Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

06\~червня\~2018\~року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON],\~ про визнання права власності в порядку спадкування. На обґрунтування позовних вимог вказав, що 01 січня 2014 року в с. Миколаївка Веселинівського району Миколаївської області померла його дружина [PERSON], про що 03.01.2014 року складено відповідний актовий запис №01 виконкомом [PERSON] сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФП №192105. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина, до складу якої відповідно до ст. 1218 ЦК України увійшли всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, зокрема: 1) право власності на земельну ділянку площею 6,36 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, успадковану [PERSON] після смерті її матері [PERSON], право власності якої було посвідчено державним актом на право приватної власності на землю серії І-МК №021352, виданим 15 серпня 1999 року [PERSON] сільською радою, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №105; 2) право власності на житловий будинок з надвірними господарчими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Першотравнева ([PERSON]), 10, Веселинівський район, Миколаївська область. За життя [PERSON] заповіту не склала, тому право на спадкування отримали спадкоємці за законом: чоловік померлої [PERSON], та син [PERSON] Спадщину позивач прийняв відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, якою встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. [PERSON] не прийняв спадищину. На виконання вимог чинного законодавства, [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Веселинівського районного нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] та подав заяву про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом. На підставі цієї заяви нотаріус завела спадкову справу за № 28/2018 та видала йому свідоцтва про право на спадищну за законом на спадкові земельні ділянки, але відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними господарчими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Першотравнева ([PERSON]), 10, Веселинівський район, Миколаївська область, про що 17.05.2018 року винесла Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за №355/02-31 в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу про належність спадкового майна спадкоємцеві. Враховуючи те, що він не може іншим чином захистити своє право на успадкований житловий будинок, він звернувся до суду за захистом своїх спадкових прав. В судове засідання\~ позивач [PERSON]\~ не зявився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] заяву підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити з підстав, вказаних в позовній заяві, та визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з усіма господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: Миколаївська область, Веселинівський район, с. Миколаївка, вул. Бориса Мозолевського, будинок 10, успадкований ним після смерті [PERSON]. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] в судове засідання не зявився, до суду надав заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Веселинівського району Миколаївській області [PERSON] в судове засідання не зявився. До суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених\~ позивачем\~ вимог та зазначених і доведених ним обставин, суд приходить до переконання, що позов підлягає\~ задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 01 січня 2014 року в с. Миколаївка Веселинівського району Миколаївської області померла дружина позивача [PERSON], про що 03.01.2014 року складено відповідний актовий запис №01 виконкомом [PERSON] сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФП №192105. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина, до складу якої відповідно до ст. 1218 ЦК України увійшли всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, зокрема: 1) право власності на земельну ділянку площею 6,36 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, успадковану [PERSON] після смерті її матері [PERSON], право власності якої було посвідчено державним актом на право приватної власності на землю серії І-МК №021352, виданим 15 серпня 1999 року [PERSON] сільською радою, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №105; 2) право власності на житловий будинок з надвірними господарчими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Першотравнева ([PERSON]), 10, Веселинівський район, Миколаївська область. За життя [PERSON] заповіту не склала, тому право на спадкування отримали спадкоємці за законом: чоловік померлої [PERSON], та син [PERSON] Спадщину позивач прийняв відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, якою встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. [PERSON] не прийняв спадищину. На виконання вимог чинного законодавства, [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Веселинівського районного нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] та подав заяву про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом. На підставі цієї заяви нотаріус завела спадкову справу за № 28/2018 та видала йому свідоцтва про право на спадищну за законом на спадкові земельні ділянки, але відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними господарчими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Першотравнева ([PERSON]), 10, Веселинівський район, Миколаївська область, про що 17.05.2018 року винесла Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за №355/02-31 в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу про належність спадкового майна спадкоємцеві. Таким чином, в позасудовому порядку позивач позбавлений можливості оформити своє право власності на успадковане майно. Відповідно до ст. 16 ЦК України одним із способів захисту порушеного права чи інтересу може бути визнання права. \~ \~ \~ \~ [PERSON] набула право власності на житловий будинок № 10, розташований по вул. Першотравневій в с. Миколаївка Веселинівського району Миколаївської області на підставі рішення виконкому Веселинівської районної ради №160 від 16.06.1987 року, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житловий будинок від 09.06.1987 року (а.с. 21), виданим Веселинівською філією [PERSON] МБТІ згідно з паперовими носіями інвентарної справи №10. Право власності на будинок було зареєстровано за [PERSON] в [PERSON] МБТІ 09.06.1987 року за номером 14, що підтверджується довідкою Веселинівської філії [PERSON] МБТІ від 20.04.2018 року №84 (а.с. 22). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України\~ незалежно\~ від часу прийняття\~ спадщини вона належить\~ спадкодавцеві з часу\~ відкриття\~ спадщини.\~\~\~\~ Крім того, ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки позивач [PERSON] прийняв спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, то спадщина належить йому з часу її відкриття. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, враховуючи, що позивач\~ прийняв спадщину в установленому законом порядку, та що його право на спадщину ніким не оспорюється, то суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved