Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-17 00:00:00

06.11.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі ПАТ «Державний ощадний банк України»), треті особи, які не заявляють самостійних вимог Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби м.Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області, [PERSON], про виключення майна з під арешту. В обґрунтування позову вказує, що вона є співвласником квартири [ADDRESS], іншими співвласниками є [PERSON] та [PERSON], частки в квартирі не виділені. Вона має намір подарувати належну їй частку квартири, однак у реєстрі речових прав обтяжень нерухомого майна наявна заборона відчуження. Арешт на квартиру був накладений постановою державного виконавця Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області [PERSON] серії ВП № 47890221 від 29.06.2015 року. Виконавче провадження було відкрито відносно відповідача, по виконавчому листу № 216/6652/13-ц від 31.03.2014 року, за заявою ПАТ «Державний ощадний банк України». Вона не є боржником по виконавчому провадженню, та немає відношення до стягнення боргу з відповідача. Просить суд зняти арешт з квартири [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позов визнав. Представник відповідача ПАТ «Державний ощадний банк України» [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов не визнає, вказує, що на квартиру [ADDRESS] накладено арешт, позивачу належить лише частка майна. Крім того, належним відповідачем по справі є Центрально-Міський відділ державної виконавчої служби м.Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області. Просить суд відмовити позивачу. Третя особа [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, проти позову не заперечує. Третя особа державний виконавець Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби м.Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти позову заперечує, без наведення підстав заперечення. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності за № Ц-1257 від 18.12.1998 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства Криворізької міської ради та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєктів нерухомого майна а.с.6, 26, постановою державного виконавця від 26.06.2015 року накладено арешт на все належне майно боржника [PERSON], під час здійснення виконавчого провадження з примусового виконання виконаного листа № 216/6652/13-ц від 22.01.2014 року, про стягнення на користь АТ «Ощадбанк» суму боргу в розмірі 111\~128,91 грн. а.с.5. Частиною 1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ч.15 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», у справах про зняття арешту з майна, що становить спільну сумісну власність членів сімї, частка боржника визначається відповідно до правил\~статті 357 ЦК. Статтею 357 ЦК України визначено, що частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Ухвалою Центрально-Міського районного суд м.Кривого Рогу від 17.05.2018 року, яка набрала законної сили 04.06.2018 року, в задоволенні подання державного виконавця Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби м.Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області [PERSON] про визначення часток в квартирі [ADDRESS] відмовлено а.с.49. Частиною першою статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Позивачем заявленому вимогу про зняття арешту з усієї квартири [ADDRESS], яка являється спільною сумісною власністю, та серед інших належить [PERSON], яка являється боржником по виконавчому провадженню від 22.01.2014 року, яке станом на теперішній час не завершене, таким чином суд не вбачає правових підстав для задоволення позовної заяви позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed