overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

05.02.2015 року позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. На підтвердження своїх вимог в заяві вказала, що 20 листопада 2010 року вона уклала шлюб з відповідачем. Шлюбно-сімейні відносини між ними припиненні з квітня 2014 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Домовленості між нею та відповідачем про участь останнього в утриманні дитини не досягнуто. Відповідач має інших дітей. Утримань за виконавчими документами з нього не здійснюється. Відповідач працює в ПрАТ «Фарлеп-Інвест». А тому просила винести рішення та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], 2011 року народження в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення ним повноліття. Від позивача надійшла заява про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати аліменти в розмірі 1/5 частини усіх видів заробітку (доходу), з урахуванням того, що він сплачує аліменти на утримання дитини від першого шлюбу. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд встановив, що: - згідно копії свідоцтва про шлюб, сторони 20.11.2010 року зареєстрували шлюб, - згідно копії свідоцтва про народження сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]; - довідка видана виконкомом Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області підтверджує, що син [PERSON], 2011 року народження дійсно проживає з позивачкою. В силу статті 180 Сімейного кодексу України, батьки ( а не лише мати ) зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. А тому враховуючи вищевикладене і те, що відповідач має на утриманні дитину від першого шлюбу (згідно чеків надає матеріальну допомогу), проживає окремо від дитини, з нього необхідно стягнути аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], 2011 року народження, в розмірі 1/5 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно в силу ст.ст.180,182 Сімейного кодексу України та згідно ст. 88 ЦПК України судовий збір на користь держави. Наведене вбачає необхідність часткового задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

05.02.2015 року позивачка звернулася до Іллічівського райсуду м.Маріуполя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 06.03.2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у виконкомі Старо-Кримської селищної ради Іллічівського району міста Маріуполя Донецької області, актовий запис №11. У позивачки є дочка від першого шлюбу [PERSON], [INFO]. Від шлюбу спільних дітей не має. Просила розірвати шлюб, зазначаючи, що з жовтня 2014 року з відповідачем спільно не проживають, через відсутність взаєморозуміння, ухилення від сімейних обовязків. Вважає, що сім'я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій вона підтримує свої позовні вимоги у повному обсязі та просить розглянути справу за її відсутності. Після розірвання шлюбу бажала змінити прізвище- з «[PERSON]» на дошлюбне «[PERSON]». Відповідач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, згоден на розірвання шлюбу. Суд, проаналізувавши обставини справи, вважає, що вимога позивачки про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки між сторонами склались відносини, що виключають спільне проживання, жодна з сторін не бажає йти на примирення, сім'я розпалась остаточно та підстав для її збереження немає. Суд, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню без дослідження доказів. Спір стосовно розподілу майна між сторонами відсутній. Спір стосовно місця мешкання дітей також відсутній.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

05.02.2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 08 травня 1993 року вони зареєстрували шлюб. Від спільного проживання народилися син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, через прояв неповаги, сварки, різні погляди на життя та несумісність характерів подальше спільне проживання та збереження сім»ї є неможливими. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з»явилася, згідно поданої заяви просила розгляд справи проводити у її відсутності, позов задовольнити. В разі неявки відповідача розгляд справи проводити в заочному порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить телефонограма. Суд, зі згоди позивачки, ухвалює рішення, на підставі доказів наданих позивачкою та матеріалів справи, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Ознайомившись із заявою позивачки, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,їх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що зберегти сім?ю не бажає жоден із подружжя. При таких обставинах зберегти шлюб неможливо. Позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

05.02.2015 р. позивач звернувся до суду з цим позовом. В позові зазначив, що 02.05.1991 р. вони уклали шлюб, від спільного проживання в шлюбі народилося двоє дітей: повнолітня дочка [PERSON], [INFO] та неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, з дружиною перестали знаходити взаємопорозуміння, що є основою сімейних відносин, неодноразові спроби примиритися та зберегти сім'ю не дали результатів, тому вважає, що подальше збереження сім'ї та спільне проживання стало неможливим і це суперечить, як моїм інтересам, так і інтересам відповідачки і просить розірвати шлюб. 03.03.2015 р. ухвалою суду було надано сторонам строк на примирення. Позивач [PERSON] на розгляд справи не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить суд шлюб розірвати і не надавати додаткового строку для примирення. Відповідачка [PERSON] при розгляді справи позов заперечила та пояснила, що за наданий термін на примирення вона з відповідачем не примирилася. Вислухавши пояснення відповідачки, дослідивши матеріали в справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. Як убачається із встановлених судом належними доказами обставин справи, що сторони уклали між собою шлюб 02.05.1991 р., сторони як одна сім'я спільно не проживають, за наданий термін на примирення сторони не примирилися, позивач наполягає на розірвання шлюбу, що стверджується поданою заявою у справу. За таких обставин суд констатує, що шлюб між сторонами фактично розпався, а тому є законні підстави для задоволення позову [PERSON]. Судових витрат по справі не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

05.02.2015 р. позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому вказала, що 31.08.2013 р. вона зареєструвала шлюб з [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Єнакіївського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 356 та прожила з ним до 05.02.2015 р. Сумісне життя з відповідачем не склалося з причин повного непорозуміння один одного та розбіжностями в характерах. Спільного господарства не ведуть, мешкають окремо один від одного, дітей не мають. У зв'язку з цим вони і вирішили розірвати шлюб. В подальшому спільне життя та збереження їхньої сім'ї неможливе. В судове засідання позивачка надала заяву про підтримання своїх позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання надав заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, які заявили про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до вимог ст. 158 ЦПК України. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України «у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється…». Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки шлюбні відносини між сторонами були припинені, поновлювати стосунки сторони намірів не мають, на примирення не згодні, тому шлюб належить розірвати. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

05.02.2015 р. позивачка звернулася до суду з цим позовом. В позові зазначила, що 04.10.1986 р. вона з відповідачем уклала шлюб. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей немає. Сімейне життя з відповідачем не склалося, на грунті особистих непорозумінь постійно виникали скандали, біля 15 років разом не проживають, тому вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам та просить розірвати відповідачем. Позивачка [PERSON] на розгляд справи не з'явилася, подала заяву про розгляд справ без її участі, позовні вимоги підтримує, просить такі задоволити. Відповідач [PERSON] на розгляд справи не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, з позовними вимогами згідний. Дослідивши матеріали в справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Як убачається із встановлених судом належними доказами обставин справи, що сторони уклали між собою шлюб 04.10.1986 р., сторони як одна сім'я спільно не проживають біля 15 років, не підтримують жодних стосунків, відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу. Згідно з п. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За таких обставин суд констатує, що шлюб між сторонами фактично розпався, а тому є законні підстави для задоволення позову [PERSON]. Судових витрат по справі не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

05.02.2015 р. цей позов заявлено до суду. 12.02.2015 року позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. У позовній заяві порушується питання про розірвання шлюбу між сторонами, який був укладений 04.06.1994 року, так як між ними постійно виникають сварки та непорозуміння та вони мають різні погляди на життя. Крім цього, сторони по справі вже 7 місяців не проживають разом та не ведуть спільного господарства. Відповідач для розгляду справи не з'явився, хоч був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, не повідомив про причину неявки та не надав до суду заяву про відкладення розгляду справи, а тому суд вважає, що справу слід розглянути на підставі доказів, що є в справі, ухваливши заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд визнає, що позов слід задовільнити з таких підстав. Відповідно до ст. ст. 110, 112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя; суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони уклали шлюб 04.06.1994 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Під час розгляду справи встановлено, що сім'я сторін розпалася остаточно та збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, а тому їх шлюб слід розірвати на підставі вказаних норм СК України. Спірно нажитого майна немає. Від шлюбу є спільні діти, а саме [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] , які залишиться проживати із позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

05.02.2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що від зареєстрованого з відповідачем шлюбу має сина [PERSON], [INFO], якого відповідач добровільно матеріально не забезпечує. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісяця до повноліття дитини. Позивач у судове засіданняне зявилася, надавши заявупро розгляд справи в її відсутність та з посиланням на підтримання позову. Відповідачу судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність та з посиланням на визнання позову у повному обсязі. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що від зареєстрованого шлюбу сторони мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження дитини в матеріалах справи на а.с.5). Відповідач своїх обов'язків по утриманню дитини, передбачених ст.180 Сімейного кодексу України, не виконує. Тож з відповідача на користь позивачки у відповідності до ч.3 ст.181 СК України слід стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від доходу відповідача, який останнім не заперечується, позов задовольнити. На підставі ст.ст.180-183,191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

05.02.2016р. до Слов'янського міськрайонного суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, пояснюючи вимоги наступним: вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 22.05.1975р., одруження було зареєстровано Миколаївською селищною радою Слов'янського району, актовий запис № 58. Від шлюбу вони неповнолітніх дітей не мають. Близько п'яти років тому між ними погіршилися стосунки погіршились, з того часу вони мешкають окремо та не ведуть спільне господарство, майже не спілкуються між собою. Таким чином сім'я фактично розпалась, шлюб існує формально і зберегти його неможливо. Час для примирення їм не потрібен. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, просив позов задовольнити, у разі неявки відповідача винести заочне рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, проти розірвання шлюбу та задоволення позову не заперечувала, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином у суду є усі підстави для задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу між сторонами, так як подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї [PERSON] неможливе. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище «[PERSON]». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

05.02.2016 р. до Словянського міськрайонного суду звернулася [PERSON] з позовом до Комунальної лікувально-профілактичної установи Міська психоневрологічна лікарня м. Горлівки про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як пять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

05.02.2016 р. до суду заявлено позов, у якому позивачка просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, спільних життєвих інтересів, протягом останніх чотирьох років з відповідачем подружніх стосунків не підтримує, миритися не бажає; неповнолітня дитина проживатиме з позивачкою; спірного майна не мають. Позивачка в судове засідання не з'явилася, письмово просила справу розглянути без неї, позов задовільнити, після розірвання шлюбу вибрала прізвище «[PERSON]» (а.с. 11). Відповідач в судове засідання не з'явився, письмово просив справу розглянути без нього, позовні вимоги визнав повністю (а.с.9). З урахуванням позицій сторін та наявних в справі доказів, суд визнає за необхідне позов задовільнити з таких міркувань. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають спільно вони протягом останніх чотирьох років, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси, не проживають спільно вони протягом останніх чотирьох років, миритися не бажають, суд визнає, що сім'я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

05.02.2016 року, [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися в суд з позовом до Подільської районної в місті Києві державної адміністрації та просять: -«Визнати за [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], право користування жилим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS]» (а.с.5-11) Свою вимогу мотивують тим, з 12.12.1984 року [PERSON] перебував на службі в органах внутрішніх справ, а з 01.07.2005 року його звільнено у відставку з посади помічника оперативного чергового чергової частини Подільському РУ ГУ МВС України в м.Києві. Починаючи з 1993 року вони проживають у [ADDRESS] За спільною згодою Подільської районної в місті Києві державної адміністрації (далі - Адміністрація) та Подільського РУ ГУ МВС України в м.Києві, [ADDRESS] протягом довгих років використовувався як гуртожиток для проживання працівників районного управління міліції. Порядок поселення до гуртожитку відбувався на підставі рапортів діючих працівників міліції щодо надання вільної кімнати для проживання у гуртожитку та рішень житлово-побутової комісії районного управління для поселення, яке підтверджувалося протоколом засідання комісії. Частина документів, пов'язаних з проживанням в гуртожитку працівників міліції до 2004 року у Подільському районному управлінні фактично втрачені. Рішення та протокол засідання житлово-побутової комісії районного управління відносно їх поселення до гуртожитку, разом з членами родини у 1988 році, по [ADDRESS] не збереглися. Наголошують, що Подільське РУ ГУ МВС України в м.Києві не заперечує та припускає факт, того, що ці документи були в наявності і їх поселення з сім'єю відбувалося на законних підставах. Відповідно до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) від 10.12.2010 року №1112 «Про питання організації управління районами в місті Києві», вищезазначений житловий будинок було передано до сфери управління Адміністрації. На підставі розпорядження Адміністрації №60 від 08.02.2012 року, будинок передано та закріплено за комунальним підприємством «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Подільського району», на праві оперативного управління та балансоутримувача. На підставі розпорядження Адміністрації №50 від 29.01.2015 року, будинок передано на баланс КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва». На адресу Адміністрації було подано заяву про видачу ордера на [ADDRESS] але в цьому було відмовлено, посилаючись на своє розпорядження №917 від 27.09.2005 року про визнання будинку непридатним для проживання, а тому вони вимушені звернутися до суду за захистом своїх прав. В судове засідання сторони не з»явилися. Від позивачів надійшла заява про розгляд справи без їх участі, при цьому позов вони підтримали, про постановлення заяочного рішення не заперечують, а судові витрати просять покласти на них.(а.с.78) Від представника відповідача - [PERSON]також надійшла заява про розгляд справи без його участі, при цьому в задоволенні позову просить відмовити, мотивуючи його необґрунтованістю. (а.с.72-73) Ознайомившись із заявами,суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

05.02.2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до відповідача, в якій просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] зареєстрований 17.09.2010 року Градівською сільською радою Городоцького району Львівської області, актовий запис №11 В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що під час спільного подружнього життя у них 25.05.2011 року народилася донька Вікторія, яка на даний час проживає з батьками. Сімейне життя у них не склалось. Між ними відсутнє взаєморозуміння та є різні погляди на життя. Подружжя півроку не проживають разом та сімейних відносини не підтримують. Будучи у судовому засіданні позивач позов підтримав повністю, покликаючись на викладені в ньому обставини. Відповідач у судове засідання повторно не зявилася, хоча належним чином повідомлялася про день та час розгляду справи, а тму за згодою позивача, на підставі ст.169,224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Як вбачається із свідоцтва про укладення шлюбу, сторони зареєстрували шлюб 17.09.2010 року Градівською сільською радою Городоцького району Львівської області, актовий запис №11 (а.с.7). Від спільного подружнього життя у них 25.05.2011 року народилася донька Вікторія, яка на час розгляду справи проживає разом з батьками (а.с 9, 12).. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що подружжя не підримують подружніх та сімейних відносин більше як півроку, з жовтня 2015 року. Причиною неможливості спільного проживання подружжя є різні погляди на життя та сімю. Між подружжям відсутнє взаєморозуміння та довіра. З урахуванням наведеного суд вважає, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, відповідача, їх дитині, що мають істотне значення. Відповдіачу після розірвання шлюбу залишити прізвище - [PERSON].

Outcome: approved