Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

05.07.2016 року [PERSON] звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON], в якому просив стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість по договору позики в сумі 65005,39 гривень, та судові витрати, мотивуючи тим, що між ним та відповідачем були укладені договори позики: від 26.08.2013 року на суму 1000 доларів США; 20.09.2013 року на суму 500 доларів США; 10.10.2013 року на суму 500 доларів США; 22.11.2013 року на суму 600 доларів США із зобов'язанням повернути борг до 25.12.2013 року. В зазначений термін відповідач позику не повернув. Позивач та його представник в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надали суду заяву, в якій позов підтримали в повному обсязі та просили справу слухати без їхньої участі. Проти винесення заочного рішення в разі неявки відповідача не заперечували. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до вимог ч.5 ст.74 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно вимог ч.1 ст.77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення, яке відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 26.08.2013 року [PERSON] було написано розписку, в якій зазначено, що останній отримав від [PERSON] гроші в сумі 1000 доларів США, які зобов'язувався повернути в строк до 25.12.2013 року (а.с.9). Крім того: 20.09.2013 року [PERSON] було написано розписку, в якій зазначено, що останній отримав від [PERSON] гроші в сумі 500 доларів США, які зобов'язувався повернути в строк до 25.12.2013 року (а.с.8); 22.11.2013 року [PERSON] було написано розписку, в якій зазначено, що останній отримав від [PERSON] гроші в сумі 600 доларів США, які зобов'язувався повернути в строк до 25.12.2013 року (а.с.7); 10.10.2013 року [PERSON] було написано розписку, в якій зазначено, що останній отримав від [PERSON] гроші в сумі 500 доларів США, які зобов'язувався повернути в строк до 25.12.2013 року (а.с.6). Невиконання відповідачем [PERSON] взятих на себе зобов'язань по поверненню грошових коштів призвело до виникнення заборгованості, а саме, загальна заборгованість за розписками складає 2600 доларів США. Таким чином встановлено, що боржник порушив зобов'язання за договором позики. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до частини 1 статті 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За такими обставинами, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 65005 гривень 39 копійок обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача, судові витрати, понесені позивачем та підтверджені письмовими доказами в сумі 650 гривень 06 копійок.

Outcome: approved