overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

04 травня 2016 року КС «Перше Кредитне Товариство» звернулась до суду з вищевказаним позовом. В позовній заяві при цьому зазначивши, що 17.09.2007 року між КС «Перше Кредитне Товариство» та відповідачем був укладений договір №ОВ-1/0115/07/1233. Відповідно до умов договору позивач надав кредит у сумі 2080 грн. У порушенні умов кредитного договору [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконав, внаслідок чого склалась заборгованість за кредитом станом на 20.04.2016 року - 62398,45 грн., а саме: за кредитом - 1732,41 грн; 10470,78 грн. - заборгованість по процентам; 50195,26 грн. - заборгованість по пені за прострочення платежів. З цих підстав позивач просив суд стягнути заборгованість за договором. Представник позивача у судове засідання не з'явився, однак надав заяву, у якій позов підтримав просив суд слухати справу у його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, своїм правом на надання заперечень не скористався, хоча був належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ст.526 ч.1 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ст.530 ч.1 ЦК України - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.1054 ч.1 ч.2 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Так судом встановлено, що 17.09.2007 року між КС «Перше Кредитне Товариство» та відповідачем був укладений договір №ОВ-1/0115/07/1233. Відповідно до умов договору банк надав кредит у сумі 2080 грн. В зв'язку з тим, що відповідач належним чином свої обов'язки не виконав, станом на 20.04.2016 р., виникла заборгованість по поверненню кредиту, яка складається з: за кредитом - 1732,41 грн; 10470,78 грн. - заборгованість по процентам; 50195,26 грн. - заборгованість по пені за прострочення платежів. Загальна сума заборгованості складає 62398,45 грн. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.75 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

04 травня 2016 року КС «Перше Кредитне Товариство» звернулась до суду з вищевказаним позовом. В позовній заяві при цьому зазначивши, що 18.08.2007 року між КС «Перше Кредитне Товариство» та відповідачем був укладений договір №ОВ-1/0082/07/1177. Відповідно до умов договору позивач надав кредит у сумі 5000 грн. У порушенні умов кредитного договору [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконав, внаслідок чого склалась заборгованість за кредитом станом на 20.04.2016 року 90492,72 грн., а саме: за кредитом 2910,31грн; 15783,23 грн. заборгованість по процентам; 71779,18 грн. заборгованість по пені за прострочення платежів. З цих підстав позивач просив суд стягнути заборгованість за договором. Представник позивача у судове засідання не зявився, однак надав заяву, у якій позов підтримав просив суд слухати справу у його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, своїм правом на надання заперечень не скористався, хоча був належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ст.526 ч.1 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ст.530 ч.1 ЦК України - якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.1054 ч.1 ч.2 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Так судом встановлено, що 18.08.2007 року між КС «Перше Кредитне Товариство» та відповідачем був укладений договір №ОВ-1/0082/07/1177. Відповідно до умов договору банк надав кредит у сумі 5000 грн. В звязку з тим, що відповідач належним чином свої обовязки не виконав, станом на 20.04.2016 р., виникла заборгованість по поверненню кредиту, яка складається з: за кредитом 2910,31грн; 15783,23 грн. заборгованість по процентам; 71779,18 грн. заборгованість по пені за прострочення платежів. Загальна сума заборгованості складає 90492,72 грн. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.75 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

04 травня 2016 року ПАТ «Альфа-Банк» звернулося до суду \~з позовом про стягнення зі [PERSON] заборгованості за кредитним договором за № 490927123 від 14 листопада 2014\~ року у розмірі 28085 грн. 99 коп., посилаючись на невиконання відповідачем договірних умов. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав. За наявності умов, передбачених частиною першою ст. 224 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення\~ справи, суд\~ вважає за можливе допустити заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає \~задоволенню. \~ Судом встановлено, що 14 листопада 2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» і відповідачем був укладений договір за № 490927123, за яким позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 17140 грн. 24 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 39,9 % річних. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Банк виконав свої зобовязання щодо надання [PERSON] кредитних коштів. Однак відповідач не здійснює повернення грошових коштів, порушує умови надання банківських послуг, внаслідок чого, станом на 17 лютого 2016 року, у нього виникла заборгованість у загальній сумі 28085 грн. 99 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом 17140 грн. 24 коп.; заборгованості за відсотками за користування кредитом 8545 грн. 75 коп.; штрафу 2400 грн. 00 коп. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Згідно з ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. \~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 1378 грн. 00 коп. \~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

04 травня 2016 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду \~з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором за № б/н від 28 квітня 2010 року у розмірі 30164 грн. 10 коп., посилаючись на невиконання відповідачем договірних умов. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав. За наявності умов, передбачених частиною першою ст. 224 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе допустити заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає \~задоволенню. \~ Судом встановлено, що 28 квітня 2010 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і відповідачем був укладений договір за № б/н, за яким позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 23000 грн. 00 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Банк виконав свої зобовязання щодо надання [PERSON] кредитних коштів. Однак відповідач не здійснює повернення грошових коштів, порушує умови надання банківських послуг, внаслідок чого, станом на 29 березня 2016 року, у нього виникла заборгованість у загальній сумі 30164 грн. 10 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом 19781 грн. 89 коп.; заборгованості за відсотками за користування кредитом 8469 грн. 63 коп.; фіксованої частини штрафу 500 грн. 00 коп.; відсоткової складової штрафу 1412 грн. 58 коп. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Згідно з ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 1378 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

04 травня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення коштів за договором позики. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що 03 травня 2013 року був укладений договір позики. За умовами даного договору, позивач передав відповідачу грошові кошти у сумі 12\~000,00 грн., а відповідач зобов'язався повернути кошти до 03 червня 2013 року. Грошові кошти відповідач отримав через картку ПриватБанк. На підтвердження договору відповідач написав розписку про отримання коштів.У строк, вказаний у договорі, відповідач позику не повернув та до цього часу ухиляється від сплати боргу за договором позики.За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики у сумі 12\~000,00 грн., а також судові витрати, сплачені у вигляді судового збору, у сумі 551,21 грн. У судове засідання позивач не прибув, проте представник позивача надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Проте відповідач не повідомив про причини своєї неявки і не подав заяв про розгляд справи за його відсутності, не було подано і заперечень на позовну заяву. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно частини першої статті 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

04 травня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому ставить питання про визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 19.08.2000 року він зареєстрував шлюб з відповідачем по справі. 15.01.2001 року від спільного життя у них народилася дочка [PERSON]. 23.09.2004 року позивач став власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. 27.10.2004 року [PERSON] зареєструвався за вказаною адресою. Разом з ним за цією адресою були зареєстровані його дружина та дочка. У вересні 2004 року позивач з відповідачем припинили спільне проживання та ведення спільного господарства, [PERSON] забрала всі належні їй на праві власності речі та проживає за іншою адресою. Комунальні послуги вона не сплачує, кореспонденцію за вказаною вище адресою вона не отримує. 30.10.2015 року рішенням Дзержинського суду їх шлюб розірвано. Дочка [PERSON] проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS]. Відповідач в добровільному порядку відмовляється виписатися з квартири, тому позивач звернувся до суду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала, щодо їх задоволення не заперечувала. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.2 ч.1 ст.57 СК України майно, набуте чоловіком, дружиною за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування є особистою приватною власністю дружини, чоловіка. Судом встановлено, що квартира за адресою: [ADDRESS] належить позивачу на праві приватної власності (а.с. 10). Він отримав цю квартиру на підставі свідоцтва про право на спадщину (а.с.11). З матеріалів справи вбачається, що 19.08.2000 року позивач з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-НО №192514 від 07.02.2001 року (а.с.4). Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 30.10.2015 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано (а.с.8). Відповідно до Довідки органу самоорганізації населення «Доброта» №492 від 22.01.2016 року дочка [PERSON] проживає разом з батьком, мати проживає окремо і участі у вихованні дитини не приймає (а.с.5). [PERSON] не проживає за адресою: [INFO] з вересня 2015 року, комунальні послуги не сплачує, кореспонденцію не отримує, про що свідчить Акт від 04.05.2016 року (а.с.12). Згідно ст. 71, 72 ЖК України особа визнається такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад шість місяців. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач не мешкає в жилому приміщенні за вказаною адресою понад 6 місяців. За таких обставин суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягає задоволенню. \~\~\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

04 травня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначив, що 03 березня 2009 року уклав шлюб з [PERSON], який зареєстровано у виконавчому комітеті Криничанської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, актовий запис № 1. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя в сторін не склалося, з серпня 2015 року шлюбні стосунки між ними фактично припинені. [PERSON] вважає, що примирення неможливе та просить суд розірвати шлюб, укладений з [PERSON], дитину залишити проживати з відповідачкою. Позивач свої вимоги підтримав, надавши до суду письмову заяву, на розірванні шлюбу наполягав, а справу просив слухати за його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву про слухання справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, оскільки від позивача та відповідача надійшли заяви про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази доходить наступного. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 03 березня 2009 року між позивачем та відповідачкою укладено шлюб, який зареєстровано у виконавчому комітеті Криничанської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 1 ( а.с.7). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину, [PERSON], [INFO] (а.с.8). Шлюбно сімейні відносини між сторонами не склалися і фактично припинені з серпня 2015 року, на примирення вони не згодні. Таким чином, суд доходить висновку, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими, це суперечить їх інтересам та інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. На підставі викладеного вище, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхньої дитини, суд доходить висновку про можливість задоволення позову про розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

04 травня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки \~про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначив, що 15 лютого 2014 року уклав шлюб з [PERSON], який зареєстровано у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис \~№90. Від шлюбу дітей не мають. Сімейне життя в сторін не склалося, з травня 2014 року шлюбні стосунки між ними фактично припинені, позивач змінив своє місце проживання окремо від відповідачки. [PERSON] вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе в зв'язку з чим просить суд розірвати шлюб, укладений з [PERSON], витрати, пов'язані з розірванням шлюбу, покласти на нього. Позивач \~свої вимоги підтримав, \~надавши до суду письмову заяву, на розірванні шлюбу наполягав, а справу просив слухати за його відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечував. \~Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не сповістила, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності не надходило, тому суд визнає її неявку неповажною, та вважає можливим згідно ст.224 ЦПК України \~\~\~\~ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. \~Також, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, оскільки від позивача надійшла заява про слухання справи за його відсутності, а відповідач не зявився у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~\~Судом встановлено, що 15 лютого 2014 року між позивачем та відповідачкою укладено шлюб, який зареєстровано у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управілння юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис за № 90 ( а.с.3). \~Від шлюбу сторони дітей не мають. \~\~Шлюбно сімейні відносини між сторонами фактично припинені з травня 2014 року, \~на примирення вони не згодні. Позивач змінив місце проживання окремо від відповідачки (а.с.6, 7). Таким чином, суд доходить висновку, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими, це суперечить їх інтересам, що має істотне значення. На підставі викладеного вище, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, суд доходить висновку про можливість задоволення позову про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

04 травня 2016 року позивач звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з 01.06.2007 року перебуває із відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дитину: [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через непорозуміння, різні погляди на життя. Шлюбні відносини між ними припинені з травня 2015 року. Спільне господарство не ведеться. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. На підставі викладеного позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем (а.с.2-3). Позивач надав до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. (а.с. 15). Відповідач надав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. (а.с.16). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що з 01.06.2007 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КИ № 074855 від 01.06.2007 року, актовий запис 284 (а.с.4). У позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] народилася дитина: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії I-КИ № 143374 від 16.10.2007 року, актовий запис 616 (а.с.5). В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки судом було встановлено і підтверджено факт розірвання шлюбних стосунків між сторонами, враховуючи взаємне небажання позивача і відповідача зберігати родину, те, що реєстрація шлюбу носить формальний характер, а подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, що має істотне значення, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню вимогу позивача про розірвання шлюбу із відповідачем. На підставі викладеного і

Outcome: approved