overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

05 жовтня 2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив шлюб з відповідачем, зареєстрований 01 серпня 1998 року Відділом реєстрації актів громадського стану виконкому Красногвардійської районної ради міста Дніпропетровська, актовий запис №260 розірвати. В обґрунтування позову він вказав на те, що від шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, різні погляди на життя і побут. Сторони втратили почуття любові та поваги. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. У судове засідання позивач не зявився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У судове засідання відповідач не зявилася, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. У звязку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 01 серпня 1998 року. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до вимог\~ст.88 ЦПК України,\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

05 жовтня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором без номеру, укладеного 10 січня 2014 року. В судове засідання представник позивача не з'явився, в клопотанні, яке додав до позовної заяви, просить розглянути справу без участі представника, позов підтримує в повному обсязі. Зазначив, що відповідно до умов договору, [PERSON] отримала кредит в розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Свої зобов'язання за кредитним договором банк виконав в повному обсязі. Відповідач свої зобов'язання за фактичне використання кредиту та погашення кредиту не виконав, істотно порушивши умови договору, внаслідок чого станом на 17 липня 2016 року заборгованість перед банком становить 29104,02 грн. Відповідач в судове засідання не з'явилася, направила до суду заяву, просить розглянути справу без її участі, позов визнає частково в розмірі 17 тис. грн. Суд, дослідивши надані докази в межах позовних вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконувати належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що між сторонами 10 січня 2014 року укладено кредитний договір № без номеру, за яким ПАТ КБ «Приватбанк» зобов'язувався надати грошовий кредит, а [PERSON] повернути отримані в кредит грошові кошти в строки, вказані в договорі та сплатити кредитору проценти нараховані в період всього терміну використання грошових коштів. Свої зобов'язання за договором відповідач виконував неналежним чином, порушуючи графік розрахунків, внаслідок чого станом на 17 липня 2016 року, утворилась заборгованість, яка згідно розрахунку позивача становить 29104,02 грн., а саме: заборгованість по кредиту - 14556,83 грн.; заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом - 12185,09 грн.; заборгованість з пені та комісії за користування кредитом - 500 грн., а також 500 грн. штрафу (фіксованої частини) та 1362,10 грн. штрафу (процентної складової). Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договір та інші правочини. Таким чином, з відповідача підлягає примусовому стягненню сума боргу, що становить 29104,02 грн. Розмір заборгованості, визначений позивачем, позичальником не спростований. Крім того, суд стягує з відповідача документально підтверджені 1378 гривень судового збору, пов'язаних із сплатою при поданні позовної заяви, на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

05 жовтня 2016 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що з 24 квітня 1999 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає та не бере участі у її вихованні. У звязку з цим, вона вимушена звернутись до суду та просить стягнути на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки від заробітку відповідача щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня предявлення позову і до досягнення сином повноліття. В судове засідання сторони не зявились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що з 24 квітня 1999 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження (а.с. 4). Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що неповнолітня [PERSON], [INFO], проживає разом з матірю, знаходиться на її утриманні та вихованні (а.с. 5), відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, і з урахуванням вимог ст. 182\~СК України, з відповідача на користь позивача на утримання дитини, повинні бути стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], повноліття, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня предявлення позову. Інших даних про матеріальний стан одержувача аліментів, а також стан здоровя дитини і інших обставин, що враховуються при визначенні судом розміру аліментів, суду не надано, що не позбавляє в майбутньому позивача чи відповідача звертатися до суду з позовом про зміну розміру аліментів. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 551 гривні 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

05 жовтня 2016 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, відзначаючи, що вона зі своїм чоловіком відповідачем по справі 23 липня 2011 року зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу дітей не мають Причиною припинення шлюбних відносин стало непорозуміння між нею і відповідачем через несумісність характерів, що призводить до постійних сварок і скандалів. Кожен з них має свої погляди на життя і ведення сумісного господарства, на сімю в цілому. Шлюбні відносини між ними припинені з квітня 2012 року. Примирення між нею і відповідачем не можливо, тому просила розірвати шлюб із залишенням їй дошлюбного прізвища «Фабянчук». В судове засідання позивач надала письмову заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність. Позовні вимоги свої підтримує і просить їх задовольнити. Не заперечує проти постановлення у справі заочного рішення відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України (а.с.13). Відповідач до суду не зявився, будучи повідомленим в порядку ст.74 ч.9 ЦПК України про місце, дату і час розгляду справи, про що свідчить довідка газети «Львівські оголошення» від 19 жовтня 2016 року вих.№19/10-1 про те, що [PERSON] подала оголошення в газету «Львівські оголошення» про виклик [PERSON] до суду в дане судове засідання в якості відповідача (а.с.14), на підставі чого суд розглядає справу у відсутність відповідача за наявних у справі доказів з винесенням заочного рішення за правилами ст.ст.74 ч.9,224 ч.1 ЦПК України. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглядається судом без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, беручи до уваги наполягання позивача на задоволенні позову, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст.112 Сімейного кодексу України, виходячи з наступного. Так, у судовому засіданні судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 липня 2011 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.4). З матеріалів справи вбачається, що між сторонами склалися напружені стосунки, сторони шлюбні відносини не підтримують більше року і не мають бажання дійти примирення, оскільки позивач на розірванні шлюбу наполягає, а відповідач не заявив суду про невизнання ним позову. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалася остаточно і подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

05 жовтня 2016 року позивач ПАТ КБ ПриватБанк звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позовній заяві посилався на те, що 19.05.2010 між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір № б/н, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 9\~400,00 грн. терміном дії, що відповідає строку дії картки зі сплатою відсотків в розмірі 30,00 % за користування кредитом в строки та в порядку, які встановлені кредитним договором. Відповідач за вказаним договором належним чином його умови не виконує, в звязку з чим утворилася заборгованість. Просили суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 23\~684,87 грн. та судові витрати. В судове засідання ПАТ КБ «ПриватБанк» свого представника не направив, попередньо надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін з постановленням заочного рішення. Суд, вивчивши та дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.05.2010 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір № б/н, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 9\~400,00 грн. терміном дії, що відповідає строку дії картки зі сплатою відсотків в розмірі 30,00 % за користування кредитом в строки та в порядку, які встановлені кредитним договором. Відповідач належним чином зобовязання не виконує, в звязку з чим станом на 31.08.2016 року утворилася заборгованість в розмірі 23\~684 грн. 87 коп., яка складається з: -5\~925,85 грн. заборгованість за кредитом; -13\~788,15 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; -2\~366,83 грн. заборгованість за пенею та комісією; -500,00 грн. штраф (фіксована сума); -1\~104,04 грн. штраф (процентна складова). Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки відповідач належним чином не виконує умови договору та не сплачує заборгованість по кредиту та відсотках, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають задоволенню. Також з відповідача відповідно до вимог ст.88 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати понесені позивачем при подачі позовної заяви, а саме сума судового збору в розмірі 1 378 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

05 жовтня 2016 року позивач ПАТ КБ ПриватБанк звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позовній заяві посилався на те, що 31.08.2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 5\~000,00 грн. терміном дії, що відповідає строку дії картки зі сплатою відсотків в розмірі 30,00 % за користування кредитом в строки та в порядку, які встановлені кредитним договором. Відповідач за вказаним договором належним чином його умови не виконує, в звязку з чим утворилася заборгованість. Просили суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 18\~543,82 грн. та судові витрати. В судове засідання ПАТ КБ «ПриватБанк» свого представника не направив, попередньо надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін з постановленням заочного рішення. Суд, вивчивши та дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 31.08.2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 5\~000,00 грн. терміном дії, що відповідає строку дії картки зі сплатою відсотків в розмірі 30,00 % за користування кредитом в строки та в порядку, які встановлені кредитним договором. Відповідач належним чином зобовязання не виконує, в звязку з чим станом на 31.08.2016 року утворилася заборгованість в розмірі 18\~543,82 грн., яка складається з: -4\~998,93 грн. заборгованість за кредитом; -10\~604,71 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; -1\~580,95 грн. заборгованість за пенею та комісією; -500,00 грн. штраф (фіксована сума); -859,23 грн. штраф (процентна складова). Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки відповідач належним чином не виконує умови договору та не сплачує заборгованість по кредиту та відсотках, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають задоволенню. Також з відповідача відповідно до вимог ст.88 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати понесені при подачі позовної заяви, а саме сума судового збору в розмірі 1 378 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

05 жовтня 2017 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про усиновлення малолітнього [PERSON], [INFO], вказуючи, що він перебуває в зареєстрованому шлюбі з 14.08.2015 року перебуває у шлюбі із [PERSON]. Шлюб зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Погребищенського районного управління юстиції у Вінницькій області. Актовий запис № 54. Від спільного проживання мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. [PERSON] має малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Зі своєю дружиною та її сином вони з часу одруження проживають разом. [PERSON], [INFO]. Рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від. 01.11.2016 року позбавлений батьківських прав щодо [PERSON] [INFO]. В судовому засіданні заявник [PERSON] свої вимоги підтримав та просив заяву задовольнити. Заінтересована особа - [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти усиновленя заявником її сина. Представник служби у справах дітей Погребищенської районної державної адміністрації Семко О.О., вважає, що заява підлягає задоволенню, заявник в змозі забезпечити належні умови виховання та утримання неповнолітнього [PERSON], усиновлення відповідає інтересам дитини. Заслухавши заявника та заінтересованих осіб, суд уважає, що заява підлягає задоволенню з таких міркувань. Поясненнями заявників та матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі з 14.08.2015 року (а.с.8), і з того часу проживає з її сином [PERSON], за своїм матеріально - побутовим станом та станом здоров`я заявники в змозі забезпечити нормальні умови розвитку та виховання дитини (а.с.12-17), усиновлення відповідатиме інтересам дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

05 жовтня 2017 року [PERSON] звернулась в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування предявлених позовних вимог позивачка зазначила, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі з 20 червня 1992 року; шлюб зареєстрований відділом загс Заводського РВК м. Дніпродзержинська за актовим записом № 216. Від шлюбу сторони мають двох повнолітніх дітей. Шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися з 2013 року і на теперішній час вони проживають окремо. [PERSON] вважає, що подружні стосунки припинені остаточно і відновлені бути не можуть, тому просить шлюб розірвати. Спору про розподіл майна сторони не мають. В наданій суду письмовій заяві позивачка [PERSON] зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, розглянути справу без її участі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує, наслідки їй зрозумілі. У зв'язку з тим, що відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи був сповіщений належним чином, про поважні причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, тому суд вважає за можливе, згідно зі ст. 224 ЦПК України, розглянути позовні вимоги за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, взявши до уваги позицію позивачки, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 20 червня 1992 року відділом загс Заводського РВК м. Дніпродзержинська за актовим записом № 216 (л.с. 7). Від шлюбу сторони мають двох повнолітніх дітей. Як зазначила позивачка, шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися з 2013 року і на теперішній час вони проживають окремо. [PERSON] вважає, що поновлення з відповідачем подружніх стосунків неможливе, наполягає на розірванні шлюбу. Спору про розподіл майна сторони не мають. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що добровільність шлюбу є основною з його засад і грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд вважає, що розірвання шлюбу буде відповідати інтересам сторін, тому позов необхідно задовольнити. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

05 жовтня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить з урахуванням уточнень від 09.11.2017 року стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання. Позов обґрунтовано тим, що [PERSON] є сином відповідача, продовжує навчання в Криворізькому коледжі Національного авіаційного університету на денній формі навчання за державним замовленням, строк навчання з 01 вересня 2015 року по 30 червня 2019 року. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Доходів позивача не достатньо для самостійного утримання дитини. У судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримала в повному обсязі, відповідач визнав. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим виконкомом Вербуватівської сільської ради Юрївського району Дніпропетровської області, актовий запис № 02 (а.с.3). Як вбачається з довідки від № 1665/д від 14.09.2017, виданої Криворізьким коледжом Національного авіаційного університету, [PERSON], [INFO], дійсно навчається у даному навчальному закладі з 01 вересня 2015 року на денній формі навчання за державним замовленням. Термін навчання з 01.09.2015 року по 30.06.2019 року (а.с.5). Відповідно до вимог ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, право на утримання припиняється у разі припинення навчання, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до вимог ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Стаття 198 Сімейного кодексу України покладає обовязок щодо утримання своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати, на обох батьків. У відповідності до п.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved