Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

06 жовтня 2016 року до суду звернулася [PERSON] з заявою, в якій просила встановити фа- кт постійного проживання однією сімєю з [PERSON] на час відкриття спадщини, посилаю- чись на наступні обставини. 18.08.2015 р. в с.Нерушай Татарбунарського району Одеської області помер її дядько [PERSON] - рідний брат її матері. За життя, а саме 07.03.2007 р., [PERSON] залишив заповіт, яким заповів їй усе своє майно, у тому числі земельну ділянку площею 4,39 га, яка розташована на тери- торії Нерушайської сільської ради Татарбунарського району та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на зем- лю серії Р1 № 482014, виданого 29.10.2001 р. Нерушайською сільською радою. Як спадкоємець за заповітом вона звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак у звязку з втра- тою шестимісячного строку для прийняття спадщини та ненаданням нею доказів сумісного прожи- вання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини їй було відмовлено. Вважає, що фактично прий- няла спадщину, оскільки дядько у звязку із поганим станом здоровя та необхідністю здійснювати за ним догляд, тривалий час (більше року) до дня смерті проживав біля неї по вул.Калинова,62 в с. Нерушай Татарбунарського району, але встановити факт постійного проживання її з дядьком на час його смерті можливо тільки в судовому порядку. Представник заявниці у судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, доводи заяви підтримала. Представник Нерушайської сільської ради також у судове засідання не зявився, згідно надісла- ної до суду заяви, сільський голова проти задоволення заяви не заперечував, просив справу розгля- нути за відсутності представника сільської ради. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви. З копії паспорту КМ № 879666 та копії свідоцтва про народження серії ІV-ЖД № 361446 № 361 446 (а.с.3,7) видно, що заявниця ([PERSON]А.) народилася 04.10.1988 р., її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] Як вбачається з копії заповіту від 07.03.2007 р., посвідченого секретарем Нерушайської сільсь- кої ради Татарбунарського району [PERSON] (а.с.5), [PERSON] на випадок своєї смер- ті зробив заповідальне розпорядження, яким заповів належне йому майно [PERSON] (заявни- ці). Вказаний заповіт зареєстрований у Спадковому реєстрі, що видно з копії витягу про реєст- рацію в Спадковому реєстрі (а.с.6). Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 428856 (а.с.4), [PERSON] (дядько заявниці) помер 18.08.2015 р. в с.Нерушай Татарбунарського району Одеської області. Як вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЖД № 195277 (а.с.8), після реєст- рації шлюбу заявниці - [PERSON] - присвоєно прізвище Коротка. Із копій свідоцтв про народження серії VІІ-УР № 0993072 та серії ІІІ-ЖД № 416343 (а.с.9-10) видно, що дядько заявниці - [PERSON], народився 16.09.1966 р., мати - [PERSON], наро- дилась 04.06.1965 р., їх батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] Копією свідоцтва про шлюб серії І-ЖД № 232211 (а.с.11) підтверджується, що після реєстрації шлюбу матері заявниці - [PERSON] - присвоєне прізвище «Попова». Згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 482014, власни- ком земельної ділянки площею 4,39 га, яка розташована на території Нерушайської сільської ради Татарбунарського району Одеської області та призначена для ведення товарного сільськогоспо- дарського виробництва, зазначено [PERSON] (а.с.12). Довідкою виконавчого комітету Нерушайської сільської ради Татарбунарського району Одесь- кої області від 03.10.2016 р. (а.с.13) підтверджується, що [PERSON] на момент своєї смерті - 18.08.2015 р. - був зареєстрований в [INFO] (Котовського),22, але фактично проживав по вул.Калинова (Калініна),62 у тому ж селі. На момент його смерті разом з ним пос- тійно проживала і вела спільне господарство його племінниця [PERSON] Відмова нотаріуса (а.с.15) свідчить про неможливість заявниці отримати свідоцтво про право на спадщину після померлого [PERSON] з причини втрати нею шестимісячного строку надання заяви про прийняття спадщини та ненадання доказів сумісного проживання із спадкодавцем. У відповідності з ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фі- зичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а та- кож інших учасників цивільних відносин. Згідно із ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, вста- новленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У судовому засіданні встановлено, що заявниця більше року проживала разом з своїм дядьком [PERSON] однією сімєю, вели з ним сумісне господарство по вул.Калинова,62 в с.Нерушай Татарбунарського району по день смерті останнього - 18.08.2015 р. А тому суд вважає можливим визнати факт постійного проживання [PERSON] однією сім- єю з [PERSON] на час відкриття спадщини - 18.08.2015 р. Встановлення вказаного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки дозволяє реалізу- вати право на спадок. На підставі викладеного,

Outcome: approved