Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

05 квітня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, мотивуючи свої вимоги тим, що сторони мають спільних дітей дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Діти проживають з позивачем та знаходиться на її утриманні та вихованні. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 2\~000,00 гривень щомісяця починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення кожною дитиною повноліття. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності без проведення фіксації судового засідання технічними засобами. У заяві вказала, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі за її відсутності. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином рекомендованими листами із повідомленнями про вручення, однак, конверти з поштовими відправленнями судових повісток були повернуті на адресу суду з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання», що свідчить про відмову відповідача від отримання судової повістки на поштовому відділенні. Відповідно до частини восьмої статті 76 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою.Причин неявки відповідач суду не повідомив. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності відповідач не надавав. За таких обставин, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів у порядку ст. 224 ЦПК України. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне. Шлюб між сторонами розірвано рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 листопада 2010 року, яке набрало законної сили 29 листопада 2010 року. Зі змісту\~ст. 141 СК України\~вбачається, що мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, а розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Сторони [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітніх дітей дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖС № 133249, виданим 25 вересня 2003 року Марївською сільською радою Запорізького району Запорізької області за актовим записом № 13, та сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖС № 065049, виданим 3 липня 2007 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції за актовим записом № 342 Діти знаходяться на утриманні матері, позивача по даній справі, з нею мешкають, що, зокрема, вбачається зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів. Позивач [PERSON] на даний час не працює, перебуває у відпустці по догляду за малолітньою дитиною від другого шлюбу. Інших доходів позивач не має, з огляду на що їй важко самотужки виховувати та утримувати дітей. Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України (далі СК України), батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що між сторонами немає домовленості відносно утримання неповнолітніх дітей, зокрема, стосовно першочергових витрат на них. Частинами 1, 2, 3 ст. 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на неповнолітню дитину та ненадання дитині утримання, аліменти стягуються у судовому порядку. Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, або у твердій грошовій сумі. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у п. 17 встановлено, що за відсутності згаданої домовленості той із батьків, з ким проживає дити-на, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. При цьому аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Відповідно до ч. 1 ст.182\~\~Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інше. Як розяснено у пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач не надав доказів, що він не має можливості сплачувати аліменти на дітей. Отже, з урахуванням обставин, встановлених у судовому засіданні, та на підставі положень діючого законодавства, суд вважає за доцільне встановити відповідачу розмір належних до сплати аліментів на утримання дітей у розмірі 2\~000,00 гривень щомісячно та до досягнення дітьми повноліття. Враховуючи викладене, суд задовольняє позов [PERSON] у повному обсязі. На підставі частини 3 статті 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь державного бюджету судовий збір у розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 640 гривень 00 копійок. На підставі ст. ст. 10, 11, 57- 61, 64, 88, 208, 209, 212-215, 224 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved