overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

05.10.2015 року позивач звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу, пояснюючи, що в зареєстрований шлюб з відповідачкою вони вступили 10.10.2009 року. Однією родиною мешкали до березня 2015 року. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку - [PERSON], [INFO]. Питання про стягнення аліментів вирішено у добровільному порядку. Спірне майно відсутнє. Причиною припинення сімейно-шлюбних відносин стало те, що у сторін різні характери та різні погляди на сімейне життя, у разі чого у родині постійні сварки, що призвело до втрати любові та взаєморозуміння, неодноразово намагалися зберегти родину задля дитини, але бажаного не сталося, тому просить суд розірвати шлюб з відповідачкою. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, у якій просить суд розглянути справу за його відсутністю, на позові наполягає. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, належним чином буда повідомлена про час та місце слухання справи, причину неявки суду не повідомила. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та пояснила, що сторони часто припиняли сімейно-шлюбні відносини, постійно виникали побутові сварки, що призвело до втрати любові та поваги. Якщо поверталися до спільного життя то лише задля дитини, але бажаного результату вони не отримали. Відповідач проти проживання дитини з матір'ю не заперечує, добровільно надає матеріальну допомогу та приймає активну участь у всіх додаткових витратах на дитину. Сторонам за заявою відповідачки судом двічі надавався строк на примирення, якого не сталося, тому вважає, що шлюб підлягає розірванню. Представник відповідачки у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, оскільки вважає, що підстави з боку позивача є надуманими. Вважає, що у сторін по справі є спільна квартира, у якій мешкає подружжя та яку вони придбали на спільні кошти і позивач намагається позбавити відповідачку права на проживання у даній квартирі, де вони мешкають до теперішнього часу. Суд, вислухавши учасників судового засідання, перевіривши матеріали справи прийшов до наступного. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Враховуючи викладене суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подружжя тривалий час не мешкають однією родиною, примирення між ними не сталося, позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки втратив почуття любові до відповідачки, яка у судове засідання не з'явилась, що підтверджує її незаінтересованість у збереженні сімейних відносин та робить неможливим подальше сумісне проживання подружжя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

05.10.2015 року позивач звернулась до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1500 гривень, до досягнення ним повноліття, посилаючись на те, що з 19 вересня 2008 року вона перебуває в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу\~\~народився син [PERSON], [INFO]. Їх шлюбні відносини фактично припинилися з серпня 2014 року, мешкають окремо. З липня 2015 року відповідач припинив сплачувати добровільно аліменти на утримання сина, не виконує своїх обовязків по догляду та утриманню сина, не допомагає матеріально, не сплачує за дитячий садочок та секції. Відповідач працює електромеханіком в автосалоні «Фольксваген» та має заробіток біля 6000 гривень, однак отримує заробітню платню готівкою, інших дітей або осіб на його утриманні не має (а.с.1). Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач\~\~у судове засідання не з'явився,\~\~належним чином\~\~повідомлений про час та місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надав, тому суд, згідно до ч. 4\~ст. 169 ЦПК України, вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідив письмові докази по справі в їх сукупності, прийшов до наступного. Відповідно до свідоцтва про народження серія І-КИ № 291485 виданого Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції від 15 червня 2010 року, актовий запис № 254, батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 3). Відповідач з липня 2015 року матеріальну допомогу на утримання сина не надає, спільно з родиною не мешкає. Згідно\~ст. 180 Сімейного Кодексу\~\~України\~батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття. Згідно\~ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Таким чином, виходячи із вищезазначеного, позовні вимоги [PERSON] - підлягають задоволенню. При визначені розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Тому з відповідача, з урахуванням того, що він має нерегулярний дохід, необхідно стягнути на користь позивачки аліменти в розмірі 1500 грн., щомісячно, до досягнення сином повноліття. \~\~Питання судових витрат слід вирішити на підставі\~ст. 88 ЦПК України. \~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

05.10.2015 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 26 серпня 2000 року в Первомайському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Харківської області України, за актовим записом № 136, мотивуючи свій позов тим, що життя з відповідачем не склалося, відсутнє порозуміння в сім'ї. Відповідач мешкає окремо від сім'ї, шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено, сім'я розпалась остаточно, подальше сумісне життя і збереження сім'ї вважає неможливим. Від шлюбу подружжя має двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. У судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовну заяву повністю підтримує, просить її задовольнити. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи без його участі, з позовними вимогами згоден, не заперечує проти розірвання шлюбу. Враховуючи наявність заяв від сторін про розгляд справи без їх участі суд приймає рішення за наявними у справі доказами, без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав визначених ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки причини розпаду сім'ї на які посилається позивач, є поважними і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

05.10.2015 року позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей, мотивуючи свій позов тим, що з 30 серпня 2003 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від сумісного подружнього життя мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які мешкають з позивачем. На даний час діти проживають з позивачем та знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини прибутку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку з дня подачі позову до суду, щомісяця, до повноліття дітей. У судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, з позовними вимогами згоден. Враховуючи наявність заяв від сторін про розгляд справи без їх участі суд приймає рішення за наявними у справі доказами, без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав визначених ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, визнає позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому 30 серпня 2003 року, Відділом реєстрації актів громадянського стану Первомайського міського управління юстиції Харківської області, що підтверджується копією свідоцтва про одруження ( а.с. 9). Відповідач є батьком неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.10,11), які мешкає разом з позивачем, що підтверджується довідкою КП «Жилсервіс» Первомайської міської ради Харківської області № 9302 (а.с.12). Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 1/3 частину з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% від встановленого прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідно до її віку щомісяця, починаючи з 05.10.2015 року, що не суперечить вимогам закону, відповідає інтересам дітей та відповідача по справі. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Таким чином, позов обгрунтований, законний та підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.180-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

05.10.2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення на її користь аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], 2008 року народження, в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову послалася на фактичне припинення сімейних відносин з відповідачем, на його ухилення від надання матеріальної допомоги на утримання сина та наявність у відповідача додаткового неофіційного заробітку, що, на її думку, є підставою для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала і наполягала на їх задоволенні. Відповідач визнав позов частково. Він погодився на розірвання шлюбу, при цьому висловив заперечення з приводу стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. З 09.09.2008 року сторони перебувають в шлюбі і мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сім'ї. Сторони припинили сімейні відносини і не ведуть спільне господарство. Подальше збереження шлюбу не відповідає їх інтересам. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України (далі - Кодекс) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Оскільки сторони не бажають збереження шлюбу та спільного проживання однією сім'єю, їхній шлюб підлягає розірванню. Згідно статті 180 Кодексу батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (стаття 181 Кодексу). За змістом положень статті 184 Кодексу, визначення аліментів у твердій грошовій сумі здійснюється у випадку, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину якого одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Як убачається з довідки про доходи, відповідач працює водієм ДП «Пассервіс» ВАТ «Чернігівавтосервіс» і отримує заробітну плату, середній розмір якої за останні шість місяців склав 1336 грн 80 коп. Будь-яких доказів на підтвердження існування у відповідача додаткових неофіційних доходів позивач суду не надала. Нею також не доведено існування істотних обставин, які впливають на визначення аліментів, а тому суд не знаходить підстав для їх визначення у твердій грошовій сумі. Враховуючи те, що ухилення відповідача від матеріального утримання сина є доведеним, суд вважає необхідним стягнути з нього аліменти на користь позивача на утримання дитини в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, цей позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

05.10.2015 року позивач звернулася з позовом до суду та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON],[INFO], в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30% встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Зазначала, що від спільного життя з відповідачем мають дочку, яка знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Сторони надали заяви про розгляд справи у їхню відсутність, позивачка позов підтримала, а відповідач позовні вимоги визнає. Суд, проаналізувавши наявні докази, приходить до наступного. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, що відповідно до ст. 174 ЦПК України є підставою для задоволення позову. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON],[INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ТП № 133039 (а.с.7). Відповідно до ст.ст. 182, 183 СК України суд враховує ряд істотних обставин, з яких витікає розмір аліментів, які підлягають стягненню в частині визначеній судом, проте мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову. Позов позивачкою подано 05.10.2015 року (а.с. 1). Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду в справі про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. З огляду на це, суд вважає, що, згідно із ст. 183 СК України, розмір аліментів може бути визначений у розмірі 1/3 заробітку (доходу) відповідача. Позивач при зверненні до суду від сплати судового збору була звільнена на підставі п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому у відповідності із ст. 88 ЦПК України судові витрати в розмірі 487,20 грн. підлягають стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

05.10.2015 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем по справі [PERSON] Свої вимоги мотивує тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 09.01.2014 року. Вказує, що співжиття з відповідачем не склалося з тих причин, що за час подружнього життя проявилась різність характерів, між ними істотно погіршились відносини, постійно виникають сварки та непорозуміння. Вони не підтримують подружні стосунки та спільне господарство не ведуть. При таких обставинах [PERSON] вважає, що її шлюб з [PERSON] носить формальний характер і підлягає розірванню. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але надала до суду заяву, якою на задоволенні позовних вимог наполягає і просить справу розглянути у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву, якою просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги [PERSON] визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 55 Сімейного Кодексу України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.8), сторони уклали шлюб 09.01.2014 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції 09.01.2014 року, актовий запис № 18. Ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. З огляду на вищевикладене суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка та жінки й збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили та спільного господарства не ведуть, а також той факт, що чоловік і жінка або обоє, мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу й це право підлягає судовому захисту. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

05.10.2015 року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив. Повідомлявся про час і місце розгляду справи своєчасно та належним чином. Суд вирішив можливим розглянути справу на підставі наявних доказів за відсутності сторін відповідно до ст. 197 ЦПК України. Судом установлено, що сторони в справі мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає позивачкою, а відповідач у справі матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Викладене підтверджується письмовими поясненнями позивачки та відсутністю заперечень на позов відповідача. У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. З огляду на викладене, стан здоров'я та матеріальне становище дитини і відповідача, а також те, що відповідач не платить аліменти на утримання інших дітей, у відповідності до ст. 182 Сімейного кодексу України, позовні вимоги підлягають задоволенню. З відповідача на користь позивачки суд стягує аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу щомісяця.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

05. 10 2015 року суддя Вищого адміністративного суду України С. В. Головчук звернувся до Бердянського міськрайонного суду із заявою, де вказав, що до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга міського голови м. Тореза Донецької області [PERSON], Торезької міської ради Донецької області та виконавчого комітету Торезької міської ради Донецької області на постанову Донецького апеляційного адмінінстративного суду від 11 квітня 2012 року у справі за позовом [PERSON] до виконавчого комітету Торезької міської ради Донецької області, Торезької міської ради Донецької області про визнання причини звільнення незаконною, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 27. 04. 2012 року відкрито касаційне провадження за вказаною скаргою та витребувано справу з Торезького міського суду Донецької області. У звязку з розташуванням Торезького міського суду в зоні антитерористичної операції витребування цієї справи є неможливим. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14. 04. 2015 року провадження по справі зупинено. Просить вирішити питання про відновлення повністю втраченого судового провадження по адміністративній справі № 2а-10378/11за позовом [PERSON] до виконавчого комітету Торезької міської ради Донецької області, Торезької міської ради Донецької області про визнання причини звільнення незаконною, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Сторони до суду не явилися, і суд розглядає справу за їх відсутності на підставі наявних доказів. В судовому засіданні були досліджені наступні документи: ухвала судді Торезького міського суду Донецької області Чапланової О. М. від 20 грудня 2011 року про залишення позовної заяви без руху у звязку з недоданням копій усіх документів для направлення відповідачу, ухвала судді Торезького міського суду Донецької області Чапланової О. М. від 11. 01. 2012 року про відкриття провадження у справі за адміністративним позовом [PERSON] до виконавчого комітету Торезької міської ради Донецької області, Торезької міської ради Донецької області про визнання причини звільнення незаконною, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу і призначення справи у попереднє слухання на 19. 01. 2012 року о 9 год. 00 хв., копія постанови від 03 березня 2012 року по справі за вищевказаним позовом. Зважаючи на досліджені у судовому засіданні матеріали адміністративної справи, суд вважає установленим зміст повністю втраченого судового рішення на підставі ухвал про усунення недоліків, відкриття провадження у справі адміністративної юрисдикції та про призначення справи до судового розгляду. Усі вказані документи не суперечать один одному, Торезьким міським судом досліджувалися ті обставини, які просила встановити позивачка, і по них винесена постанова з вирішенням справи по суті.

Outcome: approved