Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

06.11.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про поділ спільного майна подружжя, яке складається з боргу по кредитному договору перед банком. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що вона та відповідач [PERSON] перебували в офіційно зареєстрованому шлюбі з 10.01.1994 року, від якого мають сина, який є повнолітнім. У 2002 році разом з відповідачем розпочали ремонт приватного двох поверхового будинку, площею 200 кв. м., розташованого за адресою - м. Київ, пров. Щегловський, 3. Крім того, на земельній ділянці за цією ж адресою вони розпочали будівництво другого будинку, яке ще не завершене. 02.09.2011 року вона уклала кредитний договір № 010-28502-020911 з ПАТ «Дельта Банк» на відкриття кредитної лінії з лімітом 100 000, 00 грн. з використанням платіжної картки для ремонту та будівництва нового будинку. На момент відкриття рахунку їй було встановлено ліміт у розмірі 4 300, 00 грн. На протязі трьох років вона погашала всі необхідні платежі і отримувала нові ліміти кредиту, загальна сума склала 30 000, 00 грн. У зв»язку зі скрутним матеріальним становищем, не змогла вчасно погасити заборгованість по кредиту, а тому має заборгованість по оплаті процентів, тіла кредиту, за комісійні відсотки, всього в розмірі 32 788, 46 грн., що підтверджено випискою з її ж рахунку за період з 02.11. по 09.08.2014 року. Посилаючись на те, що на час укладення 02.09.2011 року кредитного договору № 010-28502-020911 з ПАТ «Дельта Банк» на відкриття кредитної лінії вона діяла зі згоди свого чоловіка, та рівність часток майна дружини та чоловіка при поділі майна, що є об»єктом спільної сумісної власності, а також те, що до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, у тому числі і боргові зобов»язання за правовідносинами, що виникли в інтересах сім»ї, просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь 1\\2 частину погашених нею боргових зобов»язань в сумі зобов»язання відносно погашення заборгованості перед ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором № 010-28502-0209111, а саме в розмірі 1\\2 суми її заборгованості - 16 394, 23 грн., відшкодувати судові витрати. 23.02.2015 року представник позивача [PERSON], діючи від імені та в інтересах [PERSON] подав заяву про зміну підстав та зменшення розміру позовних вимог. Зазначив, що 19.05.2014 року за рішенням Голосіївського районного суду м. Києва був розірваний шлюб позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] Під час шлюбу подружжя [PERSON] нажили майно, а також спільні обов»язки по поверненню грошових коштів. У зв»язку з тим, що у 2002 році [PERSON] та [PERSON] розпочали ремонт приватного двох поверхового будинку та нового будинку, позивачем 02.09.2011 року було укладено з ПАТ «Дельта Банк» кредитний договір № 010-28502-020911 на відкриття кредитної лінії в загальному розмірі 100 000, 00 грн. з використанням та обслуговування платіжної картки для ремонту та будівництва нового будинку, на день відкриття кредитної лінії їй було видано на платіжну картку 4 300, 00 грн. На укладення такого договору позивачем [PERSON], відповідач [PERSON] дав згоду, а тому цей договір створює обов»язки не тільки для позивача, а й для відповідача. На протязі трьох років [PERSON] погашала всі необхідні платежі і отримувала нові ліміти кредиту, однак у зв»язку зі скрутним матеріальним становищем не змогла погасити заборгованість, на день подачі позову у неї виникла заборгованість по сплаті процентів, тіла кредиту, комісійних, яка за розрахунками останньої склала 20 000, 00 грн., а згідно письмової вимоги банку заборгованість збільшилася до 38 804, 05 грн. Позивач не має можливості самостійно погасити заборгованість за кредитним договором. З огляду на те, що кредитний договір № 010-28502-020911, укладений 02.09.2011 року [PERSON] зі згоди відповідача [PERSON], грошові кошти були витрачені на ремонтні роботи будинку та потреби сім»ї, просив постановити рішення: про покладення на [PERSON] обов»язку виконання зобов»язань передбачених кредитним договором № 010-28502-0209111 від 02.09.2011 року укладеним з ПАТ «Дельта Банк» по поверненню заборгованості в розмірі 38 804, 05 грн. у рівних частках з позивачем, зобов»язавши його погасити ? заборгованості перед ПАТ «Дельта Банк» в розмірі 19 402, 02 грн.; про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON], сплачену нею суму боргу та інші платежі ПАТ «Дельта Банк» по кредитному договору № 010-28502-0209111 від 02.09.2011 року укладеним з ПАТ «Дельта Банк» у розмірі 10 000, 00 грн. Також просив зобов»язати відповідача відшкодувати [PERSON] понесені судові витрати. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник позовні вимоги до [PERSON] підтримали у повному обсязі, просили задовольнити з зазначених у позовній заяві підстав. Також позивач пояснювала суду, що отримані кредитні кошти використовувала на будівельно-ремонтні роботи будинку, придбання нових будівельних матеріалів, оплату житлово-комунальних послуг, організацію вечірки, коли проводжала спільного з відповідачем сина на службу до Збройних Сил України, придбання йому обмундирування, поїздки на відвідування сина під час проходження ним служби. Відповідач [PERSON] та його представник, позовні вимоги [PERSON] не визнали з тих підстав, що з січня 2012 року [PERSON] не підтримував шлюбних стосунків з [PERSON], не вели спільного господарства, мали окремий бюджет, проживали за різними адресами. Отримані [PERSON] кредитні кошти були витрачені на продукти харчування та інші потреби і аж ніяк не на будівельно-ремонтні роботи. [PERSON] не поручався перед банком щодо виконання зобов»язань [PERSON] за кредитним договором, не давав згоду на їх отримання не приймав участі у використанні, а тому не має обов»язку щодо їх повернення. Просили відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] Представник третьої особи ПАТ «Дельта Банк» у судове засідання не з»явився, до суду подано клопотання про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши сторони та їх представників, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши докази, що є в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.09.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено договір № 010-28502-020911 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки (а.с. 5-6). Як видно зі змісту умов зазначеного договору № 010-28502-020911 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки: банк надає клієнту кредит шляхом відкриття клієнту відновлювальної відкличної кредитної лінії в загальному розмірі 100 000, 00 грн. та на день укладення цього договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 4 300, 00 грн. Ліміт кредитної лінії розраховується банком самостійно. Кошти кредитної лінії та власні кошти клієнта використовуються для розрахунків за товари чи послуги, що придбаваються клієнтом у суб»єктів господарювання, та зняття готівки, виконання клієнтом своїх зобов»язань перед банком за цим договором, та вчинення інших операцій, які не заборонені діючим законодавством України. Клієнт гарантує, що він отримав згоду свого подружжя на отримання кредиту за цим договором. Відповідно до правил статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги, а правилами ст. 10 цього ж Кодексу визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Звертаючись в суд з позовом, позивач просить покласти на [PERSON] обов»язок з виконання зобов»язань передбачених зазначеним вище кредитним договором щодо повернення заборгованості в розмірі 38 804, 05 грн. у рівних частках з нею, зобов»язавши [PERSON] погасити 1\\2 частку заборгованості перед ПАТ «Дельта Банк» в розмірі 19 402, 02 грн., стягнути на її користь частину сплаченого боргу на виконання зобов»язань за кредитним договором, а саме у розмірі 10 000, 00 грн. з тих підстав, що кредитний договір № 010-28502-020911 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки нею було укладено зі згоди [PERSON], з яким на момент укладення договору перебувала в зареєстрованому шлюбі, отримані кошти були витрачені на ремонт приватного будинку, будівництво нового будинку та потреби сім».ї. Відповідно до правил статей 65, 70 СК України: дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім»ї, створює обов»язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім»ї; у разі поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Як видно зі змісту рекомендацій Пленуму Верховного Суду України, що містяться в пунктах 23, 24 постанови № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з»ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов»язаннями, що виникли в інтересах сім»ї (ч. 4 ст. 65 СК України).. Судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] перебували в офіційно зареєстрованому шлюбі з 10.01.1994 року, який розірвано рішенням Голосіївського районного суду м. Києва 19.05.2014 року. Рішенням Голосіївського районного суджу м. Києва від 19.05.2014 року, яке було ухвалено за результатами судового розгляду позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, встановлено, що «сторони не підтримують шлюбних стосунків, починаючи з січня 2012 року, не ведуть спільного господарства, мають окремий бюджет, проживають за різними адресами.». За правилами частини 3 статті 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Правовідносини позивача [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» за договором № 010-28502-020911 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки виникли з 02.09.2011 року. Відповідач [PERSON] не визнав твердження позивача [PERSON] про те, що остання, укладаючи 02.09.2011 року з ПАТ «Дельта Банк» договір № 010-28502-020911 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки діяла з його згоди та в інтересах сім»ї. Позивач [PERSON] не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження зазначених нею підстав для позову - укладання договору з приводу якого заявлено спір зі згоди її на той час чоловіка - [PERSON] Крім того, судовим рішенням, ухваленим у цивільній справі щодо розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] встановлено, що з січня 2012 року подружжя проживало окремо, мало окремий бюджет, спільного господарства не вело. Допитані у судовому засіданні свідки: зокрема [PERSON] показала суду, що позивач взяла кредит для ремонту будинку, однак яку суму кредиту брала [PERSON] свідок не могла пояснити. [PERSON] також пояснювала, що [PERSON] сплачувала борг за електроенергію, утримувала будинок, відповідач не працював, останнім часом відносини у родині були напружені, викликали міліцію; свідок [PERSON] показала суду, що позивач брала кредит на ремонт будинку, в якому розмірі був взятий кредит не обізнана, стверджувала, що [PERSON] придбавала будівельні матеріали, оплачувала комунальні послуги, придбавала продукти харчування. Свідок допускала, що [PERSON] давав згоду на укладення [PERSON] договору для отримання кредиту; свідок [PERSON], який є сином сторін у справі, показав суду, що мати брала кредит на свої потреби, оскільки він у 2015 році повернувшись зі служби в армії змін щодо стану будинку не помітив, стан будинку тільки погіршився. Коли мати брала кредит, то з батьком ще проживали однією сім»єю, коли він ішов до армії, то у матері був борг по кредиту 5 000, 00 грн. Також підтвердив, що мати витратила на його проводи до армії 5 000, 00 грн., а він повернув їй 3 000, 00 грн., коли він проходив службу то мати приїжджала до нього раз п»ять, привозила продукти для харчування. За даними виписки по рахунку приватного клієнта № 046824-2015\\0622 за період з 03.09.2011 року по 22.06.2015 року, позичальник робила витрати на придбання товарів, знімала грошові кошти готівкою. З моменту відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки № 262599905046824 за договором № 010-28502-020911 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки від 02.09.2011 року, станом на 31.12.2011 року позичальником [PERSON] було отримано в кредит 9 854, 02 грн., сплачено кредитору 10 559, 64 грн. (а.с.118-130). Отже, приймаючи до уваги, що позивач, звертаючись в суд з позовом стверджувала, що вони з відповідачем у 2002 році розпочали ремонтні роботи приватного двох поверхового будинку, площею 200 кв.м. та будівництво нового для чого вона 02.09.2011 року зі згоди відповідача уклала кредитний договір № 010-28502-020911 на відкриття кредитної лінії в загальному розмірі 100 000, 00 грн., однак у судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] не давав згоди на укладення [PERSON] 02.09.2011 року з ПАТ «Дельта Банк» кредитного договору з приводу якого заявлено спір, з січня 2012 року не вів спільного господарства з [PERSON] та не мали спільного бюджету, а технічний стан будинку для ремонту якого позивач отримувала кредит і на час вирішення справи потребує ремонту, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] з зазначених у позовній заяві підстав не знайшли свого підтвердження, а відтак задоволенню не підлягають. З огляду на висновки суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, яке складається з боргу по кредитному договору перед банком, відповідно понесені позивачем судові витрати на оплату судового збору та правову допомогу не підлягають відшкодуванню відповідачем за правилами ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed