Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-20 00:00:00

06 серпня 2019 р. позивач звернулась до суду з позовною заявою про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позов мотивовано тим, що позивачі є власниками квартири [ADDRESS] . У цій же квартирі зареєстровано відповідачі, їх донька [PERSON] та онук [PERSON] , які у вказаній квартирі не мешкають. Реєстрація відповідачів порушує права позивачів як власників квартири, в зв`язку з чим вони просять суд визнати їх такими, що втратив право користування житловим приміщенням. Ухвалою судді від 22 серпня 2019 р. відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, встановлено строк для подачі сторонами заяв по суті позову. Позивачі в судове засідання не з`явилися, надавши суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, наполягаючи на задоволенні позову. Представник третьої особи Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району в судове засідання не з`явилася, просила справу розглядати без її участі, надала суду пояснення згідно яких проти задоволення позову заперечують, оскільки визнання малолітнього [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням призведе до порушення права неповнолітньої особи на збереження житлових прав (у тому числі на право проживання). (а.с.26-27) Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового засідання, в засідання, призначені на 09 жовтня 2019 р., 21 листопада 2019 р. не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили, відзив на позов не подали, в зв`язку з чим суд відповідно до положень ст. 280-281 ЦПК України проводить заочний розгляд справи, проти чого позивачі не заперечують. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Наданими позивачем документами встановлено, що позивачі є власниками квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 03 грудня 2008 р., виданого заступником голови Комунарської районної адміністрації Запорізької міської ради В.В. Яковенком, та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 23 січня 2009 р. (а.с.8, 9) У вказаній квартирі, крім позивачів, зареєстровано також відповідачів [PERSON] та [PERSON] , в інтересах якого діє, [PERSON] , які у спірній квартирі не проживають. Згідно довідки ОСББ «Чумаченко 14 А» від 01 серпня 2019 р. в спірній квартирі зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , (а.с.11) однак згідно акту не проживання та відсутності особистих речей складеного також 01 серпня 2019 р. відповідачі у зазначеній квартирі з 2006 р. не мешкають. (а.с. 13) Відповідно до ч.2 ст. 405 ст. ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки відповідачі, будучи членами сім`ї власника квартири не мешкають в ній понад встановленого законодавством строку, суд вважає за необхідно визнати їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням. При цьому\~суд приймає\~уваги,\~що відповідно\~до ст.\~7\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні»\~зняття \~з \~реєстрації \~місця проживання\~особи здійснюється\~на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved