Луганська. На теперішній час дитина перебуває у Сєвєродонецькій обласній загальноосвітній школі-інтернат з 2009 року. Відповідачка самоусунулась від виховання та утримання свого сина і тому, представник вважає за доцільне позбавлення її батьківських прав відносно [PERSON] та стягнення аліментів на користь установи в якій перебуває дитина. Представник третьої особи Сєвєродонецької обласної загальноосвітньої школи-інтернату, надіслала на адресу суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, вимоги позивача підтримала. -2- Прокурор пояснила, що з огляду на поведінку відповідачки та її ставлення до виконання своїх обов'язків матері, вона не бачить підстав для відмови в задоволенні позовних вимог і вважає, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в суді, відповідачка протягом тривалого часу не спілкується з сином, не допомагає йому ні морально ні матеріально. Вислухавши представника позивача, представника третьої особи та прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов доведеним та таким, що підлягає задоволенню за наступними обставинами: У відповідності зі ст. 10 ЦПК України сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Стаття 11 того ж кодексу вказує на те, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. З копії медичного свідоцтва про народження № 882/332 від [INFO] року слідує, що [PERSON], народила хлопчика [INFO] року (а.с. 8). Копія свідоцтва про народження [PERSON], серія [NUMBER] від 04.12.2009 року та копія Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію від 04.12.2009 року, свідчить про те, що дитина [INFO], а відповідачка по справі доводиться йому матір'ю (а.с.9, 10). Відповідно до листа №663 від 11.09.2009 року адміністрація Луганського обласного притулку для дітей інформувала про те, що в ході рейду «Діти вулиць» КМДД Жовтневого РВ ЛМУ ГУМВС України в Луганській області було виявлено неповнолітню дитину [PERSON] в підвалі будинку [ADDRESS] м. Луганська, мати якого зареєстрована у [ADDRESS] для подальшого вирішення питання реєстрації дитини та його влаштування (а.с. 11). Згідно копії акту про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі Охорони здоров`я яку відмовилися забрати батьки чи інші родичі про підкинуту чи знайдену дитину від 11.09.2009 року слідує, що КМДД Жовтневого РВ ЛМУ ГУМВС України в Луганській області було виявлено неповнолітню дитину [PERSON] в підвалі будинку [ADDRESS] м. Луганська (а.с. 12). Довідкою Червоножовтневої сільської Ради за №382 від 17.09.2009 року, довідкою ОАБ від 21.09.2009 року підтверджується, що відповідачка зареєстрована в [ADDRESS], але близько 10 років там не мешкає (а.с 13, 14). Копією медичної довідки №7 від 16.10.2009 року підтверджується, що дитина народжена відповідачкою взята на облік 05.07.2022 року (а.с. 15). Згідно довідки УПФУ в Станично-Луганському районі Луганської області від 04.12.2009 року та довідки УПСЗН в Станично-Луганському районі за № 1032 від 18.12.2012 року пенсія та допомога на [PERSON] не призначалась і відповідачка на обліку в УПСЗН Станично-Луганського району не перебувала (а.с. 16, 24, 41). Відповідно до Розпорядження голови РДА №709 від 02.12.2009 року [PERSON], [INFO], зареєстрований у відповідності зі ст. 135 СК України (а.с. 17). З довідки №830 від 07.12.2009 року виданої ССД Станично-Луганської РДА видно, що у [PERSON], є родичі: бабуся, рідна сестра та повнолітній старший брат (а.с. 18). З довідки ССД Станично-Луганської РДА №830 від 07.12.2009 року, довідки Державного Ощадного банку України №1663 від 07.12.2009 року, повідомлення Червоножовтневої сільської Ради №288 від 16.12.2009 року та повідомлення Станично-Луганського РБТІ слідує, що майна, житла, вкладів у [PERSON] не має і участі у розпаюванні землі ні [PERSON] ні його мати-відповідачка [PERSON] не приймали (а.с. 19, 20, 25, 30). Розпорядження голови Станично-Луганської РДА від 08.12.2009 року за №720 свідчить про те, що було вирішене питання, щодо влаштування [PERSON] до інтернатного закладу на повне державне забезпечення (а.с.21). Відповідно до акту про факт передачі дитини від 08.12.2009 року [PERSON] був переданий директору Стаханівської школи-інтернат № 2 (а.с 22). З повідомлення Станично-Луганської РТМО за №1272 від 08.12.2009 року слідує, щ [PERSON] на обліку у дитячій консультації не перебував, особистої медичної документації, а саме історії розвитку дитини та карти профілактичних щеплень не має (а.с. 23). Довідкою директора Стаханівської обласної загальноосвітньої школи-інтернату №2 з №716 від 17.12.2009 року, за №356 від 21.09.2011 року та за №678 від 18.09.2012 року підтверджується, що [PERSON] з 10.12.2009 року навчається у вказаному закладі і знаходиться на повному державному забезпеченні (а.с. 26, 34, 35). З копії повідомлення Станично-Луганського РВ ГУМВС від 30.12.2009 року слідує, що місцезнаходження [PERSON] було встановлено в [ADDRESS], відповідачка ніде не працює, постійного місця мешкання в м. Луганську не має (а.с. 27). Відповідно до розпорядження Станично-Луганської РДА №19 від 20.01.2010 року [PERSON] був наданий статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 28). Висновками про стан здоров'я, фізичний та розумовий розвиток дитини від 16.02.2010 року, 21.09.2011 року, 18.09.2012 року та 14.11.2013 року підтверджується стан здоров`я [PERSON] (а.с. 29, 32, 36, 46). З повідомлення ССД Жовтневої районної у м. Луганську Ради від 05.04.2011 року слідує, що за адресою [ADDRESS] [PERSON] не проживає і мешканець даної квартири жодної інформації про неї не має (а.с. 31). Відповідно до копії довідки №375 від 01.11.2012 року та повідомлення директора Стахановської школи-інтернат №2 за №859 від 07.11.2012 року [PERSON] був направлений до Сєвєродонецької обласної загальноосвітньої школи-інтернатуі з 01.11.2012 року по теперішній час виховується у вищезазначеному закладі (а.с. 39, 40). З повідомлення Станично-Луганського РВ ГУМВС України в Луганській області від 03.10.2013 року вбачається, що [PERSON] у розшуку не перебуває, її місце знаходження встановлено, вона є особою без постійного місця мешкання, зв'язок з останньою можна підтримувати за допомогою телефонного зв'язку (а.с. 43). Згідно характеристик директора школи - [PERSON]., характеризується як учень з низькими учбовими здібностями, але до виконання громадських доручень ставиться дбайливо, за характером самостійний, активний, неврівноважений, любить грати у футбол, спортивні ігри та малювати, має друзів, бере активну участь у громадському житті школи та класу (а.с.33, 38, 48, 49). Висновок Станично-Луганської РДА Луганської області від 27.11.2013 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] свідчить про те, що відповідачка за час перебування дитини у державному закладі жодного разу не відвідала сина, матеріальної та іншої допомоги не надавала, забрати сина бажання не виявляла, що свідчить про байдужість до долі своєї дитини, не цікавиться розвитком та його здоров'ям. Фактично мати самоусунулась від виконання батьківських обов'язків. Таким чином вказаний орган вважає за можливе позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до [PERSON], [INFO] (а.с. 47). У відповідності зі ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, крім того зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частина 4 ст. 155 СК України передбачає покладання на батьків відповідальності, встановленої законом, за ухилення їх від виконання батьківських обов'язків. Зі змісту цієї статті слідує, що батьки вважатимуться такими, що ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, якщо вони за станом свого психічного здоров`я усвідомлюють значення своїх дій та можуть керувати ними, а також якщо вони мають юридичну і фактичну можливість до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов'язку. У зв'язку з цим підставою для відповідальності батьків є лише їх ухилення від виконання батьківських обов'язків, що включає наявність вини. Відповідно до діючого СК України до батьків, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, передбачено застосування таких правових санкцій, які можуть вважатися юридичною відповідальність, зокрема позбавлення батьківських прав. Стаття 164 СК України передбачає підстави позбавлення батьківських прав, мати і батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони зокрема ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (ч.1 п.2 зазначеної статті). -3- Таким чином, позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Згідно з п.16 ППВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» за №3 від 30.03.2007 року - особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце тоді, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Ухилення від виконання батьками обов'язків по вихованню дитини це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особи мають реальну можливість виконати обов'язки, але не вчиняють відповідних дій. Судом було встановлено, що [PERSON], маючи можливість виконувати свої обов`язки матері по відношенню до сина не вчиняє будь яких дій, ні усно, ні письмово не спілкується з дитиною, не проявляє до неї щонайменшої материнської турботи та не надає матеріальної допомоги. Таким чином, оскільки відповідачка не переймається станом здоров`я свого сина [PERSON], ухиляється від виконання своїх обов'язків, передбачених законом, по його вихованню та матеріальному утриманню - суд приходить до висновку щодо необхідності позбавлення останньої батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини і не бачить підстав до відмови в задоволенні позову, оскільки в даному конкретному випадку виявив та оцінив позитивний результат у майбутній долі [PERSON] і вважає, що таким чином та в такий спосіб будуть захищені права та інтереси дитини. [PERSON] буде мати можливість користуватися певними пільгами встановленими в такому випадку йому державою. В той же час, суд вважає за необхідне роз'яснити відповідачці її право на звернення до суду із заявою про надання права на побачення з сином у відповідності зі ст. 168 Сімейного кодексу України, якщо це не завдасть шкоди його життю, здоров'ю та моральному вихованню, за умови присутності іншої особи, що в свою чергу, на думку суду, буде стимулювати відповідачку до виправлення й дасть їй можливість в майбутньому, при наявності бажання, звернутись до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ст. 166 СК України одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи те, що позивач просить суд не лише позбавити відповідачку батьківських прав, а й стягнути з неї аліменти на утримання [PERSON], суд вважає, що його вимоги ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню.

Outcome: approved