Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

05 вересня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], треті особи: Орган опіки та піклування Слов'янської міської ради, орган опіки та піклування Дмитрівської сільської ради, Служба у справах дітей Слов'янської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона є піклувальником неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Мати дитини, [PERSON], протягом тривалого часу не виконує свої батьківські обов'язки щодо виховання дитини, не піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, не забезпечує здобуття дитиною освіти, не готує її до самостійного життя, не несе жодних витрат по утриманню і догляду за дитиною. Відповідач зловживає алкогольними напоями та наркотичними засобами, ніде не працює, за місцем мешкання характеризується негативно. В позовній заяві позивач просила позбавити [PERSON] батьківських прав. Позивач [PERSON], в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з'явилася. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи, Фоменко О.Г., яка діє на підставі довіреності №01-17/517 від 16.10.2014р., в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала, не заперечувала проти задоволення позову. Представники третіх осіб, Органу опіки та піклування Слов'янської міської ради та органу опіки та піклування Дмитрівської сільської ради, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з'явилися. Прокурор Слов'янської міжрайонної прокуратури, Мєшков Г.М., в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Вислухавши пояснення позивача, представника третьої особи, прокурора, дослідивши матеріали справи та надані докази в межах заявлених позовних вимог (ст.11 ЦПК України) суд установив наступне. Відповідно до ч.1 ст. 165 Сімейного Кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] року, її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Як вбачається з рішення виконкому Краматорської міської ради від 09.11.2012р. за №784 мати дитини [PERSON] - [PERSON] була заарештована за скоєння злочину та відповідно до постанови Краматорського міського суду від 18.08.2012р. утримувалася під вартою в СІЗО м. Артемівська, батько дитини, [PERSON], вироком Апеляційного суду Донецької області від 03.11.2006р. був засуджений до 12 років позбавлення волі і на теперішній час відбуває покарання в Мічурінській ВК №57. [PERSON] була тимчасово влаштована до притулку для дітей служби у справах дітей Краматорської міської ради. В зв'язку з викладеним [PERSON] був наданий статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.15). Розпорядженням голови Слов'янської районної державної адміністрації від 27.12.2012р. №795 [PERSON] призначено піклувальником над неповнолітньою [PERSON] (а.с.13). [PERSON], [INFO], є ученицею 11 класу Дмитрівської ЗОШ, що підтверджується довідкою від 28.08.2014р. за №74 (а.с.10). Відповідно до характеристики учениці 11 класу Дмитрівської ЗОШ І-ІІІст. [PERSON], піклувальником дитини є [PERSON], яка працює завгоспом в Дмитрівській ЗОШ. Піклувальником створено необхідні умови для навчання і проживання дитини. Дівчинка розумово та фізично розвинена. Позитивні зрушення спостерігаються в розвитку пам'яті та уяви дитини, покращились вміння висловлювати думку, робити висновки, аналізувати (а.с.11). Відповідно до довідки про звільнення серії ДОН №44221 мати дитини, [PERSON] була засуджена вироком Краматорського міського суду від 06.02.2013р. за ст.ст.307 ч.1, 307 ч.2, 70 ч.1 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна та згідно ухвали Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 25.06.2014р. звільнена від подальшого відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році» (а.с.14). З акту обстеження умов проживання від 03.10.2014р., затвердженого Дмитрівським сільським головою, вбачається, що [PERSON] на теперішній час проживає в [ADDRESS], одна, в житловому будинку, який належить її чоловіку, [PERSON], на праві приватної власності. Будинок знаходиться у незадовільному стані та потребує ремонту, електроенергія в будинку відсутня. [PERSON] має двох неповнолітніх дітей, які на даний час знаходяться під опікою. З дітьми [PERSON] не спілкується, вихованням не займається, навчанням дітей не цікавиться. Умов для проживання і виховання дітей немає. На даний момент [PERSON] ніде не працює, підсобного господарства не має. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Проте, жодного з покладених законом на батьків обов'язків, відповідач не виконує. Верховний суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідач свого батьківського обов'язку, зокрема обов'язку виховувати та утримувати дитину до досягнення нею повноліття, не виконує на протязі тривалого часу та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року, ратифікованої Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року за № 789 - ХІІ, дитина, з огляду на його фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплені обов'язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовки її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності встановленої законом. Відповідно до ч.1 п.2 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Слов'янської районної державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав за №01-40-500 від 15.10.2014р., на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини від 15.10.2014р. №41, враховуючи, що [PERSON] після звільнення з-під варти в липні 2014 року не звернулася до Слов'янської райдержадміністрації із заявою про повернення неповнолітніх дітей, [PERSON] та [PERSON], які перебувають на обліку служби у справах дітей Слов'янської райдержадміністрації як діти, позбавлені батьківського піклування, з урахуванням інтересів дітей, Слов'янська райдержадміністрація вважає доцільним позбавлення матері - [PERSON], батьківських прав у відношенні її неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], пояснила, що проживає разом з бабусею, [PERSON], з січня 2013 року, матір бачить раз на тиждень, коли вона до них приїздить, разом з матір'ю жити не бажає, оскільки вона веде поганий спосіб життя У силу положень Закону і роз'яснень, даних у п. 15 Постанови пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, тобто прав на виховання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтується на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно з п. 17 зазначеної постанови, не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно - правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. По змісту Закону ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки. Проаналізувавши надані сторонами в силу ст. 60 ЦПК України докази, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що [PERSON], маючи реальну можливість виконувати передбачені сімейним законодавством батьківські обов'язки, завідомо, навмисно ухилялася від їх виконання у відношенні своєї неповнолітньої дитини. Тому суд визнає обґрунтованими позовні вимоги позивача про позбавлення відповідача батьківських прав у відношенні її неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] За таких обставин, позов, заявлений з метою належного правового захисту прав та інтересів неповнолітньої дитини, судом визнається таким, що підлягає задоволенню. Окрім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved