Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

07.05.2014 р. позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача ПАТ «Міський Комерційний Банк» в якому просив стягнути з останнього грошові кошти за договорами банківського рахунку від 29.02.2012 р. за номерами [NUMBER], [NUMBER] та [NUMBER] в розмірі 2368744,99 грн., 265373,50 дол. США, та 49412,80 євро відповідно. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 29.02.2012 р. між ним та відповідачем укладено зазначені вище договори банківських рахунків. Відповідно до умов вказаних договорів банк на ім'я позивача відкрив поточний рахунок [NUMBER] у валюті гривня, дол.. США та євро та зобов'язався приймати і зараховувати на нього грошові кошти, що надходять з вкладного (депозитного) рахунку, а також виконувати розпорядження позивача про перерахування і видачу відповідних сум з рахунку та інших операцій за рахунком. 28.04.2014 р. позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив видати грошові кошти з рахунку [NUMBER] у сумі 2368744,99 грн., 265373,50 дол. США, та 49412,80 євро, проте відповідач відмовився виконувати його розпорядження з посиланням на відсутність у нього достатніх коштів, чим порушив умови договорів банківського рахунку від 29.02.2012 р. Під час розгляду справи судом позивач зменшив розмір позовних вимог у зв'язку з частковим виконанням банком своїх зобов'язань та просив стягнути з останнього 203042,18 грн., 265710,50 дол. США, 49420,49 євро. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд до відома не поставив. Враховуючи положення ст. 224 ЦПК України, а також те, що представник позивача не заперечує проти вирішення справи у порядку передбаченому даною статтею, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних доказів, ухваливши заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступного підстав. Судом встановлено, що 29.02.2012 р. між ПАТ «Конверсбанк», правонаступником якого є ПАТ «Міський Комерційний Банк», та [PERSON] як клієнтом укладено договори банківського рахунку [NUMBER], [NUMBER] та [NUMBER]. Згідно умов цих договорів банк відкрив клієнту поточні рахунки [NUMBER] в валюті Гривня, Долар США та Євро. Також банк зобов'язався приймати і зараховувати на рахунки, відкриті клієнтові, грошові кошти, що йому надходять з вкладного (депозитного) рахунку, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. 28.04.2014 р. позивач подав заяву на ім'я голови Правління ПАТ «Міський Комерційний Банк», в якій просив перерахувати грошові кошти з рахунку [NUMBER] (Гривня) в розмірі 2368744,99 грн., з рахунку [NUMBER] (Долар США) в розмірі 265373,50 дол. США, з рахунку [NUMBER] (Євро) в розмірі 49412,80 євро. Згідно довідки виданої ПАТ «Міський Комерційний Банк» вбачається, що вимога позивача виконана банком частково, залишок коштів по рахунках становить: 203042,18 грн., 265710,50 дол. США, 49420,49 євро, що свідчить про неналежне виконання своїх обов'язків за укладеними договорами. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. За змістом частини першої, третьої ст. 14 ЦК України, цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. У розумінні ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ч. 1 ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Частиною третьою ст. 1068 ЦК України визначено обов'язок банку за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Частина перша ст. 1074 ЦК України встановлює, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1073 ЦК України, у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Водночас стаття 525 ЦКУ закріплює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ч. 1 ст. 15, ч. 2 ст. 16 ЦК України, у разі порушення цивільного права, особа має право на його захист шляхом примусового виконання обов'язку в натурі. Таким чином беручи до уваги факт неналежного виконання відповідачем зобов'язань за договорами банківського рахунку [NUMBER], [NUMBER] та [NUMBER], суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача про стягнення з ПАТ «Міський Комерційний Банк» 203042,18 грн., 265710,50 дол. США, 49420,49 євро, у зв'язку з чим вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Враховуючи, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3654,00 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved