Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-02 00:00:00

06.07.2020 року позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом, в якому просили визнати за ними право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] із яких: 1/3 частки за [PERSON] як члена колгоспного двору, 1/3 за [PERSON] в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] та 1/3 як члена колгоспного двору. Позивачі та їх представник - адвокат Ковалюх В.М. в підготовче засідання не з`явилися, але у своїх заявах просили суд розглядати справу без їх участі та задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача - Халимонівської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області в підготовче засідання не з`явився, але від органу місцевого самоврядування надійшла заява про розгляд справи у відсутності їх представника. Позовні вимоги визнають та не заперечують проти їх задоволення. У визначений судом строк відзиву не подали. В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі, суд вважає за необхідне ухвалити рішення у підготовчому засіданні відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст 206 ЦПК у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] , яка доводилась матір`ю позивачу [PERSON] , померла [INFO] (а.с. 8). Останній, як спадкоємець за заповітом відповідно до положень ст. 534 ЦК УРСР, у передбаченний законодавством шестимісячний термін, згідно ст. 549 ЦК УРСР прийняв спадщину після її смерті, оскільки проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с. 10) та в подальшому звернувся з відповідною заявою до нотаріуса. За повідомленням Бахмацької районної нотаріальної контори від 16.07.2020 року спадкова справа до майна померлої [PERSON] ( [INFO] ) була відкрита 05.03.2020 року за № 118/2020 за заявою про прийняття спадщини [PERSON] . У справі є заповіт, посвідчений Халимонівською сільською радою Бахмацького району Чернігівської області від 15.02.1995 року за № 19 на все майно на ім`я [PERSON] . Свідоцтво про право на спадщину не видавалось ( а.с. 23). Як вбачається зі змісту довідки за № 133, виданої 27.05.2020 року Халимонівською сільською радою Бахмацького району Чернігівської області, домоволодіння за адресою [ADDRESS] , станом на 15.04.1991 року належало до суспільної групи - колгоспний двір, членами якого рахувались: голова домогосподарства - [PERSON] , померла [INFO] , син - [PERSON] 1946 року народження, невістка [PERSON] , 1951 року народження, онук [PERSON] , 1974 року народження, вибув 26.11.2003 року , онука [PERSON] , 1971 року народження, вибула 18.05.1999 року (а.с. 9). Технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна підтверджує, що будинок з надвірними будівлями споруджувався в колгоспному дворі в в 1969 році (а.с.14). Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» «Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних». Таким чином розмір часток кожного зі співвласників будинку складав по 1/3 його частині. Зі змісту довідки, виданої 23.03.2020 року КП Прилуцьке МБТІ вбачається, що станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок за [ADDRESS] не зареєстровано (а.с.11). Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості на житловий будинок з господарськими будівлями за [ADDRESS] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні (а.с. 22). За повідомленням Халимонівської сільради Бахмацького району Чернігівської області № 132 від 27.05.2020 року земельна ділянка по [ADDRESS] не приватизована. В судовому засіданні також встановлено, що перешкодою позивачу [PERSON] у реалізації спадкових прав після померлої матері в передбаченому законодавством нотаріальному порядку є відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: с. Халимонове Бахмацького району Чернігівської області внаслідок чого нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказане майно (а.с. 16). Відповідно до абз. 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» «У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження». Виходячи з вищевикладеного, враховуючи, що позивач [PERSON] являється спадкоємцем за заповітом після померлої [INFO] матері [PERSON] , своєчасне прийняття ним спадщини, неналежне оформлення спадкодавцем права власності на належну частину будинку з надвірними будівлями, суд вважає за необхідне визнати в порядку спадкування за [PERSON] право власності на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями після померлої матері [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 41 Конституції України «Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом». Відповідно до ст. 328 ЦК України «Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлене судом». Відповідно до ст. 392 ЦК України «Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою…». До 19 січня 1996 року згідно з Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах, селах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої 31.01.1996 року Міністерством комунального господарства УРСР, не підлягали реєстрації будинки і домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Обов`язок власників забезпечити державну реєстрацію права власності на всі, без винятку об`єкти нерухомості, введено лише з 29.06.1998 року, коли набрала чинності Інструкція про порядок державної реєстрації права власної на об`єкти нерухомого майна, що перебуває у власності юридичних та фізичних осіб, затверджена Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики від 09.06.1998 року за № 121. За таких обставин, права, набуті у власність до 29.06.1998 року з дотриманням установленого порядку набуття, але без державної реєстрації, слід вважати такими, що виникли та набуті в установленому порядку. Як члени колгоспного двору, позивачі мають право по 1/3 частині вищевказаного домоволодіння, проте зареєструвати вказану частину будинку у передбаченому законом порядку позбавлені можливості через відсутність відповідних документів, тому, з урахуванням положень ч. 2 ст. 41 Конституції України та ст. 328 ЦК України, за ними слід визнати право власності на 1/3 його частину за кожним, як членів колгоспного двору.

Outcome: approved