Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

05 липня 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON]про зміну розміру аліментів, призначених на користь [PERSON]на утримання сина [PERSON], [INFO], які стягуються за рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 04 жовтня 2010 року, з 1/6 частини заробітку батька щомісячно до 1/3 частини заробітку батька щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що вона перебувала в шлюбі з [PERSON], який розірваний 14 листопада 2007 року. За час спільного проживання у шлюбі в них народилися діти: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]. Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 27 серпня 2007 року з відповідача на її користь на утримання їх неповнолітніх дітей стягнуто аліменти в розмірі 2/5 частин заробітку відповідача. Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 04 жовтня 2010 року, розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання їх неповнолітніх дітей зменшено з 2/5 до 1/3 частини заробітку батька. 22 вересня 2014 року їх сину [PERSON], [INFO], виповнилося вісімнадцять років, і з цього часу припинено стягуватися аліменти на його утримання. З цієї підстави вважає, що матеріальний стан відповідача покращився. Натомість стан здоровя їх меншого сина погіршився. [PERSON], [INFO], встановлені наступні діагнози: гіпертрофія піднебінних мигдаликів ІІ ст.; дифузний нетоксичний зоб І ст.; міопія обох очей; ваготонія; непритомність. За період часу з 2013-2016 р.р. гострота зору, у сина, знизилась на 60-70 %. Вказані вище захворювання у дитини виникли після ухвалення судом рішення про зміну розміру аліментів від 04 жовтня 2010 року. У період часу з 27 лютого 2018 року до 07 березня 2018 року син [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні у ДЗ «СМСЧ №3 МОЗ України» з діагнозом гострий гнійний пансинусит. Окрім цього, з 03 серпня 2016 року до 10 серпня 2016 року їх дитина знаходилась на стаціонарному лікуванні у ДЗ «СМСЧ №3 МОЗ України» і йому проведено операцію з видалення грижі. Протягом 2017-2018 р.р. лише до ДЗ «СМСЧ №3 МОЗ України» вона з дитиною зверталася щонайменше пяти разів. 25 липня 2018 року відповідач [PERSON] до суду подав відзив на позовну заяву [PERSON] про зміну розміру аліментів. У відзиві [PERSON] вказує на те, що окрім тих рішень про стягнення аліментів та зміну розміру аліментів, які вказала позивачка у позові, 28 жовтня 2014 року Кузнецовським міським судом Рівненської області ухвалено рішення, яким стягнуто з нього аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, в розмірі 1/10 частини його заробітку, починаючи з 29 вересня 2014 року і до 30 червня 2018 року. Про те, що син [PERSON] потребує періодичного обстеження та лікування, то наявність захворювань, враховано судом при ухваленні рішень 27 серпня 2007 року та 04 жовтня 2010 року. Згідно з довідкою про утримання аліментів на користь [PERSON] від 19 липня 2018 року за №3248 за останні 12 місяців становить 46187,95 грн - це в середньому 3849,00 грн на місяць, а прожитковий мінімум в Україні на дитину від 6 до 18 років в цей період становив 1860,00 грн. Сума утриманих аліментів більше ніж у 2 рази є більшою від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір сплачених аліментів перевищує розмір доведених позивачем витрат на [PERSON], а обовязок утримувати дитину, та надавати матеріальну допомогу лежить у рівній мірі на обох батьках. Також зазначив, що позивач працює економістом у ВП «Рівненська АЕС» і має постійний пристойний дохід. Щодо фінансового стану його сімї, то він погіршився, оскільки погіршився стан здоровя його та його дружини. 09 листопада 2017 року йому було встановлено діагноз Правобічна вправима пряма пахова кила та 10 листопада 2017 року проведена операція. Він з дружиною не мають дітей і, у звязку з цим, проходять лікування. 16 травня 2016 року його дружині була надана медична послуга в «Медичному центрі» «Інтерсоно» вартістю 5 079,00 грн та 64 500,00 грн. Окрім того, в період 15 березня 2016 року по 11 травня 2016 року проводилась підготовка та медичне обстеження в даному медичному центрі загальною вартістю 6155,40 грн. Ці всі витрати на лікування супроводжуються постійними поїздками до м.Львова. 25.01.2017 року був укладений договір з клінікою репродукції людини «Альтернатива», згідно з яким надані послуги на загальну суму 11 995,00 гр. З цих підстав [PERSON] просить відмовити у задоволенні позову [PERSON]. В судовому засіданні [PERSON]підтримала позовні вимоги в повному обсязі та з наведених у позові підстав просила їх задовольнити. Додатково пояснила, що в середньому на утримання сина витрачає приблизно 8\~000 грн. на місяць, що включає у себе проживання, харчування, придбання одягу, лікування, плату за спортивні секції, за навчання в гімназії, за репетиторство, санаторно-курортне оздоровлення, придбання гаджетів та велосипеда. Також додала, що сама почала хворіти, у зв?язку з чим проходила лікування у 2014-2015 року на що понесла витрати на загальну суму близько 25 тис. грн. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав та надав суду пояснення, які аналогічні за змістом до відзиву на позовну заяву. Просив в задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Додатково додав, що крім інших обставин, на його утриманні перебувають батьки похилого віку, які хворіють і розмір їх пенсії не здатен повністю забезпечити їх утримання. Заслухавши та проаналізувавши пояснення сторін, дослідивши інші докази, які є в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову [PERSON] слід відмовити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі до 14 листопада 2007 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ГЮ №016820 від 21 січня 2008 року. Від спільного проживання сторін у шлюбі, у них народилися діти: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]. Згідно з рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 27 серпня 2007 року у справі №2-410/2007, з [PERSON] в користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання синів: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO], в розмірі 2/5 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 12 червня 2007 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 04 жовтня 2010 року по справі №2-535/10, зменшено розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей, що присуджені з [PERSON] за рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 27 серпня 2007 року, з 2/5 частини заробітку (доходу) позивача до 1/3 частини заробітку (доходу) позивача. Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 28 жовтня 2014 року у справі №565/1386/14-ц, із [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, у розмірі 1/10 частки його заробітку (доходу), щомісячно починаючи з 29 вересня 2014 року і до 30 червня 2018 року. 5 липня 2018 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання сина [PERSON], а саме з 1/6 частки доходу відповідача до 1/3. Відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Позивач [PERSON] як на підставу збільшення розміру аліментів посилається на погіршення здоров?я її та сина [PERSON]. Так, позивач доводить наявність встановлених хвороб сина [PERSON], які не були враховані під час винесення рішення Кузнецовського міського суду від 04.10.2010 року, копією консультативного висновку Національної дитячої спеціалізованої лікарні «ОХМАТДИТ» № 68 від 31.10.2017 року. Відповідно до цього висновку, [PERSON] встановлені діагнози: гіпертрофія піднебінних мигдаликів ІІ ст.; дифузний нетоксичний зоб І ст.; міопія обох очей; ваготонія; непритомність. Проте, до суду не подано документів на підтвердження того, що ці хвороби є хронічними і [PERSON] систематично проходить лікування. Перебування його на стаціонарному лікуванні у період з 03.08.2016 року до 10.08.2016 року з приводу правобічної пахової кили, також не пов?язане із хронічним захворюванням. Перебування на лікуванні позивача [PERSON] у період з 10.12.2014 року до лютого 2015 року, що підтверджується копіями довідок ДУ «Інститут педіатрії, акушерства та гінекології», а також, встановлений 26.04.2018 року діагноз хронічний 2-бічний гайморит не є доказом систематичності її лікування. Наявність тимчасових хвороб не змінюють істотно загальний стан здоров?я особи, а тому на думку суду, самі по собі не є підставою збільшення розміру аліментів. Крім того, витрати на лікування, відповідно до ст.185 Сімейного кодексу України, відшкодовуються в порядку звернення до суду з позовом про стягнення додаткових витрат, понесених на лікування дитини та не можуть проводитися в порядку зніми розміру аліментів. Крім того, суд враховує те, що на утримання сина позивач витрачає близько 8000 грн. у місяць, у тому числі витрати на харчування, придбання одягу, плата за спортивні секції, за заняття з репетитором, санаторно-курортне оздоровлення, лікування, придбання гаджетів, придбання велосипеду. Статтею 180 СК України обов?язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладається на обох батьків у рівній мірі. Позивач та відповідач працевлаштовані та мають стабільний щомісячний дохід, а тому суд не вбачає необхідності відступу від рівної частки батьків в утриманні сина [PERSON] Незважаючи на те, що позивач несе витрати на утримання сина у розмірі 8000 грн., які включать крім аліментів, додаткові витрати (пов?язані із розвитком здібностей дитини, її хворобою та інше), які не входять до складу аліментів, вона отримує щомісяця аліменти у середньому 3\~849 грн., що приблизно становить ? частку всіх витрат позивача на утримання дитини. Така обставина підтверджується доводами викладеними у відзиві на позов та копією довідки ВП «РАЕС» від 19.07.2018 року. Отже, судом встановлено, що на час розгляду відповідач [PERSON] сплачує аліменти на користь позивача у розмірі, який відповідає засаді (принципу) рівності часток обох батьків в утриманні дитини. Збільшення розміру аліментів призведе до порушення такої засади, а отже у суду є підстави для відмови у задоволенні позову [PERSON] Також, суд враховує, що [PERSON] сплачує аліменти у розмірі, який майже у двічі перевищує розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, який статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», з 1 липня встановлений у розмірі 1944 грн для дитини віком від 6 до 18 років. А тому приходить до висновку, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача здатний забезпечити належне утримання дитини [PERSON] На підставі\~викладеного,\~

Outcome: dismissed