Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

07.03.2018 року до Гуляйпільського районного суду Запорізької області з Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшла за підсудністю цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на утримання неповнолітніх дітей. В позовній заяві в обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 21.08.2010 року уклала шлюб з відповідачем, від якого 10.06.2011 року у них народилася спільна донька [PERSON] та 07.10.2015 року спільний син [PERSON]. Далі в позові зазначила, що з літа 2017 року відповідач з ними не мешкає, з дітьми майже не спілкується, фінансової допомоги не надає. Працює у сфері будівництва, але офіційно не працевлаштований, аліменти нікому не платить, стягнень за виконавчими документами з відповідача не проводиться, інших неповнолітній дітей не має, батьки на його утриманні не перебувають. Прохає стягнути з відповідача на її користь 741 грн. для утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], до досягнення ним повноліття, та 930 грн. на утримання доньки [PERSON], [INFO], до досягнення нею повноліття. Позивач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала через канцелярію суду письмову заяву, в якій прохає проводити розгляд справи за її відсутності, свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, прохає їх задовольнити (а.с. 30). Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав через канцелярію суду письмову заяву, в якій прохає проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, прохає їх задовольнити (а.с. 31). Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності сторін. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. 21.08.2010 року між сторонами укладено шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 42, що підтверджується свідоцтвом про шлюб 1-ЖС № 081435, виданого 21.08.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають спільну доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження 1-ЖС № 168654, виданого 24 червня 2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області (а.с. 7), а також спільного сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження 1-ЖС № 288103, виданого 15 жовтня 2015 року відділом реєстрації актів цивільного стану Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області (а.с. 8). В свідоцтвах про народження дітей в графі «батько» вказаний громадянин України [PERSON]. Сторони не проживають разом з літа 2017 року, діти проживає разом з позивачкою, що слідує з тексту позовної заяви та наданих доказів. Так, відповідно до довідок № 11-11/302 від 24.10.2016 року та № 11-11/303 від 24.10.2016 року, виданих відділом реєстрації виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради Гуляйпільського району Запорізької області, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстровані за адресою: [INFO] (а.с. 9, 10, 15). Позивач [PERSON] згідно паспорта громадянина України серії СЮ № 190429, виданого Гуляйпільським РВ ГУМВС України в Запорізькій області від 07.10.2010 року, зареєстрована за адресою: [INFO] ( а.с.4). Фактично мешкає за адресою: вул. Руставі, 4/54, м. Запоріжжя, 69093. Згідно довідки Запорізької [PERSON] ступенів № 87 від 05.02.2018 року № 32, [PERSON] дійсно навчається у ЗОШ № 87 в 1б класі (а.с. 11). Позивач працює на посаді вихователя в ДНЗ (ясла-садок) комбінованого типу № 229 «Дніпряночка», що підтверджується копією наказу закладу про прийняття на роботу № 28-к від 13.12.2017 року, а також довідкою установи № 25/01-21 від 05.02.2018 року (а.с. 12, 13). Відповідно до довідки ДНЗ (ясла-садок) № 229 «Дніпряночка» № 24/01-21 від 05.05.2018 року, дитина [PERSON] [PERSON]. [INFO], відвідує ДНЗ № 229 «Дніпряночка» ТВО Дніпровського району (а.с. 14). Відповідач [PERSON] з дітьми не проживає. Відповідно до паспорта громадянина України серії СВ № 337630, виданого Гуляйпільським РВ УМВС України в Запорізькій області від 09.07.2001 року, він зареєстрований та проживає за адресою: вул. 9 Січня (нині Велика), 205, м. Гуляйполе Запорізької області, що також підтверджується і довідкою відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Запорізькій області(а.с.25, 32-33). Стан здоровя відповідача є задовільним, на його утриманні інші непрацездатні особи не перебувають, інших аліментних стягнень не має. Відповідач [PERSON] відзив на позов не надавав, будь-яких заяв, клопотань щодо спростування цих обставин не предявляв. Відповідно до ст. ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи розмір аліментів суд враховує матеріальне становище, задовільний стан здоровя дітей та платника аліментів, те що відповідач, хоча і не працевлаштований офіційно, але має постійний заробіток, інших аліментних виплат не має, на його утриманні не перебувають інші непрацездатні особи, а також те, що мати дітей також повинна надавати допомогу дітям. При цьому, згідно ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Прожитковий мінімум на дитину на 2018 рік в Україні відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік» № 2246-VІІІ від 07.12.2017 року складає для дітей: віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень; віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень; [PERSON] та [PERSON], на теперішній час, мають повних 6 років та 2 роки відповідно. Тобто 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку складає 930 грн. та 746 грн. відповідно. За таких обставин, суд вважає, що для повноцінного захисту інтересів малолітньої особи розмір аліментів не може бути меншим ніж визначено в законодавстві. Суд вважає, що даний розмір аліментів зможе забезпечити дітям не тільки необхідні кошти для існування, але і зберегти той рівень життя, які діти мали б при сумісному проживанні з обома батьками. При цьому, суд звертає увагу на те, що в позові зазначена сума аліментів на утримання [PERSON] в розмірі 741 грн., але рахує їх як помилку при підрахунках з боку позивача, що не може вплинути на вирішення цього питання. Разом з тим, згідно ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд вважає за можливе задовольнити позов у вірно визначених розмірах сум аліментів, які підлягають стягненню. Також, суд роз'яснює сторонам, що позивач та відповідач не позбавлені права у подальшому звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів на підставі ст. 192 СК України. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно із вхідним штампом Ленінського районного суду м. Запоріжжя позивач звернулася до суду із позовною заявою 06.02.2018 року. Таким чином, з оглядом на вищевказану норму матеріального закону, аліменти на утримання малолітніх дітей потрібно стягувати з відповідача, починаючи з вказаної дати. Відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн..

Outcome: approved