Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

04 листопада 2013 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про припинення права власності з виплатою компенсації, визнання права власності. Свої вимоги мотивує тим, що їй на праві власності належить 3/4 частини квартири [ADDRESS], а відповідачу - 1/4 частниа зазначеної квартири. З 2010 року вони не можуть дійти згоди щодо користування та розпорядження майном, між ними існують неприязні відносини, відповідач не несе тягар утримання майна, всі витрати на утримання квартири несе лише вона. Зазначає, що загальна площа квартири становить 45,0 кв. метри, житлова площа - 29,4 кв. метри. 1/4 частина квартири, яка належить відповідачу, складає 11,25 кв. метри загальної площі та 7,35 кв. метри житлової площі. Частка відповідача в спільному майні є незначною і не може бути виділена в натурі, відповідач протягом чотирьох років не користується своїм майном і спільне користування ним є неможливим, між ними існують неприязні відносини, відповідач забезпечений іншим житлом, де і зареєстрований, тому припинення його права власності на частку в квартирі не завдасть останньому істотної шкоди. З урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 04 червня 2014 року, просить суд ухвалити рішення, яким: - припинити право власності [PERSON] на 1/4 частину квартири [ADDRESS] з виплатою на користь [PERSON] грошової компенсації вартості 1/4 частини квартири у розмірі 133025 гривень, які знаходяться на депозитному рахунку Солом'янського районного суду м. Києва; - визнати за нею право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. Представники відповідача проти задоволення позову заперечували. Зазначили, що вартість частки відповідача в зв'язку зі зміною курсу долара США має збільшитись. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] на праві спільної власності [PERSON] та [PERSON] у рівних частках, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 27 липня 2007 року, виданим Відділом приватизації державного житла Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації згідно з розпорядженням від 27 липня 2007 року № 39897 (а.с. 10). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER], виданим 04 жовтня 2007 року (а.с.17). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 листопада 2012 року, посвідченим державним нотаріусом П'ятої київської державної нотаріальної контори Гриценко О.В., зареєстрованим в реєстрі за № 8-3427, позивач [PERSON] успадкувала від померлого [PERSON] 1/4 частину квартири [ADDRESS] (а.с. 12). Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 23 червня 2010 року визнано за [PERSON] право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] батька [PERSON] (а.с. 15-16). Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] посилалася на те, що частка відповідача в спільному майні є незначною і не може бути виділена в натурі, відповідач протягом чотирьох років не користується своїм майном і спільне користування ним є неможливим, так як між ними існують неприязні відносини, відповідач забезпечений іншим житлом, де і зареєстрований, тому припинення права власності відповідача на частку у квартирі не завдасть останньому істотної шкоди. Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ч. 1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Зі змісту цієї норми закону вбачається, що припинення права особи на частку у спільному майні допускається за наявності будь-якої з обставин, передбачених пунктами 1 - 3 ч. 1 ст. 365 ЦК, але за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Питання чи є частка незначною, підлягає вирішенню судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи. Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику, також має робитись у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об'єкта, який спільним майном. З довідки з місця проживання сім'ї та реєстрації від 24 січня 2014 року вбачається, що відповідачу належить на праві власності частина квартири [ADDRESS], в якій він зареєстрований і яка є його місцем проживання (а.с. 92). У судовому засіданні сторона відповідача не заперечували проти отримання грошової компенсації від позивача та вирішення в такий спосіб конфлікту з приводу користування житлом. Частка відповідача в спірній квартирі не може бути виділена в натурі, тому суд приходить до висновку про те, що припинення права власності відповідача на не завдасть йому істотної шкоди, а вирішить спір щодо спадкового майна. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 1-25/03 від 25 березня 2014 року ринкова вартість квартири [ADDRESS] на час складання висновку, становить 532098 гривень, а ринкова вартість 1/4 частини квартири [ADDRESS], на час складання висновку, становить 133025 гривень (а.с. 108-113). Суду не надано належних доказів на спростування зазначеного висновку судової будівельно-технічної експертизи, тому її можливо покласти в основу рішення при вазначенні вартості частки у квартирі. Відповідно до ч. 2 ст.365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Позивачем внесено на депозитний рахунок Солом'янського районного суду м. Києва [NUMBER] в ГУ ДКСУ в м. Києві (код 820019) 133025 гривень, що підтверджується квитанцією 13813.38.1 від 02 листопада 2013 року та квитанцією № 636/з5 від 03 червня 2014 року (а.с. Суд вважає, що вирішення спору між співвласниками квартири щодо розпорядження чи користування майном шляхом присудження грошової компенсації за частку у спільній власності не слід розглядати як неправомірне позбавлення права власності, якщо цю частку неможливо виділити або поділити майно в натурі чи спільно користуватися ним. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову, на підставі ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 1012 гривень 81 копійка судового збору та на користь держави 317 гривень 44 копійки судового збору.

Outcome: approved