Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

06 червня 2014 року до Миргородського міськрайонного суду з вищезазначеною позовною заявою звернулася [PERSON]. Позивачка, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, вказала, що 09 квітня 2011 року між нею та [PERSON] було укладено договір позики. Згідно умов договору [PERSON] передала [PERSON] грошові кошти у сумі 322 000,00 грн., що еквівалентно 28 000 грн. (двадцяти восьми тисячам гривень) за ринковим курсом на день укладання договору. Сторони домовились, що кінцевим терміном повернення позики є 09 січня 2012 року. У якості забезпечення зобов'язання за договором позики було додатково укладено договори поруки, згідно яких поручителями за вказаним договором виступили [PERSON] та ФОП [PERSON], які взяли на себе обов'язок солідарно виконати зобов'язання визначене вищевказаним договором. Станом на день подачі позову до суду, сума позики відповідачами повернута не була, а тому, згідно умов договору, за ними рахується заборгованість у сумі 1 354 680,00 грн. [PERSON] в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримала у повному обсязі, просила солідарно стягнути з [PERSON], [PERSON] та ФОП [PERSON] на свою користь борг за договором позики у розмірі 448 560 грн. 00 коп. штраф у розмірі 897 120 грн. 00 коп. та судові витрати у розмірі 3 654 грн. 00 коп. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не сповістив, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно ч.5 ст. 74 ЦПК України. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позов визнали, жодних заперечень проти його задоволення не навели. Вивчивши та проаналізувавши всі докази зібрані по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що 09 квітня 2011 року в м. Дніпропетровськ [PERSON] та [PERSON] уклали нотаріально посвідчений договір позики зареєстрований в реєстрі за №530, згідно умов якого позивачка зобов'язалася передати [PERSON] грошові кошти в сумі 322 000 грн., що еквівалентно 28 000 євро за ринковим курсом на день укладання Договору. (а.с.8). Сторони домовилися, що позичальник повинен повернути позику позикодавцю до дев'ятого січня 2012 року. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. [PERSON] умови договору виконала належним чином, передавши грошові кошти відповідачу, проте відповідач, всупереч умовам договору та вимогам закону зобов'язання не виконав. Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно наявних в матеріалах справи копій договорів поруки від 09 квітня 2011 року (а.с.9-а.с.10, а.с.11-а.с.12), [PERSON] та [PERSON] зобов'язалися відповідати перед [PERSON] за виконання [PERSON] своїх зобов'язань, відповідно до умов вищевказаного договору. Згідно п.п.3.1., 3.2. договорів поруки, статті 554 ЦК України відповідальність [PERSON] та [PERSON] настає з моменту порушення зобов'язання позичальником - [PERSON] перед [PERSON], які відповідають як солідарні боржники. У зв'язку з неповерненням відповідачами суми боргу, 23.05.2014 року позивачкою було поштою направлено на адресу відповідачів письмову вимогу про повернення суми заборгованості (а.с.13, а.с.14, а.с.15). Проте вимога залишилася невиконаною. Сума заборгованості розраховується виходячи з наступного. На день пред'явлення позову офіційний курс євро встановлений Національним банком України із розрахунку 16,02 грн. за 1 євро. Сума боргу в гривнях дорівнює 28 000 євро х 16,02 грн. = 448 560,00 грн. Пунктом 7 Договору позики грошових коштів від 09 квітня 2011 року визначено, що у разі неповернення у визначений договором строк суми позики позичальником, він повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, трьох відсотків річних за весь час прострочення, а також договірну неустойку у вигляді штрафу у подвійному розмірі від простроченої суми. Таким чином, сума штрафу становить 897 120,00 грн. із розрахунку 448 560,00 грн. х 2. Згідно вимог ст. 533 ЦК України,грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що вимоги [PERSON] є обґрунтованими і підлягають задоволенню, з відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] необхідно стягнути на її користь 1 354 680,00 грн., з яких 448 560,00 грн. сума заборгованості за договором позики та 897 120,00 грн. штраф за несвоєчасне виконання зобов'язання передбачений умовами договору. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене

Outcome: approved