Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

05.09.2014 року [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про припинення права спільної часткової власності на частку у транспортних засобах. 28.07.2014 року Апеляційним судом Київської області було прийняте рішення по справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про розподіл майна подружжя: визнано спільним майном подружжя автомобілі «Mitsubishi Outlender», 2008 р.в. д.н.з. [NUMBER], ГАЗ 3302 14, 2003 р.в. д.н.з. [NUMBER] та автомобільний причіп марки ПФ - 01, 1996 р.в., д.н.з. [NUMBER] і визнано право власності па ? частині за кожним з них. На даний час обидва автомобілі зареєстровані як власність [PERSON] згідно свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів [NUMBER] та [NUMBER] від 16.01.2010 року. Рішенням Іванківського районного суду від 18.03.2014 року біржові угоди, за якими автомобілі були продані [PERSON] були визнані недійсними, а самі автомобілі витребувані у [PERSON] На час звернення до суду автомобілі та причеп знаходяться у фактичному володіння позивача ([PERSON]). За рішеннями судів, які набрали законної сили, позивач та відповідачка є співвласниками спільної часткової власності, і мають здійснювати своє право згідно положень ст. 358 ЦК України. Оскільки вказані речі є неподільними, зважаючи на вкрай негативні взаємовідносини, які склались між позивачем та відповідачкою, спільне володіння і користування ними неможливе. Припинення власності [PERSON] на її частку у транспортних засобах не завдасть її інтересам та інтересам членам її сім'ї істотної шкоди. Необхідні кошти (вартість частки [PERSON]) ним зібрані - 86 209 грн. 35 коп. Вказана сума розрахована позивачем на підставі висновку № 4130/11-16 судової товарознавчої експертизи від 29.06.2011 року, якими була встановлена вартість цих транспортних засобів. Кошти не зміг внести на депозитний рахунок суду, через його відсутність. Враховуючи викладене вище позивач, на підставі ст.. 365 ЦК України просив: припинити право власності [PERSON] на ? частину: автомобіля «Mitsubishi Outlender», 2008 р.в. д.н.з. [NUMBER] вартістю 69103, 99 грн., ГАЗ 3302 14, 2003 р.в. д.н.з. [NUMBER] вартістю 16 716,29 грн., автомобільний причіп марки ПФ - 01, 1996 р.в., д.н.з. [NUMBER] вартістю 389,07 грн.; визнати за ним право власності на ? частину: автомобіля «Mitsubishi Outlender», 2008 р.в. д.н.з. [NUMBER] вартістю 69103, 99 грн., ГАЗ 3302 14, 2003 р.в. д.н.з. [NUMBER] вартістю 16 716,29 грн., автомобільний причіп марки ПФ - 01, 1996 р.в., д.н.з. [NUMBER] вартістю 389,07 грн.; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію вартості її частки у праві власності на транспортні засоби у загальній сумі 86 209 грн. 35 коп. [PERSON] скористалася своїм правом і пред'явила зустрічний позов до [PERSON], про припинення права спільної власності. Фактично позов пред'явлений з тих же підстав: просила припинити право власності [PERSON] на ? частину у спільній частковій власності на автомобіль «Mitsubishi Outlender», 2008 р.в. д.н.з. [NUMBER] вартістю 69103, 99 грн., визнавши за нею право власності на цю частину, виплативши [PERSON] кошти у сумі 69103,99 грн., які внесені нею на депозитний рахунок суду. У судовому засіданні 10.11.2014 року [PERSON] повністю відмовилась від своїх позовних вимог, про що написала письмову заяву. Первісний позов визнала повністю, з урахуванням виплати позивачем їй половини вартості автомобіля Шевролет такума ( є відповідна розписка) та відмови [PERSON] від сплати нею половини вартості експертизи, проведеної по іншій справі. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені вище. Просили позов задовольнити. Зазначили, що кошти внесені на депозитний рахунок суду. [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнала, з причин, вказаних вище. Суд, вислухавши сторони, вивчивши надані сторонами докази, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 29.12.1995 року позивачка та відповідач ( по первісному позову) зареєстрували шлюб між собою ( а.с. 3, т.1). За час перебування у шлюбі позивачка та відповідач ( за первісним позовом) придбали наступне майно: автомобілі «Mitsubishi Outlender», 2008 р.в. (за договором № 0806-19028 від 19.06.2008 року та актом приймання-передачі від 16.01.2009 року (а.с.157-160,т.1), «Chevrolet Tacuma», 2004 р.в., ГАЗ 3302 14, 2003 р.в. та причіп, 1996 р.в. та причіп 1996 р.в., які до відчуження [PERSON] були зареєстровані на його ім'я. 28.07.2014 року Апеляційним судом Київської області було прийняте рішення по справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про розподіл майна подружжя: визнано спільним майном подружжя автомобілі «Mitsubishi Outlender», 2008 р.в. д.н.з. [NUMBER], ГАЗ 3302 14, 2003 р.в. д.н.з. [NUMBER] та автомобільний причіп марки ПФ - 01, 1996 р.в., д.н.з. [NUMBER] і визнано право власності па ? частині за кожним з них. На даний час обидва автомобілі зареєстровані як власність [PERSON] згідно свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів [NUMBER] та [NUMBER] від 16.01.2010 року. Рішенням Іванківського районного суду від 18.03.2014 року біржові угоди, за якими автомобілі були продані [PERSON] були визнані недійсними, а самі автомобілі витребувані у [PERSON] На час звернення до суду автомобілі та причеп знаходяться у фактичному володіння позивача ([PERSON]). За рішеннями судів, які набрали законної сили, позивач та відповідачка є співвласниками спільної часткової власності, і мають здійснювати своє право згідно положень ст. 358 ЦК України. Оскільки вказані речі є неподільними, зважаючи на вкрай негативні взаємовідносини, які склались між позивачем та відповідачкою, спільне володіння і користування ними неможливе. Припинення власності [PERSON] на її частку у транспортних засобах не завдасть її інтересам та інтересам членам її сім'ї істотної шкоди. Необхідні кошти (вартість частки [PERSON]) ним зібрані - 86 209 грн. 35 коп. Вказана сума розрахована позивачем на підставі висновку № 4130/11-16 судової товарознавчої експертизи від 29.06.2011 року, якими була встановлена вартість цих транспортних засобів. Кошти не зміг внести на депозитний рахунок суду, через його відсутність. Відповідно до ч.1 ст. 365 ЦК право на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) Частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) Річ є неподільною; 3) Спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) Таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Верховний суд України неодноразово висловлював свою позицію із зазначеного питання, а саме, що із змісту норми ст. 365 ЦК випливає, що припинення права особи на частку у спільному майні допускається за наявності будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 ст.365 ЦК, але за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Вимога попереднього внесення платежу є не просто технічною складовою процедури відчуження майна, яка встановлена законом, а основною вимогою, на якій повинного ґрунтуватися рішення суду про позбавлення особи майна без її згоди. У судовому засіданні достовірно встановлено, що після розірвання шлюбу у 2009 році, між сторонами склались вкрай неприязні взаємовідносини, в т.ч. пов'язані і з розподілом майна: жодне з подружжя не погоджувалося, як не погоджується і на даний момент на відступ своєї частки іншому. Речі є неподільними і спільне користування ними неможливе. Тривалий час (практично з 2009 року) транспортними засобами користується лише позивач - [PERSON], який здійснює підприємницьку діяльність. Тобто вже 5 років відповідачка [PERSON] фактично позбавлена можливості користуватися ними, відповідно суд приходить до висновку, з урахуванням останнього факту, що припинення її права на частку у праві власності не завдасть істотної шкоди її інтересам та членам її сім'ї. Оскільки [PERSON] є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, відповідно до п.10 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» вона звільняється від сплати судового збору. На підставі наведеного, ст. 365 ЦК України,

Outcome: approved