Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

04 травня 2016 року позивач звернувся до суду із дійсним позовом до відповідача . Свій позов мотивував тим, що [INFO] в с. Мізяківські Хутори Вінницького району Вінницької області померла його мати [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за [ADDRESS]. Позивач та його брат [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом. Інших спадкоємців першої черги за законом чи спадкоємців за заповітом, які б мали право на спадщину, не має. Позивач спадщину після смерті матері прийняв шляхом подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, а спадкоємець [PERSON] подав заяву про відмову від прийняття спадщини. Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадковий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами у нотаріуса він може, в зв'язку з тим, що реєстрація права власності на спадковий житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами на ім 'я [PERSON] не проводилась. З огляду на вищезазначені обставини позивач звернувся з даним позовом до суду, яким просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO], на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за [ADDRESS]. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з'явилися, через канцелярію суду надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких позовні вимоги підтримали та просять їх задовольнити. Представник відповідача Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, при розгляді справи поклався на розсуд суду. Третя особа [PERSON] на надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечує з приводу задоволення позовних вимог. Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності нез'явившихся осіб. Вивчивши позов та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтованій та такий, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено та сторонами не оскаржувалося, що [INFO] в с. Мізяківські Хутори Вінницького району Вінницької області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть (а.с.9). Позивач є сином [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.11). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за [ADDRESS], який відповідно до копії технічного паспорту (а.с.14-16) складається з житлового будинку «А», прибудови «а», прибудови «а1», погребу з шиєю «Б», огорожі № 3, воріт № 4, хвіртки № 6, огорожі № 7, воріт №8, криниці № 9, хвіртки № 10, самочинно зведеними є літня кухня. «Е», та сарай «І» , що належав померлій згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно (а.с.13), погосподарських книг, виданих Мізяківсько-Хутріською сільською радою Вінницького району Вінницької області (а.с.18-21). Позивач [PERSON] та його брат [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON], як її сини, інших спадкоємців першої черги за законом чи спадкоємців за заповітом, які б мали право на спадщину, не має, що підтверджується копією спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] Спадщину [PERSON] після своєї матері прийняв, так як подав нотаріусу відповідну заяву в 6-ти місячний строк, спадкоємець [PERSON] - відмовився від своєї частки в спадковому майні, на що також подав заяву нотаріусу. Відповідно до довідки, виданої Мізяківсько-Хутріської сільської ради Вінницького району Вінницької області (а.с.22) відповідач [PERSON] не проживає в спадковому будинку в даний час, а проживає зі своєю співмешканкою за іншою адресою (а.с.22). Однак, нотаріус своїм листом від 24 грудня 2015 року за № 707/02-17 відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадковий будинок в зв'язку з тим, що реєстрація права власності на спадковий житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами на ім 'я [PERSON] не проводилась (а.с.24). Застосовую норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного: Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 5 статті 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та селищах міського типу, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР 31.10.1966 року, яка була чинною до 19.01.1996 року, реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР проводили бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих. Згідно ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Пунктом 1 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації прав підлягають, зокрема право власності Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. В п. 23 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно аналізу положень ст. 392 ЦК України, вбачається, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо визнання права власності в порядку спадкування за законом підлягають задоволенню, оскільки матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, доведено, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері [PERSON], так як подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини в строк передбачений законодавством, відповідач визнав позовні вимоги повністю, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав та інтересів третіх осіб. Судові витрати слід залишити за позивачем, оскільки клопотання про їх розподіл не надходило.

Outcome: approved