Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

06 червня 2019 року Управління соціального захисту населення Виконавчого комітету Нововолинської міської ради звернувся до суду до [PERSON] про стягнення надмірно виплачених коштів у вигляді адресної допомоги як внутрішньо-переміщеній особі. В обґрунтування позову вказує на те, що на підставі Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» №1706-УІІ від 20.10.2014 року, Постанови КМУ від 01.10.2014 року №505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» та заяви [PERSON] від 25 травня 2017 року, Управлінням соціального захисту населення Виконавчого комітету Нововолинської міської ради була призначена та виплачувалася відповідачу щомісячна адресна допомога внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. З інформації Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 01 червня 2018 року, було встановлено, що [PERSON] в період з 18 червня 2017 року до 03 жовтня 2017 року, тобто більше 60 днів, на території України не перебував. Після чого, УСЗН здійснило перерахунок виплачених коштів і листами від 21 листопада 2018 року, 27 грудня 2018 року, 01 лютого 2019 року рекомендовало відповідачу повернути 2902,94 грн. переплати. На час подачі позову до суду кошти відповідачем повернуто не було. Просить стягнути з [PERSON] в користь УСЗН Виконавчого комітету Нововолинської міської ради 2902,94 грн. безпідставно отриманих коштів у вигляді адресної допомоги як внутрішньо переміщеній особі, а також судові витрати у справі. У судовому засіданні представник позивача Колемасова С.Ф. позов підтримала з підстав наведених у ньому, просила його задоволити. Зазначила, що на підставі інформації про тривалу відсутність особи за місцем проживання, понад 60 днів, УСЗН припинило призначені [PERSON] соціальні виплати у вигляді адресної допомоги як внутрішньо переміщеній особі. Дія довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, УСЗН не скасовувалась, оскільки на час розгляду такого питання відповідач вже повернувся у м. Нововолинськ. В даний час такі виплати відповідачу поновлено, допомога на проживання сім`ї [PERSON] в період з 01 грудня 2018 року по 25 травня 2019 року була призначена в розмірі 2721,55 грн. на місяць. Оскільки в період з 17 серпня 2017 року по 24 листопада 2017 року [PERSON] не перебував в м. Нововолинську, тому безпідставно отримав кошти у вигляді державної допомоги, всього в розмірі 2902,94 грн., тому вважає, що саме ці суми повинні бути стягнуті з останнього в користь позивача. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав, зазначив, що звернувшись в УСЗН Виконавчого комітету Нововолинської міської ради отримав статус внутрішньо переміщеної особи з тимчасово окупованої території України. Довідка про взяття його на облік внутрішньо переміщеної особи на момент його відсутності не була скасована, а тому він та члени його сім`ї отримували допомогу на правових підставах. 08 серпня 2017 року був складений акт перевірки факту його проживання у м. Нововолинську, яким підтверджено, що він перебував в АРК тимчасово, з метою вирішення та врегулювання деяких питань, а не повернувся до покинутого місця постійного проживання, як це тлумачило УСЗН. Крім того, до спливу 60 днів він не міг повернувся на материкову територію України, хворів та доглядав за за нерухомим майном. Вимоги ст.12 Закону «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» виконати не міг, оскільки поштовий зв`язок між окупованою територією та материковою територією України відсутній. З огляду на вищевикладене, не вбачає підстав для стягнення виплачених йому коштів. Представник відповідача [PERSON] у задоволенні позову просила відмовити, оскільки п.12 Порядку передбачено виключні випадки при яких припиняється виплата грошової допомоги. Довідка про взяття на облік внутрішньо переміщненої особи [PERSON] не була скасована, а відтак кошти сплачені йому у вигляді грошової допомоги не підлягають поверненню. В силу ускладених правил перетину державного кордону та відсутності поштового зв`язку, відповідач не зміг повернутися на материкову територію України до спливу 60 днів та письмово повідомити позивача про поважні причини свого перебування. Крім того, зазначила, що розрахунок сплачених коштів був здійснений позивачем неправильно, кошти нарахували за 5 місяців та три дні. Деякі пункти Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання, який затверджений Постановою КМУ №365 від 08 червня 2016 року визначені нечинними на підставі Постанови Окружного адміністративного суду м. Києва у справі №826/12123/16, яка набрала законної сили. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, дослідивши докази у справі у їх сукупності, приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] 25 травня 2017 року звернувся до УСЗН Виконавчого комітету Нововолинської міської ради із заявою про призначення йому та членам сім`ї, а саме дружині [PERSON] , щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України або районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Відповідно до п.1 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року №505 (далі Порядку), визначено механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Відповідно до п.2, п.3 та п.6 цього Порядку грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім`ї. Зідно копій довідок №751000111 та №751000112 від 27 листопада 2014 року [PERSON] та [PERSON] були взяті на облік в УСЗН Виконавчого комітету Нововолинської міської ради, як внутрішньо переміщені особи (а.с.6-7). Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі Закону) внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Згідно ст.12 Закону підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа повернулася до покинутого місця постійного проживання; Рішення про скасування дії довідки приймається керівником структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання особи та надається внутрішньо переміщеній особі протягом трьох днів з дня прийняття такого рішення. У разі неповідомлення внутрішньо переміщеною особою про її повернення до покинутого місця постійного проживання згідно з абзацом другим пункту 3 частини другої статті 9 цього Закону рішення про скасування дії довідки відповідно до пункту 3 частини першої цієї статті приймається на підставі інформації про тривалу відсутність (понад 60 днів) особи за місцем проживання, яка дає обґрунтовані підстави вважати, що внутрішньо переміщена особа повернулася до покинутого місця постійного проживання. Інформацією, яка дає обґрунтовані підстави вважати, що внутрішньо переміщена особа повернулася до покинутого місця постійного проживання, є дані, отримані з відповідних державних реєстрів. З інформації Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 01 червня 2018 року, встановлено, що [PERSON] з 18 червня 2017 року до 03 жовтня 2017 року, на території України не перебував (в`їжджав та виїжджав через КПВВ Чонгар ) (а.с.10). Відповідно до наданого позивачем розрахунку за період з 17 серпня 2017 року по 24 листопада 2017 року включно, відповідачу було виплачено державну допомогу всього в розмірі 2902,94 грн. (а.с. 8). Статтею 5 зазначеного Закону передбачено, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону. Ухвалюючи рішення у справі, суд виходить з того, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] та [PERSON] у відповідності до норм Закону, не була скасована. Більше того, актами обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 29 травня 2017 року та від 08 серпня 2017 року, підтверджено, що сім`я [PERSON] фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] відлучався на деякий час по власним справам (а.с.27,30). Копією акту ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності УСЗН Нововолинського міськвиконкому від 12 червня 2018 року №04-23/005, підтверджується, що в ході ревізії спеціалістами Управління проведено обстеження матеріально-побутових умов сім`ї ВПО [PERSON] , під час якого підтверджено факт проживання за місцем реєстрації сім`ї ВПО у повному складі (а.с.60-54). З огляду на фищевикладені обставини, УСЗН Виконавчого комітету Нововолинської міської ради поновило виплату відповідачу [PERSON] допомоги переміщеним особам на проживання, що підтверджується копією витягу з протоколу №23 та копією рішення від 02 червня 2017 року (а.с.28-29). Тобто підстав вважати, що сім`я [PERSON] повернулася до покинутого місця постійного проживання не має, а усі вищезазначені докази спростовують твердження позивача щодо зворотнього. Щодо порядку, який передбачачений ст.12 Закону, що у разі наявності у внутрішньо переміщеної особи обґрунтованих причин для продовження строку її відсутності за місцем проживання понад 60 днів така особа звертається з відповідною письмовою заявою за місцем проживання до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад, суд виходить з того, що на офіційному інтернетсайті Укрпошти (https://ukrposhta.ua/do-uvagi-kliyentiv-10/) зазначено наступне: починаючи з 27 березня 2014 року поштові відправлення, які направлені УДППЗ «Укрпошта» з материкової частини України, не приймаються поштою АР Крим та м. Севастополя та повертаються у зворотному напрямку, УДППЗ «Укрпошта» не має можливості пересилати поштові відправлення до півострова Крим і враховуючи ситуацію, що склалася, Укрпоштою призупинено приймання поштових відправлень в напрямку півострова Крим і відповідно в зворотньому напрямку. Враховуючи вищевикладене, суд погоджується з поясненнями як відповідача так і його представника, що реальної можливості виконати вищенаведені норми Закону, позивач [PERSON] не мав. Разом з тим, суд виходить з того, що ч.5 ст.18 Закону передбачено, що Україна забезпечуватиме справедливий розподіл такої допомоги внутрішньо переміщеним особам, з урахуванням потреб осіб з особливими потребами, осіб з інвалідністю, жінок та дітей, одиноких батьків, пенсіонерів, літніх людей і бере до уваги те, що як [PERSON] так і його дружина [PERSON] є особами пенсійного віку, а відповідач [PERSON] визнаний інвалідом ІІ групи загального захворювання (а.с.4-5,46). Відтак, суд не погоджується з твердженнями позивача про те, що відповідачем та членами його сім`ї суми державної допомоги були отримані безпідставно. На підставі вищевказаного, суд приходить до висновку, відсутні підстави для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача в користь позивача виплачених сум грошової допомоги у розмірі 2902,94 грн., а тому суд відмовляє у задоволенні позовних вимог Управління соціального захисту населення Виконавчого комітету Нововолинської міської ради про стягнення з [PERSON] надмірно виплачених коштів у вигляді адресної допомоги як внутрішньо переміщеній особі в розмірі 2902,94 грн. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, суд залишає за позивачем сплачений ним при подачі позову до суду судовий збір у розмірі 1921 грн., що підтверджується документально (а.с.1).

Outcome: dismissed