Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-13 00:00:00

07.04.2020\~року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Міженецької сільської ради Старосамбірського району Львівської області про визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] в с.Дроздовичі Старосамбірського району померла [PERSON] , [INFO] . [PERSON] 21.03.2005 року склала заповіт, яким на випадок своєї смерті заповіла йому земельний пай 2,26 га згідно сертифікату на право на земельну частку (пай). 12.03.2020 року він звернувся до Старосамбірської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , де йому було повідомлено, що він пропустив шестимісячний термін для прийняття спадщини, а тому Старосамбірська державна нотаріальна контора не вправі зареєструвати спадкову справу та видати свідоцтво про право на спадщину. За захистом свого права як спадкоємця йому рекомендовано звернутися до суду. [PERSON] була його далекою родичкою, тому йому не було відомо про складення нею 21.03.2005 року заповіту та розпорядження земельним паєм в його користь, так як оригінал даного заповіту знаходився на зберіганні в Міженецькій сільські раді і був наданий йому лише 31.10.2019 року разом із довідкою про місце проживання померлої на день смерті. Просить визначити йому додатковий строк для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, що відкрилася внаслідок смерті [PERSON] , котра померла [INFO] , тривалістю три місяці з дня набрання рішенням законної сили. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.04.2020 року призначення судді не відбулося, оскільки не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.05.2020 року справу передано для розгляду судді [PERSON] .. Ухвалою судді від 13.05.2020 року справу прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі з призначенням підготовчого засідання на 10 годину 15 хвилин 22.03.2021 року. Наказом від 10.07.2020 року суддю [PERSON] відраховано зі штату Старосамбірського районного суду Львівської області у зв`язку з її смертю [INFO] . З огляду на вказані обставини, на підставі розпорядження керівника апарату суду Волошина І.С. №371/07/2020 від 20.07.2020 року по даній справі був призначений повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями. Призначення не відбулося, оскільки не вистачало потрібної кількості суддів для розподілу справи. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.08.2020 року справу передано для розгляду судді [PERSON] .. Ухвалою судді від 09.09.2020 року дану справу прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання на 15 годину 30 хвилин 26 листопада 2020 року. Ухвалою суду від 26.11.2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 11 годину 00 хвилин 25.05.2021 року, яке було відкладено на 10 годину 30 хвилин 14.07.2021 року у зв`язку із заміною відповідача Міженецької сільської ради Старосамбірського району Львівської області на Добромильську міську раду Самбірського району Львівської області. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 13.07.2021 року до суду надійшла заява від представника позивача [PERSON] адвоката Бобак О.Б., в якій вона просила справу розглядати у її відсутності та у відсутності [PERSON] , позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Представник відповідача Добромильської міської ради Самбірського району Львівської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 22.06.2021 року за підписом міського голови Куляса П.П. надіслано до суду заяву, в якій просить розглянути дану справу без участі їхнього представника, проти позовних вимог не заперечують. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши докази по справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народився та проживає в [ADDRESS] , що підтверджується копією його паспорта серії [NUMBER] , виданого 29.05.2012 року Старосамбірським РВ ГУМВС україни у Львівській області (а.с.11-12). Згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №056525, [PERSON] , яка проживає в с.Дроздовичі Старосамбірського району Львівської області на підставі рішення Старосамбірської районної державної адміністрації від 07.06.1996 року №164, належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ААГ «Дроздовичі», розміром 2,26 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с.10). 21.03.2005 року [PERSON] на випадок її смерті зробила таке розпорядження: земельний пай в кількості 2,26 га згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛВ №056525, виданого на підставі рішення Старосамбірської РДА від 07.06.1996 року №164 заповіла своєму родичу [PERSON] , жителю с.Міженець Старосамбірського району Львівської області (а.с.9). Із свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , виданого 30.03.2018 року Старосамбірським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області (а.с.7), відомо, що [INFO] у віці 85 років померла [PERSON] .. 12.03.2020 року [PERSON] звернувся до Старосамбірської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , проте нотаріус відмовила йому у прийнятті заяви по причині пропуску встановленого ст.1270 ЦК України терміну прийняття спадщини, що підтверджується листом завідувача Старосамбірської державної нотаріальної контори Сюми Т.С. від 12.03.2020 року №263/01-16 (а.с.6). Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії: посвідчують правочини (договори, заповіти, довіреності, вимоги про нотаріальне посвідчення правочину тощо); вживають заходів щодо охорони спадкового майна; видають свідоцтва про право на спадщину. На нотаріусів може бути покладено вчинення інших нотаріальних дій згідно із законом (частина друга статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини суд визнав поважними. Предметом спору є встановлення додаткового строку для прийняття спадщини позивачеві, оскільки останній після смерті своєї матері, будучи її спадкоємцем за заповітом, пропустив строк для прийняття спадщини. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, [PERSON] вказував, що він не мав права на спадщину за законом у першу чергу, не знав про існування вищевказаного заповіту, тому не звертався до нотаріуса з відповідною заявою протягом визначеного законом строку. Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно з пунктом 1.2 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі - Порядок №296/5), при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття (пункт 3.2 глави 10 розділу II Порядку №296/5). Пунктом 3.16 глави 10 розділу II Порядку №296/5 передбачено, що суд може визначити спадкоємцю, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Отже, на нотаріуса покладено обов`язок щодо повідомлення спадкодавця про необхідність подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом чи про відмову від її прийняття, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини. Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини у такому випадку потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Аналогічні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі №6-1320цс17, від 06 вересня 2017 року у справі №6-496цс17. З вказаними висновками погодився Верховний Суд у постановах від 12 вересня 2018 року у справі №484/3221/17 (провадження №61-22510св18), від 10 січня 2019 року у справі №263/1221/17 (провадження №61-18261св18), від 25 березня 2020 року у справі №642/2539/18-ц (провадження №61-5609св19). Як вбачається із довідки, виданої виконкомом Міженецької сільської ради Старосамбірського району Львівської області №653 від 31.10.2019 року [PERSON] , [INFO] до дня смерті [INFO] проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . Виконком Дроздовицької сільської ради від її імені посвідчував заповіт за реєстраційним номером №6 від 21.03.2005 року. На момент смерті в даному будинку в с.Дроздовичі ніхто не проживав та зареєстрованим там не був (а.с.8). Судом встановлено, що заповітом від 21.03.2005 року [PERSON] заповіла позивачу [PERSON] земельну частку (пай) розміром 2,26 умовних кадастрових гектарів, однак останньому не було відомо про складений на його користь заповіт. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №62738771 від 03.12.2020 року за параметрами запиту спадкодавця « [PERSON] », дата смерті [INFO] , інформація відсутня (а.с.36). Враховуючи обставини справи, наявності заповіту на користь позивача як спадкоємця майна [PERSON] , недобросовісну поведінку нотаріуса, відсутність інших спадкоємців щодо майна спадкодавця, а також наведені позивачем причини, які є об`єктивними та істотними труднощами, суд приходить до висновку, що наявні правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Outcome: approved