Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

05 квітня 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, третіх осіб: [PERSON], [PERSON], [PERSON], про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування. Позовні вимоги мотивувала тим, що 25.04.2007 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої увійшло право власності на земельні ділянки площею 5,6687 га, кадастровий номер 4821783400:01:000:0943, площею 0,0759 га, кадастровий номер 4821783400:02:000:0582, площею 0,2391, кадастровий номер 4821783400:02:000:0583, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться в межах території [PERSON] сільської ради Веселинівського району Миколаївської області. За життя [PERSON] заповіту не склав, тому вона, як дружина спадкодавця, та їхні діти, отримали право на спадщину за законом у першу чергу. Зазначену спадщину після смерті чоловіка вона прийняла подавши до Веселинівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Інші спадкоємці першої черги за законом відмовились від спадщини подавши нотаріусу відповідні заяви. Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на успадковане майно вона не може, у звязку з тим, що документ про належність спадкового майна спадкодавцеві, а саме, державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 063650, виданий 13.05.2005 року Веселинівською райдержадміністрацією та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010501001035 містить незастережні виправлення в номері реєстрації. В звязку з цим, позивач просить визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом на успадковані нею після смерті чоловіка [PERSON] земельні ділянки. Для підтвердження зазначених обставин, позивач разом з позовною заявою надала до суду клопотання про витребування від Веселинівської державної нотаріальної контори спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] Ухвалою суду від 10.04.2018 року від Веселинівської державної нотаріальної контори Миколаївської області витребувано копію спадкової справи № 216/2007, заведеної після смерті [PERSON] В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, забезпечивши участь свого представника [PERSON], яка позов підтримала повністю. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Веселинівського району Миколаївської області в підготовче судове засідання не зявився. Від сільського голови [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника сільської ради, позов визнають повністю. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON] в підготовчому судовому засіданні підтвердила обставини викладені в позовній заяві, проти задоволення позову не заперечувала. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог [PERSON] та [PERSON] в підготовче судове засідання не зявились, надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, заперечень не мають. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У звязку з тим, що відповідач позов визнав, суд вважає за можливе ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Заслухавши пояснення сторін справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно\~ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно зі ст. 1258 та \~1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Частинами 1 ст. 1297 та ст. 1298 ЦК України\~встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Матеріалами справи встановлено, що 25 квітня 2007 року помер чоловік позивачки [PERSON], смерть якого була зареєстрована 26 квітня 2007 року [PERSON] сільською радою Веселинівського району Миколаївської області за актовим записом № 12, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ФП № 047913. Шлюбні відносини позивачки зі спадкодавцем підтверджуються копією свідоцтва про укладення шлюбу між Вельгун (прізвище після реєстрації шлюбу «Ряба») [PERSON] та [PERSON] серії І-ГЮ № 250324 від 29 жовтня 1971 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельні ділянки площею 5,6687 га з кадастровим номером 4821783400:01:000:0943, площею 0,0759 га з кадастровим номером 4821783400:02:000:0582 та площею 0,2391 з кадастровим номером 4821783400:02:000:0583, передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться в межах території [PERSON] сільської ради Веселинівського району Миколаївської області. За життя [PERSON] заповіту не склав, тому право на спадщину за законом у першу чергу отримали: позивачка [PERSON], як дружина спадкодавця та треті особи: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], як діти спадкодавця. Матеріалами спадкової справи № 216/2007, заведеної державним нотаріусом Веселинівського державної нотаріальної контори після смерті [PERSON], встановлено, що позивачка [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка подавши 19 жовтня 2007 року державному нотаріусу заяву про прийняття спадщини, яка була зареєстрована в книзі обліку спадкових справ за № 544. Інші спадкоємці: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] подали до Веселинівської державної нотаріальної контори 19 жовтня 2017 року спільну заяву про відмову від спадщини, яка була зареєстрована в книзі обліку спадкових справ за № 545. 02 лютого 2018 року державним нотаріусом Веселинівської державної нотаріальної контори Миколаївської області [PERSON] винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії, а саме: видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в звязку з тим, що державний акт на право власності на земельну ділянку містить незастережні виправлення. Згідно ст. 47 Закону України «Про нотаріат» для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства, мають підчистки або дописки, закреслені слова чи інші незастережні виправлення. Згідно п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до\~ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу та що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно\~ст. 125 Земельного кодексу України\~(в редакції, чинній на час видачі спадкодавцю державного акта на право власності на земельну ділянку) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Відповідно до ч. 1\~ст. 126 ЗК України (в тій же редакції), право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Частинами 1 та 2\~ст. 116 ЗК\~України\~(в тій же редакції) передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Судом встановлено, що на підставі розпорядження Веселинівської райдержадміністрації № 124-р від 22.03.2005 року на імя [PERSON], 13 травня 2005 року Веселинівською райдержадміністрацією Миколаївської області видано державний акт на право власності серії ЯА № 063650 на земельну ділянку загальною площею 5,99 га, з яких: земельна ділянка площею 5,67 га з кадастровим номером 4821783400:01:000:0440, земельна ділянка площею 0,24 га з кадастровим номером 4821783400:02:000:0583 та земельна ділянка площею 0,08 га з кадастровим номером 4821783400:02:000:0582. Вказаний державний акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею за № 010501001035. Згідно довідок відділу у Веселинівському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області № 02-17/202, № 02-17/201, № 02-17/200 від 12.03.2018 року при реєстрації земельних ділянок в Державному земельному кадастрі було уточнено площу земельних ділянок, а саме: з 0,24 га до 0,2391 га, з 0,08 га до 0,0759 га та з 5,67 га до 5,6687 га. Земельній ділянці площею 5,6687 га також уточнено кадастровий номер з 4821783400:01:000:0440 на 4821783400:01:000:0943. Зазначене також підтверджується витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-4804504082018, № НВ-4804504192018, № НВ-4804504292018 від 12.03.2018 року. Таким чином, з моменту державної реєстрації зазначеного вище державного акта на право власності на земельну ділянку спадкодавець [PERSON] набув право власності на земельні ділянки. Крім того, судом встановлено, що в державному акті на право власності на земельну ділянку містяться незастережні виправлення в номері реєстрації державного акта, що позбавило позивачку можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом на успадковане майно. У відповідності до\~статей 1225 ЦК України\~і 131\~ЗК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] за життя набув право власності на вище зазначені земельні ділянки, а позивач [PERSON] прийняла спадщину за законом після його смерті та враховуючи те, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, та неможливість оформлення позивачем своїх спадкових прав у нотаріуса, суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] та визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на успадковані земельні ділянки. На підставі вищевказаного,

Outcome: approved