overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-14 00:00:00

05.01.2021 [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 28 вересня 2013 року він уклав шлюб зі [PERSON] , під час якого у них народився син [PERSON] . Однак, [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб. Позивач [PERSON] просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] подала до суду заяву від 12.02.2021, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Дослідивши подані письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 28 вересня 2013 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Жовтневим відділом ДРАЦС реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції, про що був складений відповідний актовий запис №712. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 28 вересня 2013 року (а.с.4). [INFO] у них народився син [PERSON] . Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. Як роз`яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. Встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. Відповідач також не заперечує проти розірвання шлюбу. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати. Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд приходить висновку, що позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків сплаченого ним судового збору, що становить 454 грн. 00 коп. (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-16 00:00:00

05.01.2021 [PERSON] звернулась до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20.11.2004 сторони зареєстрували шлюб, однак сім`я розпалась і зберегти її неможливо. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 01.02.2021 року відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду на 17.02.2021 року в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, відповідачу наданий строк для подання відзиву. 17.02.2021 позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, 05.02.2021 до суду подала заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутність, позов підтримала повністю та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] правом подання відзиву на позовну заяву не скористався, в судове засідання не з`явився, 03.02.2021 подав до суду заяву, в якій позов визнав повністю, просив розглядати справу без його участі. Частина 4 ст. 206 ЦПК України визначає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. 20.11.2004 сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Могилів-Подільського міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 246. Вказане підтверджується Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с. 7). Від цього шлюбу у сторін є неповнолітні діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями Свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с. 8, 9). Як вказує в позові позивач, подружнє життя між сторонами не склалося у зв`язку з тим, що у них різні характери та погляди на життя. На ґрунті цього сімейне життя стало не можливим. На даний час сторони втратили всі почуття, які об`єднували їх як подружжя. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін та їх дітей, що відповідно до ст. 112 СК України дає суду підстави для задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При зверненні до суду із даним позовом позивач сплатила судовий збір у сумі 908,00 грн., що підтверджується квитанцією № 0.0.1966426462.1 від 05.01.2021 (а.с. 2). Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 142 ЦПК України, а також те, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору у сумі 454,00 грн., сплаченого нею при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-26 00:00:00

05.01.2021 [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] 18 вересня 1999 року Колонською сільською радою Іваничівського району Волинської області. Від шлюбу з відповідачем мають двох повнолітніх синів, та неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Вимоги позивач обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, через несумісність характерів та різні погляди на життя. Вказує, що відповідач зловживає спиртними напоями, на ґрунті цього виникали непорозуміння. Відсутність поваги та довіри, призвели до припинення шлюбних відносин. Тривалий час не підтримують шлюбних стосунків, проживають окремо, не ведуть спільне господарство. Вважає, що спільне проживання, примирення і збереження сім`ї є неможливим. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. У разі неявки відповідача не заперечує щодо постановлення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином через судовий виклик на вебсайті суду, не повідомив про причини неявки, відзив не подавав. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У судовому засіданні встановлено, що сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, ведуть окремо господарства, шлюб фактично розпався. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні встановлені обставини, які свідчать про неможливість збереження шлюбу і спільного життя подружжя, збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, тому суд шлюб розриває. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача 908,00 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

05.01.2021 позивач звернулась до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій вказала, що 15 березня 2019 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області зареєстровано її шлюб з [PERSON] , актовий запис № 156. З відповідачем вони спільних неповнолітніх дітей не мають. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідачем не склалося спільне життя у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя та обов,язки, почалися сварки, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечить її інтересам. Вони припинили шлюбні відносини з відповідачем та перестали вести спільне господарство. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 15.03.2019 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 156. Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 20.01.2021 прийнято до розгляду цю позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Позивач у судове засідання не з,явилась, про день час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. 03.02.2021 надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просить справу розглянути в її відсутність ( а.с.-16). Відповідач у судове засідання не з,явився, про день час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. 18.02.2021 надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнає, просить справу розглянути в його відсутність ( а.с.- 19). Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Частина 1 статті 82 ЦПК України передбачає, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Частина 4 ст. 206 ЦПК України встановлює, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що відповідач позов визнав, таке визнання є безумовним, не суперечить закону та не порушує прав, свобод і інтересів інших осіб, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

05.01.2021 року Банк звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за укладеним кредитним договором б/н від 01.03.2011 року, у розмірі 45162 грн. 59 коп., яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе договірних зобов`язань по погашенню кредиту. Представник Банку в судове засідання не з`явився. Позивач просить справу розглянути по суті у відсутності їхнього представника, задовольнивши заявлений позов. Відповідач [PERSON] заявлений позов визнав частково на суму 30000 грн., щ0о складається на його думку, з виниклої заборгованості за тілом кредиту. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд приходить до наступного. Відповідно ст.11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. З досліджених письмових доказів встановлено, що 01.03.2011 року між Банком та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, за яким Банк відкрив позичальнику [PERSON] кредитну лінію надав кредит, у розмірі 50000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, з використанням платіжної картки зі сплатою відсотків встановлених Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами Банку на обслуговування платіжних карток «Універсальна». Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом - ч.1 ст.527 ЦК України. Якщо у зобов`язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), згідно ч.1 ст.530 ЦК України. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В силу вимог ч.1 ст.610, ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки, сплатити неустойку, встановлені договором або законом. Письмовим розрахунком Банку підтверджується виникла загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем по погашенню взятого кредиту, у розмірі 45162 грн. 59 коп., яка складається: з тіла кредиту - 36314 грн. 96 коп.; заборгованість за простроченими відсотками - 8847 грн. 63 коп. Оскільки відповідач [PERSON] із своєї вини порушив договірні зобов`язання за кредитним договором, ухиляється від повернення Банку кредиту та відсотків, а тому заявлений позивачем позов слід задовольнити. Понесені позивачем судові витрати в справі, пов`язані зі сплатою судового збору в дохід держави при подачі позову в суд, у розмірі 2102 грн. 00 коп., на підставі ч.2 ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь Банку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

05.01.2021 року Банк звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за укладеним кредитним договором б/н від 22.04.2015 року, у розмірі 29300 грн. 69 коп., яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе договірних зобов`язань по погашенню кредиту. Представник Банку в судове засідання не з`явився. Позивач просить справу розглянути по суті у відсутності їхнього представника, задовольнивши заявлений позов. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився без поважних причин, який про причини неявки, суд не повідомив. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд приходить до наступного. Відповідно ст.11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. З досліджених письмових доказів встановлено, що 22.04.2015 року між Банком та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, за яким Банк відкрив позичальнику кредитну лінію надав кредит, у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, з використанням платіжної картки зі сплатою відсотків встановлених Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами Банку на обслуговування платіжних карток «Універсальна». Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом - ч.1 ст.527 ЦК України. Якщо у зобов`язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), згідно ч.1 ст.530 ЦК України. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В силу вимог ч.1 ст.610, ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки, сплатити неустойку, встановлені договором або законом. Письмовим розрахунком Банку підтверджується виникла загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем по погашенню взятого кредиту, у розмірі 29300 грн. 34 коп., яка складається: з тіла кредиту - 23596 грн. 09 коп.; заборгованість за простроченими відсотками - 5704 грн. 60 коп. Оскільки відповідач [PERSON] із своєї вини порушив договірні зобов`язання за кредитним договором, ухиляється від повернення Банку кредиту та відсотків, а тому заявлений позивачем позов слід задовольнити. Понесені позивачем судові витрати в справі, пов`язані зі сплатою судового збору в дохід держави при подачі позову в суд, у розмірі 2102 грн. 00 коп., на підставі ч.2 ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь Банку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

05.01.2021 року Банк звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за укладеним кредитним договором б/н від 23.03.2011 року, у розмірі 12378 грн. 34 коп., яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачкою взятих на себе договірних зобов`язань по погашенню кредиту. Представник Банку в судове засідання не з`явився. Позивач просить справу розглянути по суті у відсутності їхнього представника, задовольнивши заявлений позов. Відповідачка [PERSON] в поданій до суду письмовій заяві заявлений позов визнала, просить справу розглянути по суті у її відсутності. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд приходить до наступного. Відповідно ст.11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. З досліджених письмових доказів встановлено, що 23.03.2011 року між Банком та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, за яким Банк відкрив позичальнику [PERSON] кредитну лінію надав кредит, у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, з використанням платіжної картки зі сплатою відсотків встановлених Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами Банку на обслуговування платіжних карток «Універсальна». Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом - ч.1 ст.527 ЦК України. Якщо у зобов`язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), згідно ч.1 ст.530 ЦК України. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В силу вимог ч.1 ст.610, ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки, сплатити неустойку, встановлені договором або законом. Письмовим розрахунком Банку підтверджується виникла загальна сума заборгованості відповідачки перед позивачем по погашенню взятого кредиту, у розмірі 12378 грн. 34 коп., яка складається: з тіла кредиту - 9969 грн. 46 коп.; заборгованість за простроченими відсотками - 2408 грн. 88 коп. Оскільки відповідачка [PERSON] із своєї вини порушила договірні зобов`язання за кредитним договором, ухиляється від повернення Банку кредиту та відсотків, а тому заявлений позивачем позов слід задовольнити. Понесені позивачем судові витрати в справі, пов`язані зі сплатою судового збору в дохід держави при подачі позову в суд, у розмірі 2102 грн. 00 коп., на підставі ч.2 ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідачки на користь Банку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

05.01.2021 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, на обґрунтування позовних вимог зазначивши, що з відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому 09 червня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 158. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO] . Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю та місця проживання дитини немає. Вона з відповідачем шлюбні стосунки не підтримує, тому просить суд розірвати шлюб. До судового засідання позивачка не з`явилася, надала суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримала та просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач до судового засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив суд розглядати справу у його відсутності, заявлені вимоги визнав. Частиною 4 статті 206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , що 09 червня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 158 (а.с.4). Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сторони не підтримують шлюбні стосунки, збереження сім`ї не можливо, оскільки протягом довгого часу шлюб існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню. Позивач не ставить питання про відшкодування судових витрат, у зв`язку із чим суд покладає їх позивача.

Outcome: approved