Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

06.04.2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, мотивуючи свої вимоги тим, що 14.08.1998 року у виконавчому комітеті Браїлівської селищної ради Жмеринського району Вінницької області сторони зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження 14.08.1998 року зроблено запис за №17. Від спільного шлюбу у сторін є неповнолітні діти: син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. На даний час сімейні стосунки сторін припинилися, відповідач перестав брати участь як батько в утриманні неповнолітніх дітей. В добровільному порядку домовитись про спільне утримання неповнолітніх дітей сторони не можуть. А тому, вищевикладені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом, в якому просила стягувати з відповідача на її користь на утримання дітей аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення старшою дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові. Представник відповідача - адвокат Шабатура О.А. позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти задоволення останніх. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 14.08.1998 року у виконавчому комітеті Браїлівської селищної ради Жмеринського району Вінницької області сторони зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження 14.08.1998 року зроблено запис за №17, згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Браїлівської селищної ради Жмеринського району Вінницької області 14.08.1998 року (а.с.8). Від спільного шлюбу у сторін є неповнолітні діти: син [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого міським відділом реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області 17.04.2001 року, та син [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області 25.12.2015 року (а.с.7). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На даний час неповнолітні діти сторін проживають разом із позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою ОСББ «Фортуна-128А» від 05.04.2016 року №048 (а.с.5). В добровільному порядку домовитись про спільне утримання неповнолітніх дітей сторони не можуть. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття (ч.2 ст.183 СК України). А відтак, суд вважає за можливе визначити єдину частку від заробітку відповідача, яка підлягатиме стягненню з останнього на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей. Статтею 182 СК України встановлено перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні суми стягнення аліментів суд враховує вікову категорію неповнолітніх дітей та звичайні потреби дитини, хворобливий стан здоров'я дитини [PERSON], що підтверджується ультрасонографією головного мозку від 05.02.2016 року (а.с.9), матеріальне становище та хворобливий стан здоров'я позивача, яка згідно пенсійного посвідчення серії [NUMBER], виданого Пенсійним фондом України 21.12.2011 року являється інвалідом ІІІ групи довічно (а.с.10). Окрім того, суд враховує особу платника аліментів, який являється молодою фізично здоровою людиною працездатного віку, сплачує аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку до закінчення сином навчання в учбовому закладі, але не більше, як до досягнення останнім 23 річного віку, згідно постанови про відкриття виконавчого провадження №40711837 від 26.11.2013 року (а.с.23). А тому, з огляду на вищенаведене та враховуючи, що позивач позовні вимоги підтримала, а представник відповідача останні визнав, суд вважає за можливе позов задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Окрім того, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення на користь держави судові витрати, які складаються з 551,20 грн. судового збору від сплати якого звільнено позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved