Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-24 00:00:00

05.12.2019 року [PERSON] звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] , Єгорівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, в якій просить суд визнати за ним - [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер 5123981400:01:003:3692, яка розташована за адресою: Одеська область, Роздільнянський район, Єгорівська сільська рада, масив «Надлиманський» СТ «Авіатор» діл. 2050, 2149, та на квартиру під [ADDRESS] , загальною площею 28,10 кв.м., житловою площею 16,2 кв.м. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що [INFO] померла його бабуся - [PERSON] , яка, за життя, [INFO] на випадок своєї смерті склала заповіт, яким усе своє майно де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день її смерті буде належати їй, в тому числі належну їй квартиру під [ADDRESS] , вона заповіла йому - [PERSON] . Позивач зазначає, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на її майно, а саме: на земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , [ADDRESS] «Надлиманський» [ADDRESS] СТ «Авіатор», діл. № [NUMBER] , [NUMBER] , яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД [NUMBER] 045721 від 18.06.1998 року (кадастровий номер 5123981400:01:003:3692), площа земельної ділянки складає 0,100 га, та на квартиру під [ADDRESS] . 12.07.2019 року, як стверджує позивач, він звернувся до Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на квартиру під [ADDRESS] , та на земельну ділянку, площею 0,1000га., яка розміщена за адресою: [ADDRESS] Роздільнянський [ADDRESS] , Єгорівська [ADDRESS] Надлиманський [ADDRESS] СТ «Авіатор», ділянка під № [NUMBER] , 2149, кадастровий номер 5123981400:01:003:3692. Однак, 12.07.2019 року державний нотаріус Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса Пінігіна Т.М. прийняла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з тим, що оригінали документів, що посвідчують право власності спадкодавця на квартиру [ADDRESS] , яка належала в рівних частках [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого була його дружина - [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, та на земельну ділянку площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] « [ADDRESS] , кадастровий номер 5123981400:01:003:3692, [PERSON] не надані, а тому видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, після смерті [PERSON] немає можливості. Викладені обставини зумовили звернення [PERSON] до суду із відповідним позовом. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 06.12.2019року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , Єгорівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання. Крім того, ухвалою Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 06.12.2019року було витребувано у державного нотаріуса Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса Пінігіної Тетяни Миколаївни належним чином завірену копію матеріалів спадкової справи № 788/2017, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 18.12.2019 року до канцелярії суду від державного нотаріуса Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса Пінігіної Тетяни Миколаївни надійшла належним чином завірена копія матеріалів спадкової справи № 788/2017, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . У підготовчому засіданні 26.02.2020 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання 25.03.2020 року позивач не з`явився, однак 24.03.2020 року та 25.03.2020 року його представник адвокат Байрачна А.К. надіслала на електронну поштову адресу суду заяви, в яких просила розглянути справу за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] про час та місце підготовчих та судового засідань повідомлявся належним чином шляхом надсилання судової ухвали та повісток на адресу, зазначену у позовній заяві, яка не змінювалась, про що свідчить довідка з відділу адресної довідкової роботи Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області, у підготовчі та судове засідання не з`явився, про поважність причин відсутності не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. При цьому, суд зазначає, що відповідно до п.2 ч.7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до п.4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Приймаючи до уваги, що судові відправлення були повернуті поштою із відміткою «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення не проживає», суд вважає за можливе розглядати справу без участі відповідача за наявними в ній матеріалами. Представник відповідача - Єгорівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, у судове засідання 25.03.2020 року не з`явився, однак 05.03.2020 року надіслав до канцелярії суду заяву, в якій позов визнав, справу просив розглядати за відсутності представника Єгорівської сільської ради. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] з 06 грудня 1964 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 28). Від даного шлюбу, [INFO] у них народився син, який є відповідачем у дані справі, [PERSON] , що підтверджується копію свідоцтва про народження (а.с. 56). Судовим розглядом також встановлено, що позивач [PERSON] є сином відповідача - [PERSON] , та, відповідно, онуком [PERSON] та [PERSON] (а.с. 111-112). [PERSON] та [PERSON] на підставі договору №9193 купівлі-продажу нерухомого майна від 21.08.1995 року, зареєстрованого на Одеській товарній біржі, та зареєстрованого в КП «ОМБТІ та РОН» 28.08.1995 року за № 99 стр. 159 кн. 123 пр., належала квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12-13). Згідно довідки КП «БТІ» ОМР від 30.11.2018 року № 498833.36, яка міститься в матеріалах спадкової справи, право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON] та [PERSON] на підставі договору №9193 купівлі-продажу нерухомого майна від 21.08.1995 року, виданого Одеською товарною біржею 21.08.1995 року, дата реєстрації 28.08.1995 року (а.с. 93-94). Крім того, [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданого на підставі рішення 14 сесії ХХІІ скликання Єгорівської сільської ради народних депутатів Роздільнянського району Одеської області, належала земельна ділянка, площею 0,1000 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території Єгорівської сільської ради садівничого товариства «Авіатор», діл. № [NUMBER] , 2149, кадастровий номер 5123981400:01:003:3692 (а.с. 15). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 11 лютого 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції (а.с. 27). 21 липня 2016 року [PERSON] було складено заповіт, з якого вбачається, що все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день її смерті буде належати їй, в тому числі належну їй квартиру під [ADDRESS] , заповідає [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Зазначений заповіт був посвідчений державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори Пінігіною Т.М., зареєстровано в реєстрі за №6-1308. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 19 жовтня 2016 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с. 26). На виконання вимог ухвали суду державний нотаріус Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса Пінігіна Тетяна Миколаївна надіслала на адресу суду належним чином завірену копію матеріалів спадкової справи № 788/2017, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , зі змісту якої вбачається, що 10 листопада 2017 року [PERSON] як спадкоємець за заповітом звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (а.с. 67). Однак, постановою державного нотаріуса Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса Пінігіної Т.М. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.03.2018 року, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , оскільки [PERSON] пропущено строк для прийняття спадщини, встановлений ст. 1270 ЦК України (а.с. 78). Так, заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 08.08.2018 року, яке набрало законної сили 10.09.2018 року, визначено [PERSON] , [INFO] , ІПН: [NUMBER] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , додатковий строк тривалістю два місяці, для прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] (актовий запис про смерть №10562 Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 19 жовтня 2016 року) (а.с. 24-25). 20 жовтня 2018 року [PERSON] як спадкоємець за заповітом знову звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті його бабусі - [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 84). Однак, постановою державного нотаріуса Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса Пінігіної Т.М. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.07.2019 року було відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на: квартиру під [ADDRESS] (одна/друга) частка якої належала [PERSON] , та 1/2 (одна/друга) частка належала [PERSON] , який помер [INFO] [INFO] , спадкоємцем якого була його дружина - [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, та земельну ділянку площею 0,1000га, яка розташована за адресою: Одеська область, Роздільнянський район, Єгорівська сільська рада, масив «Надлиманський» СТ «Авіатор», ділянка під № [NUMBER] , 2149, кадастровий № 5123981400:01:003:3692, після смерті [PERSON] , оскільки [PERSON] не надано документів, що посвідчують право власності спадкодавця на вказане майно. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , не заводилась, що підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру (а.с. 33). Таким чином, судовим розглядом встановлено, що єдиним спадкоємцем першої черги права на спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , яка фактично спадщину прийняла, була його дружина - [PERSON] , оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала та була зареєстрована разом зі спадкодавцем, що підтверджується довідками КП «ЖКС «Чорноморський» за № 1043 від 18.08.2014 року, за №320 від 15 березня 2018 року, за № 1509 від 28.10.2019 року (а.с. 14, 60, 68), однак оформити свої спадкові права не встигла, оскільки [INFO] померла. Іншим спадкоємцем першої черги права на спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , є його син - [PERSON] , який спадщину не прийняв, оскільки з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався. Крім того, зі змісту витребуваної судом спадкової справи вбачається, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , крім позивача, заяву про прийняття спадщини за законом подав син померлої та батько позивача - відповідач [PERSON] (а.с. 52). Проте, судом встановлено, що ще за життя, 21 липня 2016 року, [PERSON] склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори Пінігіною Т.М., зареєстровано в реєстрі за №6-1308, відповідно до якого все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день її смерті буде належати їй, в тому числі належну їй квартиру під [ADDRESS] , заповідає [PERSON] , [INFO] , який є її онуком. За правилами ст. ст.\~1216,\~1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно\~ст.1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~ч.\~1\~та ч.\~2\~ст.\~1223\~ЦК України\~право на\~спадкування мають\~особи,\~визначені у\~заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Таким чином, судовим розглядом вставлено, що [PERSON] фактично спадщину прийняв, оскільки подав нотаріусу заяву про її прийняття, із заявою про відмову від спадщини не звертався. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст. 1268 ЦК України). Як зазначено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Також ч.1,2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Суд зазначає, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачем в якості співвідповідача було визначено Єгорівську сільську раду Роздільнянського району Одеської області. Суд вважає, що належними відповідачами у даній категорії спорів є інші спадкоємці, які прийняли спадщину, у разі їх відсутності спадкоємці інших черг спадкування, і лише у разі відсутності таких територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно. У п`яту чергу право на спадкування за законом також одержують утриманці спадкодавця, які не були членами його сім`ї. Утриманцями слід вважати неповнолітню або непрацездатну особу (жінку, чоловіка при досягненні відповідно 55 і 60 років, інвалідів І, ІІ і ІІІ груп), яка не була членом сім`ї спадкодавця, але не менш як п`ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування. За змістом ст. 392 ЦК належним відповідачем є особа учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно, зокрема, житловий будинок, квартиру земельну ділянку. Відповідно до п. 1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі пред`явлення позову до неналежного відповідача суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (ст. 33 ЦПК). Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача, суд повинен відмовляти у задоволенні позову. Отже, суд зазначає, що позивачем невірно було визначено в якості співвідповідача Єгорівську сільську раду Роздільнянського району Одеської області, оскільки у даному випадку належним відповідачем є тільки [PERSON] , який є сином спадкодавця та спадкоємцем першої черги спадкування за законом. Задовольняючи позовні вимоги, суд приймає до уваги і те, що відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, призвела до неможливості [PERSON] оформити свої спадкові права щодо квартири та земельної ділянки, а іншим шляхом окрім як шляхом звернення до суду його право захистити неможливо. При викладених обставинах, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер 5123981400:01:003:3692, яка розташована за адресою: Одеська область, Роздільнянський район, Єгорівська сільська рада, масив «Надлиманський» СТ «Авіатор» діл. 2050, 2149, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , та визнати за [PERSON] право власності на квартиру під [ADDRESS] , загальною площею 28,10 кв.м., житловою площею 16,2 кв.м., в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Приймаючи до уваги, що позивачем не заявлені вимоги про відшкодування судового збору, у суду відсутні підстави для покладення цих витрат на відповідача.

Outcome: approved