overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

06 липня 2015 року [PERSON] (далі заявники) звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, а саме архівних довідок від 28 травня 2015 року №№ 368/02-09, 369/02-09, 370/02-09, 371/02-09, 372/02-09, 373/02-09, 374/02-09, 375/02-09370/02-09, 376/02-09, 377/02-09, 378/02-09, 379/02-09, виданих на імя [PERSON], вказуючи, що в архівних довідках помилково прізвище заявника вказано „Дейнеко замість правильного „Дейнека, а встановлення даного факту необхідно для отримання пенсії на пільгових умовах. У судове засідання особи, які беруть участь у справі не зявилися, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі. Судом на підставі частини другою статті 197 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. 28 травня 2015 року Обєднаним трудовим архівом Бахмацького району року Чернігівської області заявнику були видані архівні довідки №№ 368/02-09, 369/02-09, 370/02-09, 371/02-09, 372/02-09, 373/02-09, 374/02-09, 375/02-09, 376/02-09, 377/02-09, 378/02-09, 379/02-09 (а.с.6-10), при цьому, прізвище заявника вказано як «Дейнеко», замість правильного «Дейнека», тобто в написанні прізвища була допущена механічна помилка. Факт невідповідності запису прізвища заявника [PERSON] в архівних довідках зазначеному в паспорті підтверджується копією паспорту заявника серії НК № 973456( а.с.11-13) та копією трудової книжки серії УКР № 1853183 (а.с14). Заявник не може іншим способом внести зміни у правовстановлюючий документ, що підтверджується листом Управління Пенсійного Фонду України в Бахмацькому районі Чернігівської області № 3180/04 від 01 липня 2014 року (а.с.15). З встановленого випливають наступні висновки. Згідно із пунктом 6 частини першої статті 256 ЦПК суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Надані заявником докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов'язані з тими обставинами, які підтверджують факт наявності помилки при написанні в архівних довідках прізвища заявника „Дейнеко. Встановлення факту належності правовстановлюючих документів породжує юридичні наслідки і необхідне заявнику для реалізації свого права на отримання пенсії на пільгових умовах. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючих документів підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

06 липня 2015 року [PERSON] звернувся до АКІБ «КкрСиббанк» про захист порушеного права споживача фінансових послуг, визнання договору про надання споживчого кредиту недійсним. Разом з позовною заявою позивачем подано заяву в якій він просить, з метою забезпечення позову призупинити виконання рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 травня 2014 року у справі №2/688/110/14. Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Статтею 152 цього кодексу передбачено види забезпечення позову. З наданої позивачем копії рішення Шепетівського міськрайонного суду від 20 травня 2014 року вбачається, що цим рішенням задоволено вимоги ПАТ «УкрСиббанк» та, в рахунок погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №11322601000 від 27.03.2008 року в сумі 187230,15 грн., звернено стягнення на предмет іпотеки чотирьохкімнатну квартиру загальною площею 70,4 кв.м., що належить на праві спільної часткової власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] Однак, з наданої копії неможливо встановити чи набрало таке рішення законної сили та чи в даний час перебуває воно на виконанні. Крім того, серед видів забезпечення позову у ст. 152 ЦПК України не передбачено такого заходу як призупинення виконання рішення суду. Тому, враховуючи, що в цивільному процесі відсутня правова норма, яка б надавала суду повноваження в порядку, передбаченому статтями 151 - 153 ЦПК України, застосовувати такий вид забезпечення позову, як призупинення виконання рішення суду та неможливість встановити чи перебуває на виконанні таке рішення суду взагалі, суд не може застосовувати зазначений спосіб забезпечення позову на стадії призначення до розгляду цивільної справи, оскільки це порушує норми ЦПК та свідчить про вихід суду за межі своїх процесуальних повноважень, порушення принципу верховенства права, проголошеного Конституцією. З огляду на встановленні обставини та правові положення заява позивача не підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

06 липня 2015 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що він перебуває з відповідачкою у шлюбі, зареєстрованому 08 червня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області. Від шлюбу мають неповнолітню доньку, яка проживає з відповідачкою. Посилаючись на те, що сімейні стосунки припинені, через відсутність взаєморозуміння сумісне життя є неможливим, просив розірвати їхній з відповідачкою шлюб. Сторони в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви, в яких просили розглянути справу за їхньої відсутності, позивач, крім цього, зазначив, що підтримує заявлені вимоги; відповідачка вказала, що позов визнає повністюта виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, на яке змінила своє у зв'язку з реєстрацією шлюбу. Дослідивши письмові докази, що є у справі, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 08 червня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 47 (а. с. 5), від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 6), яка проживає з відповідачкою. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися та сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сім'ї стали несумісність характерів, а також те, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові. Враховуючи викладене, суд вважає, що за зазначених обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати суд відносить на рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

06 липня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 15 листопада 2008 року в виконкомі Бобовищенської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис за № 19. Позовні вимоги мотивує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося, мають різні погляди на життя та сімю, між ними постійно виникають непорозуміння, втратили взаємозвязок та не підтримують сімейних стосунків протягом останніх кілька місяців. У шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивач не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити. Відповідач в судове засідання не зявилася повторно. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином судовою повісткою в порядку ст. 74 ЦПК України. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило. Причини своєї неявки відповідач суду не повідомила. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд констатує наступне. Судом встановлено, що між сторонами по справі укладено шлюб, який зареєстрований 15 листопада 2008 року в виконкомі Бобовищенської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 19, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ФМ № 048182 від 15.11.2008 року (а.с. 4). Згідно свідоцтва про народження серії І-ФМ № 171759 від 01.07.2010 року, у шлюбі у сторін народився син [PERSON] [INFO] (а.с.7). Судом встановлено, що шлюб існує формально, сторони не підтримують подружніх стосунків протягом останніх кілька місяців, спільного господарства не ведуть, примирення та збереження їх сімї є неможливим. Вказані обставини стверджуються матеріалами справи. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов слід задовольнити та шлюб між сторонами розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача також підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 243,60 грн., що підтверджується відповідною квитанцією.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

06 липня 2015 року [PERSON] звернувся до суду із позовом в якому просить стягнути борг з [PERSON] за договором позики. Разом з позовною заявою позивачем подано заяву в якій він просить, з метою забезпечення позову накласти арешт на майно відповідача, а саме на будинок №50А розташований в м.Полонному по вулиці Привокзальній. Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. З огляду на встановлені обставини та правові положення, а також те, що з витягу про державну реєстрацію прав власником вищезазначеного будинку в цілому є відповідач [PERSON], заява позивача підлягає до задоволення, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

06 липня 2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову остання зазначила, що 07 серпня 2009 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Реєстрація шлюбу проводилась Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 284. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. На даний момент шлюбні відносини фактично не підтримують, проживають окремо. Причиною тому є несумісність характерів та особистих якостей. Позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання не зявилась, надавши заяву про розгляд справи в її відсутність. На задоволенні позову наполягає. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище [PERSON]. В разі неявки відповідача просить винести заочне рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, що підтверджується довідкою про доставку смс-повідомлення від 14.07.2015 року, причину неявки не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Сторони зареєстрували шлюб 07 серпня 2009 року. Реєстрація шлюбу проводилась Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, про що зроблено актовий запис № 284 (а.с.5). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.6). Згідно з ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з позову, сторони шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо, на примирення позивачка не згідна, тому збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст.111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сімї є неможливим і суперечить інтересам позивача та інтересам їхньої дитини, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

06 липня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. У позовній заяві посилається на ту обставину, що з відповідачем по справі вони перебували у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано. Від цього шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач по справі. Діти після розлучення проживають разом з нею. Відповідач не бере участі у їх вихованні та утриманні. Їй самій важко забезпечувати належний життєвий рівень дітям, тому звертається до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача. Оскільки відповідач офіційно не працює, однак має певні доходи, то просить стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 550 гривень на кожну дитину щомісячно. У судовому засіданні під час розгляду справи позивачка [PERSON] позов підтримала, покликаючись на обставини, виколадені у позовній заяві. Зменшила розмір позовних вимог та просить стягнути з відповідача по 250 гривень аліментів на кожну дитину щомісячно. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі, визначеному позивачкою, тобто по 250 гривень на кожну дитину щомісячно. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовільнити повністю з наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двоє неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач по справі. Дані обставини стверджуються копіями свідоцтва про розірвання шлюбу та про народження дітей. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки судом встановлено, що відповідач не працює, його дохід має мінливий характер, з врахуванням даних про стан здоров»я диітей та відповідача, то розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей відповідно до ст.ст.181, 183 СК України, визначає у твердій грошовій сумі у розмірі по 250 гривень на кожну дитину щомісячно з дня подачі заяви в суд і до досягнення ними повноліття. Судові витрати відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, суд покладає на відповідача. На підставі ст. ст.180-184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

06 липня 2015 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що [PERSON], [INFO], є її та відповідача донькою та у теперішній час проживає з нею. Відповідач матеріальної допомоги не надає, не бере участі в утриманні дитини, добровільної угоди про сплату аліментів між ними не досягнуто. Просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно на утримання їхньої неповнолітньої доньки. Сторони в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви, в яких просили розглянути справу за їхньої відсутності, позивачка, крім цього, зазначила, що підтримує заявлені вимоги; відповідач вказав, що позов визнає повністю. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. [PERSON], [INFO], є донькою позивачки і відповідача, у теперішній час проживає разом із позивачкою. Зазначені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме свідоцтвом про народження (а. с. 5) та довідкою про склад сім'ї позивачки (а. с. 6). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, суд вважає вимоги позивачки обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, на підставі ст. 180 та ст. 191 СК України. Крім цього, у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн 60 коп., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

06 липня 2015 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 06 червня 1991 року відділом запису актів громадянського стану Очаківського райвиконкому Миколаївської області. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, який проживає з нею. Сімейні стосунки припинені, через несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння спільне життя є неможливим. Просила розірвати їхній з відповідачем шлюб та виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, на яке змінила своє у зв'язку з реєстрацією шлюбу. Сторони в судове засідання не з'явилися, позивачка надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій, крім цього, зазначила, що повністю підтримує позовні вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України, до суду не з'явився, про причини своєї неявки не повідомив. Суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 06 червня 1991 року відділом запису актів громадянського стану Очаківського райвиконкому Миколаївської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 86 (а. с. 7), від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 8), який проживає з позивачкою. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися та сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сім'ї стали несумісність характерів, а також те, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові. Враховуючи викладене, суд вважає, що за зазначених обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати суд відносить на рахунок позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

06 липня 2015 року [PERSON] звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, з якого вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Матеріальну допомогу в добровільному порядку на утримання дитини відповідач не надає, через що позивач звернулась з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частки від усіх видів доходу, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення нею повноліття, на свою користь. До судового засідання позивач не зявилася, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення наявні в матеріалах справи. Про причини неявки відповідача суд не має відомостей. Позивач не заперечувала проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у звязку з чим суд на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу без відповідача за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення. Згідно із вимогами ч. 2 ст.197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, без участі всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження, [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Відповідач не є інвалідом, не втратив працездатність, працює та має стабільний заробіток тому зобовязаний утримувати свою неповнолітню дитину, однак свої обовязки не виконує. Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 80 СК України розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Враховуючи викладене, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного і

Outcome: approved