overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

07.09.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На доведеність позовних вимог позивач зазначив, що 26.12.1987 року зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу мають повнолітню дитину- Мельнік [PERSON], [INFO]. Сумісне життя не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні відносини припинені з листопада 2014 року, сумісне господарство не ведеться. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновити її не можна. Позивач надав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі. Відповідачка до суду не зявилась, про час та місце розгляду справи була інформована через засоби масової інформації. Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд в судовому засіданні встановив, що сторони перебувають в шлюбі,\~ зареєстрованому 26.12.1987 року Моспінським міськвиконкомом Пролетарського району Донецької області, актовий запис № 136 (а.с.5). Від шлюбу мають дитину- Мельнік [PERSON], [INFO]. Наміру поновлювати шлюбні відносини сторони не мають.\~Спору про поділ сумісного майна не виникає. Крім того, збереження даного шлюбу буде суперечити\~ інтересам\~ обох сторін. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сімї стало неможливим. За ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідно\~\~до\~ст. 112 ч.2 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання\~\~шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,\~\~інтересам\~\~їхніх\~\~дітей,\~\~що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2\~ст.114 Сімейного кодексу України\~-\~\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

07.09.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТзОВ «Премєр Плюс» про компенсацію втрати частини заробітної плати. Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 16.12.2015 року позовні вимоги задоволено частково: з відповідача на користь позивача стягнуто компенсацію втрати частини заробітної плати в розмірі 17485 грн. 91 коп. За вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд, крім інших питань, вирішує як розподілити судові витрати. Відповідно до вимог ст. 215 ЦПК України висновок суду про розподіл судових рішень зазначається в резолютивній частині рішення. Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 16.12.2015 року не містить в собі висновків суду з приводу розподілу судових витрат. Стаття 220 ЦПК України передбачає, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В ч. 3 ст. 88 ЦПК України зазначено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, судовий збір має бути стягнутий з відповідача пропорційно до задоволеної частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

07.09.2015 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності йому правовстановлюючого документу, а саме державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 16.03.2004 року, виданого на ім'я [PERSON], зазначивши, що згідно даного акту йому належить земельна ділянка площею 4,01 га, призначена для ведення особистого селянського господарства, розташована на території Шенгурівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, однак зазначивши дані по батькові власника - «[PERSON]», яке не збігається з даними по батькові в паспорті заявника - «[PERSON]», перешкоджають в реалізації його права власності. Усунути помилку в адміністративному порядку неможливо, оскільки Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 22.06.2009 року № 325 втратила чинність, тому дані питання слід вирішувати в судовому порядку. Заявник просить суд встановити факт належності йому державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 16.03.2004 року, виданого на ім'я [PERSON], який необхідний йому для реалізації його права власності на землю. Сторони в судове засідання не з'явилися. Заявник [PERSON] надав суду заяву, в якій підтримав свої вимоги. Представники заінтересованих осіб: Кобеляцької районної державної адміністрації та Шенгурівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, будучи належним чином повідомленими про час і місце слухання справи, про що свідчать розписки про вручення їм судових повісток, в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суду не повідомили. Представник заінтересованої особи відділу Держгеокадастру у Кобеляцькому районі Полтавської області, в судове засідання не з'явився, однак надав заяву, в якій прохає суд справу розглядати в його відсутності, проти задоволення вимог не заперечує. Суд, розглянувши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки факт належності [PERSON] державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 16.03.2004 року, виданого на ім'я [PERSON], підтверджується: паспортом (а.с.7), розпорядженням голови Кобеляцької районної державної адміністрації від 28.02.2003 року за № 129 про надання дозволу на виготовлення технічної документації по передачі в натурі земельної частки (паю) та державного акту на право приватної власності на землю громадянам (Шенгурівська сільська рада) (а.с.10), списком громадянам , яким надано такий дозвіл (а.с.11), сертифікатом на право на земельну частку (пай) (а.с.13), де по батькові заявника зазначене як «[PERSON]». Таким чином, судом встановлено, що дійсно [PERSON] належить державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 16.03.2004 року, виданий на ім'я [PERSON]. Враховуючи, що встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, він підлягає встановленню судом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

07.09.2015 року [PERSON] звернувся до суду із позовом [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування ним. Зазначає, що є житлового будинку за адресою [ADDRESS], в якій зареєстрований відповідач. [PERSON] не проживає у вищевказаній квартирі з 2012 року. Просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житлом за адресою: [ADDRESS]. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав на адресу суду заяву, якою просив справу слухати за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся належним чином через оголошення у газеті «Волинь-нова», від 10 жовтня 2015 року, № 110, сторінка 11. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, з врахуванням наступного. У відповідності до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Статтею 71 ЖК України встановлено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується копією будинкової книги (а.с.5). Як вбачається із довідки копії будинкової книги, у вищевказаній квартирі окрім позивача зареєстрований також відповідач [PERSON] (а.с.5-6). Відповідно до висновку про результати розгляду звернення громадянина [PERSON] від 26.08.2015 року Луцького РВ УМВС України у Волинській області, відповідач [PERSON] не проживає у вищевказаному будинку протягом тривалого часу. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення, а тому [PERSON] слід визнати таким, що втратив право користування житловим будинком в [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

07.09.2015 року [PERSON] звернулась до Словянського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, пояснюючи вимоги наступним: вони з 17 лютого 2001 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі, одруження було зареєстровано Райгородоцькою селищною радою Словянського району Донецької області, актовий запис № 3 від 17.02.2001 року. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Майнового спору між ними на теперішній час не має. Шлюбні відносини між ними на даний час припинені у звязку з тим, що у них різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, неодноразові спроби зберегти сімю позитивних результатів не надали. На теперішній час вона проживає з іншим чоловіком, від якого народила сумісну дитину та з яким має намір укласти шлюб. Просить суд розірвати шлюб, залишивши їй прізвище «Цівковська». Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином у суду є усі підстави для задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу між сторонами, так як подальше спільне життя подружжя та збереження сімї [PERSON] неможливе. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище «Цівковська». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

07.09.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини. В обґрунтуванні позову позивач вказує, що з відповідачем по справі вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 12.07.2014 року, який зареєстрований Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. В даний час позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу не бажає, тому вона була вимушена звернутися до суду про стягнення з відповідача аліментів на її утримання до виповнення донці [PERSON], [INFO], трьохрічного віку, тобто до 14.10.2017 року в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно. В судове засідання позивач не зявилася, надала суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутністю. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12.07.2014 року (а.с.2), відповідач [PERSON]є батьком доньки позивача [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, - а.с.3. Дитина проживає з позивачем, знаходиться на її утриманні, - а.с.4. В даний час позивач тимчасово не працює, перебуває у відпустці по догляду за донькою [PERSON], [INFO]. Згідно ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Тому суд вважає, що позов необхідно задовольнити та у відповідності з ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України, стягувати щомісячно з [PERSON]на користь [PERSON]на її утримання до виповнення донці [PERSON], [INFO], трьохрічного віку, тобто до 14.10.2017 року в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно. На підставі ст.ст.77, 79, 80, 84 ч.2 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10, 11, 60, 88, 169, 212-215, 367 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

07.09.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як пять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

07.09.2015 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання брата [PERSON] безвісно відсутнім. В заяві заявник вказав, що 26.07.2014 року, біля 17 години, її брат [PERSON] пішов з дому та не повернувся. Брат висловлював намір покінчити життя самогубством. Членами сімї приймалися міри по розшуку [PERSON], але до теперішнього часу місце знаходження брата не відоме. Заявник просив визнати [PERSON], [INFO], уродженця [INFO] безвісно відсутнім. В судовому засіданні заявник, давши пояснення по справі, просить визнати брата [PERSON] безвісно відсутнім. Допитані свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що громадянин [PERSON] 26.07.2014 року пішов з дому та не повернувся і ніяких відомостей про нього більше року не має. Згідно довідки Пологівського РВ ГУМУС України в Запорізькій обл. від 12.08.2015 року до райвідділу 29.07.2014 року звернулася з заявою про зникнення сина громадянка [PERSON]. По даному факту було порушено кримінальне провадження за № 12014080320001089 від 29.07.2015 року за ч. 1ст.115 КК України. Пологівським РВ було заведено оперативно-розшукову справу категорії «Розшук» № 60061428 від 08.08.2014 року в зязку з чим проводився комплекс оперативно-розшукових заходів з ціллю встановлення місцезнаходження [PERSON], але вони не привели до позитивного результату. Суд , заслухавши пояснення заявника, допитавши свідків, перевіривши докази вважає, що заяву [PERSON] слід задовольнити так як з достовірністю встановлено, що більше року, а саме з 26.07.2014 року немає відомостей про громадянина [PERSON] , [INFO] за місцем його реєстрації та проживання. Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути судом визнана безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

07.09.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Позивачка зазначила, що 21.01.1997 року вона на Південній товарній біржі придбала у відповідача цілий жилий будинок № 44, розташований в с. Маловарварівка Миколаївського району Миколаївської області по вулиці Молодіжній. Оскільки договір купівлі-продажу не був посвідчений нотаріально, позивачка посилається на неможливість подальшого розпорядження придбаним нерухомим майном і просить визнати зазначений договір дійсним. Також позивачка вказує на ухилення відповідача від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав і підтвердив викладені в позовній заяві обставини. Відповідач в судове засідання не з'явився. Письмових заперечень/пояснень щодо позову суду не подав. Представник третьої особи в судове засідання не зявився. Заперечень проти позову не подав. Заслухавши пояснення присутніх представників сторін та, дослідивши в судовому засіданні надані письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 21.02.1997 року сторони уклали в простій письмовій формі договір купівлі-продажу, за яким позивачка придбала у відповідача за 920 грн. цілий жилий будинок № 44 з надвірними будівлями і спорудами, що розташований по вулиці Молодіжній в с. Маловарварівка Миколаївського району Миколаївської області. Гроші відповідачу сплачені позивачкою в повному обсязі, що не оспорюється сторонами. Вказаний договір укладений і зареєстрований на Південній товарній біржі за № 6249 без подальшого нотаріального посвідчення. (а.с. 47) 18.12.1997 року КП Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації за позивачкою також зареєстроване право власності на придбаний житловий будинок за № 83. Однак відповідач, виходячи з записаного у спірному договорі положенню про те, що він подальшого нотаріального посвідчення не потребує (п. 11), фактично ухилився він такого посвідчення. Оскільки при укладенні договору купівлі-продажу жилого будинку сторони за угодою домовилися щодо усіх істотних умов і повністю його виконали, то на підставі ст. 47 ч. 2 ЦК України (в ред. 1963 р., який діяв на час укладення договору) цей договір належить визнати дійсним. З огляду на викрадене позовні вимоги є обґрунтованими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

07.09.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через погіршення взаємовідносин та різність поглядів на шлюб та сім'ю. У зв'язку з цим шлюбні відносини між ними фактично припинені і спільне господарство не ведеться. В судове засідання позивачка не з'явилася, але письмово клопотала про розгляд позову за її відсутності, не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подав. У зв'язку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні письмові докази по справі, суд дійшов наступного. 24.04.1999 року сторони уклали шлюб, від якого мають дітей: синів [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], а також дочок [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO]. (а.с. 4, 7-10) Через розбіжності у поглядах на характер сімейних стосунків і життя в цілому сторони шлюбні стосунки фактично припинили і тривалий час проживають окремо. Спільне господарство ними не ведеться. Примирення та поновлення сімейних стосунків між сторонами не можливе, а подальше збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам та інтересам неповнолітніх дітей. Майнового спору та спору про місце проживання дітей між сторонами немає. У зв'язку з викладеним та на підставі ст. ст. 110, 112 СК України шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

07.09.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому ставить питання про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову зазначила, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачем не перебуває, протягом спільного проживання народилася дитина [PERSON], [INFO]. Донька проживає разом з позивачем, матеріальної допомоги відповідач в добровільному порядку не надає. Відповідач не здійснював ніякої матеріальної допомоги на доньки, а тому позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку до досягнення донькою повноліття. Позивач [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Дослідивши матеріали по справі, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що у зареєстрованому шлюбі позивач з відповідачем не перебуває, протягом спільного проживання народилася дитина [PERSON], [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження Серії І-НО №527947 (а.с. 4). Діти проживають разом з позивачем, матеріальної допомоги відповідач в добровільному порядку не надає (а.с. 3). Відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання донки, а тому, суд враховуючи, що відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON], [INFO]. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У відповідності до Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 487,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 07.09.2015 року [PERSON] звернулася до суду із вказаною заявою, мотивуючи її тим, що її брат [PERSON], [INFO], тривалий час страждає хронічним психічним захворюванням, що істотно впливає на його здатність усвідомлювати\~ значення своїх дій та керувати ними.\~Він є інвалідом І групи безстроково, неодноразово стаціонарно лікувався в 3-й ОСПЛ м. Глухів, де знаходиться на лікуванні і на теперішній час. В звязку з цим заявник просить визнати [PERSON] недієздатним. В судовому засіданні заявник заяву підтримала. Представник заінтересованої особи Глухівської міської ради [PERSON] заяву підтримав. Прокурор Глухівської міжрайонної прокуратури заяву підтримав. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так судом встановлено, що згідно довідки до акта огляду МСЕК Серія АС № 007810 від 04.04.2006 р., [PERSON] є інвалідом І групи загального захворювання безстроково. (а.с. 7). Також встановлено, що [PERSON], [INFO], знаходиться на стаціонарному лікуванні в 3-ї ОСПЛ з 13.07.2015 р. по теперішній час (а.с. 5). Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 383 від 01.10.2015 року, [PERSON] виявляє ознаки Деменції внаслідок органічного ураження головного мозку, перспектив одужання немає, і за своїм психічним станом\~ він не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 34-36). За таких обставин, відповідно до ст. 39 ЦК України, суд вважає необхідним визнати [PERSON] недієздатним. На підставі ст. ст. 39, 40 ЦК України,

Outcome: approved