Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

05.04.2016 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту смерті. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що [PERSON] є її знайомою, якою вона опікувалась, оскільки у [PERSON] не було родичів, і остання проживала в місті Донецьк Донецької області. [INFO] [PERSON] померла за місцем свого проживання. Лікарське свідоцтво про смерть від [INFO], було їй видано Центром первинної медико-санітарної допомоги № 5 в м. Донецьк. У зв'язку з тим, що у померлої не було родичів, при житті вона за [PERSON] доглядала і на її ім'я було складено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу від 04.11.2009 року. Вона звернулась із заявою в Приморський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції в Донецькій області для реєстрації факту смерті, проте їй відмовили з тих підстав, що лікарське свідоцтво не відповідає вимогам законодавства, є недійсним і тому не створює правових наслідків. Територія, на якій проживала [PERSON] і лікувальний заклад, яке видало лікарське свідоцтво про смерть знаходяться на тимчасово окупованих територіях, непідконтрольних Україні. Тому, іншого способу реєстрації смерті, крім як встановлення факту що має юридичне значення в судовому порядку немає. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Вона є спадкоємцем за заповітом та бажає отримати допомогу на поховання. Встановлення факту смерті [PERSON] є підставою для отримання свідоцтва про смерть необхідного для прийняття спадщини. А тому заявниця вимушена звернутися до суду і просить встановити факт смерті [PERSON], громадянки України, [INFO], уродженки с. Туркмен Калінінського району Тверської області, померлої [INFO], місце смерті: Україна, Донецька область, м. Донецьк, Кіровський район. Заявниця [PERSON] у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, просила задовольнити, пояснила, що з [PERSON] вона мешкала у місті Маріуполі, але у вересні 2015 року [PERSON] захворіла і вони поїхали отримати медичну консультацію у місто Донецьк, де остання була прооперована. У грудні 2015 році [PERSON] було виписано з лікарні, але її стан здоров'я погіршувався та вони залишалися у місті Донецьку під наглядом лікаря. Померла [PERSON] вдома, який розташований: [ADDRESS]. Вона викликала лікаря, отримувала свідоцтво про смерть та поховала померлу на кладовище № 29 у місті Донецьку. Заінтересована особа Приморський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, до відкритого судового засідання не з'явилася, але надала заяву, згідно якої просить розглянути справу без участі представника відділу на розсуд суду. Свідок [PERSON] допитана у залі суду пояснила, що заявниця є її матерю, а померла [PERSON] була її знайомою та подругою, яка померла [INFO], про що їй стало відомо у телефонній розмові з [PERSON] [PERSON] померла за місцем своєї реєстрації, родичів в неї не було, дітей також не було. Суд, вислухавши заявницю, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. [PERSON] померла [INFO], внаслідок атеросклеротичної хвороби серця з гіпертонічною хворобою, що вбачається з лікарського свідоцтва про смерть № 30/3 від [INFO] виданого комунальним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 5 міста Донецька» (а.с. 6). Факт смерті [PERSON] також підтверджується: фотографіями з місця поховання на кладовище [PERSON] (а.с. 12-17); квитанцією салону ритуальних послуг «Ангел» № БК-000004 від 19 березня 2016 року про витрати [PERSON] на ритуальні послуги для поховання [PERSON] (а.с. 8); довідкою Свято-Введенської общини Донецької Єпархії Української православної церкви Московського патріархату міста Донецька від 24.03.2016 року про проведення 19 березня 2016 року чину поховання [PERSON], померлої [INFO] (а.с. 9); довідкою Комунального підприємства «Ритуальна служба міста Донецька» № 362 від 25.03.2016 року про поховання 19 березня 2016 року [PERSON] на кладовище № 29 Кіровського району міста Донецька (а.с. 10). При зверненні до Приморського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції щодо внесення до Державного реєстру актів цивільного стану громадян України відомостей про державну реєстрацію смерті [PERSON], яка померла [INFO], [PERSON] було відмовлено (а.с. 11). Таким чином, факт смерті [PERSON] підтверджується наданими суду доказами. Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості відновити втрачені або знищені документи про це. Як вбачається зі змісту Наказу Міністерства юстиції України від 17.06.2014 року №953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, зокрема Державного реєстру актів цивільного стану громадян, на території Донецької області, зокрема м. Донецьк, тимчасово припинено, до закінчення антитерористичної операції на сході України. Тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться, зокрема, на території м. Донецьк Донецької області. Відповідно до п. 1 Постанови ПВС України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до роз'яснень п. 13 Постанови ПВС України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п.7 ст.273 ЦПК) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому, слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке провадиться на підставі п. 4 ст. 273 ЦПК і полягає у з'ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою, яке провадиться за правилами глави 35 ЦПК. Відповідно до ст. 234 ЦПК України в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у відповідності до ст. 249 ЦПК України. Судом також встановлено, що 04 листопада 2009 року [PERSON] уклала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу, яким заповіла все їй належне майно [PERSON] (а.с. 7). Встановлення факту смерті [PERSON] заявникові для отримання свідоцтва про смерть та оформлення спадщини після померлої. У відповідності з ч. ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За наведених обставин вимоги заяви є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved