Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

05.05.2018 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору №б/н від 16.06.2014 року, [PERSON] отримав кредит у розмірі 2500,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00%. Відповідач порушив умови договору і має заборгованість, яка станом на 31.03.2018 року становить 58306,78 грн. На підставі викладеного, позивач просить задовольнити його позов. Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 07.05.2018 року, провадження у справі відкрито та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до\~ч. 1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Представник позивача у судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутність, зазначивши, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, у встановлений судом строк, заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження або відзиву на позовну заяву не надав, у звязку з чим суд згідно із ч.8 ст. 178 ЦПК України розглядає справу за наявними матеріалами. Згідно з ч. 2\~ст. 281 ЦПК України\~розгляд справи і ухвалення заочного рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку про наявність підстав у розумінні ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи думку представника позивача, викладену в заяві, вивчивши матеріали справи, перевіривши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.06.2014 року між позивачем та відповідачем по справі був підписаний кредитний договір №б/н, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 2500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на карткову картку. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 31.03.2018 року [PERSON] має заборгованість по кредиту перед банком у сумі 58306,78 грн., яка складається з наступного: 2647,61 грн. тіло кредиту; 48697,47 грн. відсотки за користуванням кредитом; 3709,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил банківських послуг: 500,00 грн штраф (фіксована частина) та 2752,70 грн. штраф (процентна складова). Згідно\~ст.526 ЦК України\~зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Договір є обовязковим для виконання сторонами, що передбачено\~ст.629 ЦК України. Ч.1\~ст.1054 ЦК України\~встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Ч.2 даної статті передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Ч.1\~ст.1049 ЦК України\~визначено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Отже, згідно ч.2\~ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому. Ч.1\~ст.530 ЦК України\~передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача правомірні, регулюються умовами укладених між сторонами договору та нормами чинного законодавства України і підлягають задоволенню у повному обсязі. Таким чином, з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» підлягає стягненню заборгованість на суму 58306,78 грн. в межах заявлених позовних вимог. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст.ст.525,\~526,\~530,\~533,\~549,\~624,\~629,\~651,\~1048,\~1049,\~1050,\~1054 ЦК України,

Outcome: approved