Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

05 вересня 2018 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області про визнання права власності на земельну ділянки в порядку спадкування за законом. Свої вимоги позивачі мотивують тим, що 26 липня 2016 року померла їхня мати [PERSON]. Після смерті останньої відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 0,700 га, розташовану на території Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області, посвідчену державним актом серії І-СМ №038480. В установленому законом порядку прийняли спадщину після смерті матері та отримали у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 3,1151 га, яка знаходиться на території Верхосульської сільської ради. В той же час нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтва право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,700 га у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на неї, зокрема, внаслідок того, що державний акт серії І-СМ №038480 не зареєстрований у Книзі записів (реєстрації) державних актів на право власності на землю на території Верхосульської сільської ради. Посилаючись на викладені обставини, позивачі просять визнати за ними в порядку спадкування за законом після смерті матері, [PERSON], яка померла 26 липня 2016 року, право власності на земельну ділянку площею 0,700 га для ведення товарного сільського господарства у рівних частках по 1/2 частині кожній. Ухвалою від 06 вересня 2018 року відкрито провадження у справі за вказаним вище позовом та призначено її до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а. с. 32-33). Ухвалою від 03 жовтня 2018 року за клопотанням представника позивачів здійснено заміну неналежного відповідача у справі Верхосульську сільську раду Білопільського району Сумської області на належного відповідача -\~ Миколаївську селищну раду Білопільського району Сумської області, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору залучено Верхосульський старостат Білопільського району Сумської області та закрито підготовче провадження по справі з призначенням її до розгляду по суті (а. с. 71-72). Позивачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявилися. Представник останніх за довіреністю [PERSON] подав заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивачів, позов підтримують (а. с. 88). Представник відповідача Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області у судове засідання не зявився. В. о. селищного голови надіслав листа про розгляд справи у відсутність їх представника, позов визнають (а. с. 86). Представник третьої особи Верхосульського старостату Білопільського району Сумської області у судове засідання не зявився, надіслав заяву про розгляд справи в його відсутність (а. с. 87). У звязку з неявкою сторін, третьої особи суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних доказів, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозвязку, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків. За загальними правилами про спадкування, передбаченими ст. ст. 1216, 1218, 1220 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив. В силу положень ст. ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини чи подачі до нотаріальної контори або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяви про прийняття спадщини. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що 26 червня 2016 року у с. Мукіївка Білопільського району Сумської області померла [PERSON] (а. с. 11). Після смерті останньої відкрилася спадщина, до складу якої ввійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 0,700 га, розташована на території Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області, право приватної власності на яку посвідчене державним актом серії І-СМ №038480, виданим Верхосульською сільською радою 23 квітня 2002 року на підставі розпорядження голови Білопільської РДА №90 від 19 березня 2002 року (а. с. 9). За інформацією відділу Держгеокадастру у Білопільському районі вищевказаний державний акт у Книзі записів (реєстрації) державних актів на право власності на землю на території Верхосульської сільської ради не зареєстрований (а. с. 12). Відповідно до довідки Верхосульського старостату Миколаївської селищної ради від 28 вересня 2018 року [PERSON], яка померла 26 червня 2016 року, постійно та на день смерті була зареєстрована та проживала одна в [INFO] (а. с. 55 а). Крім того з матеріалів справи вбачається, що 29 вересня 2016 року приватним нотаріусом Білопільського районного нотаріального округу [PERSON] за заявами [PERSON] та [PERSON] заведена спадкова справа №79/2016 після померлої 26 червня 2016 року матері останніх - [PERSON], номер у Спадковому реєстрі 59572754. Позивачам видані свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спадкового майна (а. с. 78-82). В той же час постановою нотаріуса від 27 лютого 2017 року позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,700 га, розташовану на території Верхосульської сільської ради у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа (а. с. 15). Таким чином, наведене вище свідчить про те, що позивачі [PERSON] та [PERSON] в установленому законом порядку прийняли спадщину за законом після смерті матері, [PERSON], однак, отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, яка ввійшла до спадкової маси не можуть внаслідок втрати правовстановлюючого документа на неї. Статтями 81, 131 ЗК України передбачено, що громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, міни, дарування, ренти, успадкування та інших цивільно-правових угод. Згідно зі ст. 55 Конституції України права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обовязків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. У ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено право кожної фізичної або юридичної особи на мирне володіння своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. «а» ч. 3 ст. 152 Земельного Кодексу України. Таким чином, враховуючи, що позивачі прийняли спадщину після смерті матері, [PERSON], яка померла 26 червня 2016 року, але у зв'язку з втратою правовстановлюючого документа не можуть отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом, позов [PERSON] та [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved