Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

06.03.2017 р. та уточнено 21.03.2017 р., 21.07.2017 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], треті особи орган опіки та піклування Виконкому Центрально-Міської районної у місті\~ [PERSON] ради,\~ Центрально-Міський районний у місті [PERSON] відділ державної реєстрації\~ актів цивільного стану Головного територіального управління\~юстиції у Дніпропетровській області,\~про визнання батьківства. В обґрунтування позову вказує, що з 1990 року по 1991 рік перебував у шлюбі з [PERSON], після розірвання шлюбу фактично продовжували проживати однією сімєю, мали взаємні права та обовязки. 04.09.2003 р. у них народився син [PERSON], [INFO]. Через погіршення відносин з відповідачем, в листопаді 2014 року шлюбні відносини були припинені, відповідач відмовилася визнати походження дитини від батька за їх спільною заявою в органі РАЦС. Починаючи з листопада 2015 року дитина почала проживати разом з ним, місцезнаходження відповідача йому невідоме. Задля встановлення його юридичного звязку з дитиною він змушений звернутися до суду. Позивач на розгляд справи не зявився, про час, день та місце слухання справи повідомлений належним чином. Представник позивача [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час, день та місце слухання справи повідомлялася належним чином. Представники третіх осіб органу опіки та піклування Виконкому Центрально-Міської районної у місті\~[PERSON] ради,\~Центрально-Міський районний у місті [PERSON] [PERSON] та відділу державної реєстрації\~ актів цивільного стану Головного територіального управління\~юстиції у Дніпропетровській області [PERSON] надали суду заяви про розгляд справи в їх відсутність, проти позову не заперечують. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди представника позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 03.10.1991 р. а.с.8, із свідоцтва про народження вбачається, що батьками [PERSON], [INFO] являються [PERSON] та [PERSON] а.с.7, позивач змінив прізвище з «Левін» на «Орлов» 20.09.2003 р., що підтверджується свідоцтвом про зміну імені а.с.5, в актовому записі про народження № 855 від 22.12.2003 р. батьком дитини [PERSON], [INFO] вказаний [PERSON] без зазначення дати народження а.с.37. Згідно\~статті 128 СК України\~підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до\~Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1\~ст. 135 цього Кодексу. Відповідно до\~ч.1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а імя та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. За відсутністю заяв, право на подання яких встановлено статтями\~126\~та\~127 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнано за рішенням суду, відповідно до ч. 1\~ст. 128 СК України. Приписами ст. ст.\~126,127 СК України\~передбачено визначення походження дитини за заявою чоловіка та жінки, які не перебувають у шлюбі між собою та заявою чоловіка, який вважає себе батьком дитини. В свою чергу положеннями ч. 2,3,4\~ст. 128 СК України\~передбачено, що позов про визнання батьківства може бути предявлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Підставою для визнання батьківства є будь які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до\~Цивільного процесуального кодексу України. Пленум Верховного Суду України в п. 9 своєї\~постанови № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розяснив, що відповідно до статей\~213,\~215 ЦПК\~України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, імя та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). За положеннями\~ст. 134 СК України\~на підставі заяви осіб, зазначених у статтях\~126\~і\~127\~цього\~Кодекс, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 р., у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обовязку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989 р., яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 р. та яка набула чинності для України 27.09.1991 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобовязуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Зважаючи на те, що судом встановлено, що відомості про батька дитини внесені за вказівкою матері, дитина проживає з позивачем, місцезнаходження відповідача невідоме, беручи до уваги вимоги\~ст. 134 СК України, суд вважає за можливе одночасно з ухваленням рішення про визнання батьківства внести зміни до актового запису про народження в частині прізвища дитини, а також в частині відомостей про батька дитини.

Outcome: approved