Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~06 січня 2020 року [PERSON] звернулася до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення з наступними уточненнями. \~ \~ \~ \~ [PERSON] вказала, що в процесі безоплатної приватизації землі вона отримала в приватну власність земельну ділянку площею 1,90 гектара (далі - га), розташовану на території Азовської сільської ради Розівського району запорізької області (далі Азовська сільрада) та призначену для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії IV-ЗП №026506, виданим 20 червня 2003 року на підставі розпорядження голови Розівської РДА від 28 березня 2003 року №131 та зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №56 (далі - державний акт). В жовтні 2019 року, маючи намір розпорядитися належною їй власністю, заявниця звернулася до державного реєстратора Розівської РДА (далі державний реєстратор) з приводу державної реєстрації прав та їх обтяжень, але в державній реєстрації права власності на вказану земельну ділянку їй було відмовлено, оскільки в державному акті допущені виправлення та дописки в написанні прізвища заявниці, а саме,\~замість її\~прізвища « [PERSON] »\~помилково вказано\~« [PERSON] ». [PERSON] , посилаючись на те, що виправлення орфографічних або технічних помилок у державному акті не допускається, а Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування, що передбачала заміну державного акту, в якому виявлено помилку, втратила чинність, змушена звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, в якій просить встановити, що вищевказаний державний акт на право приватної власності на землю належить саме їй. Заявниця [PERSON] була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.36), в судове засідання не з`явилася. Разом з тим, представник заявниці на підставі ордеру на надання правової допомоги адвокат Комар Г.І. письмово повідомив судові про те, що він та його довіритель підтримують доводи поданої заяви та прохав розглянути справу за його відсутності та за відсутності заявника [PERSON] , на підставі наявних у суду матеріалів (а.с.39-41). Представники заінтересованих осіб Розівської РДА та Розівської селищної ради в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце слухання справи були повідомлені належним чином, про що свідчить розписка про отримання судової повістки та повідомлення про вручення поштового відправлення відповідно (а.с.34,37). Зазначеними особами, кожним окремо, подані заяви з проханням слухати справу без їх участі. Одночасно представники заінтересованих осіб письмово повідомили судові про те, що вони не заперечують проти задоволення заяви [PERSON] , погодившись із\~доводами,\~наведеними у\~ній (а.с.35,38). Виходячи з наведеного, а також положень ч.3 ст.211 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності всіх учасників, які повинні брати участь у справі. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось через неявку в судове засідання всіх учасників справи. Суд, з`ясувавши позицію заявника та заінтересованих осіб, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у них докази та надавши їм належну оцінку, вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд вправі встановити факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з\~п.1\~постанови №5\~Пленуму Верховного\~суду України\~«Про судову\~практику в\~справах про\~встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значення»\~від 31\~березня 1995\~року (далі\~ Постанова),\~в порядку\~окремого провадження\~розглядаються справи\~про встановлення\~фактів,\~якщо згідно\~з законом\~такі факти\~породжують юридичні\~наслідки,\~тобто від\~них залежить\~виникнення,\~зміна або\~припинення особистих\~чи майнових\~прав громадян; чинним\~законодавством не\~передбачено іншого\~порядку їх\~встановлення; заявник\~не має\~іншої можливості\~одержати або\~відновити загублений\~чи знищений\~документ,\~який посвідчує\~факт,\~що має\~юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] народилася [INFO] в с.Азов Розівського району Запорізької області, зареєстрована адреса місця проживання: [ADDRESS] (а.с.6-14). На підставі розпорядження голови Розівської РДА від 28\~березня 2003\~року№131,\~ [PERSON] \~20 червня 2003 року видано державний акт серії IV-ЗП №026506, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №56 (а.с.4). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 09 жовтня 2019 року, земельна ділянка кадастровий номер 2324980200:03:003:0389, площею 1,90 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, належить [PERSON] (а.с.15-20). Згідно рішенння\~про відмову\~у державній\~реєстрації прав\~та їх\~обтяжень №49202323\~від 17\~жовтня 2019\~року державним\~реєстратором прав\~на нерухоме\~майно [PERSON] \~відмовлено заявниці\~ [PERSON] \~у державній\~реєстрації права\~власності на\~вищезазначену земельну\~ділянку через невідповідність\~заявлених прав\~документам,\~що їх\~посвідчують,\~а саме,\~в державному\~акті наявні\~закреслення слів,\~дописки та\~виправлення,\~що не\~дають змоги\~однозначно тлумачити\~їх зміст,\~та оформлені\~з порушенням\~вимог законодавства (а.с.5). Суд, встановлюючи факт належності правовстановлюючого документа [PERSON] , бере до уваги сукупність даних щодо вказаної особи, а також відомості про обставини набуття нею права власності на земельну ділянку, які містяться у наданих до справи документах. Досліджені у справі обставини дають підстави стверджувати, що написання прізвища [PERSON] у державному акті серії IV-ЗП №026506 на право приватної власності на землю є відмінним від написання прізвища в паспорті громадянина України на ім`я заявниці через допущену помилку. З цих підстав суд вважає встановленим факт належності вказаного правовстановлюючого документу заявниці [PERSON] .. Крім того, представники заінтересованих осіб у справі не заперечували проти встановлення факту належності заявниці правовстановлюючого документу, погодившись із доводами, наведеними [PERSON] у заяві. Вищевказаний факт не може бути встановлений в іншому порядку, крім судового. Встановлення факту належності правовстановлюючого документа, а саме, що державний акт на право приватної власності на землю серії IV-ЗП №026506, виданий 20 червня 2003 року Розівською РДА та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №56, належить заявниці [PERSON] , має юридичне значення для неї у зв`язку з необхідністю реєстрації відповідних прав та їх обтяжень. За таких обставин суд прийшов до висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] .. На підставі викладеного,

Outcome: approved