Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

07.03.2017 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона проживала з відповідачем у цивільному шлюбі, однією сім'єю. 15.03.2016 року від стосунків сторін народився син - [PERSON]. На даний час відношення припинилися, внаслідок чого сторони по справі проживають окремо. Дитина, знаходиться повністю на утриманні позивача. Відповідач жодної допомоги на утримання дитини не надає, в зв'язку з чим позивач змушена була звернутись з даним позовом до суду. Просить стягнути на її користь з відповідача на утримання дитини аліменти в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не зявилася. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, але також спрямував до суду заяву, згідно якої з позовними вимогами позивача погодився у повному обсязі та просив розгляд справи проводити за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, задовольняє позовні вимоги, вважаючи їх законними та обґрунтованими, і при цьому виходить з наступного. Судом встановлено, що батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії І-ЖС № 306562 від 18 березня 2016 року, виданим ВРАЦС Василівського районного управління юстиції у Запорізькій області. Згідно довідки про склад сімї, неповнолітній [PERSON], мешкає разомз матірю [PERSON], в по пров. Шкільному, б. 4 с. Зелене Поле Великоновосілківського району Донецької області. Відповідач, мешкає у Васильківському районі Запорізької області, відповідно окремо від позивача та сина, згідно позовної заяви, ні в грошовій, ні в натуральній формі, допомоги на утримання дитини не надає. Даний факт відповідачем заперечено не було. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач ухиляється від матеріальної допомоги дитині, в зв'язку з чим така допомога підлягає до стягнення в примусовому порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду, кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином, враховуючи, що відповідач, згідно позовної заяви є фізично здоровим, на утриманні не має інших непрацездатних осіб, відомостей про його працевлаштування не надано, проти позовної заяви не заперечів, суд вважає доводи позивачки такими, що знайшли своє повне підтвердження, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи викладене, суд стягує з відповідача [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], в розмірі 1/2 частини заробітку, щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до його повноліття, з моменту звернення позивачки до суду, тобто з 07.03.2017 року. Суд також стягує з відповідача судовий збір на користь держави. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved