Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

06 травня 2021 року [PERSON] звернулася до Вінницького міського суду Вінницької області з позовною заявою до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що 22 вересня 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем, було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі №3612 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» за кредитним договором № 175/КФО-06, укладеним 21 березня 2016 року між [PERSON] та ТОВ «Український промисловий банк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», на підставі укладеного 30 червня 2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», ПАТ «Дельта Банк» і Національним банком України договору про передачу активів та зобов`язань ТОВ «Укрпромбанк» на користь ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», на підставі укладено 02 липня 2020 року між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» договору №2273/К про відступлення прав вимоги, за період з 02.07.2020 року по 01.09.2020 року, грошових коштів в сумі 348233 грн. 43 коп., в т.ч. заборгованість за тілом кредиту в розмірі 142939 грн, 75 коп., заборгованість за відсотками в розмірі 204993 грн. 68 коп, 300 грн. за вчинення виконавчого напису. На підставі вищевказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським Олександром Віталійовичем 26 квітня 2021 року відкрито виконавче провадження №65274682 з примусового виконання виконавчого напису №3612 від 22.09.2020 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованості в розмірі 348233,43 гривень. 30 червня 2010 року між ТОВ «Український промисловий банк», ПАТ «Дельта Банк» і Національним банком України було укладено договір про передачу активів та зобов`язань ТОВ «Укрпромбанк» на користь ПАТ «Дельта Банк», за умовами якого ТОВ «Український промисловий банк», передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, в тому числі до ПАТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги за кредитним договором №175/КФО-06, укладеним між [PERSON] та ТОВ «Український промисловий банк». 02 липня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» було укладено договір №2273/К про відступлення прав вимоги, в т.ч. ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» перейшло право вимоги за кредитним договором №175/КФО-06 від 21.03.2016 року. З огляду на що право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №175/КФО-О6 від 21.03.2016 року належить ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс». Позивач зазначила, що відносно кредитного договору №175/КФО-06 від 21.03.2006 року Вінницьким міським судом Вінницької області 06 січня 2015 року було ухвалено рішення у справі №127/315/14-ц, водночас оспорюваний виконавчий напис нотаріуса також стосується кредитного договору №175/КФО-06 від 21.03.2006 року, що свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Крім того, позивач вказала, що відповідачем ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» не надано доказів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника перед стягувачем, не надано доказів подання нотаріусу оригіналу кредитного договору, розрахунку заборгованості по кредиту та не надано доказів, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. За таких обставин просила визнати вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, а також стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12 травня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду в загальному позовному провадженні; залучено до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Т.В., приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського О.В. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16 липня 2021 року витребувано від приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Т.В. належним чином засвідчені копії матеріалів на підставі яких вчинявся оспорюваний виконавчий напис. 14 липня 2021 року через систему «Електронний суд» відповідачем подано відзив на позовну заяву (вх. №54409). При вирішенні питання про прийняття відзиву, судом встановлено, що він поданий до суду з пропуском строку, встановленого для подання відзиву, заяви про поновлення строку для подання відзиву не надходило, а тому відзив на позов судом до розгляду не приймається й відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Треті особи своїм правом на надання письмових пояснень не скористались. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09 вересня 2021 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, проте 09 грудня 2021 року представником позивача адвокатом Пономаренком Д.Ю., який діє на підставі ордеру серії ВН №1808222 на надання правової допомоги від 16.07.2021 року, подано до суду заяву (вх. №89629) згідно якої просив розгляд даної справи провести у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, щодо заочного розгляду справи не заперечував. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про день, час та місце судового засідання, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 22 вересня 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №3612, відповідно до якого запропоновано стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», яке є правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «Дельта Банк» на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №2273/К від 02 липня 2020 року, заборгованості, що виникла за кредитним договором №175/КФО-06 від 21 березня 2006 року, з усіма додатками та додатковими угодами, який укладений між ТОВ «Український промисловий банк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та [PERSON] , за період з 02 липня 2020 року по 01 вересня 2020 року, на загальну суму 348233,43 грн, з яких: 142939,75 грн - заборгованість за тілом кредиту; 204993,68 грн - сума заборгованості за відсотками; 300,00 грн- плата, здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису (а.с. 11). Вказаний виконавчий напис перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського Олександра Віталійовича (постанова про відкриття виконавчого провадження №65274682 від 26.04.2021 року) (а.с. 12-13). За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Тобто, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Таке вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. При цьому сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за №1172. З моменту прийняття цієї постанови і до 10 грудня 2014 року була чинною редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно. 10 грудня 2014 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису за кредитним договором, за яким боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі №826/20084/14, про визнання нечинним і скасування п. 1 та п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 визнано незаконним та нечинним, зокрема розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса на нотаріально не посвідченому кредитному договорі. Тобто, виконавчий напис було вчинено 22 вересня 2020 року, в період часу, коли законодавством не була передбачена можливість вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору, укладеного в простій письмовій формі, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14.У Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16 липня 2021 року витребувано від приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Т.В. належним чином засвідчені копії матеріалів на підставі яких вчинявся оспорюваний виконавчий напис, у тому числі й копію кредитного договору, який, як слідує зі змісту виконавчого напису, став підставою для його вчинення. Проте, приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. не надано суду витребуваних документів та про причини неможливості їх ненадання суду не повідомлено. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1-3 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення; сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Враховуючи вищевикладене, судом встановлено факт відсутності нотаріального посвідчення кредитного договору №175/КФО-06 від 21 березня 2006 року укладеного між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] . При цьому суд звертає увагу, що такий виконавчий напис міг бути вчинений лише на підставі нотаріально посвідченого кредитного договору. Враховуючи вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, розмір боргових зобов`язань позивача перед ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», який визначений у виконавчому написі нотаріуса, у загальній сумі 348233,43 грн не є безспірним. Щодо розподілу судових витрат, то суд враховує, що згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно положень ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат, наведеного позивачем у позовній заяві, останній складається із витрат на правничу допомогу, які орієнтовно становлять 5000,00 грн Разом з тим, в матеріалах справи міститься лише ордер серії ВН №1808222 на надання правової допомоги від 16.07.2021 року та копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ВН №000248. Детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснення ним витрат, необхідних для надання допомоги у матеріалах справи відсутній, тому суд не може визначити розмір суми, що підлягає розподілу між сторонами в порядку компенсації витрат на професійну правничу допомогу, з огляду на що, відсутні підстави для їх стягнення. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, а також враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 908,00 грн судового збору.

Outcome: approved