Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

06 серпня 2021 року позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить: 1) стягувати з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на одну дитину, щомісячно, з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття; 2) стягувати з [PERSON] на свою користь аліменти на особисте утримання в розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування позову вказувала, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від спільного проживання мають сина. У лютому 2021 року шлюб розірвано. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на її утримання та особисте утримання позивача. Позивач, перебуваючи у декретній відпустці немає матеріальної змоги утримувати дитину. 06 серпня 2021 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М. 30 серпня 2021 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Розгляд справи признаено на 11 жовтня 2021 року. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, призначене на 11 жовтня 2021 року, розгляд справи відкладено на 16 листопада 2021 року. Учасники справи в судове засідання не з`явились. 16 листопада 2021 року позивач звернулась до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. У разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, адресованих на ім`я відповідача, повернулися на адресу суду 18 жовтня 2021 року та 05 листопада 2021 року через відсутність адресата за місцем проживання, рекомендоване повідомлення з ухвалою про відкриття провадження у справі повернулося на адресу суду 12 жовтня 2021 року за закінченням терміну зберігання. Відповідно до довідки відділу обліку та моніторингу інформації ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області від 20 серпня 2021 року, відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України - суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких умов суд, відповідно до вимог статті 281 ЦПК України постановляє ухвалу про заочний розгляд справи. Згідно з вимогами частини другої статті 247 ЦПК України - фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Сторони у справі з 01.08.2018 до 02.03.29021 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 лютого 2021 року. [INFO] у сторін народився син [PERSON] . Довідками від 08.01.2019 про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб зазначено, що [PERSON] та [PERSON] фактично проживають за адресою: [ADDRESS] . Управлінням соціального захисту населення Білоцерківської міської ради 02.08.2021 видано довідку про те, що [PERSON] призначено допомогу при народженні дитини [PERSON] за період часу з 01.01.2019 до 01.01.2022 в розмірі 860, 00 грн. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. При вирішенні справи, суд виходить з наступного. Відповідно до вимог статті 180 Сімейного кодексу (СК) України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України) . Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1, 2, 3 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припала на дитину, яка досягла повноліття. Приписами ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи наявність визначеного законом обов`язку обох батьків утримувати власних дітей, а також обов`язок чоловіка утримувати дружину, з якою проживає дитина, яка не досягла трирічного віку, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог позивача про: 1) стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову (06 серпня 2021 року) і до досягнення дитиною повноліття; 2) стягнення коштів на особисте утримання позивача в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову (06 серпня 2021 року) і до досягнення дитиною трьох років. На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи зміст наведених правових норм, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 980,00 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved