Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

06 серпня 2018 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що з 22 лютого 2006 року до 22 лютого 2018 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем [PERSON] . В шлюбі у них народилось двоє дітей: син [PERSON] ( [INFO] ) та син [PERSON] ( [INFO] ). Відповідач проживає окремо від дітей, матеріальної допомоги не надає, хоча має на це змогу, оскільки є здоровою, працездатною особою, хоч офіційно і не працевлаштованою. У зв`язку з цим позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей у розмірі по 2000 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подання позову. 24.09.2018 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якій відповідач позовні вимоги визнав частково та просив суд призначити мінімальний розмір аліментів, який встановлено законодавством. По суті справи зазначив, що він на даний час повторно одружився. Його дружина має 3 групу інвалідності загального захворювання і ніде не працює. Також додав, що на утриманні [PERSON] перебуває син дружини від попереднього шлюбу, а його батьки є пенсіонерами і не мають змоги йому допомагати. В судове засідання позивач не з`явився, однак надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав, обставини справи підтвердив. В судове засідання відповідач не з`явився, однак надав письмову заяву в якій просив слухати справу у його відсутності, а позов задовольнити частково з підстав вказаних у відзиві. Дослідивши наявні в справі матеріали, суд приходить до висновку про достатність підстав для часткового задоволення позову [PERSON] . Судом встановлено, що між позивачкою та відповідачем склалися сімейні правовідносини щодо утримання дітей, які врегульовані Сімейним кодексом України. Згідно з вимогами ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо утримання дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно ст. 180 СК України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейним кодексом України, а саме в ч. 1 ст. 182, також визначено, які обставини враховуються судом при визначенні розміру аліментів, серед яких: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Під час судового слідства встановлено, що дійсно [PERSON] та [PERSON] з 22 лютого 2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано у відповідності до рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 22.02.2018 року у справі №302/1073/17 (а.с.11-12). В даному шлюбі у них народилось двоє дітей, а саме: син [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження, видане відділом РАЦС Міжгірського РУЮ Закарпатської області від 22.09.2009 року серія [NUMBER] (а.с.8)) та син [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження, видане відділом РАЦС Міжгірського РУЮ Закарпатської області від 20.10.2010 року серія [NUMBER] (а.с.9)). Батьками вищезгаданих дітей записані [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки в/ч [NUMBER] від 27.07.2018 року №254 вищевказані діти перебувають на утриманні позивачки (а.с.10). Відповідно до довідки Міжгірської селищної ради Закарпатської області №3375 від 30.08.2018 року [PERSON] ніде не працює. А відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків у нього відомості про доходи відсутні з 2006 року. Згідно свідоцтва про шлюб, виданого Львівським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 28.07.2018 року серії [NUMBER] відповідач 28.07.2018 року одружився з [PERSON] , [INFO] Остання, відповідно до довідки МСЕК серії 12 ААА №815278, є інвалідом 3 групи інвалідності загального захворювання, у зв`язку з чим протипоказана робота у шкідливих умовах. На утримання перебуває дитина від попереднього шлюбу [PERSON] , [INFO] . З вищевказаних документів та пояснень сторін, які були надані в судовому процесі, встановлено, що відповідач ніде офіційно не працює, однак займається тимчасовими заробітками. Перебування на його утриманні працездатної дружини та її дитини, як і наявність батьків пенсійного віку, не може впливати на призначення аліментів, але береться судом до уваги. Враховуючи вказані обставини суд приходить до висновку про необхідність призначення аліментів на утримання сина [PERSON] та сина [PERSON] відповідно до ст.184 СК України з визначенням їх розміру у твердій грошовій сумі із заробітку батька. При визначенні розміру аліментів судом враховані положення ч. 2 ст. 182 СК України щодо мінімального розміру аліментів на одну дитину, згідно якого такий розмір не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку. Так, згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 року №2246-VІІІ, прожитковий мінімум для дитини віком 6 до 18 років з 1 січня 2018 року становить 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Інших обставин, які мали б істотне значення для визначення розміру аліментів на утримання дітей судом не встановлено. Про них не зазначили і сторони в справі. У зв`язку з наведеним вище, суд вважає, що розмір аліментів на утримання дітей, а саме: сина [PERSON] ( [INFO] ) та сина [PERSON] ( [INFO] ), слід визначити в розмірі по 1500 грн. на кожну дитину, із доходів [PERSON] , щомісячно, з моменту подання позовної заяви до досягнення дітьми повноліття. Приймаючи таке рішення суд виходив із встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину певного віку та того, що батьки в рівній мірі повинні забезпечувати необхідні умови для існування дитини. Судові витрати в справі, а саме суму судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп., які підлягають покладенню на відповідача, відповідно до ч.1, 6 ст.141 ЦПК України, - слід стягнути з [PERSON] на користь держави, оскільки позивачка звільнена від їх оплати. При цьому розмір судового збору визначений судом на підставі Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI. Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд зобов`язаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. При цьому судом враховано вимоги ч.1 ст.191 СК України, згідно якої аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial