Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

06.04.2017 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] в якій просила стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей : [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно починаючи із дня предявлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що вона з січня 2017 року проживає разом з неповнолітніми дітьми окремо від відповідача. Відповідач не піклується про своїх малолітніх дітей, які на даний час проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач повністю ухиляється від покладеного на нього обовязку, щодо утримання своїх неповнолітніх дітей. Просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей, в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно починаючи із дня предявлення позову і до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивач пояснила, що свою позовну заяву вона підтримує в повному обсязі, просить її задовольнити. Також пояснила, що відповідач інколи все ж надає допомогу, однак вона бажає, щоб аліменти стягувались за рішенням суду, що надасть їй гарантію щомісячного отримання матеріальної допомоги, адже на сьогодні вона отримує допомогу несистематично і лише за можливості чи бажання відповідача. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову, суду поясним, що має задовільний стан здоровя, постійне місце роботи, інших утриманців не має. Пояснив, що він надає допомогу дітям по можливості. Вислухавши пояснення сторін, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги слід задовольнити з наступних підстав. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 26.02.2000 року у Шевченківській сільській раді Новобузького району Миколаївської області. Як встановлено в судовому засіданні, на утримані позивачки [PERSON], знаходиться донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], 10.05.2001 рокународження, що підтверджується довідкою Новополтавської сільської ради Новобузького району Миколаївської області. При розгляді справи встановлено, що домовленості між батьками про утримання дітей не досягнуто. Діти знаходяться на утриманні позивачки, відповідач грошової допомоги на їх утримання не надає. Позивачка бажає отримувати аліменти в примусовому порядку. Відповідно до положень ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, способи виконання обовязку утримувати дітей визначаються за домовленістю між ними. За приписами ч.3 ст.181 СК України та ст.182 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька і виплачуються щомісячно. Законом встановлено абсолютний обов'язок батьків щодо утримання дітей, який не залежить від матеріального стану одного з них. Даних про наявність обставин, які відповідно до приписів ст. 188 СК України є підставою для звільнення від сплати аліментів, матеріали справи не містять. Згідно принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст..11 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до норм ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Обов'язок доказування і подання доказів процесуальним Законом (ст.60 ЦПК), покладено на сторони. Згідно ст.ст.10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Разом з тим, суд вважає за необхідне роз'яснити, що згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. А також, відповідно до вимог ст.186 СК України платник аліментів може звернутися з заявою до органу опіки та піклування щодо цільового витрачання аліментів. Згідно ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір таких витрат визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до вимог ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. В силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 640,00 гривень, оскільки позивачка на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору.

Outcome: approved