Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

06 лютого 2010 року помер батько позивача [PERSON]. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки, що знаходиться на території Бахтинської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] Крім неї, спадкоємцем за заповітом є [PERSON]. Позивач із обєктивних причин пропустила строк для прийняття спадщини, у звязку з чим нотаріус не може прийняти від неї заяву про прийняття спадщини, а тому за захистом своїх прав та інтересів з відповідним позовом [PERSON] звернулася до суду. Позивач у судове засідання не зявилася, просила справу слухати у її відсутності (а.с. 3) Відповідач [PERSON] та представник відповідача сільський голова Бахтинської сільської ради подали суду заяви про визнання позовних вимог та про слухання справи у їх відсутності (а.с. 26, 29). З урахуванням права, передбаченого ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову. Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити, виходячи з наступного: [PERSON] помер 06 лютого 2010 року у с. Бахтинок Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 7). Внаслідок смерті особи відкрилася спадщина (ч. 1 ст. 1220 ЦК України), до складу якої входить, зокрема, земельна ділянка, що розташована на території Бахтинської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 10). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК України). Заповітом, вчиненим 30 січня 2010 року (а.с. 9), [PERSON] житловий будинок з підсобними будівлями, присадибну ділянку, земельну ділянку, яка належала йому на підставі державного акту, а також все те, що буде належати йому на день смерті, заповів у рівних долях [PERSON] ? та [PERSON] ?. Цим заповітом позивач довела своє право спадкувати після смерті [PERSON]. Приватний нотаріус Мурованокуриловецького районного нотаріального округу Вінницької області своїм розясненням № 466/01-16 від 12 жовтня 2017 року (а.с. 19) відмовила [PERSON] у прийнятті заяви про прийняття спадщини після смерті батька через пропущення строків, встановлених для подання такої заяви. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Як слідує із позовної заяви, позивач пропустила встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки не мала постійного місця роботи, через що змушена була доглядати за людьми похилого віку (а.с. 12, 13-18). З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № від 2017 року (а.с. ) вбачається, що спадкові права після смерті [PERSON] ніхто не оформляв (спадкова справа не заведена). Відповідач [PERSON], що є другим спадкоємцем за заповітом, подав до суду копію своєї заяви до нотаріуса про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 28). Суд вважає, що вказана позивачем причина пропуску строку звернення до нотаріуса є поважною, враховує свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права, практику Верховного Суду України, зокрема, постанову від 15 вересня 2017 року у справі 315/765/14-ц, а тому приходить до висновку, що відповідно до ст. 1272 ч. 3 ЦК України, а також враховуючи, вищевикладені докази та обставину, що відповідачі визнають позовну вимогу і таке визнання позовних вимог відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, [PERSON] можна визначити додатковий строк для звернення в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини.

Outcome: approved