Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

06.05.2014 року представник ПАТ «КБ «Надра» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 25 травня 2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованим в реєстрі за № 2823з, а саме на нерухоме майно: земельну ділянку загальною площею - 0,0602га, кадастровий номер 8000000000:66:605:0008, з цільовим призначенням для ведення садівництва, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 25 травня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 2818з, з метою погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 193/П/99/2007-840 від 25 травня 2007 року в сумі 106598,20 дол. США та 128019,92грн. шляхом його продажу Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» із застосуванням процедури продажу, передбаченої ст. 38 Закону України «Про іпотеку», з укладенням від свого імені договору купівлі-продажу нерухомого майна із будь-якою особою-покупцем за ціною, визначеною на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності, на умовах та в порядку, викладеному в ст. 38 ЗУ «Про Іпотеку», з наданням ПАТ «КБ «Надра» всіх повноважень продавця предмету іпотеки, в тому числі, але не виключно: отримувати дублікати правовстановлюючих документів на вказаний предмет іпотеки в органах нотаріату та інших органах державної влади, місцевого самоврядування та у будь-яких установах незалежно від форм власності; отримувати всі необхідні документи та довідки, які потрібні для продажу вище зазначеного предмета іпотеки в Головному управління Держземагенства у м. Києві та всіх підпорядкованих структурних підрозділах або у інших органах, які будуть здійснювати функції з реєстрації речових прав на нерухоме майно; здійснювати будь-які платежі у якості продавця в процесі укладення договору купівлі-продажу предмету іпотеки; звертатись до суб'єктів оціночної діяльності із заявою про проведення експертної оцінки предмета іпотеки, а також ставити підпис від свого імені за одержання експертної оцінки; отримувати довідки та документи, які необхідні для укладення та нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу; отримувати в органах місцевого самоврядування за місцезнаходженням предмета іпотеки довідки про склад сім'ї іпотекодавця, копії будинкових книг тощо. На час реалізації предмету іпотеки передати його в управління ПАТ «КБ «Надра» у порядку ст. 34 ЗУ «Про іпотеку», з правом заміни замків, обладнанням охоронними пристроями предмета іпотеки. Стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 3654,00 грн. Вимоги позову мотивовані тим, що 25.05.2007р. між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № 193/П/99/2007-840, згідно умов якого позивач надав відповідачу на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 100000,00 доларів США зі сплатою відсотків у розмірі 12, 49% річних строком до 25.05.2037 року. В якості забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору між позивачем та відповідачем було укладено Договір іпотеки від 25.05.2007р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №2823з, на підставі якого банку надано в іпотеку земельну ділянку загальною площею - 0,0602га, з цільовим призначенням для ведення садівництва, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та належить відповідачу на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 25.05.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №2818з. Внаслідок неналежного виконання [PERSON] своїх зобов'язань за Кредитним договором, утворилась заборгованість, яка станом на 31.03.2014р. становить 106598,20 дол. США та 128019,92 грн. Позивачем 31.03.2014р. на адресу відповідача була направлена вимога, яка відповідачем залишена без задоволення, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду. 11.07.2014 року ПАТ «КБ «Надра» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № 193/П/99/2007-840 від 25.05.2007 року в сумі 101012,04 доларів США та 87098,06 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3654,00 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що між позивач та відповідач 25.05.2007 року уклали кредитний договір № 193/П/99/2007-840, згідно з умовами якого банк надав [PERSON] на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти з метою придбання нерухомого майна на загальну суму 100000,00 доларів США із розрахунку 12,49% річних строком з 25.05.2007 року по 25.05.2037 року. Відповідач не виконувала належним чином зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 23.09.2013 року наявна заборгованість в сумі 101012,04 доларів США та 87098,06 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 19.08.2014р. справу № 755/13197/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та справу №755/18860/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором об'єднано в одне провадження. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги позову підтримав у повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання неодноразово не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась відповідно до вимог діючого законодавства, заяв чи клопотань суду надано не було. З урахуванням положень ст. ст. 74-77, 169, 224 ЦПК України, суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних про правовідносини сторін по справі, для її розгляду по суті заочно. Відповідно до ст. ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 25 травня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та [PERSON] укладено кредитний договір №193/П/99/2007-840. Відповідно до умов Кредитного договору позивачем надано [PERSON] на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 100000,00 доларів США на придбання нерухомого майна - земельної ділянки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідач прийняла кошти та зобов'язалась належним чином використовувати і повернути кредит у повному обсязі до 25 травня 2037 року шляхом щомісячного внесення на рахунок 29093800007947, МФО 320564 мінімально необхідного платежу в сумі 1078,90 доларів США. Згідно пункту 5.1. Кредитного договору, у разі прострочення позичальником строку сплати мінімально необхідного платежу по погашенню Кредиту, визначених у пп. 3.3.1.-3.3.3. цього договору, а також у випадку прострочення строку виконання зобов'язань Позичальника щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків, комісій та можливих штрафних санкцій у строк, визначений у п. 4.3.5. цього Договору, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. Відповідно до п. 5.2. Кредитного договору, у разі порушення позичальником вимог п.п. 4.3.1., 4.3.2., 4.3.7., 4.3.9, 4.3.10 цього Договору, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 10% від суми Кредиту, визначеної у п. 1.1. цього Договору, за кожен випадок (том 1 а. с. 7-8, том 2 а.с. 11-14). ПАТ «КБ «Надра» є правонаступником ВАТ «КБ «Надра», що підтверджується п. 1.2. Статуту ПАТ «КБ «Надра» та копією свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 № 794080 (том 1 а.с. 20,21; том 2 а.с. 23,24). В якості забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за Кредитним договором №193/П/99/2007-840 від 25.05.2007 року, між сторонами 25.05.2007р. укладено договір іпотеки, згідно якого в іпотеку позивачу відповідачем передано майно, а саме: земельну ділянку (кадастровий № 8000000000:66:605:0008), загальною площею 0,0602га, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Цільове призначення земельної ділянки - для ведення садівництва. Згідно договору іпотеки, земельна ділянка стане власністю іпотекодавця в майбутньому на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки, укладеного між іпотекодавцем та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 25.05.2007р. за реєстровим № 2818з та внесений у Державний реєстр правочинів. Іпотекодавцю переходить право власності на вищезазначену земельну ділянку в момент державної реєстрації Договору купівлі-продажу земельної ділянки та оформлення Державного акту на право власності на земельну ділянку, після чого зазначена земельна ділянка залишається предметом іпотеки до повного виконання іпотекодавцем зобов'язань за кредитним договором (т. 1 а.с. 12-13). Пунктом 4.4. Договору іпотеки передбачено, що у випадку невиконання або неналежного виконання зобов'язання в цілому або в тій чи іншій його частині, а також у випадку порушення Іпотекодавцем будь-яких зобов'язань за цим Договором або будь-яких гарантій та запевнень, наданих Іпотекодержателю за цим Договором, Іпотекодержатель має право реалізувати своє право іпотеки та звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку, передбаченому цим договором. Згідно п. 5.3. цього договору, стягнення на предмет іпотеки відбувається на підставі: рішення суду; виконавчого напису нотаріуса; домовленості сторін на передачу Іпотекодержателю права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання основного Зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку»; права Іпотекодержателя від свого імені продати Предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку». Згідно п. 5.4 Договору іпотеки, Іпотекодержатель має право на свій розсуд вибрати умови та порядок звернення на Предмет іпотеки в межах, передбачених п. 5.3. цього Договору. Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором, надавши відповідачу кошти в сумі 100000,00 доларів США, що підтверджується валютним меморіальним ордером №NL-2 від 25.05.2007р. (том а. с. 16; том 2 а. с. 10). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] не виконує зобов'язання за кредитним договором перед позивачем, порушила умови цього договору, своєчасно не повертає кредитні кошти, не сплачує проценти за користування кредитним коштами, штраф за порушення умов кредитного договору та нараховану пеню. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем до позовної заяви про звернення стягнення на предмет іпотеки, який не викликає сумнівів у суду та не був оспорений стороною відповідача, станом на 31 березня 2014 року загальна сума заборгованості за Кредитним договором №193/П/99/2007-840 від 25.05.2007р. становить 118 284,61 дол. США з яких: заборгованість за кредитом - 85190,69 доларів США; заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом - 21407,51 доларів США; пеня за прострочення сплати кредиту - 1686,41 доларів США (18473,92грн.); штраф за порушення умов кредитного договору - 10000,00 доларів США (109546,00грн.) (том 1 а. с. 9-11). Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем до позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором, який не викликає сумнівів у суду та не був оспорений стороною відповідача, станом на 23 вересня 2013 року загальна сума заборгованості за Кредитним договором №193/П/99/2007-840 від 25.05.2007р. становить 111 908,83 дол. США з яких: заборгованість за кредитом - 85190,69 доларів США; заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом - 15821,35 доларів США; пеня за прострочення сплати кредиту - 896,79 доларів США (7168,06грн.); штраф за порушення умов кредитного договору - 10000,00 доларів США (79930,00грн.) (том 2 а. с. 6-8). Статтею 5 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, яка діяла на час укладення договору іпотеки та в редакції, яка діє на час звернення з позовом та на час розгляду справи судом) визначено, що предметом іпотеки можуть бути один або декілька об'єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об'єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом. Згідно ч. 3 ст. 640 ЦК України договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації. Згідно ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно положень ч.ч. 3, 4 ст. 334 ЦК України, якщо договір про відчуження майна підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту державної реєстрації. Як убачається з матеріалів справи, договір купівлі-продажу земельної ділянки, за яким відповідач [PERSON] придбала земельну ділянку загальною площею 0,0602га, розташовану за адресою: [ADDRESS], укладений 25.05.2007 року та посвідчений приватним нотаріусом (т. 1 а.с. 18). Цього ж дня було укладено й нотаріально посвідчений договір іпотеки між сторонами по справі (т. 1 а.с. 12-13), в якому зазначено, що Іпотекодавцю переходить право власності на вищезазначену земельну ділянку в момент державної реєстрації Договору купівлі-продажу земельної ділянки та оформлення Державного акту на право власності на земельну ділянку. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 212, 213 ЦПК України, рішення ґрунтується на досліджених наявних в справі доказах. Таким чином, виходячи з наведених вище вимог Закону України «Про іпотеку» та Цивільного кодексу України, враховуючи, що на час укладення договору іпотеки право власності іпотекодавця на предмет іпотеки - земельну ділянку зареєстровано не було, стороною позивача не надано доказів державної реєстрації за відповідачем права власності на предмет іпотеки, який є нерухомим майном, як на час звернення з позовом до суду, так і на час розгляду даної справи судом, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позову про звернення стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку загальною площею 0,0602га, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Оскільки вимоги позову про надання позивачу ПАТ «КБ «Надра» всіх повноважень продавця предмету іпотеки та передачі предмету іпотеки в управління ПАТ «КБ «Надра» є похідними від вимоги позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, в задоволенні цих вимог також слід відмовити. З метою вирішення питання про погашення відповідачем у добровільному порядку суми заборгованості позивачем 31.03.2014р. на адресу відповідача надсилалась письмова вимога про виконання зобов'язання. Проте, вказані вимоги відповідачем були проігноровані, погашення заборгованості за кредитним договором не здійснено (том 1 а. с. 17). Згідно ст. 1054 ЦК України та кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Згідно ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. А згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позичальник зобов'язаний крім повернення позикодавцеві позики, сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Порушення відповідачем умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки ст. 629 ЦК України встановлює принцип безумовності та обов'язковості виконання договору. Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання, сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди, що кореспондується з положенням п. 4.3.5. Кредитного договору, яким передбачений обов'язок [PERSON] достроково, протягом семи календарних днів з дня отримання вимоги Банку про дострокове повне виконання зобов'язань по цьому Договору, виконати зобов'язання щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків, інших платежів, передбачених цим Договором та можливих штрафних санкцій. Відповідач відповідно до ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України не надала суду доказів повної та своєчасної оплати заборгованості за кредитним договором. Матеріалами справи підтверджується факт невиконання [PERSON] зобов'язань зі сплати заборгованості станом на 31.03.2014р. у розмірі 118 284,61 дол. США з яких: заборгованість за кредитом - 85190,69 доларів США; заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом - 21407,51 доларів США; пеня за прострочення сплати кредиту - 1686,41 доларів США (18473,92грн.); штраф за порушення умов кредитного договору - 10000,00 доларів США (109546,00грн.). Разом з тим, позивачем не заявлена вимога про стягнення зазначеної суми заборгованості з відповідача. За таких обставин, враховую положення ст. 11 ЦПК України, щодо розгляду судом справи в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №193/П/99/2007-840 від 25.05.2007р., який правомірно було надано в іноземній валюті (т. 1 а.с. 22, 23), яка станом на 23 вересня 2013 року становить 111 908,83 дол. США (101 012,04 дол. США та 87098,06грн.) з яких: заборгованість за кредитом - 85190,69 доларів США; заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом - 15821,35 доларів США; пеня за прострочення сплати кредиту - 896,79 доларів США (7168,06грн.); штраф за порушення умов кредитного договору - 10000,00 доларів США (79930,00грн.). Тому позов про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню сума судового збору за позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 3654,00грн. На підставі викладеного, ст.ст. 334, 509, 525, 526, 533, 590, 610, 611, 640, 657, 1048, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, ст. 5 Закону України «Про іпотеку»,

Outcome: approved