Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

07.08.2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] та просить суд розірвати шлюб, укладений 22.05.1982 року між нею та відповідачем у Прудянській с/р Дергачівського району Харківської області, актовий запис №17. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 22.05.1982 року вона та відповідач зареєстрували шлюб. В шлюбі у сторін народилися діти, які на даний час є повнолітніми та мешкають окремо. Як зазначає позивач, їх з відповідачем сім`я розпалась, збереження шлюбу позивач вважає неможливим. У зв`язку з викладеним позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 21.08.2020 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Призначено судове засідання. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати, залишити їй шлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] проти задоволення позову та розірвання шлюбу не заперечували. Під час судового розгляду сторони висловлювали взаємні претензії та незадоволення поведінкою один одного, підтвердили, що строк для примирення їм не потрібний. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що 22.05.1982 року [PERSON] , [INFO] , уклав шлюб з [PERSON] , [INFO] , який зареєстровано у Прудянській с/р Дергачівського району Харківської області, про що зроблено відповідний актовий запис №17 і підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 22.05.2082 року. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с.8). Під час шлюбу у позивача та відповідача народилися діти, які на даний час досягли повноліття, що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження (а.с.6,7). Згідно з ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Статтею 112 СК України передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно з ч.1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами. Оскільки позивач та відповідач наполягають на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Отже суд вважає недоцільним надання сторонам строку для примирення. Враховуючи наведене, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємини подружжя, дослідивши письмові докази, суд вважає подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим, оскільки це може зашкодити інтересам позивача та відповідача, який позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин шлюб підлягає розірванню, а позов - задоволенню. У зв`язку із задоволенням позову на підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп. - стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved