Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

06 жовтня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, третя особа Новомосковська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилався на те, що 05 травня 2014 року померла [PERSON]. За життя, 10 лютого 2014 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, відповідно до якого заповідала йому все своє майно. Позивач зазначив, що він своєчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але, постановою нотаріуса Новомосковської районної державної нотаріальної контори від 11.01.2016 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після [PERSON], померлої 05 травня 2014 року на земельну ділянку, в звязку з відсутністю інформації щодо реєстрації прав власності на земельну ділянку за [PERSON] та не надання правовстановлюючого документу за земельну ділянку. Позивач зазначив в заяві, що [PERSON] була власником земельної ділянки площею 1,000 га., яка надана для ведення особистого підсобного господарства та розташована на території Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ДП НВ № 010201 виданого 25 липня 2000 року Миколаївською сільською радою, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 10201. Державний акт на право власності [PERSON] на земельну ділянку було втрачено. В звязку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просив суд визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 1,000 га., яка надана для ведення особистого підсобного господарства та розташована на території Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області в порядку спадкування за заповітом після [PERSON], померлої 05 травня 2014 року. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлений, в звязку з чим, судом проведений заочний розгляд справи. Представник третьої особа Новомосковської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився. Суд, дослідивши надані позивачем докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 05 травня 2014 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Встановлено, що за життя, 10 лютого 2014 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, відповідно до якого заповідала [PERSON] все своє майно. Згідно до спадкової справи, заведеної Новомосковською районною державною нотаріальною конторою, з заявою про прийняття спадщини після [PERSON], померлої 05 травня 2014 року. Звернувся [PERSON], інших спадкоємців судом не встановлено. Постановою нотаріуса Новомосковської районної державної нотаріальної контори від 11.01.2016 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після [PERSON], померлої 05 травня 2014 року на земельну ділянку, в звязку з відсутністю інформації щодо реєстрації прав власності на земельну ділянку за [PERSON] та не надання правовстановлюючого документу за земельну ділянку. Як зазначалося вище, в позовній заяві [PERSON] посилався на те. що [PERSON] була власником земельної ділянки. В той же час, встановлено, що [PERSON] була не власником а користувачем земельної ділянки площею 1,000 га., яка надана для ведення особистого підсобного господарства та розташована на території Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області на підставі Державного акту на право постійного користування землею серія ДП НВ № 010201 виданого 25 липня 2000 року Миколаївською сільською радою, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 10201. Державний акт на право постійного користування землею [PERSON] було втрачено. На підставі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В звязку з наведеним, у [PERSON] виникло не право власності, а право на користування земельною ділянкою, в звязку з чим, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial