Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

05.07.2016 року позивач звернувся до Марківського районного суду Луганської області з даним позовом посилаючись у своїх вимогах на те, що він з відповідачкою перебуває у шлюбі, який зареєстрований 23.10.2010 року виконавчим комітетом Бондарівської сільської ради Марківського району Луганської області , актовий запис №25. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Однією сім'єю проживали до 02 лютого 2016 року , з цього часу їх сім'я фактично розпалася . Причиною розпаду сім'ї стало те, що між ними склалися неприязнені відносини по відношенню один до одного. В сім'ї почали виникати постійні сварки , вони не могли дійти спільної думки у вирішенні питань з ведення домашнього господарства , побуту , виховання дитини, через що в сім'ї виникали постійні сварки та непорозуміння. Вважає , що сім'я розпалась остаточно і подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечать їхнім інтересам. Позивач в позовній заяві зазначив, що на позовних вимогах наполягає та просив справу розглянути без його участі. Відповідачка надала заяву, в якій позовні вимоги визнала та просила справу розглянути без її участі. Судом повно та всебічно з'ясовані взаємини між подружжям, дійсні причини звернення до суду. Вивчивши представлені докази, оцінивши і проаналізувавши вищезазначене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статей 10, 11 ЦПК України сторони користуються рівними правами щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи і розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Подружжя [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 23.10.2010 року виконавчим комітетом Бондарівської сільської ради Марківського району Луганської області, актовий запис №25 (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.5) . З заявами про примирення сторони до суду не звернулись, тому підстави для вживання заходів щодо примирення подружжя відсутні. З урахуванням вище викладеного, суд прийшов до висновку, що сім'я розпалася остаточно і її збереження неможливе, в зв'язку з чим вважає за необхідне задовольнити заявлений позов та розірвати шлюб. Відповідно до вимог ч.2 ст. 114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилаеться судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Пунктом 2 ч. 3 ст. 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при поданні позовної заяви було сплачено судовий збір згідно квитанції №21/41 від 05.07.2016року (а.с.1) в сумі 551,20 гривень, але ж з заявою про стягнення судового збору з відповідача на його користь позивач не звернувся.

Outcome: approved