Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

05 липня 2016 року заступник Конотопської місцевої прокуратури [PERSON] в інтересах дитини-сироти [PERSON] звернувся до [PERSON] селищної ради Білопільського району з позовом, який мотивував тим, що 28 листопада 2010 року помер [PERSON], якому на праві власності належали земельні ділянки: для ведення особистого підсобного господарства площею 0,4 га, для ведення особистого селянського господарства площею 0,4619 га, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0687 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,49 га та житловий будинок, розташований в смт. Улянівка, по вул. Садовій, 55. Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом спадкоємцями майна [PERSON], а саме: земельної ділянки площею 3,49 га є дружина померлого [PERSON], син [PERSON] і онук [PERSON] (оскільки батько [PERSON] останнього помер раніше ніж спадкодавець). [PERSON] померла 06 липня 2015 року. Посилаючись на те, що оформити спадщину в установленому законом порядку в нотаріальній конторі немає можливості, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на земельні ділянки та будинок, просить визнати за неповнолітнім [PERSON] у порядку спадкування за законом після смерті діда [PERSON] право власності на 2/3 частини трьох земельних ділянок: для ведення особистого підсобного господарства площею 0,4 га, для ведення особистого селянського господарства площею 0,4619 га, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0687 га та житлового будинку. 26 липня 2016 року прокурор збільшив позовні вимоги та, посилаючись на те, що після смерті [PERSON] діти останньої не прийняли спадщину в установленому законом порядку, просить визнати за [PERSON] право власності на 2/3 частини земельних ділянок: для ведення особистого підсобного господарства площею 0,4 га, для ведення особистого селянського господарства площею 0,4619 га, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0687 га, житлового будинку та на 1/3 частину двох земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кожна площею по 3,5 га. 01 серпня 2016 року третя особа [PERSON] подав позовну заяву, в якій посилаючись на те, що він є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька [PERSON], просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину житлового будинку, розташованого в смт. Улянівка, по вул. Садовій, 55. У судовому засіданні прокурор Лащенко О.О. позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Позовні вимоги [PERSON] також просила задовольнити. Законний представник неповнолітнього [PERSON] [PERSON] також просив задовольнити позовні вимоги як прокурора, так і свої. Представник відповідача [PERSON] селищної ради в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечує (а. с. 72, 73). Заслухавши прокурора, [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява прокурора підлягає частковому задоволенню, а позовну заяву [PERSON] необхідно задовольнити в повному обсязі. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, на підставі рішення [PERSON] селищної ради народних депутатів Білопільського району від 29 грудня 1993 року [PERSON] надано в постійне користування земельну ділянку площею 0,4 га, розташовану на території [PERSON] селищної ради, призначену для ведення особистого підсобного господарства, про що видано державний акт на право постійного користування серії СМ №840 (а. с. 14). На підставі розпорядження Білопільської районної державної адміністрації від 12 лютого 2002 року №45 [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку площею 3,49 га, розташовану на території [PERSON] селищної ради, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, про що видано державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ №046037 (а. с. 17). На підставі розпорядження Білопільської районної державної адміністрації від 12 лютого 2002 року №45 [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку площею 3,5 га, розташовану на території [PERSON] селищної ради, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, про що видано державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ №046038 (а. с. 60). 08 липня 2002 року народився [PERSON], у свідоцтві про народження якого батьками записані [PERSON] і [PERSON] (а. с. 6). 29 червня 2006 року померла [PERSON] (а. с. 11). 29 липня 2010 року [PERSON] помер (а. с. 10). На підставі рішення [PERSON] селищної ради від 22 вересня 2006 року [PERSON] був власником земельних ділянок: площею 0,4619 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0687 га, призначеної для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, які розташовані у смт. Улянівка, по вул. Садовій, 55, про що видано державні акти на право власності на земельну ділянку серії ЯД №173505, ЯД №173504 (а. с. 15, 16). Розпорядженням голови Білопільської районної державної адміністрації від 12 серпня 2010 року [PERSON] надано статус дитини-сироти, а розпорядженням від 18 вересня 2015 року [PERSON] призначено опікуном над [PERSON] (а. с. 7, 8). 28 листопада 2010 року [PERSON] помер (а. с. 13). 23 вересня 2011 року спадкоємцям майна [PERSON] дружині [PERSON], сину [PERSON] і онуку [PERSON] видані свідоцтва про право на спадщину за законом, відповідно до яких кожному з них належить по 1/3 частки земельної ділянки площею 3,49 га, розташованої на території [PERSON] селищної ради, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ №046037 (а. с. 23, 24, 25). 06 липня 2015 року померла [PERSON] (а. с. 12). Відповідно до копії технічного паспорта та довідки Виконавчого комітету [PERSON] селищної ради від 04 липня 2016 року №832 [PERSON] побудува у 1974 році будинок №55 по вул. Садовій, у смт. Улянівка (а. с. 27, 28-30, 31-34). Вказаний будинок побудований дотриманням архітектурних, санітарних та протипожежних норм і правил. Житловий будинок і надвірні будівлі знаходяться в межах земельної ділянки, не виходять за червону лінію вулиці, не знаходиться на суміжних земельних ділянках (а. с. 36, 37). З довідки філіалу «Білопільська ГВД» КП «Сумське МБТІ» від 30 червня 2016 року №164 вбачається, що вказаний вище будинок зареєстрований не був, тому правовстановлюючі документи на нього відсутні (а. с. 38). З довідки Виконавчого комітету [PERSON] селищної ради від 04 липня 2016 року вбачається, що на день смерті [PERSON] проживав з дружиною [PERSON] та мав трьох дітей ([PERSON], [PERSON] [PERSON] Остання вийшла заміж та виїхала за межі України. Інформацією про неї, місце проживання, сімейний стан селищна рада не володіє (а. с. 26). На даний час [PERSON] і [PERSON] мають намір оформити право власності на зазначені земельні ділянки та житловий будинок, у звязку з чим звернулися до нотаріальної контори, але в оформленні спадщини їм було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів. Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності з ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] у порядку спадкування за законом після смерті діда [PERSON] і баби [PERSON] право власності на 2/3 частки земельної ділянки площею 0,4619 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, яка розташована у смт. Улянівка, вул. Садова, 55; право власності на 2/3 частки земельної ділянки площею 0,0687 га, призначеної для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована у смт. Улянівка, вул. Садова, 55; право власності на 2/3 частки домоволодіння №55, що по вул. Садовій, у смт. Улянівка. Крім того, за [PERSON] у порядку спадкування за законом після смерті баби [PERSON] слід визнати право власності на 1/3 частку земельної ділянки площею 3,49 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території [PERSON] селищної ради; право власності на земельну ділянку площею 3,5 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території [PERSON] селищної ради. Крім цього, за [PERSON] у порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] необхідно визнати право власності на 1/3 частку домоволодіння №55, що по вул. Садовій, у смт. Улянівка У задоволенні позовних вимог про визнання права власності у порядку спадкування за [PERSON] на земельну ділянку площею 0,40 га, призначену для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території [PERSON] селищної ради, необхідно відмовити за безпідставністю, оскільки суду не було надано доказів, що вказана земельна ділянка належала спадкодавцеві на праві власності. На підставі викладеного,

Outcome: partial