Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

07.07.2014р. позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить суд визнати за позивачем право власності на: 1/ 2 частину земельної ділянки та 1/ 2 частину садового будинку, розташованих в Садовому товаристві «Південна троянда», яке знаходиться за адресою: [ADDRESS]; 3/ 4 частини земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]; 1/ 2 частину гаража, який знаходиться в ГБК «Русанівський - 2» за адресою: [ADDRESS]. Вимоги позову обґрунтовані тим, що після смерті [INFO] матері позивача та відповідача - [PERSON] відкрилась спадщина, до якої увійшли: 1/ 2 частина квартири [ADDRESS]; земельна ділянка та садовий будинок, розташовані в Садовому товаристві «Південна троянда», яке знаходиться за адресою: [ADDRESS]; 1/ 2 частина земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]; гараж, розташований в гаражно-будівельному кооперативі «Русанівський - 2» за адресою: [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги є сторони по справі. 17.04.2007р. Сьомою державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа, однак свідоцтво про право власності на спадщину не видавалось, оскільки відповідачем не було надано до нотаріальної контори всіх правовстановлюючих документів на майно. Документи, які засвідчують право власності на майно, яке є предметом позову були втрачені батьками сторін та за їх життя не поновлені. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 26.11.2007р. за [PERSON] було визнано право власності на: 1/ 4 частину квартири [ADDRESS]; 1/ 2 частину земельної ділянки та 1/ 2 частину садового будинку, розташованих в Садовому товаристві «Південна троянда», яке знаходиться за адресою: [ADDRESS]; 1/ 4 частину земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]; 1/ 2 частину гаража, розташованого в гаражно-будівельному кооперативі «Русанівський - 2» за адресою: [ADDRESS]. Оскільки позивач бажає оформити право власності на частину спадкового майна, він просить суд визнати за ним право власності на зазначене вище майно. Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі з викладених у позові підстав. Представник позивача додатково пояснила, що документи на спадкове майно втрачені, тому позивач звернувся до суду на підставі ст. 392 ЦК України. Відповідач вже зареєстрував право власності на спадкове майно за рішенням суду. Позивач додатково пояснив, що із заявою до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину він не звертався, оскільки нотаріус усно порадив визнати право власності в судовому порядку через відсутність правовстановлюючих документів. Чи приватизована батьками позивача земельна ділянка, яка знаходиться в СТ «Південна троянда» йому не відомо, розташований на ній дачний будинок не введено в експлуатацію. Зазначив, що право власності спадкодавця на земельну ділянку, розташовану в Черкаській області підтверджується свідоцтвом про право на спадщину. За гаражний бокс всі внески сплачені. Відповідач в судовому засіданні просив позов задовольнити та пояснив, що на підставі рішення суду він вже зареєстрував право власності на спадкове майно, крім земельної ділянки, розташованої в СТ «Південна троянда». Визнання права власності за позивачем необхідно для завершення реєстрації права власності на майно в цілому. Представник третьої особи Головного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явився, подав до суду письмові пояснення, в яких зазначив, що правовстановлюючі документи, що підтверджують належність вказаного в позові майна померлій [PERSON], позивач подати не може, тому оформити право власності на відповідне спадкове майно в нотаріальному порядку не можливо. Оскільки спір існує між сторонами у справі, а визнання права власності на нерухоме майно є прерогативою суду, представник третьої особи розгляд справи залишає на розсуд суду та просить розглянути справу за відсутності представника третьої особи. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом (а.с. 13, 37-зворот). До цього, а саме [INFO] помер [PERSON], що також підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 12, 39). За життя зазначені особи були подружжям, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 09.02.1960 року (а.с. 5). Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є синами [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 5, 37, 40). 17.04.2007р. відповідач [PERSON] звернувся до Сьомої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 35-зворот). 14.06.2007р. відповідач [PERSON] звернувся до Сьомої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 36). Як убачається з матеріалів спадкової справи № 407, заведеної в Сьомій київській державній нотаріальній конторі до майна померлої [INFO] [PERSON], із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] не зверталися. Цю обставину сторони підтвердили в судовому засіданні. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності. Позивачем у зазначених спорах у порядку правонаступництва може виступати спадкоємець, який прийняв спадщину відповідно до вимог статей 1268-1270 ЦК України. За змістом ст. 392 ЦК України належним відповідачем є особа - учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно. В п. 3 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» визначено, що саме нотаріуси видають свідоцтво про право на спадщину. Отже, встановлення належності нерухомої речі спадкоємцеві є компетенцією нотаріату України, а тому вчинення таких дій не належить до компетенції судових органів, які реалізують функцію правового захисту в разі порушення, невизнання чи оспорювання цивільних прав та охоронюваних законом інтересів. При цьому, судом встановлено, що спір між сторонами - спадкоємцями щодо прав на вказане у позові майно відсутній. Згідно з положеннями ст. ст. 66, 67 Закону України «Про нотаріат» на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім'я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо, нотаріусом за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду в позовному провадженні. При цьому позивач із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] не звертався, відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину не отримував. Таким чином вимоги позову про визнання права власності є передчасними, а тому задоволенню не підлягають. Крім того, надані позивачем суду документи підтверджують членство [PERSON] в СТ «Південне» (після реорганізації СТ «Південна троянда», яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] в певний період часу (а.с. 10). Згідно довідки СТ «Південна троянда» № 176-13 від 16.10.2013р. позивач [PERSON] є членом даного садового товариства з 26.11.2007р. (а.с. 19) Доказів набуття спадкодавцем [PERSON] права власності (приватизацію тощо) на земельну ділянку [ADDRESS] Київської області, суду не надано. Разом з тим, матеріали справи містять клопотання (заяву) [PERSON], адресовану Хотівській сільській раді Києво-Святошинського району Київської області про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в приватну власність (а.с. 20). Крім того, позивач в судовому засіданні підтвердив, що не обізнаний про приватизацію даної земельної ділянки спадкодавцем, а розташований на ній садовий будинок досі не введений в експлуатацію. Що стосується посилань позивача на те, що право власності спадкодавця [PERSON] на 1/ 2 частку земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, то згідно цього свідоцтва (а.с. 15), спадкове майно складається з 1/ 2 частини жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться за вищезазначеною адресою, а не з земельної ділянки, на якій цей будинок розташований. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати покладаються на позивача в сплаченому розмірі. На підставі викладеного, ст.ст. 15, 392, 1268-1270 ЦК України, ст.ст. 34, 66, 67 Закону України «Про нотаріат»,

Outcome: dismissed