Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

05 травня 1997 року померла [PERSON]. До складу спадкового майна після її смерті входить, право на земельну частку (пай) площею 2,05 умовних кадастрових гектара, яка перебувала у колективній власності КСП «Наша Перемога» с.Галайківці Мурованокуриловецького району Вінницької області. Крім позивача спадкоємцем за законом є [PERSON], який на спадщину не претендує. Позивач не може оформити спадкові права в нотаріальній конторі, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно. За захистом своїх прав та інтересів [PERSON] з відповідним позовом звернулася до суду. Сторони в судове засідання не зявились, надали суду заяви про розгляд справи в їх відсутності. Позивач позов підтримує, відповідачі позов визнали. Суд ухвалив розглянути справу у відсутності сторін. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України - ухвалення в попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ч. 4 цього Кодексу. Визнання позову відповідачами не суперечить закону та не порушує прав інших осіб. Суд, розглянувши справу, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного: [PERSON] померла 05 травня 1997 року (а.с. 8). Випискою із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку № 19-28-0.2-2310\\2-15 від 08 квітня 2015 року (а.с. 12), випискою із списку громадян, членів КСП «Наша перемога» с. Галайківці Мурованокуриловецького району Вінницької області, що додається до Державного акта на право колективної власності на землю № 288 від 23 березня 2015 року (а.с. 13), довідкою Галайковецької сільської ради № 866 від 10 грудня 2014 року (а.с. 11) доведено, що до складу спадщини після смерті [PERSON] входить право на земельну частку (пай) у колишньому КСП «Наша Перемога» с. Галайківці площею 2,05 умовних кадастрових гектара. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтями 548, 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, передбачено, що для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, зокрема, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до норм ст. 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Інформаційною довідкою із спадкового реєстру стверджується, що [PERSON] по своїй смерті заповіту не залишала. Дружини та діти спадкодавця, відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР в редакції 1963 року є спадкоємцями першої черги за законом. Свідоцтвом про смерть (а.с.8), свідоцтвом про народження позивача (а.с. 9) свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 10) довідкою Галайковецької сільської ради № 866 від 10 грудня 2014 року (а.с. 11) стверджується, що [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], яка має право і прийняла спадщину, зокрема спільно проживала з померлою, проводила поховання, розпорядилася особистими речами померлої та обробляє присадибну земельну ділянку. [PERSON] спадщину не прийняв, на неї не претендує, позовні вимоги визнав у наданій суду заяві (а.с. 12, 15). Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідачі визнають позовні вимоги і таке визнання позовних вимог, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування право власності на земельну частку (пай) як спадкоємця [PERSON] за законом.

Outcome: approved