Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

06 грудня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] суми боргу за договорами позики від 10.06.2019 року та від 25.06.2019 року в розмірі 11950 доларів США, що становить 286083,00 гривень. Позовні вимоги мотивує тим, що10 червня 2019 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики, на підтвердження укладення якого відповідачем була надана розписка про отримання грошових коштів в розмірі 3000,00 євро та 1500 доларів США, строк повернення позики - до 01 вересня 2019 року. Крім того, 25 червня 2019 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики, на підтвердження укладення якого відповідачем була надана розписка про отримання грошових коштів в розмірі 7450,00 доларів США, строк повернення позики - до 01 вересня 2019 року. Станом на 05.12.2019 року зобов`язання щодо повернення грошових коштів за договорами позики від 10.06.2019 року та від 25.06.2019 року відповідачем не виконане. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Від представника позивача надійшла заява з проханням розглянути справу без її участі, в якій також зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд позов задоволити, проти винесення заочного рішення не заперечила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив та не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, враховуючи відсутність відзиву відповідача, беручи до уваги, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд ухвалив на підставі ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи та, згідно зі ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювати фіксацію процесу звукозаписувальними технічними засобами. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] 10.06.2019 року отримав в борг від [PERSON] грошові кошти в розмірі 3000,00 євро та 1500 доларів США, строк повернення позики - до 01 вересня 2019 року, що підтверджується оригіналом розписки (а.с.8-31). Також, відповідно до розписки від 25.06.2019 року [PERSON] отримав в борг від [PERSON] грошові кошти в розмірі 7450,00 доларів США, строк повернення позики - до 01 вересня 2019 року, що підтверджується оригіналом розписки (а.с.9-30). Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України). Розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Аналогічна правова позиція висловлена в Постанові Верховного Суду України по справі № 564/2736/15-ц від 28 листопада 2018 року. Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Відповідно дост.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Оскільки, в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач станом на день розгляду справи свої зобов`язання за договорами позики в обумовлений сторонами термін не виконав, а отже зобов`язаний повернути позивачу борг за розписками. Враховуючи наведене, перевіривши розрахунок заборгованості щодо невиконання умов договорів розписки від 10.06.2019 року та від 25.06.2019 року, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, а саме з відповідача підлягає стягненню сума боргу за договорами позики в розмірі 11950, 00 доларів США , що станом на 05.12.2019 року становить 286 083, 00 гривень, оскільки позивач розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд та суд розглядає справу в межах заявлених позивачем вимог (ст. 13 ЦПК України). Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 2860,83 гривень.

Outcome: approved