Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

07.02.2019 позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за отримані житлово-комунальні послуги (водопостачання та вивіз твердих побутових відходів), в межах строку позовної давності, з урахуванням 3 % річних та витрат від інфляції у розмірі 1460,88 грн., з яких основна сума боргу 1218,99 грн., сума інфляції - 190,89 грн. та 3 % річних - 51,00 грн. Також просив суд стягнути на користь позивача судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с. 28, 36). Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 23), однак до суду повторно не з`явився (а.с. 31, 33, 37), про причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надав, відзиву не подано. Відповідно до п. 2 ч.7, ч.8 ст. 128 ЦПК України, про час та місце розгляду справи відповідач вважається повідомленим належними чином. За даних обставин, неодноразові неявки відповідача в судове засідання суд розцінює як намір затягування розгляду справи, що суперечить вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 1950 року. Зі згоди представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів в силу ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що Лозуватське ЖКП, відповідно до рішення Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 943-ХХХІV/VI від 27.02.2015, визнане виконавцем послуг з вивезення твердих побутових відходів на території Лозуватської сільської ради Криворізького району (а.с. 5, 7-8). 13.05.2014 між Лозуватським ЖКП та [PERSON] , укладено договір № 985008 від 13.05.2014 про надання послуг зі збирання та вивезення побутових відходів, предметом якого є надання Лозуватським ЖКП послуг зі збирання та вивезення твердих побутових відходів накопичених у споживача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6). 26.04.2018 між Лозуватським ЖКП та [PERSON] укладено договір № 985008 про надання населенню послуг з водопостачання, предметом якого є надання Лозуватським ЖКП - [PERSON] та членам його сім`ї, іншим особам, які фактично проживають за адресою: [ADDRESS] , послуг з водопостачання (10-11). Відповідно до вказаних договорів, [PERSON] набув статусу споживача та взяв на себе зобов`язання сплачувати надані йому послуги з водопостачання та вивезення твердих побутових відходів (а.с. 6, 10-11). Відповідно до ст. 319, 322 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до комунальних послуг, серед інших належить вивезення побутових відходів, централізоване водопостачання. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відходи», побутові відходи - відходи, що утворюються в процесі життя і діяльності людини в житлових та нежитлових будинках (тверді, великогабаритні, ремонтні, рідкі, крім відходів, пов`язаних з виробничою діяльністю підприємств) і не використовуються за місцем їх накопичення. Зі змісту ст.ст. 8, 9 Закону України «Про відходи», слідує, що відходи є об`єктом права власності. Суб`єкти права власності володіють, користуються розпоряджаються відходами в межах, визначених законом. Споживачі мають вносити плату за користування послугами з вивезення побутових відходів. Зі змісту ст. 610, 629 ЦК України слідує, що укладений між сторонами договір є обов`язковим для виконання, а порушенням зобов`язання визначеного в договорі є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). [PERSON] взяті на себе за договорами зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим за період з 01.03.2013 по 01.02.2019 має заборгованість в розмірі 1736,12 грн., що підтверджується інформацією про стан особового рахунку [NUMBER] відносно [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14-16). Перевіривши вказаний розрахунок заборгованості, суд не погоджується з розміром заборгованості визначеним позивачем, оскільки вказуючи про існування у відповідача боргу станом на 01.02.2019 в розмірі 1805,49 грн., позивач не враховує проведену [PERSON] оплату в розмірі 69,4 грн. в січні 2019 року, що підтверджується самим розрахунком заборгованості «сплачено/проводки» (а.с. 14-16). Відповідно суд приходить до висновку, що станом на 01.02.2019 заборгованість відповідача за надані послуги з вивезення твердих побутових відходів та водопостачання складає - 1736,12 грн. (1805,52 грн. заборгованість станом на 01.01.2019 - 69,4 грн. оплата проведена в січні 2019). Позивач скориставшись правом на визначення предмета спору, просив суд стягнути з відповідача заборгованість в межах строку позовної давності, тобто за період з 01.02.2016 по 01.02.2019, в розмірі 1218,99 грн. Оскільки суд прийшов до висновку, що станом на 01.02.2019 заборгованість відповідача за отримані послуги склала 1736,12 грн., а розмір заборгованості станом на 01.02.2016 складає - 586,50 грн. «сальдо початкове» (а.с. 14 ), то розмір заборгованості відповідача за отримані послуги за період з 01.02.2016 по 01.02.2019 складає - 1149,62 грн. (1736,12 грн. - 586,50 грн.). Про наявність заборгованості відповідач повідомлявся у порядку визначеному законом, що підтверджується досудовою вимогою та поштовим повідомленням (а.с. 12-13). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем надано суду розрахунок витрат від інфляції та 3 % річних від суми заборгованості (а.с. 17), з яким суд погоджується, а тому вважає за необхідне вимоги позивача в частині стягнення суми боргу з урахуванням 3 % річних та інфляційних втрат задовольнити. Беручи до уваги вище викладене, доведення в судовому засіданні факту неналежного виконання споживачем грошових зобов`язань, які випливають з договорів щодо вивезення твердих побутових відходів та водопостачання, часткове підтвердження розміру заборгованості за надані послуги, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь Лозуватського ЖКП заборгованість за отримані житлово-комунальні послуги з вивезення твердих побутових відходів та водопостачання, за період з 01.02.2016 по 01.02.2019, в розмірі 1391,51 грн., яка складається з суми основного боргу - 1149,62 грн., суми інфляції - 190,89 грн., суми 3 % річних - 51 грн. Оскільки рішенням суду позовні вимоги позивача задоволено частково (1391,51 грн. розмір задоволених вимог х 100%/1460,88 грн. розмір заявлених позовних вимог = 95,25 % задоволених вимог), суд

Outcome: partial