overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

05 жовтня 2009 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування позовних вимог вказав, що [INFO] року помер його дід [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина на земельні ділянки за заповітом, що розташовані за межами населених пунктів на території Нестернянської сільської ради Вовчанського району, а саме: - площею 2,3220 га по державному акту серія ХР № 027359, виданому Вовчанською райдержадміністрацією та зареєстрованому в Книзі записів 14.04.2006р. за №010669000024; - площею 9,2120 га по державному акту серія ХР № 027300, виданому Вовчанською райдержадміністрацією та зареєстрованому в Книзі записів 14.04.2006р. за №010669000023; - площею 10,3740 га по державному акту серія ХР № 065032, виданому Вовчанською райдержадміністрацією та зареєстрованому в Книзі записів 15 серпня 2006р. за №010669000075; - площею 0,18362 га по державному акту серія ХР № 065033, виданому Вовчанською райдержадміністрацією та зареєстрованому в Книзі записів 15.08.2006р. за №010669000076; - площею 2,9514 га по державному акту серія ХР № 065034, виданому Вовчанською райдержадміністрацією та зареєстрованому в Книзі записів 15.08.2006р. за №010669000077. За життя [PERSON] залишив заповіт, у якому все своє майно заповідав у рівних долях йому та [PERSON], [PERSON] Просив визнати за ним право власності на 1/3 частину вказаних земельних ділянок, оскільки відсутні оригінали державних актів. Рішенням Вовчанського районного суду Харківської області від 05 листопада 2009 року позовні вимоги [PERSON] задоволені. 03 грудня 2014 року представник позивача - [PERSON] звернувся до суду про винесення додаткового рішення по цивільній справі №2-685/09 р. вказавши кадастрові номера на земельні ділянки площею 9,2120 га та площею 10,3740 га. У судове засідання сторони не з'явились, сповіщались про час та місце розгляду справи завчасно та належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомили. Представник позивача у судове засідання не з'явився, сповіщався про час та місце розгляду справи завчасно та належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 220 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. За таких обставин, суд дійшов висновку про можливість розгляду питання щодо ухвалення додаткового рішення у відсутність сторін. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, вирішивши питання про право, не зазначив майно (точні данні). З матеріалів справи вбачається, що суд вирішивши питання про право власності на земельні ділянки у рішенні суду не зазначив кадастрові номери, що є необхідним для подальшого оформлення права власності. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає необхідним ухвалити додаткове рішення. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

05 жовтня 2011 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення з нього аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що відповідач є батьком дитини, про що зроблено відповідний запис у свідоцтві про народження дитини. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач в добровільному порядку не надає, ухиляючись від свого обов'язку по утриманню дитини. У зв'язку з цим позивачка просила стягнути з відповідача на її користь на утримання доньки [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн. щомісячно до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Зазначила, що шлюб з відповідачем не реєструвався, відповідач з нею та донькою не проживає. Також повідомила, що на її утриманні є старша дитина від іншого чоловіка, син [PERSON], [INFO]. Вказала, що працює вчителькою у школі та отримує заробітну плату, яка не перевищує 800 грн. Проживає разом зі своєю матір'ю пенсіонеркою, яка також працює. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та пояснив, що має нерегулярний дохід близько 2000 грн. на місяць займаючись ремонтними роботами. Зазначив, що в шлюбі не перебуває та аліментів не сплачує, хоча має ще дві дитини від іншої жінки, проте він не записаний у свідоцтвах про їх народження як їх батько. Вказав, що проживає з матір'ю пенсіонеркою, стан його здоров'я задовільний та він спроможний виплачувати аліменти у розмірі 700 грн. щомісяця. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст. 181, 182 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, і не можуть бути меншими, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України здійснюється у тому випадку, коли платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід або частину доходу одержує в натурі. Судом встановлено, що сторони у шлюбі не перебували, проте мають спільну дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю. Відповідач проживає окремо та добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. З пояснень відповідача вбачається, що він працює та має нерегулярний дохід, який становить приблизно 2000 грн. на місяць. Стан здоров'я відповідача задовільний, інших зобов'язань по сплаті аліментів він не має. За таких обставин суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання малолітньої доньки [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн. щомісячно з дня звернення до суду з позовною заявою до виповнення дитині повноліття. Також, відповідно до Закону України «Про судовий збір», з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 188 грн. 20 коп. На підставі ст.ст. 180-184, 191 Сімейного кодексу України, Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

05 жовтня 2012 року позивачка [PERSON] звернулася з позовом до відповідача Вербівської сільської ради, Ружинського району, Житомирської області та третьої особи [PERSON] про визнання недійсним рішення Вербівської сільської ради від 23 листопада 2009 року та передачу [PERSON] земельної ділянки пл. 0.8 га, яка знаходиться в с. Трубіївка, Ружинського району, Житомирської області. Мотивуючи тим, що [INFO] помер її двоюродний брат, син її рідної тітки [PERSON], яка померла [INFO] Після його смерті залишилося спадкове майно його матері та її рідної тітки [PERSON] житловий будинок пл. 55,9 кв.м. в [ADDRESS], та право на земельну на земельну частку / пай / розміром 4,30 га. в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі, яка перебуває в колективній власності КСП ім. Л. Українки с. Трубіївка, Ружинського району, Житомирської області. А тому позивачка та її представник просять позовні вимоги задовільнити до Вербівської сільської ради, третьої особи - [PERSON] про визнання недійсним рішення Вербівської сільської ради від 23 листопада 2009 року про надання [PERSON] земельної ділянки в с. Трубіївка, Ружинського району, Житомирської області. Представник Вербівської сільської ради в судове засідання не зявився надіслали заяву справу слухати у їхній відсутності проти задоволення позову не заперечують. Представник третьої особи [PERSON], позов не визнали та пояснила, що позивачка [PERSON] рахує, що рішення ВербІвськоІ сільської ради незаконне, що [PERSON] ніякого відношення до належного майна, житлового будинку, не має, а даною земельною ділянкою [PERSON] постійно користується з моменту смерті її двоюродного брата [PERSON]. Рахує, що цим самим порушуються її права щодо володіння, користування чи розпорядження належної їй [PERSON] земельної ділянки і тому рахує, що таке рішення Вербівської сільської ради повинно бути визнане недійсним. Рахує, що право на користування земельною ділянкою під будинком перейшло до неї [PERSON] в порядку спадкування. Нотаріус Бердичівської Державної нотаріальної контори 12.12. 2011 року вивчивши матеріали справи, які подані [PERSON]

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

05 жовтня 2013 року між сторонами укладено договір позики, за яким [PERSON] отримав в борг від [PERSON] 10 000 грн., які зобов’язався повернути до 15 жовтня 2013 року, про що надав відповідну розписку. Посилаючись на те, що відповідач не повернув борг у вказаний у розписці термін, та відмовляється добровільно виконати взяті на себе зобов’язання, позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача і просить стягнути з нього на свою користь борг за договором позики в сумі 10 000 грн. та витрати по оплаті судового збору в сумі 229 грн. 40 коп., а всього 10 229 грн. 40 коп. Представник відповідача позов визнала. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов’язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З розписки від 05 жовтня 2013 року вбачається, що [PERSON] заборгував позивачці 10 000 грн., оскільки взяте на себе зобов’язання відповідач не виконав з нього на користь позивача підлягає стягненню вказана сума боргу. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 229 грн. 40 коп. судового збору. Всього ж з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 10 229 грн. 40 коп., що складається із боргу за договором позики в сумі 10 000 грн. 00 коп., та 229 грн. 40 коп. судового збору. На підставі наведеного, ст.ст. 526, 625, 1046, 1049 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

05 жовтня 2013 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Летичівського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 74. Від шлюбу дітей не мають. Посилаючись на те, що відповідач не брав участі у веденні домашнього господарства, неодноразово її зраджував, окреме проживання, [PERSON] звернулась в суд з вищеозначеним позовом про розірвання шлюбу, разом з тим просить відновити їй дошлюбне прізвище «Вознюк» та стягнути з відповідача судові витрати в сумі 704.80грн. сплачених нею при подачі позовної заяви. В судове засідання сторони заявили про розгляд справи за їх відсутності шлюб розірвати. Дослідивши обставини справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наведених у позовній заяві підстав. Відповідно до ст. ст. 105, 110-112 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, при цьому суд вживає заходів щодо примирення подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що сторони не мають спільних дітей і на день розгляду справи позивачка не вагітна, проживають окремо і наполягають на розірванні шлюбу, а тому приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] та збереження їх шлюбу суперечить інтересам кожного з них і його необхідно розірвати, після розірвання шлюбу позивачці відновити дошлюбне прізвище «Вознюк». На підставі наведеного, ст. ст. 105, 110 - 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

05 жовтня 2015 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася із вказаним вище позовом та зазначила, що вона перебуває в шлюбних відносинах із [PERSON] (далі - відповідач). У шлюбі у них народилась дочка [PERSON] [INFO]. Звернення обумовлене тим, що спільне життя між нею та відповідачем не склалося. Шлюбні відносини фактично припинені. Просить суд розірвати шлюб між нею і відповідачем, зареєстрований 15.06.2011 року Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис про шлюб № 812. Малолітню дитину [PERSON] [INFO], залишити проживати разом з нею. Прізвище залишити без змін. Сторони у судове засідання не з'явились, представник позивача подав суду заяву, згідно якої просить справу розглядати без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоч про судове засідання повідомлявся належним чином. Зважаючи на зазначене, відповідно до ухвали суду від 18 лютого 2016 року справа розглядалась за відсутності відповідача у порядку заочного провадження. З'ясувавши обставини та оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних встановлених обставин і відповідних їм правовідносин. Відповідно до частини 1 статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей, інші обставини справи. Судом на підставі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] встановлено, що сторони з 15.06.2011 року перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с. 6). Згідно наданої копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] суд встановив, що у шлюбі у них народилась дочка [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Як вбачається із позовної заяви шлюб між сторонами не склався, вони не проживають разом, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. З огляду на вказане, зважаючи на вимоги частини 1 статті 24 СК України, де встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд вбачає підстави для постановлення рішення про розірвання шлюбу. Прізвище позивачу згідно ст.113 СК України необхідно відповідно до її вимог залишити без змін. Дитину [PERSON], [INFO] залишити проживати разом із позивачем [PERSON]. На підставі, викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, з відповідача на користь позивача слід стягнути 487 грн. 20 коп. сплаченого судового збору (а.с. 1). З огляду на вищевикладене, на підставі частини 1 статті 24, статті 112, частини 3 статті 160 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

05 жовтня 2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 06 вересня 2003 року між сторонами зареєстровано шлюб, проте спільне життя з Відповідачем у неї не склалося, між ними відсутнє взаєморозуміння, що поступово призвело до втрати почуття любові та поваги, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Позивачка в судове засідання не з'явилась, проте надала суду заяву, у якій просила слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, у якій просив слухати справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 06 вересня 2003 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 06 вересня 2003 року, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Солом'янського РУЮ у м. Києві (а.с. 8). Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 9). З матеріалів справи вбачається, на даний час сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, на примирення не згодні. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням задоволення позову, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 487,20 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

05 жовтня 2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 10 серпня 2003 року між сторонами зареєстровано шлюб, проте спільне життя з Відповідачем у неї не склалося, між ними відсутнє взаєморозуміння, що поступово призвело до втрати почуття любові та поваги, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Позивачка в судове засідання не з'явилась, проте надала суду заяву, у якій просила слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, у якій просив слухати справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 10 серпня 2003 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 10 серпня 2003 року, виданим Здолбунівським районним відділом реєстрації актів громадського стану РУЮ Рівненської області (а.с. 6). Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 10). З матеріалів справи вбачається, що на даний час сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, на примирення не згодні. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням задоволення позову, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 487,20 гривень. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

05 жовтня 2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 24 квітня 2010 року між сторонами зареєстровано шлюб, проте спільне життя з Відповідачем у неї не склалося, між ними відсутнє взаєморозуміння, що поступово призвело до втрати почуття любові та поваги, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Позивачка в судове засідання не з'явилась, проте надала суду заяву, у якій просила слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, у якій просив слухати справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 24 квітня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 24 квітня 2010 року, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського РУЮ у м. Києві (а.с. 7). Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 8). З матеріалів справи вбачається, що на даний час сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, на примирення не згодні. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

05 жовтня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом. Вказувала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 21 січня 2011 року. Мають спільну дитину [INFO]. Зазначала, що спільне життя у них не склалось через різність характерів, життєвих інтересів та поглядів на життя, внаслідок чого вони з 2011 року перестали проживати разом. Вона проживає з іншим чоловіком, тому в звязку з наведеним, просила шлюб розірвати. Сторони у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від відповідача заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. Тому, зважаючи на надану позивачем заяву про підтримання позовних вимог та можливості розгляду справи у заочному порядку, суд вважає можливим розглянути цивільну справу без присутності учасників провадження, ухваливши заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Із матеріалів справи вбачається, що з 21 січня 2011 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебувають у шлюбі, який зареєстровано виконкомом Беївської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, актовий запис №01. Від шлюбу мають спільну дитину, сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За таких обставин, за відсутності між сторонами взаєморозуміння, поваги, спільного вирішення сімейних проблем, відмови від поновлення та продовження подальших, у розумінні ст.3, ч.ч.5, 6 ст.7, ст.51 СК України шлюбних відносин, суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що в силу ч.2 ст.112 СК України є підставами для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя. Тому, позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню. Згідно з вимогами ст.88 ЦПК України з відповідача в рахунок повернення судового збору слід стягнути 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved