Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-01 00:00:00

06 березня 2018року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сігма Автолізинг» про захист прав споживача, визнання договору фінансового лізингу недійсним, стягнення грошових коштів. Ухвалою суду від 07 березня 2018 року позовна заява була залишена без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків позовної заяви. 15 березня 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з уточненим позовом, в якому усунув недоліки первісної заяви. Ухвалою суду від 16 березня 2018 року було відкрите провадження у справі. Ухвалою суду від 17 квітня 2018 року було закрите підготовче провадження у справі, справа призначена до судового розгляду. На обґрунтування позову [PERSON] посилався на те, що 21 лютого 2018 року між ним і Товариством з обмеженою відповідальністю «Сігма Автолізинг» був укладений договір фінансового лізингу № 01478, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Сігма Автолізинг» зобовязалося придбати предмет лізингу, який визначено лізингоодержувачем, в порядку і на умовах, визначених договором. Предметом фінансового лізингу за договором, у відповідності до п.1.1. договору є транспортний засіб автомобіль марки Ravon R2, комплектація comfort, обєм/тип двигуна 1,25/б, тип КПП 4АТ, привід 2WD. 21.02.2018 року відповідно до квитанції №9 на розрахунковий рахунок № 007010005994 Товариства з обмеженою відповідальністю «Сігма Автолізинг», що відкритий в АКБ «Індустріалбанк» у м.Києві (код банку отримувача 313849), ним було здійснене перерахунок грошових коштів у сумі 20 000 грн. 00 коп., як плату згідно Договору Фінансового Лізингу № 01478 за автомобіль. 12.02.2018 року він звернувся до представників ТОВ «Сігма Автолізинг» з проханням врегулювати даний спір, оскільки, ознайомившись з Договором №01478, зрозумів, що автомобіль він отримати не зможу за тими домовленостями,які мені були озвучені до підписання даного, крім того, усні домовленості мали розбіжність з тими, що були прописані в Договорі. Представники ТОВ «Сігма Автолізинг» запропонували йому написати заяву про розірвання договору та пообіцяли мені повернути сплачені ним кошти, але уважно ознайомившись з Договором фінансового лізингу 01478, він зрозумів, що кошти йму не будуть повернуті. Так, у розділі 12, пункт 12.1 Договору фінансового лізингу передбачено, що у випадку розірвання даного Договору лізингоодержувачем до підписання акта приймання-передачі предмету Лізингу лізингодавець повертає сплачені кошти за вирахуванням штрафу за дострокове розірвання 80% від сплаченої суми авансових платежів. Позивач зазначив, що договір лізингу не містить визначених законом істотних умов договору Так, в порушення ч.1 ст. 818 ЦК України не містить відомості щодо продавця товару, його найменування, місцезнаходження, тощо. Крім того, у договорі не міститься індивідуально визначеної речі предмету лізингу (марка, модель, номер кузову та номер двигуна транспортного засобу, рік випуску, колір, індивідуальні технічні характеристики) Умови договору є несправедливими, оскільки порушують його права, як споживача, на отримання повно та достовірної інформації про фінансові послуги. Також, виходячи норм чинного законодавства за своєю правовою природою договір лізингу транспортного засобу є змішаним договором та містить елементи договору оренди (найму) та договору купівлі-продажу транспортного засобу, що випливає зі змісту говору відповідно до ст.628 ЦК України. Згідно вимог ст.799 ЦК України, договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі. Договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. Оспорюваний договір фінансового лізингу № 01478 не був посвідчений нотаріально. У відповідності до ч. 1 ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є нікчемним. На підставі ч.2 ст.215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. В звязку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просив суд: -визнати недійсним договір фінансового лізингу № 01478, який укладений 21 лютого 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сігма Автолізинг» і ним, [PERSON]; -стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сігма Автолізинг» на його, [PERSON] користь грошові кошти, сплачені на виконання договору фінансового лізингу № 01478 від 21 лютого 2018 року в сумі 20 000,00 грн. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, в своїй заяві просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Сігма Автолізинг» в судове засідання не зявився, товариство було належним чином повідомлене про місце, дату і час розгляду справи, в звязку з чим, судом проведений заочний розгляд справи. Дослідивши надані позивачем докази, суд приходить до наступного. У відповідності до ст. 509 ЦК України, 1. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. 2. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. 3. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності справедливості. На підставі ст. 11 ЦК України, підставами для виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори. Згідно приписів ч. 1 ст. 806 ЦК України - за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). Статтею 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» передбачено, що фінансовий лізинг це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу лізингодавець зобовязується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі) Судом встановлено, що 21 лютого 2018 року між [PERSON] і Товариством з обмеженою відповідальністю «Сігма Автолізинг» був укладений договір фінансового лізингу № 01478, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Сігма Автолізинг» зобовязалося придбати для [PERSON] предмет лізингу, який визначено лізингоодержувачем, в порядку і на умовах, визначених договором. Предметом фінансового лізингу за договором, у відповідності до п.1.1. договору є транспортний засіб автомобіль марки Ravon R2, комплектація comfort, обєм/тип двигуна 1,25/б, тип КПП 4АТ, привід 2WD. 21.02.2018 року відповідно до квитанції №9 на розрахунковий рахунок № 007010005994 Товариства з обмеженою відповідальністю «Сігма Автолізинг», що відкритий в АКБ «Індустріалбанк» у м.Києві (код банку отримувача 313849), [PERSON] був здійснений перерахунок грошових коштів у сумі 20 000 грн. 00 коп., як плату згідно Договору Фінансового Лізингу № 01478 за автомобіль. У відповідності до ч.1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також, моральним засадам суспільства. Згідно вимог ч.1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Як зазначалося вище, позивач просив суд визнати договір фінансового лізингу недійсним, посилаючись на те, що зазначений договір не був посвідчений нотаріально, в звязку з чим, суд приходить до наступного. На підставі ч.2 ст. 628 ЦК України, сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Суд приходить до висновку. що оспорюваний договір фінансового лізингу фактично містить елементи договору найму транспортного засобу. У відповідності до ч. 1 ст. 799 ЦК України, договір найму транспортного засобу укладається в письмовій формі. Такий договір за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню Так, 06.12.2015 р. Верховний Суд України у постанові в цивільній справі №6-2766цс15 висловив правову позицію з зазначених правовідносин, зазначивши, що відповідно до ч. 2 ст. 806 ЦК України, до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду), з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. Також, виходячи з аналізу норм чинного законодавства, за своєю правовою природою договір лізингу є змішаним договором та містить елементи договору оренди (найму) й договору купівлі-продажу транспортного засобу, що випливає зі змісту договору відповідно до ст. 628 ЦК України. Згідно зі ст. 799 ЦК України, договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі; договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є нікчемним. Статтею 220 ЦК України встановлено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є нікчемний. На підставі вимог частини 2 статті 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин), У цьому випадку визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Оскільки договір фінансового лізингу, який укладений між сторонами не був посвідчений нотаріально зазначений договір є нікчемним у відповідності до ст. 220 ЦК України, та у відповідності до ч.2 ст. 215 визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Оскільки договір є нікчемним в силу закону та визнання такого правочину недійсним судом не вимагається, вимоги позивача в частині визнання договору недійсним не підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України - недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування В звязку з наведеним, грошові кошти в сумі 20 000,00 грн. які сплачені позивачем на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сігма Автолізинг» на виконання договору Договору фінансового лізингу № 01478 повинні бути стягнуті з відповідача на користь позивача. В звязку з вищенаведеним,

Outcome: partial