Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

07.04.2020 року АТ КБ «Приватбанк» звернулось до Білгород-Дністровського міськрайонного суду із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] та уточнивши свої позовні вимоги, просить суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість у розмірі 756,44 доларів США, що за курсом 23,29 відповідно до службового розпорядження НБУ від 23.12.2019 року складає 17 617,49 гривень станом на 23.12.2019 року за кредитним договором № 158 MBD від 18.03.2008 року. Також Банк просить стягнути солідарно з відповідачів понесені ним судові витрати. При цьому Банк посилається на наступне. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] 18 березня 2008 року уклали кредитний договір 158 MBD. Згідно договору Банк зобов`язався надати [PERSON] кредит у розмірі 43 000,00 доларів США на термін до 20.03.2018 року, а [PERSON] зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом в строки та в порядку, встановленим договором. Відповідно до договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, [PERSON] повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобов`язань за кредитним договором, [PERSON] сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі 43000,00 доларів США. В порушення умов кредитного Договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, [PERSON] свої зобов`язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку та строки. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором [PERSON] станом на 23.12.2019 року має заборгованість 113130,01 доларів США, яка складається з: 25 214,78 доларів США - заборгованість за тілом кредиту; 30 451,09 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 57 464,14 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язання за договором. Кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь яку частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином заборгованість до стягнення становить 756,44 доларів США - заборгованість за кредитом (тілом кредиту) з урахуванням суми 3% від тіла кредиту. В забезпечення виконання зобов`язання за Договором 158 MBD між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» [PERSON] був укладений Договір поруки. Відповідно до умов Договору поруки, а саме п.5, позивачем було направлено на адресу відповідачів письмову Вимогу із зазначенням невиконаних зобов`язань за Договором 158 MBD. Вимога, що була пред`явлена до поручителів щодо виконання забезпеченого зобов`язання, залишена без задоволення. 15 квітня 2020 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом було постановлено ухвалу про відкриття провадження по справі та визначено спрощений порядок її розгляду. Ухвалою суду від 20 травня 2020 року розгляд справи відкладено через неявку відповідачів у судове засідання. Ухвалою суду від 15 червня 2020 року судове засідання було відкладено через неявку відповідачів у судове засідання та відсутності повідомлень про їх сповіщення. 13 липня 2020 року до суду надійшов відзив [PERSON] на позовну заяву та в той же день вона подала до суду заяву з проханням відкласти розгляд справи для направлення копії відзиву позивачу. Ухвалою суду від 13.07.2020 року розгляд справи було відкладено. 04 серпня 2020 року до суду надійшли заяви позивача про відкладення розгляду справи призначеного на 05.08.2020 року для надання позивачу строк на підготовку пояснень та представлення доказів. Ухвалою суду від 05 серпня 2020 року розгляд справи за заявами представників позивача було відкладено на 09.09.2020 року. 10 серпня 2020 року до суду надійшла відповідь на відзив. В судове засідання 09.09.2020 року представник позивача не з`явився, про час та місце слухання справи сповіщався належним чином. В прохальній частині позовної заяви представник позивача зазначив про відсутність в нього заперечень щодо розгляду справи за його відсутності та ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`вився, про час та місце слухання справи сповіщався належним чином, причини неявки суду не відомі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про час та місце судового засідання сповіщалась, причини неявки суду не відомі. З урахуванням викладеного, відповідно до положень статті 279 ЦПК України, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 18.03.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №158 MBD про надання кредиту у розмірі 43 000,00 доларів США на термін до 20.03.2018 року. В якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №158 MBD між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено договір поруки. Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01.04.2015 року по справі № 495/1308/15-ц було частково задоволено позовну заяву ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 29 262,63 доларів США, що за курсом 16,24 відповідно до службового розпорядження НБУ від 03.02.2015 року складає 475 225,10 грн. за кредитним договором №158 MBD від 18.03.2008 року. У задоволенні вимог банку про стягнення грошових коштів за кредитним договором з [PERSON] відмовлено. Вказане рішення суду набрало чинності 15 квітня 2015 року та в подальшому не оскаржувалось. Звертаючись до суду в квітні 2020 року ПАТ КБ «Приватбанк» просить суд стягнути з [PERSON] (боржник) та [PERSON] (поручитель) 756,44 доларів США (17 617,49 грн.), що становить 3% від тіла кредиту. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до постанови Верховного суду від 06 лютого 2019 року № 175/4753/15-ц, у банка відсутнє право повторно стягувати заборгованість за тілом кредиту, проценти та пеню, нараховані в межах строку дії кредитного договору при наявності судового рішення про стягнення цих сум, а також проценти та неустойку після закінчення строку дії кредитного договору. При цьому банк має право заявити вимоги про застосування наслідків, передбачених частиною другою ст.. 625 ЦК України, оскільки кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання. Разом з тим, банк не може заявляти вимогу про застосування положень частини другої статті 625 ЦК України відносно [PERSON] , оскільки відсутнє судове рішення про стягнення з неї заборгованості за тілом кредиту, процентів, пені тощо. Постанова Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 № 444/9519/12: право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. За таких обставин, суд вважає безпідставними та помилковими посилання позивача про наявність підстав для солідарного стягнення з [PERSON] , як з поручителя, грошових коштів на підставі ч.2 ст.625 ЦК України. Вищевказаним рішенням суду від 01.04.2015 року саме з [PERSON] була стягнута сума заборгованості за кредитним договором № 158 MBD від 18.03.20028 року, та саме [PERSON] зволікає з виконанням рішення суду, не повертає банку кредитні кошти. Стягнення трьох процентів річних на користь банку є способом захисту його майнового права та інтересу, відшкодування матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, сплату яких відповідачем [PERSON] прострочено. Стаття 526 ЦК України: зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Всупереч положенням ст. 81 ЦПК України, відповідач не надав належних і допустимих доказів на спростування позовних вимог позивача за викладених обставин. За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову, а саме стягнення з [PERSON] трьох відсотків річних у розмірі 756,44 доларів США (17 617,49 гривень). Як вбачається з наданого платіжного доручення від 02.03.2020 року позивач за подання даного позову до суду, сплатив судовий збір в розмірі 2102 грн. 00 коп., що підлягає відшкодуванню, при цьому суд враховує роз`яснення надані Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. №39 постанови № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах». Зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для задоволення позову частково про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача 17 617,49 грн. - 3% річних від тіла кредиту та судового збору в сумі 2102,0 грн. сплаченого позивачем при подачі позовної заяви до суду.

Outcome: partial