Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

04 лютого 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Дельта Банк» про стягнення грошових коштів та моральної шкоди за договором банківського вкладу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 16 грудня 2013 року він уклав з відповідачем [PERSON] банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая оп-Ііпе» у доларах США за № 00003004978177 із сумою вкладу 5000,00 доларів США на строк з моменту зарахування вкладу і по 14 червня 2014 року включно, з процентною ставкою на суму Вкладу в розмірі 9,75 % річних та №20000004948143 із сумою вкладу 10000.00 доларів США на строк з моменту зарахування вкладу і по 21 грудня 2014 року включно з процентною ставкою на суму вкладу в розмірі 10.25 % річних. Зазначені Вклади були зараховані відповідачем в той же день на вкладні (депозитні) рахунки № 26307110551379 та №26358110551191, які були відкриті йому відповідачем. Що підтверджується квитанцією № 29687093 від 16.12.2013 року про їх отримання, яка була виписана за обома вкладами на загальну суму 15000,00 доларів США. Пунктами 1.9 зазначених [PERSON] визначені однакові умови нарахування і виплати процентів за Вкладами, а саме «нараховані проценти за Вкладом виплачуються щомісячно, починаючи з першого робочого дня місяця, що слідує за місяцем, в якому проценти нараховані відповідно до умов [PERSON], а також у день повернення Вкладу в кінці строку дії [PERSON]... шляхом зарахування на поточний рахунок Вкладника з використанням платіжної картки № 26200701475336. відкритий в установі Банку». Згідно з п. 1.10. цих [PERSON] відповідач повинен йому повернути Вклади по закінченні строку розміщення Вкладу, вказаного в п 1.3., а саме: за [PERSON] № 00003004978177 на суму вкладу в 5000 доларів США - 16 червня 2014 року (в понеділок, перший робочий день після 14.06.2014р., суботи) та за [PERSON] № 20000004948143 на суму вкладу в 10000 доларів США - 22 грудня 2014 року (в понеділок, перший робочий день після 21.12.2014року, неділі), шляхом зарахування на поточний рахунок вкладника з використанням платіжної картки № 26200701475336, відкритий в установі Банку» - за однаковим текстом обох [PERSON]. Відповідно 2.1. вищевказаних [PERSON] діють вони до моменту повного виконання Сторонами своїх зобов'язань за ними. Проте відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, коли він своєчасно звернувся до нього 16 червня 2014 року з вимогою повернути вклад і виплатити проценти за договором № 00003004978177 у зв'язку з закінченням строку розміщення вкладу, то отримав відмову , яку банк обґрунтував як відсутність у нього необхідних коштів. З червня по грудень 2014 року відповідач виплатив йому 800 доларів США та 52380 грн., таким чином залишок заборгованості за цим кредитним договором складає 1354,14 доларів США. За договором №20000004948143 із сумою вкладу 10000.00 доларів і відсотків по ньому у розмірі 1067,02 доларів США відповідач зовсім не провів з ним жодного розрахунку та не повернув вклад. Тому просить суд стягнути з відповідача на його користь грошові кошти за двома договорами депозиту у сумі 201719,64 грн. еквівалент 12421,16 доларів США , судовий збір у сумі 2117,20 грн., а також суму моральної шкоди у розмірі 10000,00 грн., оскільки він з даного приводу переніс стрес та хвилювання, та накласти арешт на майно відповідача. Позивач в судове засідання не зявився, однак до суду надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, однак від представника [PERSON] «Дельта Банк», [PERSON] надійшло клопотання, в якому він просив суд розглянути дану справу у його відсутності, відмовити у задоволенні вимог позивача з тих підстав, що гротові кошти, які знаходяться на поточному рахунку № 26200701475336 у доларах США, відкритому в АТ «Дельта Банк», є власністю позивача, а не банка. Відповідно до ст. 1068 ЦУ України банк зобовязаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунку грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунку або законом. Тобто банк у межах договору та відповідно до вимог законодавства виконує функції з обслуговування банківського рахунка клієнта (здійснює зберігання коштів, за розпорядженням клієнта проводить розрахунково-касові операції за допомогою платіжних інструментів тощо) і не є набувачем коштів, а тому і не має повноважень з розпорядження особистими коштами клієнта, що є власністю останнього, поза межами договору між Банком і клієнтом. Жодним договором та нормативно-правовим актом не передбачена можливість стягнення з банку коштів, які належать клієнту та зберігаються на його рахунку, оскільки банк не набуває право власності на ці кошти. Усі документи, що надавались позивачем на адресу відповідача протягом січня 2015 року, стосовно розпорядження коштів, були викладені за довільною формою, а тому не є платіжними інструментами, тому не підлягали виконанню. Будь - яких обмежень прав позивача розпоряджатися грошовими коштами, що знаходяться на його рахунках, Банк не встановлював. Крім того, на підставі постанови правління НБУ від 02.03.2015 року №150 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцію Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.03.2015 року прийнято рішення №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта банк» строком на 6 місяців з 03.03.2015 року по 02.09.2015 року. Тому під час тимчасової адміністрації не здійснюються задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, нарахування штрафі, пені інших фінансових штрафів. Тому просить суд відмовити у задоволенні вимог позивача у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 16 грудня 2013 року між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» укладено [PERSON] банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая оп-Ііпе» у доларах США за № 00003004978177 із сумою вкладу 5000,00 доларів США на строк з моменту зарахування вкладу і по 14 червня 2014 року включно, з процентною ставкою на суму Вкладу в розмірі 9,75 % річних та №20000004948143 із сумою вкладу 10000.00 доларів США на строк з моменту зарахування вкладу і по 21 грудня 2014 року включно з процентною ставкою на суму вкладу в розмірі 10.25 % річних. Зазначені Вклади були зараховані відповідачем в той же день на вкладні (депозитні) рахунки № 26307110551379 та №26358110551191, які були відкриті йому відповідачем. Що підтверджується квитанцією № 29687093 від 16.12.2013 року про їх отримання, яка була виписана за обома вкладами на загальну суму 15000,00 доларів США.(а.с. 5-7). Відповідно до п. 1.9 зазначених [PERSON] визначені однакові умови нарахування і виплати процентів за Вкладами, а саме «нараховані проценти за Вкладом виплачуються щомісячно, починаючи з першого робочого дня місяця, що слідує за місяцем, в якому проценти нараховані відповідно до умов [PERSON], а також у день повернення Вкладу в кінці строку дії [PERSON]... шляхом зарахування на поточний рахунок Вкладника з використанням платіжної картки № 26200701475336. відкритий в установі Банку». Згідно з п. 1.10. цих [PERSON] відповідач повинен йому повернути Вклади по закінченні строку розміщення Вкладу, вказаного в п 1.3., а саме: за [PERSON] № 00003004978177 на суму вкладу в 5000 доларів США - 16 червня 2014 року (в понеділок, перший робочий день після 14.06.2014р., суботи) та за [PERSON] № 20000004948143 на суму вкладу в 10000 доларів США - 22 грудня 2014 року (в понеділок, перший робочий день після 21.12.2014року, неділі), шляхом зарахування на поточний рахунок вкладника з використанням платіжної картки № 26200701475336, відкритий в установі Банку» - за однаковим текстом обох [PERSON]. Відповідно 2.1. вищевказаних [PERSON] діють вони до моменту повного виконання Сторонами своїх зобов'язань за ними. Згідно ч. 1\~ст. 1060 ЦК України\~договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). [PERSON] може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. Відповідно до ч. 2\~ст. 1060 ЦК України\~за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. За ч. 1\~ст. 1074 ЦК України\~обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. Грошові кошти згідно договору депозиту належать позивачеві на праві приватної власності. Згідно\~ст. 317 ЦК України\~змістом права власності є права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Як зазначено у\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до\~ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. За змістом\~ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на ті обставини, що позивач повинен звернутися до суду з заявою відповідного зразку для отримання коштів, оскільки відповідно до п.10 договорів депозиту від 16.12.2013 року вклад виплачується по закінченню строку розміщення вкладу шляхом зарахування на поточний рахунок вкладника з використанням платіжної картки, яка у позивача відкрита у ПАТ «Дельта Банк». Суд не приймає до уваги посилання представника на те, що [PERSON] «Дельта Банк» є неплатоспроможнім, тому 03.03.2015 діє спеціальний порядок повернення коштів вкладників, оскілки, як вбачається з матеріалів справи, на час введення в банку тимчасової адміністрації Фонду гарантування вкладів фізичних осіб строк дії за договорами банківських вкладів позивача вже закінчився та позивач звернувся до суду у лютому 2015 року з позовом до банку до введення у банку тимчасової адміністрації Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а тому банк повинен відповідати за виконання своїх зобов'язань перед позивачем за договорами банківських вкладів відповідно до положень ст.ст.1058,1060 ЦК України. Право Національного банку України, використовуючи адміністративний метод банківського регулювання, встановлювати заборону та обмеження щодо вчинення банківськими установами певних дій (операцій) закріплено у\~Законі України «Про банки та банківську діяльність». Так, згідно ч. 1\~ст. 66 ЗУ «Про банки та банківську діяльність»\~передбачено, що державне регулювання діяльності банків здійснюється Національним банком України шляхом встановлення вимог та обмежень щодо діяльності банків. Разом з тим, як вже зазначалося, положення\~ЦК України\~передбачають обов'язок банку повернути вклад на першу вимогу вкладника. Таким чином, суд приходить до висновку про правомірність вимоги позивача щодо повернення суми вкладу у розмірі 201719,64 грн., що в еквіваленті на денно подання позову складає 12421,61 доларів США. Разом з тим суд приходить до переконання, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 10000,00 грн. за невиконання договірних зобовязань не підлягають задоволенню, оскільки на обгрунтування своїх вимог позивач не наддав суду жодного належного доказу. Щодо заявленої позивачем вимоги про накладення арешту на майно відповідача, суд вважає, що в цій частині слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст. 151ЦПК України, позивач повинен був звернутися до суду з заявою про забезпечення позову, в якій вказати конкретні відомості, потрібні для забезпечення позову, а саме вказати місце знаходження майна, на яке слід накласти арешт. Також суд приходить до переконання, що з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір відповідно до задоволеної частини вимог позивача у розмірі 2017,20 грн., оскільки доні витрати позивач поніс з вини відповідача.

Outcome: partial