Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

04 червня 2015 року до суду надійшов вищевказаний цивільний позов, у якому позивач просить зняти заборону на відчуження нерухомого майна, а саме 1/2 частки з частки в прав спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS], що належить [PERSON], яка зареєстрована державним нотаріусом Третьої дніпропетровської нотаріальна контори [PERSON] за реєстровим № 2-1395 від 30.09.2013 року, зняти заборону на відчуження нерухомого майна, а саме 1/2 частки з частки в праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS], що належить [PERSON], яка зареєстрована державним нотаріусом Третьої дніпропетровської нотаріальної контори [PERSON] за реєстровим № 2-1391 від 30.09.2013 року, зобовязати державного нотаріуса Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис від 30 вересня 2013 року за № 2702384 про заборону відчуження нерухомого майна, квартири [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 03.02.2006р. рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська було задоволено заяву [PERSON], зацікавлена особа: відділ РАЦС Красногвардійського району м.Дніпропетровська, 3-я державна нотаріальна контора м.Дніпропетровська про оголошення [PERSON], 03.02.1955р.н., померлим. Красногвардійським відділом РАЦС ДМУЮ Дніпропетровської області 27.06.2006р. було видано свідоцтво про смерть [PERSON] 30 вересня 2012 року, [PERSON] та [PERSON] звернулись до Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. 30 вересня 2013 року, [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на частку в праві спільної сумісної власності на квартиру № 1, що знаходиться в м. Дніпропетровську, провулок Калініна, буд. 10, що належала спадкодавцеві [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого виконкомом міської Ради народних депутатів м. Дніпропетровська 03.01.2002 року. Також, 30 вересня 2013 року, [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на частку в праві спільної сумісної власності на квартиру № 1, що знаходиться в м. Дніпропетровську, провулок Калініна, буд. 10, що належала спадкодавцеві [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого виконкомом міської Ради народних депутатів м Дніпропетровська 03.01.2002 року. У державного нотаріуса Третьої нотаріальної контори м. Дніпропетровська [PERSON] вони отримали [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно пре реєстрацію обтяження № 10199456 від 30 вересня 2013 року, відповідно до якого було накладено обтяження у вигляді заборони відчуження нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS]. З моменту визнання батька, [PERSON], померлим пройшло більше 5 років. Враховуючи нестабільну ситуацію в країні, тяжке фінансове положення у родині вони вирішили продати квартиру. У судове засідання представник позивачів не зявилась. Від неї надійшла заява, у якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила справу розглядати за своєї відсутності. Представник відповідача у судове засідання не з'явилась. Про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності. У звязку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. 03 лютого 2006р. рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська було задоволено заяву [PERSON], зацікавлена особа: відділ РАЦС Красногвардійського району м. Дніпропетровська, 3-я державна нотаріальна контора м. Дніпропетровська та оголошено [PERSON], 03.02.1955р.н., померлим (а.с.4). Красногвардійським відділом РАЦС ДМУЮ Дніпропетровської області 27.06.2006р. видано свідоцтво про смерть [PERSON] (а.с.7). 30 вересня 2013 року [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на частку в праві спільної сумісної власності на квартиру № 1, що знаходиться в м.Дніпропетровську, провулок Калініна, буд. 10 та належала спадкодавцеві [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого виконкомом міської Ради народних депутатів м. Дніпропетровська 03.01.2002 року (а.с.6). 30 вересня 2013 року [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на частку в праві спільної сумісної власності на квартиру № 1, що знаходиться в м. Дніпропетровську, провулок Калініна, буд. 10, що належала спадкодавцеві [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого виконкомом міської Ради народних депутатів м Дніпропетровська 03.01.2002 року (а.с.7). [PERSON] та [PERSON] у державного нотаріуса Третьої дніпропетровської нотаріальної контори м. Дніпропетровська [PERSON] отримали витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження № 10199456 від 30 вересня 2013 року, відповідно до якого було накладено обтяження у вигляді заборони відчуження нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS] (а.с.8). Відповідно до ст. 47 ЦК України спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають право відчужувати протягом 5 років нерухоме майно, що перейшло до них у зв'язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво пре право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Позивачі 30 вересня 2013 року у державного нотаріуса Третьої дніпропетровської нотаріальної контори м. Дніпропетровська [PERSON] отримали витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно пре реєстрацію обтяження № 10199456 від 30 вересня 2013 року, відповідно до якого було накладено обтяження у вигляді заборони відчуження нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS] (а.с. 8). Відповідно до\~ст.41 Конституції України\~ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У відповідності до\~ст.41 Конституції України\~та ст.1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до\~Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17 липня 1997 року закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також передбачено нормами ст. ст.\~316,\~317,\~319,\~321 ЦК України. Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46\~цього Кодексу). Частиною 1\~ст.15 ЦК України\~передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1\~ст.16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі\~ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до\~ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Як передбачено ч.ч.1,2\~ст.319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч.1\~ст.321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ч.1\~ст.321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ч.1\~ст.319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У відповідності до ч.1 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» державна реєстрація прав є обовязковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. У відповідності до п.3 ч. 1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» обовязковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме інші речові права відповідно до закону. У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» державна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі рішень судів, що набрали законної сили. З огляду на вищевикладене, зважаючи на те, що позивачі в інший спосіб, окрім як звернутись із позовом до суду для захисту свого права власності, не можуть захистити своє порушене право, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення вищевказаного позову. Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат, суд виходить із положень ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved