Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

06 липня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. 18 січня 2016 року канцелярією суду було зареєстровано заява [PERSON] про уточнення позовних вимог. Свої вимоги позивач мотивує тим, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Остерської міської ради від 13.01.2012 № 129, на підставі рішення від 18.11.2011 взамін договору купівлі-продажу від 10.11.2004 № 5469 зареєстрованого в МБТІ 30.05.2005, договору дарування від 22.12.2006 № 3209 зареєстрованого в МБТІ 12.04.2007 позивач є власником квартири [ADDRESS]. В зазначеній квартирі зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] З січня 2011 року спільне господарство з відповідачем не ведеться. За місцем реєстрації відповідач не проживає, особистих речей в квартирі не має, за житлово-комунальні послуги не сплачує, має інше місце фактичного проживання. На даний час відповідач не є членом сімї, проживає з іншою сімєю, в квартирі не зявляється. В добровільному порядку не бажає знятися з реєстраційного обліку за спірною адресою, чим чинить позивачу перешкоди як власника житла. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просили їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Третя особа в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи і оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено і матеріалами справи підтверджується, що згідно договору дарування від 22.12.2006, зареєстрованого в реєстрі за № 3209, [PERSON] є власником квартири № 1, що знаходиться в м. Остер Чернігівської області по вул. Птухи В. 36 /а.с. 11/. Згідно договору купівлі-продажу від 10.11.2004, зареєстрованого в реєстрі за № 5469, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] В. в м. Остер Козелецького району Чернігівської області /а.с. 12/. Виконавчим комітетом Остерської міської ради 13.01.2012 на підставі рішення № 129 від 18.11.2011, взамін договору купівлі-продажу від 10.11.2004 № 5469, зареєстрованого в МБТІ 30.05.2005, договору дарування від 22.12.2006 № 3209, зареєстрованого в МБТІ 12.04.2007, оформлено право приватної власності у звязку з обєднанням квартир та видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно квартиру [ADDRESS] в м. остер Козелецького району Чернігівської області /а.с. 6/. Відповідно до копії домової книги /а.с. 9-10/, в буд. 36/4 по вул. Птухи м. Остер Козелецького району Чернігівської області, зареєстрований [PERSON] 05 листопада 2014 року комісія у складі депутата [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], склали акт /а.с. 20/ про те, що [PERSON] у квартирі № 1 буд. 36 м. Остер Козелецького району Чернігівської області з 15.08.2011 і по даний час не проживає. Ніякої участі в утриманні житла не приймає, особистих речей або речей повсякденного використання, які належали б [PERSON] немає. 10 червня 2015 року комісія у складі депутата [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], склали акт /а.с. 21/ про те, що [PERSON] у квартирі № 1 буд. 36 м. Остер Козелецького району Чернігівської області з 15.08.2011 і по даний час не проживає. Ніякої участі в утриманні житла не приймає, особистих речей або речей повсякденного використання, які належали б [PERSON] немає. Відповідно до частини другої статті 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Стаття 72 ЖК України передбачає, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] в частині визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. В задоволенні позовних вимог [PERSON] про зняття [PERSON] з реєстраційного обліку суд відмовляє, оскільки відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Аналогічні положення закріплені п. 3.1 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого наказом МВС України 22.11.2012 року №1077, яким також визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Вирішення питання про зняття з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені ним судові витрати у розмірі 243,60 грн., оскільки вони підтверджені квитанцією від 10.01.2014 року за № 111/114. На підставі викладеного та

Outcome: partial