Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

06.02.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом у якому зазначав, що 01.04.2009 року його було прийнято на посаду докера вантажного району ТОВ МСП «Ніка-Тера», пізніше переведений докером-механізатором, а з 01.11.2012 року він був переведений змінним стивідором комплексної бригади №2 на вантажно-розвантажувальних роботах ватажного району №1 ТОВ МСП «Ніка-Тера». Наказом від 22 січня 2014 року №39-к його незаконно звільнено із товариства з підстав п.3 ч.1 ст. 40 КЗпП України (систематичне невиконання трудових обовязків без поважних причин). При цьому, з цим наказом він не був ознайомлений під розписку та йому не видана його копія, однак стверджував, що зміст наказу йому оголошений. Належно оформлену трудову книжку він також не отримав. Далі зазначав, що його звільнення є незаконним та безпідставним, оскільки, на його думку, відповідачем порушено порядок накладання дисциплінарного стягнення. Стверджував, що раніше він жодних порушень трудової дисципліни не допускав і не притягувався до дисциплінарної відповідальності. Такі дії відповідача є порушенням норм ст.ст. 47, 149, 151 КЗпП України. Просив поновити його на роботі змінним стивідором комплексної бригади №2 на вантажно-розвантажувальних роботах ватажного району №1 ТОВ МСП «Ніка-Тера» та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу, оскільки при його звільненні відповідачем були допущені порушення трудового законодавства. 10.02.2014 року провадження у справі №488/655/14-ц було відкрито і справа призначена до розгляду. ( а. с.7 т.1) 13.02.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати незаконним та скасувати наказ про притягнення його до дисциплінарної відповідальності від 08.02.2013року за №86/1. Зазначав, що йому не було відомо про цей наказ, яким оголошено догану, дізнався про нього випадково, лише тоді коли був звільнений з роботи. Вважає цей наказ незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки законодавством визначено, що застосування дисциплінарних стягнень до працівників оголошується в наказі і повідомляється працівникові під розписку. Однак йому цей наказ під розписку оголошений не був, дізнався він про нього 04.02.2014 року. Крім того в тексті наказу, відповідачем не наведені конкретні факти допущенного ним невиконання або неналежного виконання покладених на нього трудових обовязків. Тому вважає, що наказ про накладання дисциплінарного стягнення у вигляді догани є незаконним, а тому підлягає скасуванню. Ухвалою суду від 17.02.2014 року провадження у справі № 488/851/14-ц було відкрито і справа призначена до розгляду. ( а. с. 5 т.2 ) 06.03.2014 року обидві справи обєднані в одне провадження. ( а. с. 84 т.1 ) Пізніше позивач збільшив позовні вимоги та просив, в порядку ст. 237-1 КЗпП України, стягнути з відповідача моральну шкоду у сумі 30000 грн., оскільки неправомірними діями відповідача було порушено його та його сімї звичайний спосіб життя, спричинені моральні страждання, повязані з втратою нормальних життєвих звязків, які вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Заявляючи таку вимогу, позивач вказував, що у звязку з його незаконним звільненням, відповідач грубо порушив його трудові права, що спричинило йому моральні страждання, тому йому треба було докладати додаткових зусиль для організації життя сімї, оскільки у нього на утриманні двоє малолітніх дітей. Посилаючись на те, що його звільнення з роботи відбулося з порушенням вимог трудового законодавства, позивач просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. 20.06.2014 року у звязку з призначенням почеркознавчої експертизи, провадження у справі було зупинено на час проведення експертизи та поновлено 12.11.2014р. В судовому засіданні позивач та його представники підтримали позовні вимоги у повному обсязі та остаточно просили визнати незаконним та скасувати наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності від 08.02.2013року за №86/1, поновити позивача на роботі змінним стивідором комплексної бригади № 2 на вантажно-розвантажувальних роботах ватажного району №1, стягнути з відповідача середній заробіток з часу незаконного звільнення та по день постановлення рішення, тобто з 22 січня 2014 року до 06.02.2014р. у сумі 178 000 грн. та компенсувати моральну шкоду у сумі 30 000 грн. Представник відповідача позов не визнала в повному обсязі та пояснила, що [PERSON], який працював змінним стивідором комплексної бригади №2 на вантажно-розвантажувальних роботах ватажного району №1 ТОВ МСП «Ніка-Тера» був звільнений з роботи з дотриманням норм трудового законодавства та процедури, а тому його вимоги є недоведеними та безпідставними. Дослідивши докази, представлені сторонами, вислухавши пояснення сторін, показання свідків: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], суд встановив наступне. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] був прийнятий на роботу до ТОВ МСП «Ніка-Тера» спочатку докером вантажного району, потім переведений докером-механізатором, а з 01.11.2012 року переведений змінним стивідором комплексної бригади №2 на вантажно-розвантажувальних роботах ватажного району №1 за безстроковим трудовим договором, наказ № 669-к від 30.10.2012р. (а. с. 22-23 т.1 ). Наказом від 08.02.2013р. за №86/1 [PERSON] оголошено догану та зменшений розмір персональної надбавки на 100% за лютий 2013 року за допущені порушення при організації робіт на технологічному обладнанні третьої черги вантажного району № 1 у нічній зміні з 07.02. на 08.02.2013р. при вивантаженні кукурудзи із вагонів у силос №59 була пошкоджена стрічка конвеєра №18. В результаті чого товариству спричинена шкода у сумі 29147,42 грн., що підтверджується актом розслідування, поясненнями [PERSON], [PERSON], які пояснили, що при вивантаженні вагонів у силос №59 за наказом змінного стивідора [PERSON] був пересип кукурудзи, від чого стрічка конвеєра була пошкоджена. ( а. с. 110-112, 133-134 т.1 ) Посилання позивача, що йому не було відомо про цей наказ, яким оголошено догану, що він його не підписував, дізнався про нього випадково, лише тоді коли був звільнений з роботи, спростовується висновком експерта №845 судової почеркознавчої експертизи, складеної 24 вересня 2014 року, згідно з якою підпис від імені [PERSON] в графі «Ознайомлений» з наказом №86/1 від 08.02.2013р. виконаний самим [PERSON]. Цифровий запис «08.02.13р. в графі «Ознайомлений» з наказом №86/1 від 08.02.2013р. виконаний [PERSON]. ( а. с. 24-29 т.2 ) Наказом від 22 січня 2014 року № 39-к [PERSON] був звільнений з роботи на підставі п.3 ч.1 ст. 40 КЗпП України (систематичне невиконання трудових обовязків без поважних причин) з 22.01.2014 року ( а. с. 15-17 т.1 ) . Відповідно до п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України передбачається, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності, можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. Як роз'яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» підставами за передбаченими п.3 ст.40 КЗпП України працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково (ст. 151 КЗпП ), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни у відповідності до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минулого не більше одного року. Cистематичні порушення трудових обовязків позивачем підтверджується наказами від 08.02.2013року за № 86/1, № 930 від 19.12.2013р., №39-к від 22.01.2014р., і підтверджуються такими доказами. Судом встановлено, що в зміну з 20.00 год. 18.01.2014р. до 08.00 год. 19.01.2014 із залізничної станції «Жовтнева» міста Миколаєва на територію ТОВ «МСП Ніка-Тера», в квоту ТОВ «[PERSON] Україна», була подана ставка, що складається з 10 вагонів з вантажем кукурудзи, залізнична станція відправлення «Пирятино» Полтавської області. В ході проведення розкредитовки вагонів вагарем-приймальником вантажного району № 1 [PERSON] було встановлено, що на вагони з вантажем кукурудзи №№ 95517074, 95615878, 95757415, 95652046 відсутні сертифікати якості, внаслідок чого змінним стивідором вантажного району № 1 [PERSON] було прийнято рішення не здійснювати вивантаження зазначених вагонів до моменту надання вантажовідправником сертифікатів якості. 19.01.2014 в денну зміну з 8.00 год. до 20.00 год заступила комплексна бригада №2 на вантажно-розвантажувальних роботах вантажного району № 1, змінним стивідором якої був [PERSON] Згідно із записом у журналі обліку залізничних вагонів вантажного району №1, змінному стивідору, що заступив на зміну, було передано інформацію за вищевказаними проблемними вагонами. Крім цього, до вагонів була прикріплена сигнально-відображувальна стрічка червоного кольору, встановлення якої свідчило про те, що зазначені вагони з вантажем кукурудзи вивантаженню не підлягають і що по них прийматиметься додаткове рішення. ( а. с. 75-80 т.1 ) З показань свідка [PERSON] - 19.01.2014р. о 10 годині 30 хвилин, їй як старшому лаборанту виробничо-технологічної лабораторії вантажного району №1 надійшла інформація від техніка-лаборанта [PERSON] про те, що чотири вагони, які напередодні були не вивантаженими, у зв'язку з відсутністю сертифікатів якості, вивантажені на станції розвантаження вагонів №4 вантажного району № 1, за розпорядженням змінного стивідора [PERSON], без проведення візування та визначення якості вантажу. Такі пояснення підтвердила свідок [PERSON] - технік-лаборант виробничо-технологічної лабораторії вантажного району №1, що приблизно о 10 годині 30 хвилин 19.01.2014р. змінний стивідор вантажного району № 1 [PERSON] повідомив їй, що помилково були вивантажені чотири вагони №№ 95517074, 95615878, 95757415, 95652046, на які були відсутні сертифікати якості і які не візувалися. Дозволу на вивантаження і візування зазначених вагонів вагар-приймальник вантажного району № 1 [PERSON] не виписувала. З метою перевірити даний факт вона особисто прибула на станцію розвантаження вагонів № 4 вантажного району № 1. У цей момент почалося вивантаження четвертого вагону, який не пройшов візування. Зі слів докерів [PERSON] і [PERSON], які брали участь у його вивантаженні, повідомили, що дозволи на вивантаження цих вагонів віддав змінний стивідор вантажного району №1 [PERSON] і зупиняти процес по вивантаженню цих вагонів, без його розпорядження не можуть. Змінний стивідор [PERSON] переконував її в тому, що за даним фактом він все владнає і необхідні документи будуть їй надані. Приблизно об 11 годині 15 хвилин він приніс виписаний вагарем-приймальником [PERSON] дозвіл на візировку та вивантаження зазначених вагонів. Узгодження співробітниками виробничо-технологічної лабораторії вантажного району № 1 на дозволі про вивантаження все одно було відсутнє. Отже, час надання документу та факт його неповного оформлення свідчить про те, що [PERSON] дозвіл на візування був підготовлений після вивантаження вагонів, при цьому сертифікати якості так само були відсутні. Факт надання [PERSON] дозволу на візування після виконання розвантажувальних операцій по зазначених чотирьох вагонах свідчить про навмисне приховування позивачем даного факту. З наданих пояснень вагара-приймальника [PERSON] встановлено, що о 10 годині 20 хвилин в приміщення ЦПУ зайшов змінний стивідор [PERSON] та звернувся до тальмана [PERSON] з проханням провести вагони № 95517074, 95615878, 95757415, 95652046 з обліку як вивантажені, на що та відмовилася це зробити у зв'язку з тим, що був відсутній дозвіл на візировку та вивантаження вагонів. Вона відмовилася виписувати дозвіл на візировку у зв'язку з відсутністю сертифікатів якості на вантаж у зазначених вагонах. Приблизно об 11 годині 10 хвилин їй надійшло розпорядження начальника вантажного району № 1 [PERSON] на виписку дозволу на візировку та вивантаження вагонів №№ 95517074, 95615878, 95757415, 95652046. За отриманим розпорядженням вона виписала дозвіл, який забрав особисто змінний стивідор [PERSON] Таким чином, пояснення [PERSON] що він отримав інформацію про те, що сертифікати якості на проблемні вагони, які знаходилися на 12 колії, він отримав після того, як вагони були вже вивантажені спростовуються показаннями свідків: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]В, [PERSON], [PERSON] і [PERSON] та суперечать обставинам справи про те, що проби кукурудзи з зазначених 4-х вагонів до лабораторії для проведення аналізу не надходили, лабораторний висновок за якістю вантажу не готувався. Отже, працівник [PERSON] скоїв проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного стягнення за невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку, а саме норми ст. 139 КЗпП України, п.п. 5.13, 5.15 Робочої технологічної карти №НК-1 «Зернові, зернобобові, олійні культури та продукти їх переробки», затвердженої начальником ТОВ МСП «Ніка-Тера», п.п.3.4.1, 2.3 « Посадової інструкції змінного стивідора вантажного району №1», затвердженої заступником начальника порту по експлуатації 15.03.2013р., які свідчать про навмисне приховування факту вивантаження на склад вантажу без сертифікатів якості і вантаж, що не пройшов лабораторні дослідження, що тягне за собою розміщення на складі неякісної продукції і як наслідок нанесення товариству економічної шкоди. Так, згідно з ст.139 КЗпП України та п.3.1. Правилам внутрішнього розпорядку для працівників ТОВ «МСП Ніка-Тера» працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. ( а. с. 100-106 т. 1) Згідно з п.1.5 Посадової інструкції змінного стивідора вантажного району №1, змінний стивідор [PERSON] є відповідальним керівником і організатором навантажувально- розвантажувальних робіт. У відповідності до п.2.3 цієї інструкції зазначено, що основними завданнями змінного стивідора є організація навантажувально-розвантажувальних робіт в контакті з адміністрацією суден, залізницею на підставі змінно-добових планів роботи підрозділу,

Outcome: dismissed