Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

07.05.2014 р. позивач звернувся до суду із даним позовом до відповідачів, в якому просив суд стягнути з відповідачів 13 371, 20 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 10 000, 00 грн. для відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що він отримав тілесні ушкодження в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 14.06.2011 р. в районі будинку № 465 по вул. Дніпровській в м. Павлограді, з вини водія транспортного засобу марки «ВАЗ-21099» державний номерний знак [NUMBER] [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого застрахована в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», поліс серії ВЕ № 8252936. Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди позивач поніс витрати на лікування в сумі 13 371, 20 грн. Крім того, ушкодженням здоров'я йому завдано моральну шкоду, яку він оцінює в 10 000 грн. Позивач у судове засідання не з'явився, про слухання справи в суді був повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про слухання справи в суді були повідомлені належним чином. Відповідач [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає частково. Представник відповідача ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» направив до суду клопотання про розгляд справи бей його участі, із урахуванням наданих відповідачем матеріалів. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно частини 1 та 2 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Як встановлено в судому засіданні та підтверджено матеріалами справи, 15.06.2011 р. приблизно у 14 годині на проїзній частині вулиці по вул. Дніпровській в м. Павлограді у районі будинку № 465 водій транспортного засобу марки «ВАЗ-21099» державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] допустив наїзд передньою частиною автомобіля на пішохода [PERSON], якому були спричинені тілесні пошкодження. Згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного між [PERSON] та ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» серії ВЕ № 8252936, цивільно-правова відповідальність [PERSON]. як водія забезпеченого транспортного засобу була застрахована. Згідно полісу страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (полісом). Із заперечень на позов ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» від 03.07.2014 р. № 851/13 випливає, що вказаний відповідач визначив можливість сплати позивачу кошів у сумі 7 582, 13 грн., проте докази здійснення відповідачем страхового відшкодування у справі відсутні, а відповідач просить суд відмовити у задоволенні всіх позовних вимог до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна». Згідно листів КЗ «Павлоградська центральна районна лікарня Дніпропетровської обласної ради»позивач [PERSON] у період із 14.06.2011 р. по 23.01.2012 р. проходив стаціонарне та амбулаторне лікування із діагнозом полі травма, закрита травма грудної клітини, перелом ребер,ОЧМТ. СГМ, ушиблена рана в/3 голені, множинні садна (а.с.4-6). Згідно із ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, стороннього догляду тощо. Відповідно до вимог пунктів 9.3. та 9.4. статті 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю потерпілих, становить 51000 гривень на одного потерпілого. До договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності та виплат страхового відшкодування за цими договорами застосовуються норми щодо ліміту відповідальності страховика, які діяли на дату укладення договору. Відповідно до вимог пункту 24.1. статті 24 цього ж Закону у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, які пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та купівлею лікарських препаратів. На підтвердження матеріальної шкоди позивач надав суду копії квитанцій, якими підтверджує понесені витрати на лікування (а.с.7-54), на загальну суму 13162,45 грн. При цьому суд вважає не доведеним позивачем наявність причинно-наслідкового зв'язку із дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 14.06.2011 р., із придбанням ним мила рідкого, рушників паперових, миючого засобу «Доместос», «Палмолів М», «Палмолів Ж», «Рекс», благодійні пожертви, лікарняного засобу «Аденорм», на загальну суму 208,75 грн. (а.с. 8, 22, 39, 40, 45). Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, а ч.2 цієї статті передбачено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Згідно пункту 22.3. статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 Цивільного кодексу України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3. статті 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Тому, з врахуванням обставин справи, глибини фізичних та душевних страждань позивача, з врахуванням засад розумності, виваженості та справедливості суд вважає за необхідне розмір моральної шкоди необхідно визначити в сумі 5 000 грн. А тому з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода в сумі 2550 грн., а решта суми в розмірі 2450 грн. підлягає стягненню з [PERSON]. Питання про стягнення судових витрат, враховуючи результат розгляду справи, суд вирішує у відповідності до положення ч. 3 ст.88 ЦПК України, за з якою якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial