Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

07.07.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених вимог (а.с. 12-14) просить стягнути з відповідача на свою користь суму боргу та відсотки за прострочення виконання зобовязання в сумі 85100 грн. доларів США. та 109380 грн. Крім того, просить стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 50000 грн., розходи на правову допомогу в сумі 2500 грн. та судовий збір покласти на відповідача. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 09.07.2014 р. він передав відповідачу в борг кошти в сумі 3 000,00 доларів США в строк до 31.12.2014 р. зі сплатою 3% щомісяця, про що останнім власноруч було написано розписку. 06.11.2014 р. він передав відповідачу в борг кошти в сумі 90700,00 гривень в строк до 06.02.2015 р., з умовою, що в разі прострочення повернення боргу відповідач зобовязується сплачувати в місяць 3% від суми заборгованості, про що останнім власноруч було написано розписку. Також, 06.11.2014 р., в присутності громадянина [PERSON], він передав відповідачу в борг кошти в сумі 68 800,00 доларів США в строк до 06.02.2015 р., з умовою, що в разі прострочення повернення боргу відповідач зобовязується сплачувати в місяць 2,5% від суми заборгованості, про що останнім власноруч було написано розписку. Таким чином, вказує позивач, між ним та відповідачем були укладені три договори позики, в письмовій формі, що підтверджується власноруч написаними відповідачем 09.07.2014 р. та 06.11.2014 р. розписками. Відповідно розписки від 09.07.2014 р. відповідач взяв на себе зобов'язання сплачувати 3% щомісяця, тобто по 90,00 доларів США щомісяця, але оскільки строк і порядок їх сплати не визначені в договорі, вважає що відповідач повинен їх повернути в день повернення суми боргу: з 09.07.2014 р. по 31.12.2014 р. - 6,7 місяця по 90,00 доларів США (6,7*90=603), тобто проценти від суми позики складають 603 долара США. Також [PERSON] вказує, що взятих на себе зобовязань відповідач не виконав та у визначений в договорах час борг не повернув, почав від нього скриватися. Договорами від 06.11.2014 р. визначено, що в разі прострочені повернення боргу відповідач зобовязується сплачувати в місяць 3% від суми заборгованості в гривні та 2,5% від суми заборгованості в доларах США. Також до договору від 09.07.2014 р. вважає за необхідне застосувати ставку 3% річні від простроченої суми. Таким чином, розмір боргу та відсотків від простроченої суми складає: з 3000 доларів США за 14 місяців складає 4260 доларів США; з 90700 гривень за 7 місяців складає 109380 гривень; з 68800 доларів США за 7 місяців складає 80840 доларів США, які він також просить стягнути з відповідача. Крім того, позивач зазначає, що на його неодноразові звернення до відповідача щодо повернення боргу, спочатку відповідач обіцяв найближчим часом повернути гроші, а надалі почав від нього скриватися, у зв'язку з чим він вимушений в даний час звернутися до суду. Своїми діями відповідач завдав моральну шкоду, оскільки ним понесені значні моральні страждання та переживання, порушений повсякденний побут, він вимушений звертатися до юридичних організацій та суду із захистом своїх прав, моральну шкоду він оцінює у сумі 50000 гривень. Крім цього, він також був вимушений звертатися за отримання право допомоги, у звязку з чим ним були понесені розходи в сумі 2500 гривень, які він також просить стягнути з відповідача. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з'явився надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити, не заперечував проти винесення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з'явилась, про час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, причину неявку суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224 - 226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно зі ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що 09.07.2014 р. [PERSON] передав відповідачу [PERSON] в борг кошти в сумі 3 000 доларів США в строк до 31.12.2014 р. зі сплатою 3% щомісяця, про що останнім власноруч було написано розписку. (а.с. 7) 06.11.2014 р. [PERSON] передав відповідачу в борг кошти в сумі 90700 гривень в строк до 06.02.2015 р., з умовою, що в разі прострочення повернення боргу відповідач зобовязується сплачувати в місяць 3% від суми заборгованості, про що останнім власноруч було написано розписку. (а.с. 4) Крім того, 06.11.2014 р., в присутності громадянина [PERSON], він передав відповідачу в борг кошти в сумі 68 800,00 доларів США в строк до 06.02.2015 р., з умовою, що в разі прострочення повернення боргу відповідач зобовязується сплачувати в місяць 2,5% від суми заборгованості, про що останнім власноруч було написано розписку. (а.с. 5) Таким чином, між сторонами були укладені три договори позики, в письмовій формі, що підтверджується власноруч написаними відповідачем 09.07.2014 р. та 06.11.2014 р. розписками. Згідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Нормою ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України покладено на позичальника обов'язок повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. У договорі позики від 09.07.2014 року встановлено кінцевий термін повернення суми позики до 31.12.2014 року. (а.с. 7) У договорі позики від 06.11.2014 року встановлено кінцевий термін повернення суми позики до 06.02.2015 року. (а.с. 4) У договорі позики від 06.11.2014 року встановлено кінцевий термін повернення суми позики до 06.02.2015 року. (а.с. 5) У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно розписки від 09.07.2014 р. відповідач взяв на себе зобов'язання сплачувати 3% щомісяця, тобто по 90,00 доларів США щомісяця: 09.07.2014 р. по 31.12.2014 р. - 6,7 місяця по 90,00 доларів США (6,7*90=603), тобто проценти від суми позики складають 603 долара США. Договорами від 06.11.2014 р. визначено, що в разі прострочені повернення боргу відповідач зобовязується сплачувати в місяць 3% від суми заборгованості в гривні та 2,5% від суми заборгованості в доларах США. Таким чином, розмір відсотків від простроченої суми складає: - з 3000 доларів США + 3% *14 місяців складає 4260доларів США; - з 90700 гривень + 2,5 % * 7 місяців складає 109380 гривень; - з 68800 доларів США+ 2,5 % * 7 місяців складає 80840 доларів США. Відповідно до ст. 611 ЦК України при порушенні зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання унаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо і встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки та відшкодування збитків і моральної шкоди. Відповідно до абз. 2 п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 N 14, у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. На день ухвалення рішення, загальна сума боргу в доларах США за договорами позики відповідно до розписок в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 17.11.2015 року (100 доларів США = 2320.7025 грн.) становить. (80840 +4260 х 2320.7025 / 100 = 1\~974 917,83 грн.) Враховуючи, що відповідачем кошти, зазначені у договорах, не повернуті, то позовні вимоги підлягають задоволенню. Таким чином, загальна сума боргу, яку необхідно стягнути з відповідача на користь позивача становить: 1\~974 917,83 грн. (за договорами позики в доларах США) + 109 380 грн. (за договорами позики в гривнях) = 2\~084\~297, 83 грн. Що стосується позовних вимог про відшкодування моральної шкоди за договором позики, то за загальним правилом особа несе відповідальність за заподіяну моральну шкоду у випадках, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України, або у випадках, передбачених нормами ЦК, а також іншими нормами законодавства, які встановлюють відповідальність за заподіяння моральної шкоди. Відповідно до ст. 611 ЦК у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. Цивільна відповідальність позичальника за несвоєчасне повернення позики встановлена ст.ст. 1050, 625 ЦК, які не містять такого виду відповідальності, як відшкодування моральної шкоди. За таких підстав, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] в частині відшкодування моральної шкоди за неналежне виконання умов договору позики необхідно відмовити, оскільки законом та договором позики відшкодування моральної шкоди не передбачено, правові підстави для задоволення позову в цій частині відсутні. Також, суд вважає, що вимоги щодо відшкодування позивачу витрат на правову допомогу підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Пунктом 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов'язаних з розглядом цивільної справи, належать витрати на правову допомогу. Згідно зі ч.ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем надано згоду про надання правової допомоги, акт виконаних робіт та квитанцію прибуткового касового ордеру № 5 7/7 2015 на суму 2500 грн., таким чином ця сума також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Оскільки позивач, на користь якого ухвалено рішення на підставі ст.88 ч.3 ЦПК України та на підставі вимог ст.5 ч.1 п.9 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, що діяла на момент звернення позивача до суду) звільнений від сплати судового збору, суд вважає за необхідним стягнути судовий збір у розмірі 3654 грн. з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial