Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

05.09.2019 року позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що сторони уклали шлюб 17.04.2013 року. Від даного шлюбу у подружжя є неповнолітні діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що сімейне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони є різними за характером людьми, з різними поглядами на сімейні обов`язки, шлюбні відносини фактично припинені. Також вказує, що зазнає з боку відповідача постійних образ та знущань, який не нехтує при цьому присутністю їх дітей. Крім того, відповідач був засуджений вироком Ізяславського районного суду від 07.06.2019 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, щодо позивача. На підставі викладеного, позивач вказує, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим. Ухвалою суду від 13.09.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання по справі. Позивач в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлена про місце, дату та час судового засідання, у поданій до суду письмовій заяві просила розглянути справу без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Вказав, що з наслідками визнання позову в підготовчому судовому засіданні ознайомлений, про що зазначив в письмовій заяві від 15.10.2019 року. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206, 207 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 17.04.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізяславського районного управління юстиції у Хмельницькій області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 17.04.2013 року. Від даного шлюбу у подружжя народилися діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 28.08.2019 року (повторно), серії [NUMBER] від 28.08.2019 року (повторно) та серії [NUMBER] від 28.08.2019 року (повторно) відповідно. Відповідно до статей 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюб - це добровільна згода чоловіка та жінки. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. В подружжя є дитина [PERSON] , [INFO] , якому на день подання позову не виповнилось одного року. Водночас, в матеріалах справи наявний вирок Ізяславського районного суду від 07.06.2019 року, яким [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, тобто в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, його дружині [PERSON] . Відповідно до мотивувальної частини вказаного вироку, обтяжуючими вину обставинами вказано вчинення злочину в присутності дитини та щодо подружжя. Зазначений вирок суду набрав законної сили 09.07.2019 року. Враховуючи положення ч.2 ст.110 СК України щодо можливості звернення до суду із позовом про розірвання шлюбу до досягнення дитиною одного року у разі вчинення одним із подружжя злочину щодо другого з подружжя, а також зважаючи на визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує прав, свобод, інтересів інших осіб, позовні вимоги слід задовольнити, а шлюб між сторонами розірвати. Окрім того, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті у відповідності до ч. 1 ст. 142 ЦПК України позивачу належить повернути з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого нею при поданні позову, а іншу частину судового збору в розмірі 50% стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved