Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

06.06.2017 року до Погребищенського районного суду Вінницької області надійшов цивільний позов [PERSON] до [PERSON] про відшкодування заподіяної матеріальної та моральної шкоди. Позовні вимоги аргументовано тим, 13 березня 2017 року відповідач [PERSON] на своєму автомобілі перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння рухаючись по [ADDRESS], здійснив наїзд на паркан та криницю позивача [PERSON], в результаті чого йому заподіяні матеріальні збитки. Таким чином [PERSON] вчинив адміністративні правопорушення передбачені ч.1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та ст. 124 КУпАІІ порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. В результаті чого Постановою Погребищенського районного суду Вінницької області від 30.03.2017 року у справі №143/376/17 - відповідача [PERSON] було визнано винуватим у скоєні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ст. 124 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік. Згідно звіту про оцінку матеріальних збитків воріт та частини огорожі, що виникло внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вартість збитку становить 12463.8 грн. Окрім заподіяної матеріальної шкоди, тобто отриманих збитків, позивачу [PERSON], заподіяно і моральну шкоду. Розмір заподіяної йому моральної шкоди він оцінює в розмірі 5000 грн., оскільки в результаті події, позивач [PERSON], постійно лікується, стан його здоров'я погіршився водночас і тим. що пошкоджений паркан та ворога відповідачем по даний час не відновлено, будь-яких відшкодувань відповідач [PERSON] не здійснює. В силу свого здоров'я, він вимушений психологічно щодня бачити зруйноване та не маючи змоги як фізично так і матеріально, відновити зруйноване майно [PERSON] Відповідач добровільно відшкодовувати або ж полагодити паркан та ворота відмовля\-ється, будь-які звернення ігнорує. Дані обставини змусили позивача звернутись до суду для захисту свого порушеного права. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, проте направив до суду свою заяву, в якій просив розгляд справи провести за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити повністю, а також надав довідку №335 від 13.09.2017 видану Погребищенською амбулаторією загальної практики сімейної медицини №1, згідно до якої він знаходиться на диспансерному обліку із гіпертонічною хворобою ІІ ступеню. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте направив до суду телефонограму, в якій позовні вимоги визнав частково, розмір матеріальної шкоди визнав повністю. В частині позовних вимог, щодо відшкодування заподіяної моральної шкоди просив суд зменшити, справу просив розглянути у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. В судовому засіданні беззаперечно доведено, 13 березня 2017 року відповідач [PERSON] на своєму автомобілі «Фольксваген Гольф» д.н.з [NUMBER], перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння та рухаючись по [ADDRESS], здійснив наїзд на паркан та криницю позивача [PERSON], що підтверджується Постановою Погребищенського районного суду Вінницької області від 30.03.2017 року (а.с. 6), крім того встановлено, що відповідачем [PERSON] завдано позивачу [PERSON] матеріальних збитків на суму 12463,80 грн., що підтверджується висновком про вартість матеріального збитку (а.с. 4-5). Окрім того, [PERSON], була завдана моральна шкода, яка полягала в погіршенні його стану здоров'я, що підтверджується довідкою № 335 від 13.09.2017 виданою Погребищенською амбулаторією загальної практики сімейної медицини №1 згідно до якої він знаходиться на диспансерному обліку із гіпертонічною хворобою ІІ ступеню (а.с. 32). На підставі ч.3ст. 61 ЦК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Як вбачається з ч.1 та п.3 ч.2ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Позивач зазначив, що йому була завдана моральна шкода, яку він оцінює в сумі 5000,00 грн. Суд, з урахуванням принципу розумності та справедливості вважає можливим стягнути з відповідача компенсацію моральної шкоди в сумі 2500, 00 грн. Згідно з ч.2 п.1 ст.22 ЦК України, збитками визнаються витрати, які особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана одній особі з вини іншої особи відшкодовується винною особою. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у Постанові № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз'яснює, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної чи юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до роз'яснень, які надані у п.3 постанови Пленуму Верховного Суду україни №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Таким чином, враховуючи вищевказані обставини справи, позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. З відповідача на підставі ст. 88 ЦПК України слід стягнути на користь держави витрати по оплаті судового збору в сумі 1440 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial