Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-29 00:00:00

05.06.2018 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до ПАТ «Запоріжжяобленерго» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку та за час затримки розрахунку, в якому вказав, що з 15.01.2007 р. по 27.04.2018 р. він працював у ПАТ «Запоріжжяобленерго». На момент звільнення займав посаду електромонтера з експлуатації розподільних мереж 3 групи кваліфікації Токмацького району електричних мереж. Звільнення відбулося на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України. На час звільнення відповідач мав заборгованість перед позивачем по виплаті заробітної плати та інших сумах належних працівнику при звільненні. Ця заборгованість за період з листопада 2017 р. по квітень 2018 р. складає 41956,59 грн. При зверненні до відповідача за розрахунком по заборгованості, позивачем було отримано відповідь про те, що внаслідок відсутності грошових коштів, розрахуватися з ним не представляється можливим. При звільненні з позивачем не було здійснено розрахунок по заробітній платі та іншим сумам, належним працівнику при звільненні. Обставини, щодо відсутності коштів на здійснення розрахунку по заробітній платі тощо є підставою для її невиплати, а тому дані кошти повинні бути сплачені позивачу в обов'язковому порядку. Крім того, оскільки з дня звільнення відповідач не сплатив позивачу заробітну плату тому, відповідно до ст..117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені ст..116 КЗпП України при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Позивач зазначив, що за останні два календарні місяці, а саме за лютий 2018 р. та березень 2018 р. (згідно довідки відповідача) він повинен був отримати до виплати 3348,69 грн. та 3236,67 грн. відповідно, а загалом 6585,36 грн. (за 20 робочих днів лютого 2018 р. та 21 робочий день березня 2018 р.) 41 робочий день). Таким чином, 6585,36 грн. (заробітна плата за два календарні місяці) : 41 робочий день (останніх відпрацьованих два календарних місяці) = 160,61 грн. заробітна плата за один робочий день (останніх відпрацьованих двох календарних місяців). Враховуючи викладене, сума стягнення середнього заробітку за весь час затримки становить - 3854.64 грн., оскільки - 24 робочих днів (квітень 2018 р. 1 день, травень 2018 р. 20 днів, червень 2018 р. 3 дні) х 160,61 грн., заробітна плата за один робочий день (останніх відпрацьованих двох календарних місяців) - 3854,64 грн. В зв'язку з цим позивач просив суд стягнути з Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі та інші суми, належні працівнику при звільненні в розмірі 41956,59 грн., стягнути з Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 3854,64 грн. та стягнути з Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» на його користь понесені судові витрати. 05.07.2018 р. за вх.№7440 до суду від представника відповідача ПАТ «Запоріжжяобленерго» надійшов відзив на позовну заяву по справі №328/1426/18. У відзиві представник відповідача зазначив, що оформлення процесуальних документів з цієї справи не потребувало затрати значного часу та підготовка цієї справи не вимагала великого обсягу юридичної та технічної роботи. Враховуючи те, що підготовка позовної заяви про стягнення заробітної плати не є складною, а сума позовних вимог за позовом про стягнення заробітної плати не є складною, а сума позовних вимог за позовом про стягнення заробітної плати складає лише 45811,23 грн., представник відповідача вважає, що орієнтовний розрахунок витрат на послуги з професійної правничої допомоги в сумі 500,00 грн. по зазначеній справі є завищеними і може бути зменшений судом. Представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В судове засідання позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з'явилися, в своїй заяві просив суд справу розглянути без його участі, позовну заяву підтримав у повному обсязі. Представник відповідача ПАТ «Запоріжжяобленерго» в судове засідання не з'явилася, в своїй заяві просила суд справу розглянути без її участі, вказала, що позиція відповідача ПАТ «Запоріжжяобленерго» викладена в відзиві від 05.07.2018 р. за №458, відповідач надав разом з документами, та просив залучити до матеріалів справи, просила відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, судом у відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно трудової книжки серія [NUMBER], запис №1, згідно наказу №152-к від 15.01.2007 р. [PERSON] був прийнятий на роботу електромонтером з ремонту повітряних ліній електропередачі 3 р. в Токмацький район електричних мереж ВАТ «Запоріжжяобленерго». З запису №2 від 01.09.2008 р. вбачається, що [PERSON] переведений електромонтером з експлуатації розподільних мереж 3 групи кваліфікації бригади №2 з обслуговування розподільних мереж Токмацького району електричних мереж, згідно наказу №2182-к від 01.09.2008 р. Відкрите акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» з 01.02.2017 р. перейменовано в Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго», згідно наказу №420 від 27.07.2016 р. (витяг в ЄДР за №22582175 від 02.02.2017 р.). Згідно запису №5 від 27.04.2018 р. на підставі наказу №1706-к від 26.04.2018 р. [PERSON] звільнений на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України за власним бажанням у зв'язку з невиконанням власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору. Відповідно до наданого Публічним акціонерним товариством «Запоріжжяобленерго» повідомлення про нараховану суму, належну працівнику при звільненні вих.№399 від 27.04.2018 року, нараховано суму до виплати в розмірі 41956,59 грн. Разом з відзивом до суду представником відповідача було надано довідку про невиплачену зарплату за період листопад 2017 р. - квітень 2018 р. [PERSON], згідно якої станом на 21.06.2018 р. сума заборгованості складає 41956,59 грн. Згідно з ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності зі ст.ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно дост. 43 Конституції України, держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Відповідно до ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівнику належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України. Відповідно до ч.1ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день увільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Статтею 233 КЗпП України встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Таким чином, з наданих до суду документів вбачається, що на теперішній час заборгованість відповідача перед позивачем щодо не виплаченої заробітної плати складає 41956,59 грн. Жодних доказів на спростування вказаної суми представником відповідача суду не надано. Зазначені обставини визнані відповідачем і, оскільки суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин і добровільності їх визнання, ці обставини в силу положень ст. 82 ЦПК не підлягають доказуванню. Таким чином, відповідачем порушено трудові права позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення заборгованості по заробітній платі. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В розумінні Європейського Суду з прав людини мирне володіння своїм майном включає не тільки «класичне» право власності, яке розглядається в Україні, а й, до прикладу, виплати за трудовим договором та інші виплати.Невиплата заробітної плати розцінюється Європейським судом з прав людини як порушення права на мирне володіння своїм майном. Враховуючи вищевикладене, суд вважає встановленим факт порушення прав позивача, тому позовні вимоги щодо стягнення суми нарахованої, але не виплаченої заробітної плати є законними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідач ПАТ «Запоріжжяобленерго» не виконало свої обов'язки щодо виплати позивачу [PERSON] суми нарахованої заробітної плати у розмірі 41956,56 грн., яку суд вважає необхідним стягнути з відповідача ПАТ «Запоріжжяобленерго» на користь [PERSON] В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені встатті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація згідно з частиною першою статті 117 КЗпП України повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до абз.3 п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженогоПостановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100, середньомісячна зарплата обчислюється, виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана відповідна виплата. Згідно з п.8 Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. З розрахунку наданого позивачем [PERSON] вбачається, що за останні два календарні місяці, а саме за лютий 2018 р. та березень 2018 р. йому нараховано до виплати 3348,69 грн. та 3236,67 грн. відповідно, а всього 6585,36 грн. (за 20 робочих днів лютого 2018 р. та 21 робочий день березня 2018 р.) 41 робочий день). 6585,36 грн. (заробітна плата за два календарні місяці) : 41 робочий день (останніх відпрацьованих два календарних місяці) = 160,61 грн. заробітна плата за один робочий день (останніх відпрацьованих двох календарних місяців). Отже, сума стягнення середнього заробітку за весь час затримки становить - 3854,64 грн., оскільки - 24 робочих днів (квітень 2018 р. 1 день, травень 2018 р. 20 днів, червень 2018 р. 3 дні) х 160,61 грн., заробітна плата за один робочий день (останніх відпрацьованих двох календарних місяців) - 3854,64 грн. Суд вважає, що розрахунки позивача сум відшкодування середнього заробітку, зроблені вірно і сумніву не викликають. На підставі викладеного, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку із ним при звільненні. З копії договору №6 про надання юридичних послуг від 05.06.2018 р. вбачається, що адвокат [PERSON] зобов'язався представляти інтереси [PERSON] у Токмацькому районному суді Запорізької області по справі за позовом [PERSON] до ПАТ «Запоріжжяобленерго» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку. Згідно квитанції прибуткового касового ордеру №2 від 05.06.2018 р. [PERSON] сплатив адвокату [PERSON] за підготовку позовної заяви про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку 500,00 грн. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів, тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином з відповідача ПАТ «Запоріжжяобленерго» на користь [PERSON] необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 500,00 грн. Враховуючи, що позивач [PERSON] при подачі позову був звільнений від сплати судового збору на підставі п.1 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», необхідно стягнути з відповідача ПАТ «Запоріжжяобленерго» в дохід держави судовий збір в сумі 704,80 грн.

Outcome: approved