Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

05 травня 2014 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з вказаним позовом до [PERSON] Свої вимоги обґрунтовує тим, що 02 вересня 2005 року між банком та [PERSON] укладено кредитний договір, згідно якого відповідачці надано кредит у розмірі 19200 грн. 00 коп., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на те, що [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує, просить стягнути з відповідачки суму заборгованості за кредитним договором, яка утворилася станом на 31 березня 2014 року у розмірі 27055 грн. 97 коп. В судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До судового засідання надійшла заява представника позивача Тимошенка О.А., в якій він просить розглянути справу без його участі. Крім того надав заяву про зменшення позовних вимог, просив стягнути з відповідачки заборгованість станом на 31 березня 2014 року в розмірі 25291 грн. 40 коп. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала. Не заперечуючи факт отримання вищевказаного кредиту, пояснила, що згідно рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 08 вересня 2011 року з неї вже стягнуто заборгованість за вказаним кредитним договором, яку вона частково сплатила. Також пояснила, що банк не погоджував з нею збільшення процентної ставки по кредиту з 36% до 72% річних. Вислухавши пояснення відповідачки, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. 02 вересня 2005 року між закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON] укладено кредитний договір, який складається із заяви позичальника разом з умовами та правилами надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата підписання позичальником заяви. На виконання умов договору, позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 10000 грн. 00 коп., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, в обмін на її зобов'язання по поверненню кредиту та сплаті процентів у розмірі 3% на місяць на суму залишку заборгованості. Відповідно до п. 3.2, 3.3 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт на платіжну картку [PERSON] було збільшено до 19200 грн. 00 коп. Із заяви, підписаної [PERSON] вбачається, що вона ознайомлена та погоджується з Умовами та правилами надання банківських послуг. З копії рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 08 вересня 2011 року вбачається, що з [PERSON] стягнуто на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» в рахунок заборгованості за вказаним кредитним договором станом на 31 травня 2011 року 24353 грн. 67 коп., з яких: 8918 грн. 05 коп. - заборгованість за кредитом, 13172 грн. 47 коп. - заборгованість за відсотками, виходячи з 36% річних, та 2263 грн. 15 коп. - штрафи. При цьому, вимога позивача про стягнення підвищених відсотків у розмірі 26344 грн. 95 коп., виходячи з 72% річних, задоволена частково та стягнуто було з [PERSON] 13172 грн. 47 коп., виходячи з 36,00% річних. Згідно з розрахунком, кошти на погашення заборгованості по кредиту від [PERSON] у повному обсязі не надходили, а тому станом на 31 березня 2014 року заборгованість відповідачки по кредиту складає 47381 грн.92 коп., з яких: 8918 грн. 05 коп. - заборгованість за кредитом, 38463 грн. 87 коп. - заборгованість за відсотками. Таким чином, з врахуванням рішення Очаківського міськрайонного суду від 08 вересня 2011 року, нерозглянутою є вимога про стягнення заборгованості по відсоткам у розмірі 12118 грн. 92 коп. (38463 грн. 87 коп. нарахованих процентів - 13172 грн. 47 коп. стягнутих за рішенням суду - 13172 грн. 48 коп. відхилених за рішенням суду). При цьому, з розрахунку вбачається, що заборгованість по процентам складається з несплачених процентів на прострочену заборгованість, розрахованих виходячи з 72% річних. Однак договором - заявою та правилами надання банківських послуг не передбачено збільшення процентної ставки у два рази, а саме з 36% до 72%. Також в матеріалах справи відсутні будь-які докази погодження з відповідачкою збільшення процентної ставки. У відповідності з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за договором кредитор зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. За змістом ст.ст. 526, 527, 530, 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений сторонами строк, відповідно до вказівок договору та вимог Цивільного кодексу, одностороння відмова від виконання або одностороння зміна його умов не допускається. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 1056-1 ЦК України, встановлений кредитним договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що відповідачка порушила умови кредитного договору, а тому вимога про стягнення з неї заборгованості по процентам є обґрунтованою. Разом з тим, суд вважає, що ПАТ КБ «ПриватБанк» збільшив розмір процентів в односторонньому порядку з порушенням умов договору та вимог чинного законодавства, а тому позов підлягає частковому задоволенню. Проценти на прострочену заборгованість слід стягнути виходячи з 36% річних, тобто у розмірі 1/2 частини від нарахованих, а саме 6059 грн. 46 коп. (12118 грн. 92 коп. : 2). Крім цього, відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial