Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

06.10.2015 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до Василівського районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту № [NUMBER] від 19.12.2013 року в розмірі 36643,70 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що 19.12.2013 року між ПАТ ОТП Банк та [PERSON] був укладений Договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER] від 19.12.2013 року, згідно умов якого [PERSON] видано кредитні кошти в сумі 30161,00 гривень, з яких: на споживчі цілі 25349,00 грн., на придбання послуг у продавця 1 ПАТ «Страхова компанія «Ренесанс Життя» - 4562,82 грн., на придбання послуг у продавця 2 ФОП [PERSON] 250,00 грн.. Кредит надається строком на 60 місяців з 19.12.2013 року по 19.12.2018 року, розмір процентної ставки складає 18% річних. Відповідно до п.1.5. кредитного договору встановлено, що за порушення позичальником строків або суми сплати щомісячного платежу, з дня, наступного за датою платежу, визначеною графіком платежів позичальник сплачує штраф за кожен факт порушення, у розмірі 25 грн.. Відповідно до п. 1.5.4 в разі порушення Позичальником строків або суми сплати будь-якого з щомісячних платежів, Банк має право вимагати від Позичальника дострокового виконання зобов'язань за Кредитним договором. Проте, в порушення умов кредитному договору, зобовязання за укладеним Договором позичальником належним чином не виконуються. 22.12.2014 року між ПАТ ОТП Банк та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладений Договір факторингу №22/12/14/5, за яким ПАТ ОТП Банк відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло за кредитним договором № [NUMBER] від 19.12.2013 року право вимоги в обсязі та на умовах, що існують на момент чинності цим Договором та, відповідно до ст.514 ЦК України, до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права ПАТ ОТП Банк щодо права вимоги Боржника за вищевказаним кредитним договором. Відповідач [PERSON] порушив умови Кредитного договору та станом на 21.08.2015 року має прострочену заборгованість в загальному розмірі 36643,70 грн., яка складається з: залишку заборгованості за кредитом 29189,80 грн., заборгованості за процентами 4012,08 грн., комісії 3441,82 грн.. Вказана вище заборгованість до теперішнього часу відповідачем у добровільному порядку не погашена, тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту № [NUMBER] від 19.12.2013 року в розмірі 36643,70 грн. та судовий збір в сумі 1218,00 грн. Представник позивача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи повідомлялася судом своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомлено. До позову додана заява представника позивача, в якій викладено прохання розглядати справу у відсутність представника позивача, на заявлених позовних вимогах наполягають у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів, не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, відповідно до вимог ст.ст.74,76 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомлено, документів на підтвердження поважності причин неявки суду не надано, заперечень на позов не подано, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України. Суд, повно та всебічно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вивчивши надані суду докази, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.12.2013 року між ПАТ ОТП Банк та [PERSON] був укладений Договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER] від 19.12.2013 року, згідно умов якого [PERSON] видано кредитні кошти в сумі 30161,00 гривень, з яких: на споживчі цілі 25349,00 грн., на придбання послуг у продавця 1 ПАТ «Страхова компанія «Ренесанс Життя» - 4562,82 грн., на придбання послуг у продавця 2 ФОП [PERSON] 250,00 грн.., що підтверджується копією Договору, заявою на видачу готівки № 1 від 19.12.2013, які містяться в матеріалах справи (а.с.5-7,12). Кредит позичальнику [PERSON] наданий строком на 60 місяців з 19.12.2013 року по 19.12.2018 року, розмір процентної ставки складає 18% річних. Відповідно до п.1.5. кредитного договору встановлено, що за порушення позичальником строків або суми сплати щомісячного платежу, з дня, наступного за датою платежу, визначеною графіком платежів позичальник сплачує штраф за кожен факт порушення, у розмірі 25 грн.. Відповідно до п. 1.5.4 в разі порушення Позичальником строків або суми сплати будь-якого з щомісячних платежів, Банк має право вимагати від Позичальника дострокового виконання зобов'язань за Кредитним договором. 22.12.2014 року між ПАТ ОТП Банк та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» був укладений Договір факторингу №22/12/14/5, за яким ПАТ ОТП Банк відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло за кредитним договором № [NUMBER] від 19.12.2013 року право вимоги в обсязі та на умовах, що існують на момент чинності цим Договором та, відповідно до ст.514 ЦК України, до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права ПАТ ОТП Банк щодо права вимоги Боржника за вищевказаним кредитним договором (а.с.25-31). Ст.204 ЦК України проголошена презумпція правомірності правочину: правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно положень ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст.ст.1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно вимог ст.ст.525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до положень п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно змісту ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до вимог ст.517 ЦК України, первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні. Згідно ст.518 ЦК України, боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов'язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред'явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов'язок до пред'явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання. Згідно положень ст.519 ЦК України, первісний кредитор у зобов'язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов'язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором Відповідно до ст.1055 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги), як визначено статтею 1077 ЦК України, одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до положень ст.1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Згідно ст.1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу. Клієнт не відповідає за невиконання або неналежне виконання боржником грошової вимоги, право якої відступається і яка пред'явлена до виконання фактором, якщо інше не встановлено договором факторингу. Згідно ч.1 ст.1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомлені визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Листом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» від 05.01.2015 року вих..№200240353 повідомлено [PERSON] про відступлення права вимоги заборгованості позичальника [PERSON]В Товариству з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на підставі Договору факторингу №22/12/14/5 від 22.12.2014 року та на дату відступлення заборгованість за кредитним договором № [NUMBER] від 19.12.2013 року склала 36643,70 грн. (а.с.15). Незважаючи на звернення, відповідач [PERSON] належним чином не виконує зобовязання по поверненню кредиту в строки, передбачені кредитним договором № [NUMBER] від 19.12.2013 року. Всупереч умовам укладеного вищевказаного Кредитного договору, відповідач [PERSON] у добровільному порядку не виконує взяті на себе кредитні зобовязання, крім того, після відступлення ПАТ «ОТП Банк» права грошової вимоги позивачу ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відповідач [PERSON] жодного платежу для погашення заборгованості не здійснив, ігнорує звернення позивача до нього про наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та необхідність погашення наявної заборгованості. Згідно наданого позивачем розрахунку, заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № [NUMBER] від 19.12.2013 року, станом на 21.08.2015 року має прострочену заборгованість в загальному розмірі 36643,70 грн., яка складається з: залишку заборгованості за кредитом 29189,80 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 4012,08 грн., комісії за РО 3441,82 грн. (а.с.16). В ході судового розгляду справи відповідач [PERSON] заперечень проти позову не надав, будь-яких доказів, які б спростували доводи позивача, відповідно до вимог ст.60 ЦПК України, суду не подав та в суді не довів, нарахованої позивачем суми боргу в установленому законом порядку не оспорив. На теперішній час вказана заборгованість за укладеним Договором про надання споживчого кредиту № [NUMBER] від 19.12.2013 року відповідачем [PERSON] у добровільному порядку не погашена, всі вимоги позивача щодо сплати кредиту відповідачем ігноруються, основна сума кредиту та заборгованість по ньому відповідачем [PERSON] у добровільному порядку не погашаються, тому позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду за захистом своїх прав та охороняємих законом інтересів. З урахуванням вищевикладених правових норм та встановлених судом обставин, приймаючи до уваги, що невиконанням кредитних зобов'язань відповідачем [PERSON] за Договором про надання споживчого кредиту № [NUMBER] від 19.12.2013 року щодо своєчасного виконання взятих за ним зобовязань, повернення суми кредиту у визначені договором строки, були порушені права Фактора, позивача у справі, суд приходить до висновку, що заявлені ТОВ «ОТП Факторинг Україна» позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, відповідно до ст.79,88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягають стягненню понесені позивачем та документально ним підтверджені судові витрати, які складаються із судового збору в сумі 1218,00 грн. (а.с.1).

Outcome: approved