Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-21 00:00:00

05.06.2019 року представник позивача - Болградської районної державної адміністрації Одеської області в особі Служби у справах дітей Болградської районної державної адміністрації Одеської області звернувся до суду з вищевказаним позовом, яким просить позбавити відповідача - [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та стягнути з відповідача аліменти на утримання вказаної дитини - в розмірі 1 / 4 частини усіх доходів відповідача, але не менше, ніж встановлені законом 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідач, будучи матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , не виконує своїх батьківських обов`язків щодо його виховання та утримання, не цікавиться його життям, не виявляє ніякого батьківського піклування, та не надає будь-якої матеріальної допомоги для утримання дитини. Відповідач [PERSON] , будучи неодноразово сповіщеною про час, місце та день судового засідання з розгляду даної справи, з`явилася лише до одного судового засідання, проігнорувавши його продовження після відкладення, оскільки розгляд позову відкладався саме для надання відповідачу часу для узгодження її юридичної позиції та визначитися у своїх почуттях і намірів стосовно дитини, вжити заходи стосовно працевлаштування, налагодити спілкування з дитиною, яка перебуваю у державному закладі - центрі соціально-психологічної реабілітації Служби у справах дітей Ізмаїльської районної державної адміністрації, але для продовження участі у судовому засіданні відповідач [PERSON] , до суду не з`явилася, не надала суду доказів існування в неї намірів брати участь у вихованні дитини. В ході судового засідання відповідач пояснила, що виховувалася у дитячому будинку, Болградська місцева влада, як дитині-сироті, видала їй кімнату для проживання, вона народила сина сама, поза шлюбом, є матір`ю-одиначкою, мала намір виховувати дитину, але у зв`язку з відсутністю постійної роботи, в неї не вистачає на все коштів, роботу знайти не може, до дитячого садочка влаштувати дитину ще не пробувала, постійного доходу не має, взимку в неї не вистачало коштів для оплати опалення, і вона його економила, прикручуючи котел, але воно в неї було. З часу, відколи її сина влаштовано до дитячого реабілітаційного центру, відвідала сина лише один раз - біля двох місяців тому, і чи перебуває її син наразі в центрі, не знає, не їздить туди, бо немає коштів; біля місяця тому одного разу телефонувала сину до дитячого центру, в якому він перебуває, і розмовляла з ним. Судом допитаний свідок [PERSON] , що був запрошений відповідачем, та який пояснив суду, що є рідним біологічним батьком сина відповідачки, але з нею не проживає, бо вони посварилися, коли вона була ще вагітною і пішов від неї, матеріальної допомоги їй увесь цей час не надавав, її життям та життям їхньої спільної дитини не цікавився, постійної роботи та свого житла не має, періодично працює за наймом на виїзді за межами Ізмаїльського району, де проживає у своєї матері, має намір проживати разом з відповідачкою та їхнім спільним сином, знає, що дитина влаштована до дитячого реабілітаційного центру, одного разу навіть зателефонував і розмовляв з ним, проживати вони можуть усі разом у м.Болград у відповідачки. У письмовому клопотанні та у судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, обґрунтовуючи їх доводами, що викладені у позові, просила задовольнити позов в повному обсязі, пояснивши, що висновок органу опіки та піклування відповідає обставинам та подіям, враховує інтереси малолітньої дитини відповідача - сина [PERSON] , 5-ти років, який наразі перебуває у дитячому центрі соціальної реабілітації для дітей, куди був влаштований у січні 2019 року, і куди мати не з`являється, дитиною не цікавиться. Вислухавши у судовому засіданні представника позивача, відповідача, свідка, вивчивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні ним правовідносини: - згідно висновку органу опіки та піклування - Болградської районної державної адміністрації Одеської області за №02/01-26/841 від 28.05.2019року, доцільно вирішити питання про позбавлення відповідача батьківських прав, тому що вона, як мати, ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо утримання та виховання своєї дитини: не працює, не має постійного місця проживання, веде аморальний спосіб життя, деякий час разом з дитиною проживала у знайомих. У вересні 2018 року отримала кімнату у соціальному житлі Болградської міської ради, оскільки вона має статус особи з числа дітей - сиріт та проживає за адресою: [ADDRESS] . Приміщення, де проживає відповідач. не опалюється (заборгованість за опалення), відсутні продукти харчування, брудно, холодно, у ванній кімнаті купа одягу покрилася цвіллю. Дитина неохайна, недоглянута, постійно голодна. Соціальну допомогу (допомога одиноким матер`ям), відповідач використовувала недоцільно. Малолітній [PERSON] , [INFO] , не відвідував дитячий садок, у нього відсутня медична карта та будь-які щеплення. Спеціалісти Болградського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, служби у справах дітей, депутати Болградської міської ради неодноразово відвідували сім`ю, проводили профілактичні бесіди та надавали час для усунення виявлених недоліків. Надавалась допомога речами та продукти харчування, допомога у працевлаштуванні. Відповідач попереджалась про адміністративну та кримінальну відповідальність батьків, але не зробила належних висновків. Невиконання відповідачем [PERSON] , [INFO] батьківських обов`язків представляло загрозу для життя та здоров`я її дитини. З 03.01.2019 року сина відповідача - [PERSON] тимчасово влаштовано до центру соціально - психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Ізмаїльської районної державної адміністрації. 30.01.2019 року Болградською районною комісією з питань захисту прав дитини було розглянуто питання виконання батьківських обов`язків [PERSON] . В ході бесіди членів комісії з [PERSON] було встановлено, що вона бажає повернути дитину в сім`ю, зберегти сімейне оточення для хлопчика, усвідомлює свої помилки щодо виконання батьківських обов`язків, способу життя, зобов`язалася працевлаштуватися, створити умови для утримання та виховання дитини, погасити заборгованість за комунальні послуги, підтримувати постійний зв`язок з дитиною, поки хлопчик перебуває у закладі соціального захисту. Але усі бесіди закінчилися обіцянками [PERSON] . Не дивлячись на те, що перешкод у спілкуванні з дитиною матері ніхто не чинив, вона жодного разу, з 03 січня 2019 року по теперішній час його не відвідала. Про дату та час проведення засідання Болградської районної комісії з питань захисту прав дитини (16.04.2019 року), де розглядалося питання про позбавлення її батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [PERSON] була повідомлена особисто, але у засідання комісії не з`явилася. При розгляді даного питання достовірно було встановлено, що [PERSON] свідомо не виконувала своїх обов`язків з виховання дитини - [PERSON] , [INFO] , не займалась його вихованням, матеріально не забезпечувала, не піклувалася про нього та покинула напризволяще. Тому є доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] ( а.с.3); - згідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] (серії [NUMBER] видане 05.04.2014 року відділом державного РАЦС РС Ізмаїльського міськрайонного УЮ в Одеській області, яким і зареєстровано народження дитини в цей день, актовий запис №116, а.с.5), його матір`ю є [PERSON] ; - згідно повідомлення в.о.головного лікаря Болградського районного центру первинної медико-санітарної допомоги за №95 від 02.2019р., дитина [PERSON] , [INFO] , на обліку у цьому медичному закладі не перебувала (а.с.6); - згідно відповіді директора БРЦСССДМ від 16.01.2019 року за №02-08/11 - родина [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою [ADDRESS] перебуває під соціальним супроводом з листопада 2018 р.; з жінкою проводились неодноразові бесіди щодо виконання батьківських обов`язків належним чином, створення відповідних умов для проживання дитини, необхідності відвідування дитиною дошкільного навчального закладу, працевлаштування, лікування, тощо; родині неодноразово надавалася гуманітарна допомога, а саме: продукти харчування, солодощі для дитини, одяг; 15 січня поточного року фахівцями БРЦСССДМ була відвідана [PERSON] за місцем її проживання; під час інспектування в приміщенні було чисто, але холодно (в неї борги за електроенергію), на кухні був в наявності мінімальний запас продуктів харчування, а саме: макарони, крупа, чай, цукор; зі слів [PERSON] з`ясовано, що вона на даний час активно шукає роботу; також [PERSON] повідомила, що бажає повернути дитину додому (а.с.7); - згідно клопотання начальника служби у справах дітей від 03.01.2019 року за №8, Служба просила про негайне відібрання [PERSON] , [INFO] у матері [PERSON] та тимчасове влаштування дитини до центру соціально-психологічної реабілітації дітей Служби дітей Ізмаїльської районної державної адміністрації (а.с.10); - розпорядженням в.о.голови Болградської районної державної адміністрації Кучмійова А.В. від 03.01.2019 року за №1/А-2019, [PERSON] , [INFO] тимчасово влаштований до центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби дітей Ізмаїльської районної державної адміністрації (а.с.9); - згідно акту обстеження житлово-побутових умов відповідача від 27.11.2018р., було виявлено незадовільними та недостатніми умови для проживання і виховання дитини, антисанітарія (а.с.14); - згідно наказу про взяття дитини на облік від 18.12.2018 року за №118-о, дитина [PERSON] , [INFO] взята на облік до Служби у справах дітей Болградської районної державної адміністрації, оскільки батьки дитини ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків (а.с.15); - відповідно до довідки Центру соціально-психологічної реабілітації дітей Служби дітей Ізмаїльської районної державної адміністрації від 19.11.2019р. за №02-03/315, за час перебування дитини [PERSON] , [INFO] у даному закладі, мати дитини - [PERSON] двічі - [INFO] та [INFO] зателефонувала дитині, та одного разу - 26.06.2019р. - відвідала дитину, привезла солодощі; - на момент розгляду даного позову судом відповідач повідомила, що офіційно непрацевлаштована, посилаючись на те, що знайти роботу дуже важко, періодично працює за наймом, має дуже невеликий дохід, якого не вистачає для забезпечення їй достатнього життєвого рівня, ще не оформлювала медичної документації та картки щеплень для дитини для влаштування сина до дитячого дошкільного закладу, представник органу опіки та піклування стверджує, що на пропозицію соціальної служби щодо допомоги у доставці відповідача з дитиною до медичного закладу і організації щеплень для дитини - відповідач не пристала, не скористалася й пропозицією щодо працевлаштування на кількох місцях, які їй були запропоновані працівниками служби у справах дітей, а також, під час проживання дитини з нею, з невідомих причин не скористалася пропозицією щодо отримання гарячих обідів, щодо яких для неї і дитини з місцевим підприємцем домовилися соцпрацівники та працівники органу опіки і піклування; не відвідує дитину у центрі реабілітації і не цікавиться нею, не цікавиться матеріальним забезпеченням дитини та можливістю повернення дитини додому. В силу п.2ч.1ст.164 Сімейного Кодексу України передбачені підстави позбавлення батьківських прав, згідно яких: мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Отже, виходячи з досліджених судом доказів вбачається, що своїми діями відповідачі свідомо порушують свої зобов`язання, закріплені у статті 51 Конституції України від 28 червня 1996 року, згідно якої: батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Аналогічне твердження закріплене і у ст.180 Сімейного Кодексу України. В принципі №6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, записано: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». В ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, що діє на Україні з 27 вересня 1991 року вказано: «Держави-учасники зобов`язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, приймаючи до уваги права та обов`язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи». Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402 зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних доля всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 11 цього ж Закону вказано, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно статті 12 вищеназваного Закону вказано, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 15 цього ж Закону встановлено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею. При розгляді даної цивільної справи достовірно було встановленою що відповідач свідомо не виконує своїх обов`язків з виховання малолітнього [PERSON] , [INFO] , не займається вихованням дитини, матеріально його не забезпечує, не піклується про нього, свої наміри та обіцянки бути гарною матір`ю, - безпідставно не виконує. Статтею 164 Сімейного Кодексу України встановлено підстави позбавлення батьківських прав, а саме п.2 ч.1 - ухиляння від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Необхідно зазначити, що ухилення від виконання юридичного обов`язку - виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Виходячи з вищевикладеного та інтересів малолітньої дитини, суд дійшов виновку про наявність обґрунтованих підстав для задоволення позову органу опіки та піклування і позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.2ст.165 СК України, одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину, оскільки, за положеннями ч.2ст.166 СК України, - особа, що позбавлена батьківських прав стосовно дитини, не звільняється від обов`язку утримання цієї дитини. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Outcome: approved