Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

05.03.2020 позивачка звернулась до суду з вищеназваним позовом, у якому просила суд позбавити відповідачів батьківських прав стосовно їх малолітнього сина [PERSON] , [INFO] ; призначити її опікуном малолітнього [PERSON] , [INFO] , залишити малолітньому [PERSON] фактичне місце проживання за адресою: [ADDRESS] ; стягнути з відповідачів аліменти на користь позивачки на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі по ј частині від всіх видів доходу щомісячно з кожного, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подання позову і до повноліття дитини. Позов обґрунтовано тим, що позивачка є рідною матір`ю відповідача [PERSON] та бабусею малолітнього [PERSON] . Відповідачі перебувають у зареєстрованому шлюбі, від спільного життя мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідачі тривалий час не цікавляться життям і здоров`ям дитини, не сприяють його розвитку, повністю самоусунулись від виконання батьківських обов`язків, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини: не забезпечують сина необхідним харчуванням, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення. Відповідач [PERSON] є інвалідом дитинства, неврівноважений, не завжди контролює свій емоційний стан. За місцем роботи та у побуті характеризується негативно. Відповідачка [PERSON] має інвалідність за загальним захворюванням зору. За місцем проживання характеризується негативно. Вона постійно знервована, не завжди контролює свої емоції, вчиняє сварки з оточуючими, поводить себе дуже агресивно. Їй неодноразово лікарі пропонували звернутися за кваліфікованою психіатричною допомогою. Як зазначено у виписному епікризі лікаря-психіатра, [PERSON] має діагноз «Легка розумова відсталість в стадії дебільності». Відповідачі за місцем проживання постійно вчиняють гучні сварки, внаслідок чого на виклик сусідів неодноразово приїздила швидка допомога і поліція. [PERSON] перебував у стані постійно стресу. 09.06.2019 з невстановлених причин у домоволодінні відповідачів, де знаходилась і дитина, сталася пожежа. Однак пожежників, швидку і поліцію викликали сусіди, а відповідачі робили вигляд, що нічого не відбувається. Такими діями відповідачі ставлять під загрозу життя і здоров`я дитини. В будинку немає елементарних умов: відсутнє водопостачання, туалет, ванна. Підсобне господарство не ведеться. Подвір`я розташоване впритул до проїзної частини дороги, однак паркан відсутній, що, враховуючи неуважність до дитини, розсіяність відповідачів, також ставить під загрозу життя і здоров`я [PERSON] . На цей час дитина проживає з бабусею і дідусем. Позивачка має задовільний стан здоров`я, працює та має дохід, позитивно характеризується за місцем проживання, має гарні побутові умови, веде підсобне господарство. Дитина відвідує дитсадок, позивачка постійно слідкує за її станом здоров`я, розвитком, вихованням, піклується про неї. У будинку для дитини створено всі необхідні умови. Батьки [PERSON] ним не цікавляться, зокрема, його здоров`ям. Під час знаходження дитини у лікарні з ним перебувала позивачка, забезпечуючи належний догляд, харчування, ліки. Будь-яких перешкод відповідачам виконувати належним чином їх батьківські обов`язки ніхто не чинить, вони самі усунулись від їх виконання: матеріально дитину не забезпечують, її вихованням і здоров`ям не цікавляться, батьківської любові та турботи до сина не виявляють. 05.03.2020 до суду надійшла також заява відповідача [PERSON] про визнання позову та розгляд справи без його участі (а.с.66). 17.03.2020 відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати судовий розгляд в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 23.04.2020. У зв`язку з нез`явленням сторін підготовче засідання відкладено на 09.06.2020. 09.06.2020 закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд на 14.07.2020. 10.07.2020 від представника відповідачки [PERSON] надійшов відзив, у якому позов не визнано, оскільки відсутні докази ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов`язків. Додані до позовної заяви свідчать про неприязні стосунки між позивачкою та відповідачкою [PERSON] , однак не доводять наявність винної поведінки батьків, яка може бути підставою для позбавлення батьківських прав. Факт заперечення [PERSON] проти позову також може свідчити про її інтерес до дитини (а.с.109-110). Враховуючи відсутність поштового документа на підтвердження отримання відповідачкою копії ухвали про відкриття провадження, суд не вважає строк на подання відзиву пропущеним. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, у вступному слові зазначила, що у 2016 році відповідачі стали жити разом, народився [PERSON] . Після народження дитини у пологовому будинку при виписці дитину матері не віддавали, посилаючись на її неадекватну поведінку. Приїхала мати відповідачки [PERSON] , яка пообіцяла допомагати та контролювати стан матері, тому матір і дитину вписали разом. Однак мати відповідачки через два тижні поїхала. Коли дитина трохи підросла, [PERSON] весь час тримала її у ліжечку, не давала пересуватися. У неї відсутнє почуття відповідальності щодо сина: що його треба годувати, слідкувати за ним. Коли [PERSON] хворів, вона телефонувала, щоб його забрали. Дитина весь час була у памперсах, які [PERSON] не міняла, що призвело до запалювальних процесів. Коли [PERSON] виповнилось 1,5 роки, [PERSON] вигнала чоловіка та сина з дому. Три місяці вони мешкали разом з позивачкою. [PERSON] сильно хворів, однак мати відмовилась лежати з ним у лікарні. У лікарні м. Лисичанська з дитиною весь перебувала позивачка та її повнолітня донька [PERSON] . Мати жодного разу не приїхала навідати [PERSON] . Між відповідачами вдома постійні скандали, які супроводжуються биттям посуду. [PERSON] топтала ногами дитячі суміші та харчування. Постійно викликається поліція. Мати била дитину, забирали його від неї з синцями по всьому тілу. У будинку відповідачів сталася пожежа, коли [PERSON] був з ними вдома. Однак відповідачі пожежу навіть не помітили, хоча горіла вже веранда будинку. Дитині загрожує небезпека. [PERSON] жив з батьками до 1 року 3 місяців, однак коли хворів його постійно віддавали позивачці. З жовтня 2018 року до цього часу дитина постійно проживає з позивачкою у її сім`ї. Дитина була дуже налякана, не доглянута, мала вади мови (заікання). Зараз дитина розвивається нормально, про батьків згадує дуже рідко. Батькам ніхто не перешкоджає виховувати дитину, спілкуватись з нею. Однак, батьки приходять до [PERSON] дуже рідко, матеріально не утримують взагалі, хоча [PERSON] отримує допомогу на дитину. Відповідач [PERSON] є особою з інвалідністю ІІІ групи за психічним захворюванням, однак він не агресивний. [PERSON] дуже не врівноважена, агресивна. Представник позивачки підтримала позов, підтвердила викладене у позовній заяві. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що з чоловіком у неї непрості стосунки, часті сварки. За той час, коли син жив разом з нею, вона робила все, щоб йому було добре. Визнала, що [PERSON] мешкає з бабусею з жовтня 2018 року. Позивачка забрала дитину без її згоди. За два роки не вживала ніяких заходів, щоб забрати дитину до себе. Вона не била сина. Синці на ньому були, бо він впав з дивана. Спілкується з сином кожні вихідні, він показує їй свої іграшки. Соціальну допомогу на дитину двічі за 1,5 роки віддавала позивачці. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, у письмовій заяві просив розглянути справу без його участі, позов визнав. Представник третьої особи [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову, пояснивши, що до служби у справах дітей Попаснянської РДА неодноразово телефонували сусіди відповідачів, депутат міської ради з приводу того, що дитина страждає від сварок в сім`ї. Неодноразово виїжджали у сім`ю батьків та до бабусі. Запрошували їх на комісію. Мати не змогла пояснити нічого з приводу виховання [PERSON] . Дитина мала сліди побиття. Зі слів сусідів, дитину батьки били неодноразово. Підтримала висновок органу опіки та піклування та вважає доцільним в інтересах дитини позбавити відповідачів батьківських прав. З урахуванням трирічного віку дитини, суд вважає недоцільним її опитування щодо позбавлення батьків батьківських прав. Суд, вислухавши учасників справи, покази свідків, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне. У судовому засіданні встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.14). Відповідачі перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21 липня 2017 року Попаснянським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Луганській області, що підтверджується копією свідоцтва по шлюб (а.с.13). Рішенням Попаснянського районного суду Луганської області від 08.09.2020, яке наразі не набрало законної сили, шлюб між відповідачами розірвано (а.с.159). З жовтня 2018 року малолітній [PERSON] постійно проживає у сім`ї позивачки разом з нею, дідусем та тіткою [PERSON] , що визнано сторонами. Позивачка є бабою малолітнього [PERSON] , що підтверджується копією її паспорту, копією свідоцтва про народження відповідача [PERSON] (а.с.6, 11). Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідач [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо малолітнього сина [PERSON] : не забезпечує належного виховання, умов проживання, медичного догляду, матеріального забезпечення, не спілкується з дитиною, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, що негативно впливає на її фізичний та духовний розвиток. Відповідач [PERSON] позов визнав. Згідно ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Окрім того, [PERSON] надав нотаріально посвідчену заяву про відмову від виховання та утримання дитини, яка також свідчить про ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків (а.с.22). Відповідачка [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо своєї малолітньої дитини [PERSON] : не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її виховання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Зазначене підтверджується показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а також зазначеними нижче письмовими доказами. Так, свідок [PERSON] суду пояснила, що працює вихователем Дошкільного закладу освіти №2, [PERSON] виховується у її групі. Дитину в дитсадок привели батьки у 1,5-річному віці. Дитина була не доглянута, ним ніхто не займався. [PERSON] не навчали самостійно їсти, користуватись дитячим горщиком. Він весь час перебував у памперсі, внаслідок чого статеві органи були в ранах, опрілостях. До них не можна було доторкнутися, щоб помити. Батьки, приводячи дитину, могли кринути на нього, смикнути. Реконмадації по догляду за дитиною ігнорували. Проходячи повз садка, вони навіть не підходили дізнатись як [PERSON] . Коли приходили забирати, він ховався за вихователя, що свідчить про те, що його вдома ображають. Після того, як дитина стала проживати з бабусею, вона сильно змінилася. З`явилися необхідні у цьому віці навички. Дитина стала охайною, доглянутою, спокійною. [PERSON] потребує більше уваги для розвитку, ніж інші діти. Зараз дитина розвивається відповідно віку. З радістю зустрічає діда, бабу. З батьками таких результатів не було б. Дитина з батьками пропаде. З того часу, як [PERSON] став жити з позивачкою, батьки жодного разу не прийшли в садок, не цікавились дитиною. [PERSON] ще не дуже добре розмовляє, однак часто говорить «баба», «деда», «[PERSON]». Слів «мама» і «тато» від нього не чути. Під час занять картинки з батьками він пропускає. Свідок [PERSON] суду пояснила, що є сусідкою позивачки, знає їх сім`ю давно. Після народження [PERSON] не змогла з ним справитись, бо вона дуже нервова, загальмована, неадекватна, не має навичок догляду за дитиною. Бачила, як [PERSON] спілкувалась з дитиною, [PERSON] її не сприймає, не слухається. Коли [PERSON] привезли від батьків, він був дуже наляканий, весь час кричав. Батьки весь свій час проводили в інтернеті, не дивились за ним. У бабусі [PERSON] став спокійним, перестав заїкатися. Батькам перешкод у вихованні дитини ніхто не чинив, однак вони дуже рідко приходили до [PERSON] . Свідок [PERSON] пояснила, що є сусідкою позивачки, знає її сім`ю давно, на прохання позивачки періодично доглядає за [PERSON] , коли всі на роботі, а дитсадок на карантині, тому знає про все особисто. Стверджує, що відповідачці [PERSON] не можна віддавати [PERSON] , бо це небезпечно для його життя. [PERSON] періодично жив у бабусі. Батьки його віддавали, а потім [PERSON] дзвонила і [PERSON] їм відвозили. Останній раз його привезли у жахливому стані: він був весь у гематомах, по хребту звезені всі кісточки, на переніссі та під оком садна; він був дуже голодний, у батьків він декілька місяців не набирав вагу, бо недоїдав; багато пив, не міг напитися, [PERSON] не давала йому пити. [PERSON] був дуже наляканий, весь час смикався. Якось [PERSON] місяць лежав у лікарні. [PERSON] відмовилась з ним там перебувати. Зараз дитина розвинута, спокійна, набирає вагу. Батьки самоусунулись від виховання [PERSON] , не займаються ним взагалі, він їм не потрібен. Перешкод у вихованні сина їм ніхто не чинить. [PERSON] навідує сина з «пустими руками», щоб її не позбавили батьківських прав, бо їй це пояснили. Якось вона (свідок) доглядала [PERSON] , прийшла [PERSON] до сина. Провела з ним сім хвилин і сіла за комп`ютер. На зауваження, чому ж вона не спілкується з сином, вона ледве стрималася від сказу. [PERSON] дуже агресивна щодо всіх оточуючих. Їй не можна робити зауваження, не погоджуватись з нею, інакше у неї зразу виникає неконтрольований спалах агресії. [PERSON] знає з того часу, як вона з`явилась у сім`ї [PERSON] . Коли [PERSON] жив з батьками, був випадок, що у нього три дні висока температура, однак [PERSON] уваги не звертала, ліків не давала. Коли [PERSON] було 8 місяців, вона його, з її слів, наказувала: залишала самого у ліжечку. [PERSON] дуже прив`язаний до бабусі, дідуся, тітки. Свідок [PERSON] пояснила, що є сусідкою позивачки, знає відповідачку [PERSON] з часу її вагітності. Коли [PERSON] було три місяці, позивачка [PERSON] просила з ним посидіти 2 години, бо в [PERSON] щось трапилось. [PERSON] , була у шоці, бо всі ягодиці, генеталії були запалені, у кірочках, він був неспокійний. Вона має трьох дітей, тому розуміється на догляді. Потім сиділа з [PERSON] , коли йому був один рік. Проблема була та сама. За ним не доглядали. Якось [PERSON] захворів, був тривалий кашель. Мама не реагувала. Позивачка [PERSON] почала його лікувати, звернулась до лікарів, виявили запалення легенів, покалали у лікарню. Мама категорично відмовилась лежати з дитиною та жодного разу до нього не приїхала. Їй це відомо, бо вона допомагала [PERSON] , їздила з ними у лікарню. Спостерігала як батько необережно поводився з сином. Міг поставити окріп на край столу. Його треба контролювати, а [PERSON] не може це робити. [PERSON] ходить в одну групу дитсадка разом з її сином, вони товаришують. [PERSON] не вмів самостійно їсти, весь час був у памперсах. Зараз [PERSON] позитивно розвивається. Вона спілкується з ним майже щодня. Вже півтора року батьків біля дитини не бачить. Батьки дитиною не цікавляться, вона для них як іграшка, яку можна залишити саму. Залишити [PERSON] з батьками для нього небезпечно. Свідок [PERSON] суду пояснила, що є сусідкою відповідачів та квартальною вулиць Пушкіна і Лермонтова м. Попасна, межують з відповідачкою [PERSON] городами. [PERSON] по [ADDRESS] , живе з 2014 року. [PERSON] знущалась над дитиною, била її, дитина була вся в синцях. Уваги дитині не приділяла, вона весь час голодна, не помита. Дитина хоче їсти, кричить, а [PERSON] реагує агресивно, розбила дитяче харчування об паркан. [PERSON] агресивно кидається на всіх, намагалася побити і її (свідка) у відповідь на зауваження. Висловлюється нецензурною лайкою на малу дитину, все викидає з хати. До них часто приїжджає поліція, бо постійні сварки. [PERSON] не саджає, господарством не займається. Умови для проживання дитини відсутні. Згідно побутової характеристики відповідачка [PERSON] мешкає по [ADDRESS] з чоловіком [PERSON] та сином [PERSON] , зі слів сусідів сім`я характеризується негативно, постійно конфліктують з сусідами, не приймають участі у зборах вулиці, син через сварки постійно мешкає у бабусі [PERSON] (а.с.27). Згідно акту про пожежу від 09.06.2019 за місцем проживання відповідачів по [ADDRESS] пожежею знищено сарай та пошкоджено веранда на площі 6 кв.м., 3 вікна, дах сусіднього будинку (а.с.39-42). З приводу перебування дитини у небезпечних умовах до служби у справах дітей Попаснянської РДА надано депутатське звернення квартальної [PERSON] , а також заява дідуся дитини [PERSON] (а.с.36-38). З акту обстеження матеріально-побутових умов від 25.02.2020, складеного депутатом Попаснянської міської ради Охрименко С.І., будинок [ADDRESS] належить [PERSON] на праві власності, не облаштований (вода і туалет на вулиці), у будинку проживає [PERSON] з чоловіком [PERSON] . Дитина [PERSON] зі слів сусідів проживає з бабою і дідом (а.с.43). Лікуванням дитини займається позивачка, що підтверджується наведеними показами свідків, а також копією листка непрацездатності та довідок про хворобу дитини, медичної карти дитини (а.с.35, 51-54). Випискою з медичної карти стаціонарного хворого №731/а пульмонологічного відділення Луганської обласної дитячої клінічної лікарні підтверджується, що [PERSON] , 2017 року народження, перебував на стаціонарному лікуванні з 11.08.2019 по 23.08.2019 з приводу позалікарняної правобіної нижньодольової пневмонії з бронхообструктивним синдромом середньої тяжкості. Доглядали за дитиною у стаціонарі тітка та бабуся (а.с.46). З копії виписного епікризу вбачається, що малолітній [PERSON] перебував на лікуванні у дитячому відділенні з 14.06.2019 по 25.06.2019 з діагнозом: ОРВІ, гострий фарингіт. Рекомендовано консультація психіатра для мами (а.с.48). З копії декларації про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, щодо пацієнта [PERSON] вбачається, що декларацію з лікарем укладено позивачкою (а.с.47). Згідно виписного епікризу відповідачка [PERSON] перебувала на лікуванні у відділенні патології вагітних з 24.04.2017 по 05.05.2017. Консультована спеціалістами, в тому числі психіатром, яким призначено лікування та рекомендовано спостреження за місцем проживання (а.с.49). При виписці з пологового віддлення Бахмутської ЦРЛ, згідно копії обмінної карти [PERSON], рекомендовано консультацію психіатра за місцем проживання (а.с.50). Малолітній [PERSON] відвідує дошкільний заклад №2 з 21.01.2019, за час перебування у дитсадку його вихованням займалась бабуся [PERSON] : приводила у садок та забирала, реагувала на прохання вихователя. Дитина завжди чиста, доглянута, має іграшки, які приносить з собою. Батьки дитини приходили рідко на початку прийняття дитини у дитсадок (а.с.34). Зі скриншотів повідомлень у соціальних мережах, достовірність яких визнана відповідачкою [PERSON] , вбачається наявність між сторонами неприязних відносин (а.с.58-65). Аналізуючи наведені досліджені судом докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачка [PERSON] під час проживання з нею дитини ухилялась від виконання батьківських обов`язків, не надаючи дитині належного догляду, виховання, харчування, лікування, забезпечення належного психоемоційного стану; за період проживання дитини у сім`ї позивачки відповідачка [PERSON] самоусунулась від виконання батьківських обов`язків у повному обсязі щодо утримання, виховання, догляду, лікування, навчання дитини, спілкування з нею. Пояснення відповідачки про те, що сина забрали всупереч її волі, спростовуються показами свідків та поясненнями самої відповідачки про те, що забрати дитину за два роки не намагалась. Також спростовується показами свідків посилання представника відповідачки на те, що відповідачці чинять перешкоди у спілкуванні з сином. Окрім того, відповідачка підтвердила, що вона безперешкодно приходила до сина. З показів свідків вбачається, що відповідачка іноді навідувала [PERSON] . Однак, з огляду на характер таких зустрічей, а також враховуючи наведені вище докази, які свідчать про ставлення матері до дитини, суд не вважає факт відвідування дитини таким, що свідчить про можливість виправлення ситуації її боку. Згідно з частиною першою статті 18, частиною першою статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Цей захід впливу є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України), тому він підлягає застосуванню лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Наведеними вище фактами, які підтверджено доказами, зокрема ненадання належного харчування, будь-якого лікування хворій дитині, відмова доглядати дитину на стаціонарному лікуванні, незабезпечення належного гігієнічного догляду за дитиною, що призвело до погіршення фізичного стану дитину, доведено факт активної винної поведінки відповідачки [PERSON] . Суд також бере до уваги підтверджений показами свідків факт наявності у дитини синців та саден по всьому тілу, отриманих під час перебування з батьками. Цей факт також підтверджує відсутність безпечних умов проживання для дитини з батьками. Виходячи з наведеного, а також з у рахуванням оцінки особистості відповідачки, поведінка якої характеризується вкрай негативно як дуже агресивна, неврівноважена та неадекватна, безвідповідальна щодо дитини, суд приходить до висновку, що змінити її поведінку в кращу сторону неможливо. Залишення дитини разом з матір`ю за таких обставин не відповідатиме інтересам дитини. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення позовних вимог про позбавлення відповідачів батьківських прав. Згідно ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи викладене вище,

Outcome: partial