Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

06.11.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем вони мають двох неповнолітніх дітей доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Родинні відносини припинені з листопада 2015 року. Діти знаходяться у неї на утриманні. Відповідач грошову допомогу на їх утримання не надає і добровільно відмовляється її надати. Просить стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримування дітей у розмірі 1/3 частки від доходу щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дітей. Позивачка в судовому засіданні на заявлених вимогах наполягала та просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін по справі, проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. До такого висновку суд прийшов з наступного. Відповідно до ст.180 СК батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина. Згідно з ч.1 ст.181 СК способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, сина, дочки, інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 ст.189 цього Кодексу батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (про розмір аліментів, строки їх виплати тощо) не повинні порушувати її права. При цьому розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого у ч.2 ст.182 СК. Якщо розмір аліментів визначено у твердій грошовій сумі, до договору треба включати умови про індексацію, як вимагає ч.2 ст.184 того ж Кодексу. Договір має бути укладений письмово та підлягає нотаріальному посвідченню. У разі невиконання батьком (матір'ю) свого обов'язку за договором стягнення аліментів здійснюється не за судовим рішенням, а на підставі виконавчого напису нотаріуса органом державної виконавчої служби. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 16.10.1999 року та по теперішній час шлюб між сторонами не розірвано, відповідно до свідоцтв про народження є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до позову та довідки з місця проживання від 06.11.2015 року діти проживають разом із позивачкою. Як убачається з позову відповідач, матеріальної допомоги на утримання дітей позивачці не надає. Сторони у добровільному порядку не уклали договір про сплату аліментів на дітей. Аналізуючи матеріальне становище дітей, виходячи з наданих суд позивачкою доказів, суд приходить до висновку, що діти потребують допомоги батька. Суд позбавлений можливості проаналізувати стан здоров'я дітей, бо позивачка таких відомостей суду не надала. Платник аліментів, а саме [PERSON] будь-яких відомостей про свій стан здоров'я, сімейного стану та довідки про отримані доходи, суду не надав, суд вважає, що він може надавати допомогу своїм дітям. Розглядаючи питання про розмір аліментів, враховуючи матеріальний стан відповідача, відсутність будь-яких зобов'язання, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від його доходу. Суд вважає, що цей розмір аліментів, виходячи з доходу батька буде сприяти забезпеченню потреб дітей. Розглядаючи питання про час з якого присуджуються аліменти, суд відповідно до ст.191 ч.1 СК України, де йдеться про те, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, суд вважає, що початок стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки повинен бути з 06.11.2015 року, тобто з дня пред'явлення позову. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, а позивачка при пред'явленні позову була звільнена від сплати судового збору, то ці витрати, відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача у доход державного бюджету м. Краматорська в сумі 487грн. 20коп.

Outcome: approved