Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

05 червня 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Гаркушинської сільської ради Миргородського району Полтавської області про визнання права на отримання земельної частки (паю) в порядку спадкування за законом після свого батька, [PERSON], який помер 03.10.2010 року в с. Гаркушинці Миргородського району Полтавської області, та після своєї матері, [PERSON], яка померла там же 27.02.2011 року. Свої позовні вимоги вона обґрунтовувала тим, що за свого життя її батьки набули право на отримання земельних часток (паїв) на території Петрівцівської та Гаркушинської сільських рад Миргородського району в порядку розпаювання земель державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство імені Іваненка». Оскільки її батьки до своєї смерті не встигли отримати правовстановлюючі документи на згадані земельні частки (паї), то в звязку з цим нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на них в порядку спадкування. Тому, вважаючи себе єдиним спадкоємцем першої черги за законом після [PERSON] та [PERSON], вона просила суд визнати за нею право на спадщину, що складається із права на земельну частку (пай), площею 5,6882 умовних кадастрових гектара, в порядку спадкування за законом після померлого батька [PERSON] та визнати за нею право на спадщину, що складається з права на земельну частку (пай) площею 5,3873 умовних кадастрових гектара в порядку спадкування за законом після померлої матері [PERSON] Ухвалою Миргородського міськрайонного суду від 04.08.2015 року до участі в справі в якості співвідповідача було залучено [PERSON]. В судовому засіданні позивачка уточнила свої позовні вимоги і просила суд визнати за нею в порядку спадкування за законом на 1/3 частку земельної частки (паю), що належала її батькові та на ? частку (паю), що належала її матері. Представник позивачки, [PERSON], підтримувала позовні вимоги [PERSON] в тому обємі, який був нею уточнений в судовому засіданні. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов [PERSON] визнав повністю. Представник відповідача, Гаркушинської сільської ради Миргородського району, в судове засідання не зявився, а своїм листом на а.с. 64 не заперечував проти задоволення позову. Представники третіх осіб, Головного Управління Держземагенства у Полтавській області та Колективного сільськогосподарського підприємства «Імені Іваненка» в судове засідання не з'явилися і своїх заперечень проти позову суду не подали. Заслухавши пояснення позивачки, її представника [PERSON], відповідача [PERSON] , вивчивши матеріали справи, дослідивши копії спадкових справ після померлих [PERSON] та [PERSON], проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить до висновку про те, що заявлений позов підлягає до задоволення з таких обґрунтувань. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] працював в ДП «СГП ім. Іваненка» з 01.01.1953 року по 31.12.1993 року (а.с.30), а спадкодавець [PERSON] працювала з 01.07.1968 року по 31.01.1988 року (а.с.32). Вони, станом на 23.09.2010 року, були внесені до списку осіб, які мають право на отримання земельних часток (паїв) в порядку розпаювання земель ДП «СГП ім. Іваненка» на території Петрівцівської та Гаркушинської сільських рад Миргородського району Полтавської області. Згідно згаданих списків за [PERSON] було закріплено право на отримання земельної ділянки №203, площею 5,6882 га, а за [PERSON] було закріплено право на отримання земельної ділянки №202, площею 5,3873 га (а.с.30-33,6-7,12-13). Рішенням загальних зборів працівників та пенсіонерів ДП «СГП ім.Іваненка» від 14.11.2010 року та 24-28 серпня 2011 року, яке ніким не скасоване і прийняте в межах своїх повноважень, закріплено їх невідємне майнове право за земельні частки (пай). (а.с.14-17). Відповідно до Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельний пай отримали всі особи, які входили до складу сільськогосподарських підприємств на момент паювання землі і яких внесено до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю. Отже [PERSON] та [PERSON] за свого життя набули право на отримання земельних часток (паїв) в порядку розпаювання земель, що знаходилися в користуванні ДП «СГП ім.Іваненка». [PERSON] помер 03.10.2010 року в с. Гаркушинці Миргородського району (а.с.8)., внаслідок чого згідно ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина на його права та обовязки. Спадщина в частині права на отримання земельної частки (паю) не була охоплена заповітом спадкодавця (а.с.60), а відтак згідно ст. 1245 вона спадкується за законом. До числа спадкоємців першої черги за законом за змістом ст. 1261 ЦК України входили переживша дружина, [PERSON]О, та діти померлого: позивачка [PERSON] і відповідач [PERSON], що підтверджували сторони в судовому засіданні. Відповідно до статті 1267 ч.1 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Позивачка та відповідач [PERSON] у встановленому законом порядку прийняли спадщину після свого батька (а.с.57, 29), а дружина померлого, [PERSON], відповідно до ст. 1274 ч.2 ЦК України відмовилася від прийняття спадщини на користь [PERSON], відповідача по справі (а.с.58). З огляду на викладене, позивачка набула право в порядку спадкування за законом на право отримання земельної частки (паю) після померлого батька в розмірі 1/3 її частки, яка в цілому складається із земельної частки (паю) площею 5,6882 га. 27.02.2011 року в с. Гаркушинці Миргородського району померла [PERSON]О.(а.с.9), внаслідок чого згідно ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина на її права та обовязки, зокрема, право на отримання земельної частки (паю). Спадщина в частині права на отримання земельної частки (паю) не була охоплена заповітом [PERSON] (а.с.52), а відтак згідно ст. 1245 вона підлягає спадкуванню за законом. В строки та в порядку визначені законом, позивачка і відповідач, будучи спадкоємцями першої черги за законом, прийняли спадщину після своєї матері, [PERSON]О.(а.с.49-50). Виходячи із рівності часток в спадщині, закріплних положеннями ст. 1267 ч.1 ЦК України , позивачка набула право в порядку спадкування за законом на право отримання земельної частки (паю) після смерті своєї матері в розмірі 1/2 її частки, яка в цілому складається із земельної частки (паю) площею 5,3873 га. Вказаних обставин не заперечували ні відповідачі, ні треті особи по справі. З огляду на те, що нотаріусом було відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину земельної частки (пай) після її батька та матері (а.с.34-35), а вимоги позивачки знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, то суд вважає необхідним захистити її права шляхом визнання за нею права на спадщину.

Outcome: approved