Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

06 червня 2016 року позивач звернулась до суду з цим позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що померла її мати, [PERSON], яка за життя була членом КСП «Полісся» і їй були видані державні акти на земельні ділянки при розпаюванні КСП. Після смерті матері відкрилась спадщина, але державні акти були втрачені і нотаріально оформити на себе вона не може, тому для вирішення даного питання позивач змушена звернутись до суду і просить визнати право власності на спадкове майно, що належало спадкодавцеві [PERSON], а саме на державні акти на земельні ділянки: Серії ЧН №140310, №197357, №158144. У судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. У судове засідання представник відповідача, Хотіївської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти задоволення позову. У судове засідання представник третьої особи, Корюківської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області, надала заяву про слухання справи без її участі, в рішенні покладається на думку суду. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається. Як встановлено судом, 16 березня 2013 року, у віці 73 років, померла її мати, [PERSON], про що Забарівською сільською радою Корюківського району Чернігівської області було видано свідоцтво про смерть серії І-ЕЛ №208120, та зроблено відповідний актовий запис за №05. За життя її покійна мати була членом колективного сільськогосподарського підприємства «Полісся» Хотіївської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, тому до спадкового майна належать земельні ділянки, власність на які підтверджується: державним актом на право власності на земельну ділянку ЧН №140310 на земельну ділянку площею 2,6860 га., рілля, для ведення особистого селянського господарства, нормативно-грошова оцінка на момент смерті 27125,60 грн.; державним актом на право власності на земельну ділянку ЧН №197357 на земельну ділянку площею 0,7675 га., сіножать, для ведення особистого селянського господарства, нормативно-грошова оцінка на момент смерті 3461,53 грн.; державним актом на право власності на земельну ділянку ЧН №158144 на земельну ділянку площею 0,3858 га., пасовище, для ведення особистого селянського господарства, нормативно-грошова оцінка на момент смерті 1445,97 грн. Саме на дане майно і відкрилась спадщина. Однак, нажаль державні акти були втрачені. Причиною, неможливості одержання або відновлення зазначених документів є смерть матері і як результат втрата нею цивільної правоздатності. Таким чином у нотаріуса відсутні підстави для видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначене нерухоме майно. Відповідно до вимог ст.ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 325 ЦК України, фізичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких умов суд вважає, що за даних обставин справи, вимоги позивача про визнання за ним права власності на нерухоме майно, не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню, а оскільки позивач сплатила при зверненні з позовом до суду на користь держави судовий збір, то ці витрати слід залишити за нею.

Outcome: approved