Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

05 грудня 2013 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні. В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що 02 жовтня 2009 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис №8879, яким запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно - нежитлову будівлю, загальною площею 1254,00 кв.м. за адресою: [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON]. 02 липня 2010 року на підставі даного виконавчого напису, постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області було відкрито виконавче провадження, за яким боржником виступає [PERSON], стягувачем - ПАТ «ОПТ Банк». 29 квітня 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, а 30 квітня 2010 року між тими ж сторонами було укладено договір про відступлення права вимоги за Договорами іпотеки. Посилаючись на те, що до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права за кредитним договором №СМ-SМЕ-011/221/2008 від 21.04.2008 року та договором іпотеки №РМ- SМЕ-011/221/2008 від 21.04.2008 року, в тому числі і право бути стягувачем у виконавчому провадженні, заявник звернувся з вказаною заявою до суду. В судове засідання представник ТОВ «ОТП Факториг Україна» не з'явився, просив справу розглядала ти за його відсутності, а заяву про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити. Представники ПАТ «ОТП Банк» та Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області у судове засідання не з'явилися, про причини неявки не повідомили. У судовому засіданні представник боржника [PERSON] просила відмовити у задоволенні заяви, посилаючись на те, що відповідно до ст. 378 ЦПК України лише сторони виконавчого провадження, тобто стягувач і боржник, а також державний виконавець могли б ініціювати питання про заміну сторони виконавчого провадження. Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» питання про заміну сторони міг би ініціювати заявник як заінтересована особа лише у разі вибуття з виконавчого провадження ПАТ «ОТП Банк», в той час, коли постанови державного виконавця про вибуття стячувача не має. Також представник боржника просила відмовити у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження з тих підстав, що звернувшись до державного нотаріуса з вимогою вчинення виконавчого напису стягувач вже реалізував своє право на стягнення. Просила також застосувати трирічний строк позовної давності, зважаючи на те, що виконавче провадження було відкрите 2 липня 2010 року, а до суду з даною заявою заявник звернувся лише 5 грудня 2013 року, тобто з пропуском вказаного строку. Заслухавши пояснення представника боржника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви у зв'язку з наступним. Судом встановлено, що 02 жовтня 2009 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис,зареєстрований в реєстрі №8878, яким звернуто стягнення на нерухоме майно - нежитлову будівлю за адресою [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON] в рахунок задоволення вимоги ПАТ «ОТП банк» в розмірі залишку заборгованості по кредиту 944 765,42 дол. США. 02 липня 2010 року на підставі виконавчого напису №8878 від 02.10.2009 року старшим державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень Відділу державної виконавчої служби ГУЮ у Київській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №20034270. 29 квітня 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю. Згідно витягу №1 з додатку №1 договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 29 квітня 2010 року, ПАТ «ОТП Банк» передав ТОВ «ОТП Факторигн Україна» права вимоги за кредитним договором [PERSON] № СМ-SМЕ-011/221/2008 від 21.04.2008 року. Згідно витягу №1 з додатку №1 договору про відступлення права вимоги від 30 квітня 2010 року, ПАТ «ОТП Банк» передав ТОВ «ОТП Факторигн Україна» сукупність прав за договорами забезпечення за кредитним договором [PERSON] № СМ-SМЕ-011/221/2008 від 21.04.2008 року. 30 квітня 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого ПАТ «ОТП Банк» передає та відступає ТОВ «ОТП Факторинг» сукупність прав за договорами забезпечення, включаючи право звертати стягнення на заставлене майно. Таким чином, відбувся перехід прав і обов'язків від ПАТ «ОТП Банк» до ТОВ «ОТП Факторинг Україна». Так, згідно ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою, зокрема внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилами ч.5 ст.8 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.378 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про зміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони у правовідносинах і переходу до іншої особи прав і обов'язків вибулої сторони в цих правовідносинах. Процесуальне законодавство не містить жодних обмежень щодо можливості зміни сторони виконавчого провадження у разі зміни кредитора у зобов'язанні, оскільки відповідно до вимог ст.ст.512,514 ЦК України новий кредитор набуває права первісного кредитора у зобов'язанні, у тому числі і право вимоги за договором, за яким було вчинено виконавчий напис нотаріуса. З огляду на те, що фактично відбулась заміна кредитора у борговому зобов'язанні, банк, як стягувач, у зв'язку із уступкою права вимоги вибув із виконавчого провадження, а відтак, його правонаступник має право ініціювати питання про заміну первісного стягувача новим. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-112цс13 від 20 листопада 2013 року, яка в силу вимог ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для суду. Посилання представника боржника на відсутність підстав для заміни сторони виконавчого провадження не знайшли свого доведення у суді, а застосування строків позовної давності у питання заміни сторони виконавчого провадження є неприпустимим, зважаючи на те, що позовна давність регламентує строки звернення до суду з позовними вимогами, а не з вимогами про вирішення питання на стадії виконання виконавчого документу. На підставі викладеного,

Outcome: approved