Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

05.07.2013 р. [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з вказаним позовом, в якому просили скасувати постанову 4 Севастопольської державної нотаріальної контори про відмову в видачі свідоцтва на право на спадщину по закону від 21.05.2013 р. Вимоги мотивовані тим, що вони прийняли спадщину після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO], і отримали свідоцтва про право на спадщину по заповіту в рівних частках, по ? кожному на будинок [ADDRESS]. В березні 2012 р. позивачі почали оформлювати право власності на земельну ділянку по вказаній адресі., В ході оформлення документів, їм стало відомо, що згідно виписки із Поземельної книги їх мати [PERSON], на підставі рішення Качинськогої міської ради, виданий держакт на право власності на земельну ділянку, площею 0,12 га. Вказаний держакт був зареєстрований 10.01.1994 р. в ГУ Держкомзема. Про те, що за спадкодавцем було зареєстровано право власності на земельну ділянку, їм відомо не було, а сам держакт про право власності на землю у них відсутній. Після звернення до 4 держнотконтори з відповідною заявою, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Посилаючись на вказані обставини просили скасувати вказану постанову від 21.05.2013 р. та зобов'язати відповідача видати свідоцтво на право на спадщину по закону по ? частки кожному на земельну ділянку, площею 0,12 га., розташованого по вказаній адресі, для будівництва і обслуговування жилого будинку. Позивачі надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримали. Від відповідача 4 Севастопольської державної нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи у відсутності їх представника, а рішення прийняти на погляд суду, у відповідності з чинним законодавством України. 3-ї особа Головне Управління держкомзему в м. Севастополі, повідомлено належним чином, його представник в судове засідання не з'явився. В запереченнях на позов та заяві просило вирішити спір на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши справу, дав оцінку наданим доказам, суд приходе до висновку про відсутність підстав для задоволення позову Судом встановлено, що [PERSON] була власником будинку [ADDRESS]. На підставі рішення Качинської селищної Ради № 5/60 від 20.05.1993 р. [PERSON] виданий державний акт серія КП № 000358 на право приватної власності на земельну ділянку, площею 0,12 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, по [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] померла. Після звернення до нотконтори, 22.09.1994 р. позивачі отримали свідоцтво про право на спадщину по заповіту в рівних частках, на вказаний будинок, яке було зареєстровано 29.10.1994 р. в БТІ. Проте, на земельну ділянку свідоцтво про право на спадщину по заповіту не було видано. 17.05.2013 р. позивачі звернулися до 4 держнотконтори із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] Згідно до п. 2 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості ( інформацію ) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. 2 Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Частина 2 цієї статті передбачає, що до спадкоємців жилого будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Як встановив суд, 21.05.2013 р. держнотаріус 4 Севастопольської держнотконтори винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, по заявам [PERSON], [PERSON] за відсутністю у спадкоємців необхідних документів для видачі свідоцтва про право на спадщину. Згідно з п. 4.20 Порядку, видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі Державного акта на земельну ділянку, витягу з Державного земельного кадастру про відсутність обмежень на земельну ділянку або витягу з поземельної книги, а також витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Про видачу свідоцтва про право на спадщину нотаріус проставляє відмітку у верхньому лівому куті державного акта на право власності на земельну ділянку відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2009 р. № 439 «Про деякі питання посвідчення права власності на земельну ділянку». Таким правовстановлюючим документом, повинен був бути держакт про право власності на земельну ділянку, який отримала [PERSON] на підставі рішення Качинськогої міської ради № 5/60 від 20.05.1993 р., зареєстрував у встановленому законом порядку. Надання нотаріусу виписки із Поземельної книги, в якої є відомості про держакт на право власності на земельну ділянку, площею 0,12 га., який зареєстрований 10.01.1994 р. в ГУ Держкомзема, не є правовстановлюючим документом. Таким чином, нотаріус обґрунтовано відмовила у видачі свідоцтва на право на спадщину по закону. Посилання позивачів, що їм не було відомо про отриманий їх матір'ю держакт про право власності на землю, не може бути прийнятий судом до уваги, оскільки спростовується матеріалами спадкової справи. Так, в заяві до нотконтори про видачу свідоцтва про право на спадщину по заповіту від 02.08.1994 р., у якості майна, що залишилося після смерті спадкодавця, крім будинку, вони вказують і земельну ділянку площею 0,12 га., по цій же адресі. Викладене підтверджується копією спадкової справи ( а.с. 57 - 70 ). Оскільки вимоги про зобов'язання відповідача видати свідоцтво на право на спадщину по закону по ? частки кожному на земельну ділянку, площею 0,12 га., розташованого по вказаній адресі, залежать від вирішення перших вимог, в задоволенні яких відмовлено, то і вони не підлягають задоволенню. В зв'язку з тим, що задоволенні позову відмовлено, судові витрати не відшкодовуються. На підставі ст. 1218, 1225, 1268-1270 ЦК України, ст. 49 п. 2, ст. 50 Закону України «Про нотаріат»,

Outcome: dismissed