Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-19 00:00:00

05.04.2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить усунути їй перешкоди у користуванні власністю - квартирою за адресою: [ADDRESS] , шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є власником зазначеної квартири на підставі договору дарування квартири, в якій, окрім неї зареєстрована [PERSON] - відповідач по справі, на підставі договору найму квартири, згідно з яким відповідач мала право проживати і бути зареєстрованою у зазначеній квартирі в період з 09.03.2017 по 08.09.2017, а також зобов`язалась зняти місце реєстрації в ній, що підтверджується наданою відповідачем розпискою. Відповідач не проживає за адресою місця реєстрації понад рік, не сплачує комунальні послуги, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має, але безпідставно продовжує бути зареєстрованою в зазначеній квартирі. Через те, що відповідач самостійно не бажає знятися з реєстрації за вказаною адресою, позивач звернулася до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді від 15.04.2021 вказаний позов було прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі. У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, представник позивача надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , будучи повідомленею про дату, час і місце розгляду справи відповідно до вимог ч. 6, п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України, в судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала, у зв`язку з чим суд відповідно до вимог ч. 4 ст. 223, ч.2 ст. 247, ч.1 ст. 280 ЦПК України вважає за необхідне розглянути справу в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків. Відповідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно ОП Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації, власником квартири за адресою: [ADDRESS] , є позивач [PERSON] на підставі договору дарування квартири, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Ніколаєвою Л.Б. 27.04.2004 року. Згідно відповіді Управління державної реєстрації фізичних осіб Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради №04-47/452 від 09.04.2021, відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . 09.03.2017 між позивачем та [PERSON] було укладено договір найму квартири, згідно з яким відповідач мала право проживати і бути зареєстрованою у зазначеній квартирі в період з 09.03.2017 по 08.09.2017, а також зобов`язалась зняти місце реєстрації в ній, що підтверджується наданою відповідачем розпискою. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є не порушеним. Згідно зі статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно постанови ВС/КЦС №638/13030/13-Ц від 25.07.2018, якщо квартира набута на законних підставах, покупець має право виселити усіх зареєстрованих у ній осіб, в тому числі членів сім`ї, без надання іншого житлового приміщення. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] без поважних причин не проживає понад рік за місцем реєстрації, тому позовні вимоги про визнання втратившим права користування житловим приміщенням є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved