Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-01 00:00:00

07.05.2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Новобузької міської ради Миколаївської області, та Новобузька міська рада Миколаївської області про визначення місця проживання дітей. Позовні вимоги позивач [PERSON] мотивує тим, що 14 червня 2003 року він разом з відповідачкою уклали шлюб, який зареєстрували у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Новобузького районного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №12. Від спільного проживання у шлюбі вони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Однак рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 30.03.2021 року шлюб між сторонами розірвано, позивачка на даний час залишила сім`ю і з старшою донькою переїхала проживати за іншою адресою. Однак четверо неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , залишились проживати з позивачем та знаходяться на його утриманні. Після розірвання шлюбу, четверо менших дітей залишилися проживати з позивачем. Житлом він та діти забезпечені, житлові умови відповідають нормам. На даний час відповідачка часто виїжджає за кордон, не має постійного місця роботи та доходу, і як наслідок не може забезпечити дітям належні умови проживання та виховання, однак визначити постійне місце проживання дітей із батьком, також відмовляється, у зв`язку із чим позивач змушений звернутися до суду для захисту інтересів. Просить суд визначити місце проживання малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , та неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , за місцем фактичного проживання їх батька [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] а також стягнути з відповідачки судові витрати. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 07.05.2021 року матеріали справи передано судді Уманській О.В. На запит суду щодо доступу до персональних даних відповідачки 17.05.2021 року на адресу суду надійшла відповідь. Ухвалою судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 17.05.2021 року, провадження у справі відкрито та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Новобузького районного суду Миколаївської області від 29.06.2021 року витребувано інформацію від Державної Прикордонної служби України чи перетинала [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , кордон України з 01.01.2021 року. 20.07.2021 року до суду надійшла інформація від Державної Прикордонної служби України про перетин [PERSON] кордон України 03.03.2021 року. 28.07.2021 року до суду надійшов висновок органу опіки та піклування Новобузької міської ради Миколаївської області про визначення місця проживання дітей. Ухвалою Новобузького районного суду Миколаївської області від 28.07.2021 року підготовче провадження у справі закрито, справа призначена до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали позовні вимоги повністю, просили їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила. Про день, час та місце розгляду справи була повідомлена судовою повісткою та через оголошення, розміщене на офіційному веб-сайті судової влади України, а тому відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Представник органу опіки та піклування проти вимог позивача не заперечувала та підтримала висновок органу опіки та піклування Новобузької міської ради щодо визначення місця проживання малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , та неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , за місцем фактичного проживання їх батька [PERSON] . Зважаючи на той факт, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, судом, зі згоди позивача, 02.08.2021 року постановлено ухвалу про розгляд справи в заочному порядку, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Вислухавши позивача, його представника, представника органу опіки та піклування, дослідивши письмові докази, приймаючи до уваги висновок органу опіки та піклування Новобузької міської ради щодо визначення місця проживання малолітніх дітей, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі наступного. Судом встановлено та підтверджено документально те, що сторони уклали шлюб 14 червня 2003 року, який зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Новобузького районного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 38. Від спільного подружнього життя сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 30.03.2021 року шлюб між сторонами розірвано. Як зазначив позивач після розірвання шлюбу неповнолітні діти залишились проживати з ним та перебувають на його утриманні, відвідують відповідно навчальні заклади. Відповідачка уникає спілкування з дітьми, наразі взагалі перебуває за межами України, добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. При цьому відсутність рішення суду про визначення місця проживання чотирьох дітей із ним заважає йому оформити пільги для дітей, у тому числі і щодо харчування у школі. Із Акту обстеження умов проживання від 11.06.2021 року судом встановлено, що позивач [PERSON] проживає із чотирма неповнолітніми дітьми, у будинку, який повністю умебльований, діти мають свої окремі кімнати, облаштовані місцями для сну та навчання. Крім того судом допитані свідки [PERSON] та [PERSON] , які є сусідами позивача по справі. Свідки пояснили, що позивач проживає із своїми дітьми один, без дружини. Відповідачку по праві вони давно не бачили. Також свідки пояснили, що відповідач та його діти мають гарні стосунки між собою, діти доглянуті та доброзичливі. Домоволодіння також утримують у належному стані. Свідки вважають, що позивач [PERSON] добре справляється із своїми обов`язками та проживання дітей із батьком я виправданим. Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Статтею 161 СК України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає (ч. 4 ст. 29 ЦК України). Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Частиною 1 ст. 150 СК України визначені головні напрями виховного процесу, який мав би зосереджуватися на основних суспільних цінностях повазі до інших людей, любові до членів своєї сім`ї, родини. Представником органу опіки та піклування було надано до суду висновок органу опіки та піклування Новобузької міської ради щодо визначення місця проживання малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , та неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , за місцем фактичного проживання їх батька [PERSON] , оскільки це буде відповідати інтересам дітей. Згідно принципу 6 Декларації про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір`ю. За ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підставі вищевикладеного та приймаючи до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків відносно своїх дітей, вік дітей, суд прийшов до висновку, що проживання малолітніх - [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , та неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , за місцем фактичного проживання їх батька [PERSON] буде відповідати інтересам дітей, які потребують постійного догляду та турботи у зв`язку з фізіологічними особливостями, позитивно сприятиме їх розвитку як психологічному, так і фізичному, а тому позов підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Так, понесені позивачем документально підтверджені судові витрати, а саме: сплачений судовий збір у розмірі908,00 грн., підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved