Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-29 00:00:00

05 квітня 2018 року позивач звернулась до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, мотивуючи вимоги тим, що від спільного подружнього життя з відповідачем вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя не склалося і шлюб між сторонами був розірваний. На підставі рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області та виконавчого листа від 14.09.2009 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.08.2009 року і до досягнення дитиною повноліття. Оскільки на даний час мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, позивач просить збільшити мінімальний розмір аліментів які стягуються з відповідача з ? частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття на ? частку всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Ухвалою суду від 15.06.2018 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання на 11.07.2018 року без виклику сторін. Оскільки від відповідача станом на 11.07.2018 року не надходило відзиву на позовну заяву, розгляд справи було відкладено на 30.07.2018 року. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 вересня 2009 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу /а.с.5/. Від спільного подружнього життя сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 26.03.2008 року Виконавчим комітетом Великоснітинської сільської ради Фастівського району Київської області /а.с.6/. Відповідно до виконавчого листа Фастівського міськрайонного суду Київської області від14.09.2009 року, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.08.2009 року і до досягнення дитиною повноліття /а.с.7/. Позивач посилається на те, що на даний час мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідно дає підстави для зміни розміру аліментів з 30% на 50% прожиткового мінімуму. Так, відповідно до ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, оскільки на даний час мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд зазначає, що вимога про зміну розміру аліментів включає в себе вимогу про встановлення мінімального розміру аліментів, визначених законодавством України. Таким чином, розмір аліментів відповідно до рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області 14.09.2009 року є меншим, ніж прямо передбачено законом. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Таким чином, суд не може залишити поза увагою той факт, що в частині мінімального розміру аліментів на одну дитину законодавчо було внесено зміни та відповідно змінено його у бік збільшення, з метою захисту прав дитини. На думку суду дана обставина входить до переліку інших підстав, з якими законодавець пов'язує можливість зміни розміру аліментів, а тому беручи до уваги розмір аліментів, які сплачує відповідач, у грошовому виразі, є всі підстави для захисту прав неповнолітньої дитини, та приведення мінімального розміру аліментів на її утримання до законодавчо встановленого рівня. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. З огляду на вищенаведене, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved