Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

07.02.2014 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на наступні обставини: [INFO] померла його бабуся [PERSON], яка постійно мешкала за адресою: [ADDRESS] Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], яка складає ? частину чотирьохквартирного жилого будинку. Вказана квартира належала померлій на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 28 листопада 1990 року п»ятою Макіївською державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в Макіївському міському бюро технічної інвентаризації 03 грудня 1990 року в книзі № 2-2762. Померла при житті склала заповіт, яким заповідала квартиру [ADDRESS] - йому [PERSON] Заповіт було посвідчено П»ятою Макіївською державною нотаріальною конторою 18 квітня 1997 року за реєстром № 1-122. Спадщина ним прийнята шляхом подачі заяви до нотконтори, однак отримати свідоцтво про право на спадщину він не може, оскільки в наданих ним документах виявились помилки у прізвище спадкодавця. Так, у вищевказаному заповіті прізвище померлої вказано як «[PERSON]». У договорі купівлі-продажу квартири прізвище покупця померлої на російській мові вказано «[PERSON]», в реєстраційному посвідченні БТІ вказано прізвище «[PERSON]». Ці розбіжності в прізвище померлої виникли тому, що раніше в паспорті померлої її прізвище було записано « [PERSON]». В 2001 році померла змінювала паспорт і її прізвище на українській мові було записано «[PERSON]». Це підтверджується тим, що заповіт було посвідчено від імені померлої в 1997 році за старим паспортом. В довідці про присвоєння ідентифікаційного номеру померлої, яка їй була видана 12 березня 1998 року, тобто до видачі нового паспорту, прізвище померлої українською мовою вказане як «[PERSON]». Тобто з цих документів витікає, що раніше прізвище померлої у паспорті було вказано « [PERSON]» і Виправити зараз ці розбіжності в прізвищах померлої неможливо у зв»язку зі смертю. Крім того те, що вищевказаний заповіт було складено померлою [PERSON] та те, що спадкова квартира за вищевказаним договором належить їй підтверджується домовою книгою на спадкову квартиру, в якій померла проживала з 1954 року і саме вона володіла нею і могла скласти заповіт саме вона, а зміна літери в прізвище було припущено при отриманні нового паспорту. Просив встановити факт належності заповіту, складеного від імені «[PERSON]» на його, [PERSON], користь, посвідченого п»ятою Макіївською державною нотаріальною конторою 18 квітня 1997 року за реєстром № 1-122 померлій [INFO] - [PERSON]. А також встановити факт належності померлій [INFO] [PERSON]: договору купівлі -продажу квартири за адресою: [ADDRESS], складеного від імені [PERSON], посвідченого 28 листопада 1990 року п*ятою Макіївською державною нотаріальною конторою за реєстром 2-2762 та реєстраційного посвідчення, виданого Макіївським міським бюро технічної інвентаризації 03 грудня 1990 року про реєстрацію вказаної квартири за [PERSON]. Заявник [PERSON] в судове засідання не з*явився, про місце, час та день розгляду справи був повідомлений належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву просив задовольнити. (а.с. 42). Представник заінтересованої особи Макіївської міської ради Донецької області в судове засідання не з*явився, про місце, час та день розгляду справи був повідомлений належним чином та надав заяву про розгляд справи в їх відсутності (а.с. 38). Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно з п.6 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як було встановлено в судовому засіданні, відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.6) [INFO] померла [PERSON]. Відповідно до відповіді П»ятої Макіївської державної нотаріальної контори від 17.03.2014 року №287/01-16 (а.с.35) після померлої [PERSON] заведена спадкова справа №117/2010 рік. 25.02.2010 року з заявою про відмову від спадщини звернулась [PERSON], а також 25.02.2010 року з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину звернувся [PERSON] При цьому свідоцтво про право на спадщину видано не було. При цьому померла при житті склала заповіт від 18.04.1997 року (а.с.4), яким заповідала квартиру [ADDRESS] заявнику [PERSON] Вказаний заповіт було посвідчено П»ятою Макіївською державною нотаріальною конторою 18 квітня 1997 року за реєстром № 1-122. Прізвище спадкодавця в ньому вказано як «[PERSON]». Квартира [ADDRESS] належала померлій на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 28 листопада 1990 року п»ятою Макіївською державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в Макіївському міському бюро технічної інвентаризації 03 грудня 1990 року в книзі № 2-2762 (а.с.7), в яком прізвище покупця вказано російською мовою як «[PERSON]». Відповідно ж до копії паспорта, що був виданий 01.02.2001 року Гірницьким РВ ММУ УМВС України в Донецькій області (а.с.5) прізвище, ім»я та по-батькові спадкодавця є «[PERSON]», російською мовою: «[PERSON]». Про той факт, що мова йде про одну ж саме особу, з різним написанням прізвища, свідчить наступні докази. Написання прізвища, ім»я та по-батькові спадкодавця, що вказані в договорі купівлі-продажу спірної квартири від 28.11.1990 року та в реєстраційному посвідченні БТІ російською мовою, співпадають з її прізвищем, ім»ям та по-батькові, що вказані в паспорті на російській мові. Паспорт спадкодавцю був виданий 01.02.2001 року й в ньому її прізвище вказано як «[PERSON]», після чого саме вказане прізвище вказується в документах, що стосуються спадкодавця. До цієї дати, тобто до отримання нового паспорту, прізвище спадкодавця зазначалось як «[PERSON]», що підтверджується довідкою про присвоєння ідентифікаційного номеру, що була видана 12.03.1998 року. А також такий факт доводить й та обставина, що спадкодавець [PERSON] була зареєстрована та фактично мешкала за адресою: [ADDRESS], тобто в будинку, придбаному за договором та вказаному в заповіті, складеному на користь заявника (а.с.5,10-12). Враховуючи наведе, суд приходить до висновку, що факт, який просить встановити заявник, є юридичним, оскільки, від його встановлення залежить виникнення особистих прав заявника, діючим законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, воно не пов'язано з наступним вирішенням спору про право і встановити його іншим шляхом неможливо, у зв'язку із чим, заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved