Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

07.09.2012 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про виселення. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що в порядку передбаченому ст. 52 ЖК України та п.п. 3,9 Положення «Про використання жилих будинків для малосімейних для тимчасового забезпечення жилими приміщеннями малих сімей» 24.05.2012 року філіалом «Енергосервіс ПАТ «Київенерго» на її ім»я було видано ордер на право проживання в квартирі [ADDRESS] разом із сином [PERSON]. Однак при спробі вселення до наданого їй та її сім»ї у користування житлового приміщення нею було встановлено, що в кімнаті мешкає відповідач [PERSON]. На вимогу адміністрації ПАТ «Київенерго» відповідач [PERSON] не звільнив у добровільному порядку зайняте ним без законних на те підстав житлове приміщення, яким є надана їй у користування квартира [ADDRESS]. Посилаючись на те, що спірне житлове приміщення їй було надано у користування в установленому законом порядку, укладення нею 24.05.2012 року з ПАТ «Київенерго», як балансоутримувачем будинку, договору про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території та 31.05.2012 року договору про користування електричною енергією, просила визнати за нею право користування квартирою [ADDRESS], виселити [PERSON] з цієї ж квартири. Ухвалою суду від 11.10.2012 року до участі у справі в якості третьої особи залучено ПАТ «Київенерго». Ухвалою суду від 20.03.2013 року до участі у справі в якості третіх осіб залучено Київську міську раду та Голосіївську районну в м. Києві державну адміністрацію. [PERSON] звернувся в суд з зустрічним позовом до ПАТ «Київенерго», [PERSON], треті особи Київська міська рада, Голосіївська районна у м. Києві державна адміністрація про визнання недійсними: ордеру №14 від 24.05.2012 року; договору на постачання електричної енергії №04015703321 від 31.05.2012 року; про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території №047/08 від 24.05.2012 року, які були укладені [PERSON] та ПАТ «Київенерго». В обгрунтування зустрічних позовних вимог відповідач [PERSON] послався на те, що він з 1995 року по теперішній час проживає за адресою - [ADDRESS], що підтверджується укладеними із ним ПАТ «Київенерго» договорами про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, квитанціями про оплату житлово-комунальних послуг, договором на користування електричною енергією. Будинок [ADDRESS], є житловим будинком для малосімейних, що перебував в управлінні ПАТ «Київенерго», а рішенням Київської міської ради від 01.12.2011 року №748/6984 переданий до сфери управління Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації. Не розриваючи і не припиняючи з ним, правовідносин у встановленому законом порядку ПАТ «Київенерго» незаконно видало [PERSON] ордер на право проживання у житловому приміщенні яке не було вільним та уклало з останньою договори на постачання електричної енергії та про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території. Просив визнати недійсними ордер №14 від 24.05.2012 року; договори на постачання електричної енергії та про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території з тих підстав, що ПАТ «Київенерго» видало ордер за відсутності на те повноважень, оскільки з 01.12.2011 року втратило право управління цим же будинком, а відповідно і право розпоряджання ним. Крім того, ордер видано на зайняте ним житлове приміщення, чим порушено його право, передбачене ст. 822 ЦК України. У судовому засіданні представник позивача заявлений [PERSON] позов підтримала, стверджувала, що ПАТ «Київенерго» на законних підставах видало [PERSON] та її сім»ї ордер на право користування квартирою [ADDRESS]. Зазначене житлове приміщення на момент видачі ордеру було вільним, оскільки [PERSON] проживав у ньому без законних на те підстав. Вважає, що [PERSON] незаконно перешкоджає [PERSON] поселитися та проживати у виділеному їй для проживання на законних підставах житловому приміщенні. Крім того, послалась на те, що відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою - [ADDRESS], перебуває на квартирному обліку для отримання житлового приміщення. Просила визнати за [PERSON] право користування спірним житловим приміщенням, виселити [PERSON], відмовити в задоволенні зустрічних позовних вимог, оскільки вони є такими, що не ґрунтуються на вимогах закону. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні категорично заперечував щодо виселення [PERSON], посилаючись на те, що останній проживав у спірному житловому приміщенні на підставі договору найму, виконував свій обов»язок за укладеними договорами, а тому ПАТ «Київенерго» не мало законних підстав на видачу [PERSON] ордеру на право користування житловим приміщенням та укладення договорів щодо утримання будинку та прибудинкової території, постачання електричної енергії. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] та задовольнити зустрічні позовні вимоги про визнання ордеру виданого ПАТ «Київенерго» на право зайняття [PERSON] квартири [ADDRESS] недійсним та укладені на підставі цього ж ордеру договори. ПАТ «Київенерго» не забезпечило явку в судове засідання свого представника, як третьої особи за позовом [PERSON] та відповідача за зустрічним позовом [PERSON], направило на адресу суду клопотання про розгляд справи за відсутності його представника. Одночасно повідомлено суд, що ордер на право проживання [PERSON] у квартирі [ADDRESS] було видано останній як працівнику ПАТ «Київенерго» та такій, що потребує житлового приміщення, зазначений ордер не скасований. Представники третіх осіб Київської міської ради та Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з»явилися, направили на адресу суду письмові пояснення, просили розглянути справу за їх відсутності. Відповідно до змісту заперечень на заявлені позовні вимоги, представник Київської міської ради послався на те, що рішенням Київської міської ради від 01.12.2011 року житловий будинок для малосімейних на [ADDRESS], який належить до комунальної власності територіальної громади м. Києва і перебував у володінні та користуванні ПАТ «Київенерго» відповідно до угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу міста від 27.09.2001 року, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та ПАТ «Київенерго», передано до сфери управління Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації. На виконання рішення Київради від 01.12.2011 року ПАТ «Київенерго» зобов»язано здійснити в установленому порядку передачу житлового будинку на [ADDRESS]. Розпорядженням Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації від 09.04.2013 року №204 «Про закріплення основних засобів» житловий будинок для малосімейних на [ADDRESS] закріплений на праві господарського відання за комунальним підприємством «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Голосіївського району», а наказом останнього №22/05 від 03.06.2013 року зазначений будинок прийнятий на баланс та обслуговування, а тому Київська міська рада вважає, що зустрічний позов [PERSON] підлягає задоволенню, у задоволенні позову [PERSON] необхідно відмовити. Відповідно до змісту заперечень представника Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації, остання послалась на те, що лише станом на 19.03.2013 року житловий будинок для малосімейних на [ADDRESS] перейшов до сфери управління Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації, а тому ПАТ «Київенерго» мало повноваження на право розпоряджання житловими приміщеннями зазначеного будинку. Послалась на те, що будь-яке прийняте судом рішення за заявленими сторонами у справі вимогами не вплине на права та інтереси Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації. Заслухавши представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені [PERSON] позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а у задоволенні зустрічних позовних вимог відповідача [PERSON] необхідно відмовити у повному обсязі з наступних підстав. За правилами ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з»ясуванню обставин справи: роз»яснює особам, які беруть участь у справі їх права та обов»язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Правилами ст. 11 цього Кодексу також визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності) в інтересах яких заявлено вимоги. Судом встановлено, що на підставі рішення комісії з надання права користування житловою площею в гуртожитках ПАТ «Київенерго» від 31.01.2012 року №02/2012 начальнику відділу апарату управління ПАТ «Київенерго» [PERSON] 24.05.2012 року філіалом «Енергосервіс Київенерго» ПАТ «Київенерго» видано ордер на жиле приміщення №14 на сім»ю з 2-х чоловік на право зайняття жилого приміщення жилою площею 15,60 кв.м., яке складається з однієї кімнати в ізольованій квартирі за адресою - [ADDRESS] ( том 2 а.с.8). Відповідно до ч. 1 ст. 128 ЖК УРСР порядок надання жилої площі в гуртожитках визначається законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами цивільного законодавства УРСР. Жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету, а статтею ст. 129 цього Кодексу передбачено, що на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер , який є єдиною підставою для вселення на надану житлову площу. Отже, єдиною підставою для вселення на надану жилу площу є спеціальний ордер, який видає адміністрація підприємства, установи, організації на підставі спільного з профспілковим комітетом рішення про надання жилої площі. Проте, судом також встановлено, що у квартирі [ADDRESS] з 1995 року і по теперішній час проживає відповідач [PERSON], який не виконав вимогу філіалу «Енергосервіс» ПАТ «Київенерго» про звільнення зазначеного житлового приміщення (том 1 а.с.16). Відповідач у справі [PERSON] не визнав законність виданого 24.05.2012 року філіалом «Енергосервіс Київенерго» ПАТ «Київенерго» на ім»я [PERSON] ордер на жиле приміщення №14 та заявив вимоги про визнання його недійсним з тих підстав, що філіал «Енергосервіс Київенерго» ПАТ «Київенерго» не мало законних підстав на право розпоряджання житловими приміщеннями у будинку [ADDRESS], [PERSON] не мала законних підстав для його отримання, а житлове приміщення яке було надано останній у користування не було вільним, оскільки він проживає у [ADDRESS] зазначеного будинку на підставі договору найму укладеного з ПАТ «Київенерго». Зазначені відповідачем обставини, як підстави для зустрічного позову про визнання зазначеного ордеру на житлове приміщення недійсним не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні. Як видно зі змісту рішення Київської міської ради VIII сесії VI скликання від 01.12.2011 року №748/6984 «Про передачу до сфери управління Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації житлового будинку для малосімейних на [ADDRESS]» на виконання рішення Київради від 28.10.2010 року №183/4995 «Про окремі питання організації управління районами в м. Києві» та враховуючи звернення ПАТ «Київенерго» від 25.08.2011 року №0387552, Київська міська рада вирішила передати до сфери управління Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації житловий будинок для малосімейних, розташований на [ADDRESS], який належить до комунальної власності територіальної громади м. Києва та перебуває у володінні та користуванні ПАТ «Київенерго» відповідно до Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27.09.01, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та ПАТ «Київенерго». Цим же рішенням доручено Головному управлінню комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) спільно з ПАТ «Київенерго» здійснити в установленому порядку передачу майна, зазначеного у пункті 1 цього рішення. Рішення Київради від 08.07.10 №1002/4440 «Про безоплатну передачу будинку для малосімейних з комунальної власності територіальної громади міста Києва» визнати таким, що втратило чинність. (том.2 а.с.11). За даними акту (станом на 01.03.2013 року) передачі житлового будинку для малосімейних на [ADDRESS] до сфери управління Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації відповідно до рішення Київської міської ради від 01.12.2011 №748/6984 «Про передачу до сфери управління Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації житлового будинку для малосімейних на [ADDRESS]» - зазначений будинок, площею 5793,8, первинною вартістю 13 476 525, 20, залишковою вартістю 6 202 870, 12 передано генеральним директором ПАТ «Київенерго» та 19.03.2013 року прийнято директором департаменту комунальної власності м. Києва. В свою чергу директором департаменту комунальної власності м. Києва 19.03.2013 року передано, а в.о. голови Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації прийнято 19.03.2013 року. (том 2 а.с. 6). Отже, рішення Київської міської ради VIII сесії VI скликання від 01.12.2011 року №748/6984 «Про передачу до сфери управління Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації житлового будинку для малосімейних на [ADDRESS]» фактично було виконано, тобто передано зазначений житловий будинок для малосімейних до сфери управління Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації тільки 19.03.2013 року, а відтак ПАТ «Київенерго» до 19.03.2013 року мало законні підстави розпоряджатися житловими приміщеннями у будинку для малосімейних на [ADDRESS], оскільки зазначений будинок з 27.09.2001 року перебував у володінні та користуванні ПАТ «Київенерго» відповідно до Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27.09.01, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та ПАТ «Київенерго» Крім того, Положенням про порядок надання житлових приміщень у гуртожитках, будинках для малосімейних та правилами користування ними в Київенерго, затвердженими 28.04.2000 року, визначено, що - житлові приміщення в гуртожитку (будинку для малосімейних) Київенерго призначаються для надання працівникам компанії, які потребують тимчасового поліпшення житлових умов у м. Києві. Надання житлових приміщень в будинку для малосімейних здійснюється тільки працівникам Київенерго, які перебувають на квартирному обліку і потребують тимчасового поліпшення житлових умов. Для одержання житлового приміщення в гуртожитку (будинку для малосімейних) працівник подає заяву до адміністрації філіалу, в якому він працює, а також лист-прохання керівництва філіалу (сторонньої організації) про надання житлових приміщень у гуртожитку (будинку для малосімейних) працівнику подається керівництву компанії. Для розгляду звернень про надання житлових приміщень в гуртожитку (будинку для малосімейних) створюється комісія в складі заступника генерального директора із загальних питань - голови комісії; голови Ради профкомів, заступника директора департаменту соціального розвитку і господарського забезпечення, начальника соціального відділу департаменту, юриста юридичного департаменту, начальника соціального відділу філіалу «Енергосервіс Київенерго». На підставі поточного розподілу та спільного рішення адміністрації та профкому філіалів Київенерго про надання житлових приміщень у гуртожитку (будинку для малосімейних) філіалом «Енергосервіс Київенерго» готується ордер, який реєструється у спеціальному журналі обліку і є єдиною підставою для заселення наданого житлового приміщення. (том 1 а.с.62-66). За правилами ст. 58 ЖК УРСР єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення є ордер, а правилами ст. 61 цього Кодексу визначено, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім»я якого видано ордер. Твердження відповідача [PERSON], що він проживає в квартирі [ADDRESS] на підставі правовідносин найму житла близько 17 років, а тому зазначене житлове приміщення не було вільним на момент видачі ордеру [PERSON] також не заслуговують на увагу суду, оскільки відповідач не надав суду доказів на підтвердження того, що зазначене житлове приміщення було надано йому в користування на законних підставах, а та обставина, що він вносить плату за проживання у спірному житловому приміщенні та отримані житлово-комунальні послуги не може бути доказом його проживання на законних підставах. Судом також встановлено, що відповідач у справі [PERSON] не є працівником ПАТ «Київенерго», місце проживання останнього в установленому законом порядку зареєстровано за адресою - [ADDRESS], перебуває на квартирному обліку у ЖК гарнізону м. Києва з 03.03.1993 року (том 1 а.с. 143,173). Зазначені обставини є підставою для висновку, що [PERSON] самоправно займає жиле приміщення, яким є квартира [ADDRESS], а тому його проживання у цій квартирі не може бути підставою для висновку про недійсність оспорюваного ним ордеру на виконання ч. 2 ст. 58 ЖК УРСР. Відтак, видача 24.05.2012 року філіалом «Енергосервіс Київенерго» ПАТ «Київенерго» ордеру на жиле приміщення №14 на право зайняття [PERSON] квартири [ADDRESS] не порушено законних прав та інтересів [PERSON] на проживання в зазначеній квартирі, а тому заявлені [PERSON] вимоги про визнання його недійсним не підлягають задоволенню судом. З огляду на висновки суду про відсутність правових підстав для визнання недійсним зазначеного ордеру за позовними вимогами [PERSON], відповідно відсутні підстави і для задоволення зустрічних позовних вимог [PERSON] про визнання недійсними укладених між [PERSON] та ПАТ «Київенерго» договору на постачання електричної енергії №04015703321 від 31.05.2012 року та про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території №047/08 від 24.05.2012 року, оскільки зазначені договори були укладені ПАТ «Київенерго», які були укладені [PERSON] та ПАТ «Київенерго» на підставі оспорюваного відповідачем ордеру. Що ж стосується позовних вимог [PERSON] про визнання за нею права користування житловим приміщенням з тих підстав, що між нею та ПАТ «Київенерго», як балансоутримувачем будинку [ADDRESS] укладено договори про утримання будинку та прибудинкової території, а також постачання електричної енергії до [ADDRESS] зазначеного будинку, виконання нею обов»язку сплати вартості замовлених послуг, то вони не підлягають задоволенню. Як зазначено вище, єдиною підставою для вселення до житлового приміщення, тобто отримання права на користування ним є ордер на право зайняття житлового приміщення. Крім того, за заявленими [PERSON] позовними вимогами, ордер на жиле приміщення №14, що виданий філіалом «Енергосервіс Київенерго» ПАТ «Київенерго» [PERSON] на право зайняття спірного житлового приміщення не визнаний судом недійсним, а відтак відсутні підстави для визнання за [PERSON] права користування житловим приміщенням, оскільки це право має остання на підставі зазначеного ордеру. Позовні вимоги [PERSON] про виселення [PERSON] з квартири [ADDRESS] підлягають задоволенню з наступних підстав. За правилами ч. 1 ст. 109 ЖК УРСР, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЖК УРСР осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Наразі, встановлені судом обставини з приводу того, що відповідач [PERSON] без законних на те підстав проживає у квартирі [ADDRESS], право на користування якою у встановленому законом порядку отримала [PERSON], відповідно [PERSON] підлягає виселенню з зазначеного житлового приміщення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 116 ЖК УРСР без надання іншого житлового приміщення. На підставі викладеного,

Outcome: partial