Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

06 грудня 2016 року представник позивача звернувся до суду з позовом до територіальної громади в особі Зачепилівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, третя особа: Новосанжарська державна нотаріальна контора Полтавської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування, посилаючись на те, що 29 січня 2010 року померла [PERSON]. Після її смерті залишилася спадщина, яка складається з житлового будинку літ. «А-1», глинохворостяного обкладеного цеглою, загальною площею 56,1 кв.м, житловою площею 33,7 кв.м, що складається з тамбура І площею 3,1 кв.м, коридору 1-1 площею 5,0 кв.м, кімнати 1-2 площею 13,1 кв.м, кухні 1-3 площею 10,9 кв.м, кімнати 1-4 площею 6,2 кв.м, кімнати 1-5 площею 14,4 кв.м, вбиральні 1-6 площею 3,4 кв.м, та господарських будівель, а саме: літньої кухні літ. «Б», сараїв літ. «В», «в», погреба літ. «в1», навісу літ. «б1», колодязя № 1, що розташовані за адресою: с. Зачепилівка, вул. Берегова, 4, Новосанжарського району Полтавської області. Спадкоємицею за заповітом після померлої [PERSON] є позивач [PERSON] Постановою завідувача Новосанжарською державною нотаріальною конторою Полтавської області від 16.11.2016 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями, тому вона звернулася до суду з цим позовом. Позивач в судове засідання не зявилася, в матеріалах справи є заява, в якій вона просить позов задовольнити повністю, справу розглянути без її участі. Представник відповідача Зачепилівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської областів судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, надав заяву № 238/02-40 від 31.03.2017 року про розгляд справи у його відсутність, позов визнає повністю. Представник третьої особи Новосанжарської державної нотаріальної контори Полтавської області в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, надав заяву № 494/01-16 від 14.03.2017 року про розгляд справи у його відсутність. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Судом встановлено, що згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданого ПП Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», по вул. Береговій, 4, в с. Зачепилівка Новосанжарського району Полтавської області знаходяться житловий будинок літ. «А-1», глинохворостяний обкладений цеглою, загальною площею 56,1 кв.м, житловою площею 33,7 кв.м, що складається з тамбура І площею 3,1 кв.м, коридору 1-1 площею 5,0 кв.м, кімнати 1-2 площею 13,1 кв.м, кухні 1-3 площею 10,9 кв.м, кімнати 1-4 площею 6,2 кв.м, кімнати 1-5 площею 14,4 кв.м, вбиральні 1-6 площею 3,4 кв.м, та господарські будівлі, а саме: літня кухня літ. «Б», сараї літ. «В», «в», погріб літ. «в1», навіс літ. «б1», колодязь № 1 (а.с. 8-12). Згідно довідки приватного підприємства Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» № 7207 від 12.08.2016 року, реєстрація права власності на житловий будинок за адресою: с. Зачепилівка, вул. Берегова, 4, Новосанжарського району Полтавської області, не проводилась (а.с. 14). Житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: с. Зачепилівка, вул. Берегова, 4, Новосанжарського району Полтавської області, належав [PERSON] на підставі договору дарування від 07.08.2000 року, посвідченого державним нотаріусом Новосанжарської держконтори [PERSON] та зареєстрованого в Полтавському міжміському бюро технічної інвентаризації на право особистої власності, записаного в реєстрову книгу № 1 за реєстровим № 57 16.08.2000 року (а.с. 7). Відповідно до свідоцтва про одруження серії ІІ-ЯК № 0410314 від 18.07.1970 року [PERSON] є чоловіком [PERSON] (а.с. 15). З довідки Зачепилівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області № 179/02-24 від 02.03.2017 року вбачається, що [PERSON] була зареєстрована, постійно проживала до моменту смерті з чоловіком [PERSON] (актовий запис про смерть № 21 від 02.12.2008 року). Спадщину прийняла фактично шляхом постійного проживання (а.с. 40). Згідно заповіту від 06 травня 2009 року [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] (а.с. 18). Згідно свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 151650, виданого Зачепилівською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області30.01.2010 року, [PERSON] померла 29 січня 2010 року (а.с. 6). В повідомленні в.о. завідувача Новосанжарською державною нотаріальною конторою Полтавської області № 1187/02-14 від 01.07.2016 року вказано, що після померлої 29.01.2010 року [PERSON] заведена спадкова справа. Подана заява про прийняття спадщини від [PERSON] (а.с. 16). Стаття 1218 Цивільного кодексу України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Пункт 4.18. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, передбачає, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Абзаци 2, 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, передбачають, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання права власності в порядку спадкування, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved