Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

05.08.2016 року [PERSON] звернувся до суду з заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту смерті [PERSON], померлого в Донецькій обл., м. Макіївка, Гірницький район, [INFO]. В обґрунтування вимог заяви посилається на те, що заявник є рідним братом [PERSON], померлого [INFO] в Донецькій обл., м. Макіївка. При зверненні до органів Пенсійного фонду щодо надання допомоги на поховання брата, заявнику було відмовлено. Встановлення факту смерті необхідне для отримання допомоги на поховання, яку не було отримано. Заявник в судовому засіданні підтримав вимоги заяви, просив суд їх задовольнити на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився. Судом встановлено, що відповідно до довідки від 26.12.2014 року №1438-010635 про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції (а. с. 8) [PERSON], який проживав в м. Макіївка, Червоногвардійському районі перемістився з тимчасово окупованої території в м. Волноваху Донецької обл. 08.10.2014 року. [INFO] в Донецькій обл., м. Макіївка, Гірницькому районі [PERSON] помер, про що складено відповідний актовий запис №108, що підтверджується свідоцтвом про смерть, [NUMBER], видане Червоногвардійським ВДРАЦС реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій обл. (а. с. 11), витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання (а. с. 12). Причина смерті - ішемічний інсульт (а. с. 15 - копія довідки з лікарні). При зверненні заявника до Пенсійного фонду України щодо отримання допомоги на поховання, [PERSON] листом від 30.09.2015 року №9331/Т-11 (а. с. 5) було повідомлено, що надані ним документи на отримання допомоги, видані з порушенням вимог реєстрації актів цивільного стану, видані не територіальними органами Міністерства юстиції України, а тому не можуть бути прийняті для оформлення виплати допомоги на поховання. У проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] заявнику було відмовлено, оскільки пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом МОЗ України від 08.08.2006 року №545. Наведені обставини зазначено в листі ВДРАЦС Святошинського району у м. Києві від 14.06.2016 року №2476/04-30б (а. с. 17). Встановлення заявнику факту смерті необхідно для отримання допомоги на поховання померлого брата. Судом встановлено, що свідоцтво про смерть та витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання (а. с. 11-12) видані органами, діяльність яких була призупинена і не відновлена на час видачі вказаних документів, а тому вони не можуть бути прийняті для оформлення виплати допомоги на поховання. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17.03.2015 року N 254-VIII визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке полягає у з'ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою (п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року №5). Згідно ст. 17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації смерті є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я або судово-медичною установою документ встановленої форми, що підтверджує факт смерті. За відсутності такого документа, що підтверджує факт смерті, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту смерті. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що [INFO] помер [PERSON] в Донецькій обл., м. Макіївка, Гірницькому районі, що підтверджується заявою про встановлення факту смерті особи і доданими до неї документами (довідкою, свідоцтвом про смерть і т. д.). Враховуючи зазначене, суд вважає, що в судовому засіданні доведений факт смерті особи, а тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved