Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

05 листопада 2000 року померла мати позивача [PERSON]. До складу спадщини після її смерті входить, зокрема, право на земельну частку (пай) площею 2,34 умовних кадастрових гектара, яка перебувала у колективній власності КСП «Колос» с. Морозівка Мурованокуриловецького району Вінницької області. Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], однак не може оформити спадкові права в нотаріальній конторі, оскільки відсутній (втрачений) правовстановлюючий документ на спадкове право. За захистом своїх прав та інтересів [PERSON] з відповідним позовом звернулася до суду. Позивач у судове засідання не зявилася, просила справу слухати у її відсутності (позовна заява, а.с. 3). Представник відповідача сільський голова Морозівської сільської ради в судове засідання не зявилася, подала суду заяву про слухання справи за її відсутності та про визнання позовних вимог (а.с. 20). З урахуванням права, передбаченого ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із позовною заявою. Суд, розглянувши справу, вважає, що позов підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного: [PERSON] померла 05 листопада 2000 року в с. Морозівка Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 7). Довідкою виконавчого комітету Морозівської сільської ради № 647 від 08 грудня 2015 року (а.с. 8), випискою із списку громадян членів КСП «Колос», які мають право на земельну частку (пай) № 274 від 08 грудня 2015 року (а.с. 9), випискою із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку № -71/19-15 від 09 грудня 2015 року (а.с. 12) доведено, що до складу спадщини після смерті [PERSON] входить право на земельну частку (пай) у колишньому КСП «Колос» с. Морозівка площею 2,34 умовних кадастрових гектара. Із довідки, виданої в.о. начальника відділу Держгеокадастру у Мурованокуриловецькому районі Вінницької області № -54/19-15 від 08 грудня 2015 року (а.с. 11) слідує, що державний акт на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Морозівської сільської ради і належить [PERSON] не виготовлявся і не видавався. Відповідно до норм ст. 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року (діяв на момент смерті спадкодавця), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), виданої 30 грудня 2015 року (а.с.17) щодо померлої [PERSON] слідує, що спадкодавець по своїй смерті заповіту не залишала. Дружина та діти спадкодавця, відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР в редакції 1963 року є спадкоємцями першої черги за законом. Свідоцтвом про смерть (а.с. 8), свідоцтвом про своє народження (а.с. 6), довідкою виконавчого комітету Морозівської сільської ради № 647 від 08 грудня 2015 року (а.с. 8) доводиться, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] та прийняла спадщину, оскільки взяла на зберігання документи померлої, розпорядилася її особистими речами та доглядає за нерухомим спадковим майном. Із оглянутої у судовому засіданні спадкової справи № 304/2015 до майна померлої 05 листопада 2000 року [PERSON] (а.с. 18, 19) слідує, що спадщину після її смерті, шляхом фактичного вступу в оперативне управління та володіння спадковим майном прийшяла дочка [PERSON], яка 25 грудня 2015 року звернулась до нотаріальної контори із метою оформлення спадкових прав. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. З оголошення в газеті «Наше Придністровя» від 04 грудня 2015 року (а.с.10), слідує, що оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай) на прізвище [PERSON] втрачений, а тому позивач не може оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору і захистити свої права спадкоємця іншим чином, окрім як через суд, вона також не може (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 999 від 25 грудня 2015 року (а.с.13). Суд враховує обставину, що позивач пропустила строк звернення до суду з поважної причини, зокрема, через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно, а тому приймає рішення про його поновлення на підставі ст. 73 ЦПК України. Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач визнає позовні вимоги і таке визнання позовних вимог, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування право на земельну частку (пай) як спадкоємця [PERSON] за законом.

Outcome: approved