Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

05 грудня 2016 року позивач Хмельницька ощадна кредитна спілка звернулась в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором, посилаючись на те, що 21.08.2006 року [PERSON] уклав з Хмельницькою ощадною кредитною спілкою кредитний договір № 1079, згідно якого отримав кредит в сумі 2 200 грн. строком на 12 місяців, проте в разі порушення узгодженого порядку виплати кредиту та процентів за графіком відображеним у додатку до договору, строк дії договору змінюється та продовжується на невизначений термін, зі сплатою 28 % річних за користування кредитними коштами, під поручительство [PERSON] 03.07.2009 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області було винесено судовий наказ № 2н-3106/09 про стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь позивача заборгованість, яка склалась за кредитним договором № 1079 від 21.08.2006 року в сумі: 10 711,58 грн. заборгованість по кредиту, з яких: 2 200 грн. - тіло кредиту та 8 511,58 грн. - плата за користування кредитом, пеня та інфляційні втрати, а також стягнуто судові витрати в сумі 82,31 грн. Проте, [PERSON] та [PERSON] судове рішення не виконали та продовжують ухилятись від виконання своїх зобов'язань і станом на 02.12.2016 року у відповідачів виникла заборгованість перед позивачем в сумі 43 764 грн. 37 коп., а саме: 13 391, 67 грн. сума нарахованих відсотків та 16 060 грн. пеня, 14 312,70 грн. - інфляційні втрати від несвоєчасного виконання судового наказу. У зв'язку з чим, позивач Хмельницька ощадна кредитна спілка просить стягнути з відповідачів солідарно вказану заборгованість та 1 378 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, подала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити, не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином відповідно до вимог ст. 74,76 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомили. Тому відповідно до ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України суд за згодою представника позивача ухвалив проводити заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.08.2006 року Хмельницька ощадна кредитна спілка уклала кредитний договір № 1079 із членом Хмельницької ощадної кредитної спілки [PERSON], згідно якого позивач надав [PERSON] кредит в розмірі 2 200 грн. строком на 12 місяців з 21 серпня 2006 р. по 21 серпня 2007 року під 28 % річних. Також, 21.08.2006 р. в забезпечення виконання зобов'язання Хмельницька ощадна кредитна спілка уклала договір поруки № 1079 із [PERSON] Хмельницька ощадна кредитна спілка виконала свої зобов'язання по договору та видала відповідачу [PERSON] кошти у розмірі 2 200,00 грн., на умовах строковості, зворотності, платності та забезпеченості у відповідності до п. 1.1 умов Договору. У зв'язку з чим, відповідач [PERSON] зобов'язаний була погашати кредит та проценти за користування кредитом згідно графіка розрахунку, що зазначається в додатку до договору № 1079 (п. 3.3 умов Договору). Проте, відповідач сплату по кредиту не проводив і тому Хмельницька ощадна кредитна спілка звернулась до Хмельницького міськрайонного суду із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] та [PERSON] 03.07.2009 року видано судовий наказ, який набрав законної сили 25.08.2009 року і яким із [PERSON] та [PERSON] солідарно на користь Хмельницької ощадної кредитної спілки було стягнено заборгованість за кредитним договором № 1079 від 21.08.2006 року в сумі 10 711,58 грн., 38 грн. 56 коп. державного мита та 43 грн. 75 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Як вбачається із довідки Хмельницької ощадної кредитної спілки від 02.12.2016 року вих. № 132 станом на 02.12.2016 року за судовим наказом № 2н-3106/09 від 03.07.2009 року заборгованості за кредитним договором № 1079 від 21.08.2006 року не сплачено жодної гривні і заборгованість за цим наказом становить 10 793,89 грн. Проте, після винесення судового наказу відповідачі [PERSON] та [PERSON] продовжували порушувати кредитне зобов'язання та не здійснювали погашення відсотків за час фактичного користування кредитом. Відповідно до п. 3.1 Договору, відповідач [PERSON] зобов'язаний погашати кредит та проценти за користування кредитом згідно графіка розрахунків, що зазначається в додатку до Договору і плата за користування кредитом становить 28 % річних - фіксована ставка процентів за кредитом. Пунктом 3.5 Договору передбачено, що у разі порушення узгодженого порядку виплати кредиту та процентів за графіком, відображеним у додатку до договору, більш ніж на 5 робочих днів, кредитор має право на отримання плати за користування кредитом за період прострочення, виходячи із подвоєння процентів визначених у п. 3.1 кредитного договору, що становить 56 % річних, з яких 28 % річних - фіксована ставка процентів за кредитом та 28 % річних -проценти за порушення грошового зобов'язання. А у випадку не проведення розрахунку за кредитним договором до 21.08.2007 року плата за користування кредитом визначається шляхом збільшення в три рази процентів, що становить 84 % річних, з яких: 28 % річних фіксована ставка процентів за кредитом та 56 % річних - проценти за порушення грошового зобов'язання. Таким чином, відповідно до розрахунку нарахування відсотків, пені та інфляційних втрат по кредитному договору № 1079 станом на 02.12.2016 року заборгованість відповідачів перед Хмельницькою ощадною кредитною спілкою становить 43 764 грн. 37 коп., з яких 13 391 грн. 67 коп. сума нарахованих відсотків, пеня 16 060 грн. та 14 312 грн. 70 коп. інфляційні втрати від несвоєчасного виконання судового наказу. Відповідно до статті 1 Закону України «Про кредитні спілки» - кредитна спілка це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об'єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об'єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених цим законом. У відповідності до ст.1 п. 3; статті 5 ч. 3; ст. 34 ч. 1 п.п. 3; ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансовим кредитом є кошти, які надаються у позику юридичній чи фізичній особі під процент. Надавати фінансові кредити за рахунок залучених коштів має право на підставі відповідної ліцензії лише кредитна установа. Уповноважений орган у межах своєї компетенції видає ліцензії для здійснення фінансовими установами надання фінансових кредитів за рахунок залучених коштів , діяльності з надання будь-яких фінансових послуг, що передбачають пряме або опосередковане залучення фінансових активів від фізичних осіб. Згідно вимог статті 2 частини 2 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» діяльність з надання фінансових послуг підлягає ліцензуванню. Позивач має таку ліцензію на надання фінансових послуг за рахунок залучених коштів. Згідно зі ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов»язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов»язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України). Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема зміна умов зобов'язання. А відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право нараховувати відсотки за користування кредитними коштами до дня повернення позики. Згідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог статті 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок за договором та погасити заборгованість перед кредитором. Частиною першою статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов'язання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом. При цьому індекс інфляції, 3% річних від простроченої суми (стаття 625 ЦК України) та проценти за позикою (стаття 1048 ЦК України) підлягають сплаті до моменту фактичного повернення боргу. Ухвалення рішення суду про стягнення грошової суми за договором позики за змістом частини третьої статті 1049 ЦК України не припиняє обов'язку позичальника по сплаті процентів за користування грошима, передбачені статтею 1048, та сум передбачених статтею 625 цього Кодексу. Виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 р. у справі за № 6-1206цс15. Частиною 1 статті 553 цього ж Кодексу передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Частинами 1,2 ст. 554 цього Кодексу встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 11 березня 2015 року у справі №6-35 цс/15 статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. У зв'язку з наведеним, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог Хмельницької ощадної кредитної спілки до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. Судові витрати становлять: 1 378 грн. 00 коп. - судовий збір, і розподіляються між сторонами відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, тобто стягуються порівну з відповідачів (по 689 грн. з кожної) на користь Хмельницької ощадної кредитної спілки. На підставі викладеного та

Outcome: approved