Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

05.07.2017 заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 13.10.2014 помер його батько [PERSON]. При оформленні спадкових прав, заявник виявив, що у державних актах на право власності на земельні ділянки від 24.05.2006 серії ЯБ № 735446 та від 24.05.2006 серії ЯГ № 420483 імя спадкодавця записано як «Леонтій» замість «Леонід». Дана помилка створює труднощі в оформленні спадщини. Заявник у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Враховуючи вищевикладені обставини, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Так судом встановлено, що заявник [PERSON], народився 10.01.1967 у с. Борщів Радомишльського району Житомирської області, у Свідоцтві про народження від 01.02.1967 серії VІІ-УР № 0313659 його батьками вказано: батько [PERSON], мати [PERSON] (а.с.4,6). Батько заявника [PERSON] помер 13.10.2014 у віці 78 років у с. Борщів Радомишльського району Житомирської області, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть від 13.10.2014 серії І-ТП № 249892 (а.с.13). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої серед іншого входять: - земельна ділянка площею 0,12 га, кадастровий номер 1825010100:09:000:0173, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Радомишльської міської ради Житомирської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку від 24.05.2006 серії ЯБ № 735446 (а.с.11); - земельна ділянка площею 3,61 га, кадастровий номер 1825080600:04:000:0117, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Борщівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку від 24.05.2006 серії ЯГ № 420483 (а.с.12). Проте, вказані державні акти на право власності на земельні ділянки видані на імя «Руденко Леонтій Сидорович». Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] 02.10.2008, у звязку з уточненням імені з «Леонтій» на «Леонід», на підставі Посвідки про народження № 215919, отримав паспорт серії ВН № 440444, де його імя вказано як «Леонід» (а.с.7,8,9). Відповідно до ст. 3, ч. 1 ст. 234 ЦПК України, п. 4, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав за відсутності іншого порядку встановлення цих фактів. Встановлення факту належності правовстановлюючих документів [PERSON] має для заявника юридичне значення, оскільки останній має бажання оформити свої спадкові права після смерті батька. Отже, факт належності [PERSON] правовстановлюючих документів знайшов своє підтвердження відповідно до наявних у справі письмових доказів. Враховуючи, що не встановлення вищевказаних фактів може призвести до порушення майнових прав заявника, а інший порядок встановлення даних фактів законом не визначено, суд задовольняє заяву. На підставі викладеного,

Outcome: approved