Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

06 жовтня 2016 року [PERSON], в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, про визначення місця проживання дітей, про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей (а.с. 3-5). 26 квітня 2016 року [PERSON] уточнила позовні вимоги та звернулась з позовними вимогами до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітніх дітей в розмірі ј частини на кожну дитину до досягнення повноліття. Мотивує вимоги тим, що спільне життя не склалось, останній час постійно виникають сварки, непорозуміння. З січня 2015 року проживають окремо, спільне господарство ведуть окремо. Примирення неможливе. Діти проживають з нею, тому вона просить стягнути аліменти по ј частини на кожну дитину до досягнення повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач надав згоду на розірвання шлюбу та стягнення аліментів по ј частини від його заробітку на кожну дитину до досягнення їх повноліття. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 квітня 2008 року, про що свідчить актовий запис № 311, здійснений відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції. Мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] та малолітнього сина - [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу залишаться проживати з матір'ю, за згодою сторін. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В сім'ї склалися ненормальні стосунки, з січня 2015 року по теперішній час сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Майнового спору не існує. Сторони наполягають на розірванні шлюбу. При таких обставинах, суд вважає, що за відсутності вільної згоди на шлюб подружжя сім'я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. [PERSON] виявила бажання про вибір прізвища після розірвання шлюбу «[PERSON]». Діти проживають з матір'ю та знаходяться на ії утримані. В ході судового розгляду батько надав згоду щодо сплати аліменти в розмірі ? частини від заробітку на кожну дитину. В силу статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В силу статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до роз'яснень, що надані у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) ії матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно. Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дітей, платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, та за досягненням згоди сторін щодо розміру аліментів, суд вважає можливим стягувати аліменти на кожну дитину в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з дня звернення до суду та до повноліття дитини, чи зміни матеріального стану платника аліментів. В силу ч.1 ст. 191 ЦПК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно ст.88 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає необхідним покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору. Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць з дати звернення позивачки до суду.

Outcome: approved