Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

06.09.2017 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Вимоги обґрунтовувала тим, що 18.09.2009 року вона з відповідачем уклала шлюб. За період шлюбу народилась дитина: [PERSON], [INFO]. На цей час позивач проживає разом з донькою в м. Апостолове Апостолівського району по вул. Козацька, 29. Відповідач також раніше проживав з ними. Починаючи з літа 2015 року відповідач під приводом втрати сімейних почуттів виїхав на постійне місце проживання до батьківського будинку, де мешкає і на цей час. Позивач неодноразово пропонувала відповідачу повернутись до сім'ї та відновити стосунки, але останній не бажає з нею спілкуватись. Всі її намагання зберегти родину зводяться до образ з боку відповідача. Позивач зрозуміла, що почуття любові та взаємин з чоловіком і батьком родини зникли і подальше збереження сім'ї не можливе та не має сенсу, тому просить позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, вислухавши сторони, дослідивши докази надані сторонами, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачка та відповідач зареєстрували шлюб 18.09.2009 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів 18.09.2009 року зроблено відповідний актовий запис № 91, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб (а.с. 7). 25.03.2010 року у сторін народилась донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 279847 від 16.04.2010 року (а.с. 8). При вирішенні спору суд виходить з наступного. В силу ч. 1 ст.\~21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст.\~24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст.\~110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Ст.\~112 СК\~України визначає, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, вбачається з матеріалів справи та підтверджується поясненнями сторін, що шлюбні відносин сторони припинили, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, належних заходів щодо збереження шлюбу та примирення сторони не вчиняли. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, тому примирення між сторонами не можливе. Тому, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, примушення якого до шлюбу законом не допускається,\~\~тому позов слід задовольнити. На підставі ст.. 110, 112 СК України,

Outcome: approved