Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

06.05.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить: розірвати договір №52, укладений 25.05.2013 року між ним та відповідачем; стягнути з відповідача суму сплачених грошових коштів за договором від 28.05.2013 року в розмірі 45900 грн. В своїх доводах посилається на те, що 28.05.2013 року між ним та ТОВ «Бархатний сезон» було укладено договір № 52 на туристичне обслуговування. Вказану «Угоду» ним було укладено з метою туристичної подорожі до Іспанії з 07 по 18 червня 2013 року, терміни туристичної подорожі з 07 по 18 червня 2013 року. Оплата здійснювалася ним своєчасно (28.05.2013 року) та в повному обсязі. Відповідач зобов'язується надати учаснику послуги та неухильно виконувати свої зобов'язання для забезпечення функціонування договору. Незважаючи на те, що свої зобов'язання ним виконуються в повному обсязі, відповідачем суттєво порушено умови зазначені у пункті 6.9 Договору. Частиною 4 статті 10 ЗУ «Про захист прав споживачів» встановлено, що за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. У зв'язку з цим у серпні 2013 року ним було прийнято рішення про відмову від зобов'язання та розірвання «Угоди». Відповідно до ст.651 ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін, у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках встановлених договором або законом. Оскільки відповідачем умови договору (пункт) не було виконано, то він має право на розірвання спірного договору. Тому необхідно розірвати угоду від 28 травня 2013 року та стягнути з відповідача суму сплачених грошових коштів за вказаною угодою в розмірі 45900 грн. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. 28.05.2013 року між ТОВ «Бархатний сезон» (Турагент) та [PERSON] укладено договір №52 на туристичне обслуговування. Відповідно до п. 1.1 договору, турагент зобов'язався відповідно до замовлення Туриста забезпечити надання комплекс туристичних послуг туристу, а турист зобов'язався на умовах даного договору прийняти та оплатити їх. Згідно з п.п. 2.2, 2.3 договору, туристична подорож спрямована до Іспанії, термін подорожі з 07.06.2013 року по 18.06.2013 року. Початком туру вважається день відльоту літака (п. 6.2 договору). Відповідно до п. 3.1 договору, загальна вартість туристичних послуг становить 42880 грн. Відповідно до копії квитанції до прибуткового касового ордера № 89 від 21.08.2013 року, [PERSON] вніс до каси ТОВ «Бархатний сезон» грошові кошти у розмірі 45900 грн. як оплату туру. (а.с.12) Таким чином, вартість туристичних послуг за договором від 28.05.2013 року позивачем було оплачено лише 21.08.2013 року, тобто після закінчення терміну подорожі, тому безпідставним є посилання позивача про своєчасну сплату туристичних послуг. Інших доказів щодо внесення коштів 28.05.2013 року (як зазначив позивач) - матеріали справи не містять. Зобов'язання турагента щодо виконання умов Договору виникає тільки після сплати Туристом вартості туристичного обслуговування в повному обсязі та надання всіх необхідних для оформлення туристичної подорожі документів та відомостей (п. 12.2 договору). Згідно з п. 6.9 договору, за невиконання або неналежне виконання умов договору, винна сторона сплачує іншій стороні завдані цим, документально підтверджені збитки. Відповідно до п. 4.2.2 договору, турист має право отримати відшкодування за заподіяння матеріальної шкоди у випадку невиконання або неналежного виконання умов договору, з боку Турагента, при дотриманні умов передбачених п. 5.2.7 договору. Згідно з п. 5.2.7 договору, у випадку виникнення у Туриста претензій, щодо якості послуг які надаються, Турист зобов'язаний негайно в письмовій формі надати претензію представнику сторони, яка приймає, та повідомити Турагента. Усі пред'явлені претензії Туристів повинні містити: прізвище, ім'я та по-батькові Туриста, період і місце його перебування, а також супроводжуватися актом, складеним Туристом, уповноваженим працівником організації, що надавала послуги Туристу, та завіреним підписом представника Туроператора в країні перебування. Претензії повинні бути направлені Туроператору не пізніше 14 календарних днів із дня закінчення Туру. Разом з претензією Туроператору надається копія Договору Турагента з Туристом, інші документи, що мають відношення до інциденту. Позивачем надано претензію-вимогу №1, яка була отримана відповідачем 16.12.2013 року.(а.с.14) У претензії позивач лише посилався на порушення та невиконання туристичною фірмою ТОВ «Бархатний сезон» умов договору від 28.05.2013 року, та у зв'язку з цим у серпні 2013 року ним було прийнято рішення про відмову від зобов'язання та розірвання «Угоди» (а.с.13) Разом з тим, у з претензії не зазначено які саме порушення були допущені відповідачем ТОВ «Бархатний сезон». В позовній заяві позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідачем суттєво порушено умови п. 6.9 договору, не виконані умови договору. Однак позивач не зазначив конкретних умов невиконання договору або порушення відповідачем своїх обов'язків. Крім того, внесення грошових коштів позивачем було здійснено 21.08.2013 року, тобто після закінчення терміну подорожі (07.06.2013 року по 18.06.2013 року). Вимогами ст.ст. 59, 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування; належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Вказані норми ЦПК України закріплюють змагальність та диспозитивність цивільного процесу. Разом з тим, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх вимог, не зазначено достатніх фактичних обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зокрема, щодо порушення відповідачем договору від 28.05.2013 року. Обґрунтовуючи вимоги щодо розірвання договору, позивач посилається на ст. 651 ЦК України, відповідно до якої договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. (ч. 2) Відповідно до п. 10.1 договору, кожна зі сторін Договору може вимагати розірвання договору або внесення змін та доповнень до нього в зв'язку з істотними змінами обставин, з яких вони виходили при укладенні договору. Однак, позивачем не було доведено істотного порушення договору відповідачем, тому підстави для розірвання договору згідно зі ст. 651 ЦК України та п. 10.1 договору від 28.05.2013 року - відсутні. У зв'язку з цим, підстави для задоволення позовних вимог про розірвання договору від 28.05.2013 року відсутні. Відповідно до п. 6.10 договору, у випадку анулювання подорожі з вини турагента туристу повертається повна вартість сплачених останнім послуг протягом 14 днів. Будь-яких доказів щодо анулювання подорожі з вини відповідача, чи взагалі існування цієї обставини (анулювання подорожі), позивачем не надано. Вимоги щодо стягнення вартості послуг у розмірі 45900 грн. позивач обґрунтовує через розірвання договору від 28.05.2013 року, без зазначення будь-яких пунктів договору як підставу для стягнення коштів. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.32 ЗУ «Про туризм» від 15.09.1995 року, за неналежне виконання зобов'язань туроператор, турагент, інші суб'єкти туристичної діяльності несуть майнову та відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна о майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ні шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Будь-яких достатніх та необхідних підстав для відшкодування відповідачем шкоди - суду надано не було. Враховуючи, що у задоволенні вимоги щодо розірвання договору у зв'язку з істотним порушенням умов договору відмовлено, та беручи до уваги, що вимоги про стягнення коштів обґрунтовані саме на підставі наслідку розірвання спірного договору, враховуючи, що будь-яких інших підстав для стягнення коштів позивачем не заявлялись та не доводились, то позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі викладеного, оцінивши належність, допустимість, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі у зв'язку з їх недоведеністю. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: dismissed