Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

05 січня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на автомобіль марки VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2001 року випуску, державний номер [NUMBER], зняття арешту з вказаного автомобіля та зобовязання зареєструвати право власності на автомобіль. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що 06 лютого 2016 року між ним та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу автомобіля VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2001 року випуску, державний номер [NUMBER], шляхом оформлення нотаріальної довіреності на вказаний автомобіль на імя позивача з правом розпорядження\~ автомобілем, внаслідок чого ним сплачено відповідачу 60000 гривень, а відповідачем написана розписка про отримання грошей. Нотаріальне оформлення даного договору було відкладено у звязку з відсутністю в нього грошових коштів.\~ Коли він звернувся до відповідача з проханням оформити угоди нотаріально, останній відповів відмовою і до цього часу не надається можливим укласти нотаріальний\~ договір купівлі-продажу. 05 квітня 2017 року позивачем надана уточнена позовні заява з тими самими позовними вимогами та обґрунтуванням до відповідачів [PERSON] та [PERSON]. Ухвалою суду від 05 вересня 2017 року за клопотання представника позивача [PERSON], діючого на підставі договору про надання юридичної допомоги, про витребування доказів, витребувано з Приморського районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області актовий запис про смерть [PERSON], [INFO]. Також витребувано з Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області копію вироку стосовно [PERSON] та копію ухвали слідчого судді або суду\~ про арешт майна [PERSON], [INFO]. Крім того, витребувано з Другої Маріупольської державної нотаріальної контори відомості щодо кола осіб, що звернулися із заявами про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON], [INFO]. Ухвалою суду від 30 жовтня 2017 року за клопотанням представника позивача [PERSON] про витребування доказів, витребувано з Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області інформацію щодо того, чи були видані (направлені на виконання) виконавчі листи на підставі вироку Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 14 листопада 2016 року відносно [PERSON], [INFO], про стягнення з останнього на користь потерпілої [PERSON] у відшкодування моральної шкоди 100000 гривень, та на користь експертних установ судових витрат у розмірі 7867 гривень. Крім того, витребувано з Другої Маріупольської державної нотаріальної контори відомості про коло осіб, що звернулися із заявами про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON], [INFO], померлого 09 квітня 2017 року. Ухвалою суду від 15 лютого 2018 року витребувано з Другої Маріупольської державної нотаріальної контори та приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON] копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON], який помер 09 квітня 2017 року. Також витребувано з Приморського ВДВС міста Маріуполя ГТУЮ\~ інформацію про хід виконання виконавчих листів, виданих на підставі вироку Приморського районного суду міста Маріуполя від 14 листопада 2016 року по справі № 0541/6719/2012 про стягнення з [PERSON], [INFO], на користь держави судових витрат у розмірі 7867 гривень. Ухвалою суду від 06 квітня 2018 року за клопотанням представника позивача [PERSON] про залучення співвідповідачів, залучено до участі у справі в якості співвідповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які проживають та зареєстровані за адресою: [INFO]. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав заяву з проханням розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник позивача [PERSON], діючий на підставі договору про надання правової допомоги, у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Будучи раніше присутнім у судовому засіданні, підтримав позовні вимоги та надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Також зазначив, що нещодавно стало відомо позивачу, що на спірний автомобіль накладено арешт слідчим, у звязку з чим він просить зняти вказаний арешт з автомобіля. З [PERSON] позивач знайомий не був, автомобіль передавав йому [PERSON] Відповідачі повторно у судове засідання не зявилися, про день та час розгляду справи\~ повідомлялися своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Представник третьої особи регіонального сервісного центру МВС в Донецькій області у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи\~ повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 07.10.2005 року, власником автомобіля марки VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2001 року випуску, державний номер [NUMBER], є [PERSON] (а.с. 6). 09 квітня 2017 року [PERSON] помер, про що 12 квітня 2017 року Приморським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області зроблено актовий запис про смерть № 341 (а.с. 100). Спадкоємцями після смерті [PERSON] є відповідачі по справі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується наданою приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON] копією спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] (а.с. 166-180). \~\~\~ 27 червня 2008 року [PERSON]\~ надав довіреність на ім'я [PERSON] з питань які будуть стосуватися управління та розпорядження ТЗ автомобіля VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2001 року випуску, державний номер [NUMBER] (а.с.4). \~\~\~ 06 лютого 2016 року [PERSON] надав довіреність на ім'я позивача [PERSON], з питань які будуть стосуватися управління та розпорядження (продажу, обміну, оренди, застави) ТЗ автомобіля VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2001 року випуску, державний номер [NUMBER] (а.с.5). В цей же день, тобто 06 лютого 2016 року [PERSON] була написана розписка про отримання від [PERSON] грошових коштів у розмірі 60000 гривень за проданий автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2001 року випуску, державний номер [NUMBER]. При цьому зазначено, що на вимогу [PERSON] вказаний автомобіль буде знятий ним з обліку та оформлено договір купівлі-продажу (а.с. 26). Позивач [PERSON] просить визнати за ним право власності на автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2001 року випуску, державний номер [NUMBER]., посилаючись на розписку написаною [PERSON] про передачу йому 36 60000 гривень в якості оплати за вищевказаний автомобіль, довіреність видану останнім на його ім'я та довіреність, видану [PERSON] на імя [PERSON] про право розпорядження вказаним вище рухомим майном. Згідно п.4 ч.1 ст.203 ЦК України, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. У відповідності п.3 ч.1 ст.208 ЦК України правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу, вчиняються у письмовій формі. Загальний порядок укладення договорів будь-якими учасниками цивільних відносин визначено у главі 53 ЦК України. До принципово важливих складових цієї процедури відносяться зміст та форма договору, спосіб, місце укладення. Правове регулювання відносин, пов'язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200 та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів. Згідно з Порядком здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200, оформлення на товарних біржах договорів купівлі-продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, здійснюється з використанням облікованих відповідно у територіальному органі з надання сервісних послуг МВС і Держсільгоспінспекції бланків біржових угод. Оформлення договорів купівлі-продажу транспортних засобів може проводитися в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС. У разі продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, філією субєкта господарювання або уповноваженим дилером, крім акта приймання-передачі підприємства-виробника, покупцеві видається акт приймання - передачі, що укладається між субєктом господарювання (його філією) та уповноваженим дилером. Під час продажу транспортних засобів, що перебувають (перебували) на обліку в уповноваженому органі МВС або Держсільгоспінспекції, покупцеві територіальним органом з надання сервісних послуг МВС видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) або Держсільгоспінспекцією - свідоцтво про реєстрацію машини з відміткою про зняття машин (тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів) з обліку чи акт технічного стану. У разі зняття з обліку транспортного засобу покупцеві видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі. Як вже зазначалося судом, згідно зі свідоцтвом про реєстрацію вище вказаного транспортного засобу від 07.10.2005 року, власником зазначеного автомобіля є [PERSON]. Отже, продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт). Разом з тим, позивачем жодного договору купівлі-продажу не укладалось. За частиною третьою статті 244 ЦК України довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (частина перша статті 237 ЦК України). Отже, довіреність свідчить про наявність між особою, яка її видала, та особою, якій її видано, правовідносин, які є представницькими відносинами. Договір купівлі-продажу - це угода, за якою продавець (одна сторона) зобов'язується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України). Аналіз зазначених норм матеріального права свідчить про те, що видача довіреності на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним відповідно до закону договором та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю довіреність отримала. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону. Позов про визнання права власності є спеціальним або допоміжним речово-правовим засобом захисту права власності. Цивільне законодавство визначає особливості реалізації правомочності власника. За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред'явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2001 року випуску, державний номер [NUMBER], на який позивач просить визнати за собою право власності, має власника\~ [PERSON], який на теперішній час помер, та його спадкоємці оформлюють свої спадкові права, у тому разі на спірний автомобіль. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що видача довіреності на право володіння, користування та розпорядження автомобілем не свідчить про укладення договору купівлі-продажу автомобіля, тому відсутні правові підстави для визнання права власності за позивачем [PERSON] права власності на автомобіль а наданий позивачем договір купівлі продажу у вигляді розписки є неналежним і недопустимим доказом у справі, внаслідок його нікчемності. Окрім того, як вбачається з постанови старшого слідчого по ОВС СВ СУ ГУМВС України в Донецькій області від 24 липня 2012 року про накладення арешту на майно, на автомобіль TRANSPORTER, 2001 року випуску, державний номер [NUMBER], належний [PERSON], в рамках кримінальної справи відносно нього було накладено арешт з метою забезпечення цивільного позову та виконання вироку суду (а.с. 103). Відповідно до розписки від 27 липня 2012 вказаний автомобіль було передано на зберігання [PERSON], [INFO], який зобовязався зберігати вказаний автомобіль до вирішення питання по суті (а.с. 105). Вирок Приморським районним судом міста Маріуполя Донецької області відносно [PERSON] постановлено 14 листопада 2016 року (а.с. 106-120). 23 березня 2017 року та 31 березня 2017 року було видано та направлено виконавчі листи про стягнення з [PERSON] на користь потерпілої у відшкодування моральної шкоди 100000 гривень та стягнення судових витрат у розмірі 7867 гривень на користь держави (а.с. 126). Отже, 06 лютого 2016 року [PERSON] не мав взагалі законних підстав щодо надання у користування та розпорядження позивачу [PERSON] спірного автомобіля, який знаходився під арештом та був переданий на зберігання третій особі. Встановивши зазначені обставини та відмовляючи у задоволенні позовних вимог про визнання права власності, суд відмовляє [PERSON] у задоволенні вимог щодо зняття арешту з\~ автомобіля TRANSPORTER, 2001 року випуску, державний номер [NUMBER] та зобовязання зареєструвати за ним право власності, оскільки зазначені вимоги є похідними від вимог про визнання права власності. Враховуючи вищевикладене, суд приходе до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON] про визнання права власності на автомобіль TRANSPORTER, 2001 року випуску, державний номер [NUMBER], зняття арешту з автомобіля та зобовязання зареєструвати право власності на автомобіль, - у повному обсязі.

Outcome: dismissed