Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

06.11.2014 року позивач звернувся до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області з позовом до відповідача, в якому просив суд стягнути з нього на свою користь заборгованість в розмірі 53 633,25 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 694 574, 19 грн., за кредитним договором № VIW3AE00001844 від 15.06.2007 року та судові витрати. Свій позов мотивував тим, що відповідно до умов даного договору відповідач отримав кредит у розмірі 22 254,83 доларів США на термін до 13.06.2012 року, який зобов'язався повернути та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені в кредитному договорі. Згідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен був надавати позивачу грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. У випадку порушення зобов'язань за кредитним договором, відповідач сплачує позивачу відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. В порушення умов договору відповідач не виконував належним чином взяті на себе зобов'язання, а саме: не надавав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, в зв'язку з чим станом на 20.10.2014 року виникла заборгованість в сумі 53 633,25 доларів США, яку позивач просив стягнути з відповідача в судовому порядку. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні, оскільки борг погашений у повному обсязі. З пояснень представника відповідача в судовому засіданні 07.04.2015 року (а.с. 70) встановлено, що відповідач на даний час проживає в м. Ялта, АР Крим, однак позов був пред'явлений за останнім місцем реєстрації відповідача: с. Майстрів Новоград-Волинського району Житомирської області, у відповідності до вимог ЦПК України, а тому справа підсудна Новоград-Волинському міськрайонному суду Житомирської області. Доповівши зміст заявлених позовних вимог, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. З матеріалів справи вбачається, що 15.06.2007 року між позивачем (Банком) та відповідачем (позичальником) був укладений кредитний договір № VIW3AE00001844 (копія а.с. 9-13), відповідно до умов якого Банк зобов'язався надати позичальникові кредитні кошти шляхом надання готівкою через касу на строк з 15 червня 2007 року по 13 червня 2012 року включно, у вигляді не поновлюваної кредитної лінії у розмірі 28 313,68 доларів США на наступні цілі: купівля автомобіля 22 254,83 доларів США, а також у розмірі 6058,85 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та згідно порядку, передбачених п. п. 2.1.3, 2.2.7 даного договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,84 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 1 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту та винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,14 % від суми вказаного кредиту щомісячно в період сплати, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно п. п. 3.11 даного договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу згідно п. 6.2 даного договору. Періодом сплати вважати період з «20» по «25» число кожного місяця. Погашення заборгованості за цим договором (за винятком винагороди, що сплачується в момент надання кредиту) здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 506,44 доларів США для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди. Згідно п. 7.4 кредитного договору, при порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, передбачених пп. 1.1, 2.2.4, 3.3.3 цього договору, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 2,09 % на місяць, розраховані на суму непогашеної в строк заборгованості за кредитом. П. 3.8 кредитного договору передбачає, що при непогашенні кредиту в строки, зазначені п.п. 7.1 п.п. 2.3.3 цього договору, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту нарахування відсотків здійснюється згідно п. 3.2 даного договору з дати виникнення простроченої заборгованості. Також сторони домовилися, що при порушенні позичальником будь-якого зобов'язання, передбачених п.п. 2.2.2, 2.2.3, 7.5 даного договору, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити Банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки. Сплата пені здійснюється в гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати. Позивач виконав свої зобов'язання перед відповідачем, надавши останньому кредитні кошти в сумі 20 828,00 доларів США, що підтверджується ордером-розпорядженням (копія а.с. 15). Відповідач, в свою чергу, не надавав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 20.10.2014 року становить 53 633,25 доларів США, та складається із заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 21 557,58 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 1277,56 доларів США, пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в сумі 30 798,11 доларів США. Наявність такої заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 4-7). Правильність наведених позивачем розрахунків та нарахування зазначених в розрахунку сум заборгованості представником відповідача спростовано не було. Подані представником відповідача докази на підтвердження належності проведення виконання своїх зобов'язань відповідачем, а саме копії квитанцій (а.с. 79) від 21 травня 2014 року та 22 травня 2014 року про здійснення платежів по кредитному договору VIW3AE00001844 від 15.06.07 р. на суму 300 000,00 грн. та 149 000, 00 грн., вчинених за [PERSON] [PERSON], суд оцінює як неналежні, оскільки, як встановлено в судовому засіданні, кошти за цими платежами на рахунок, зазначений в п. 7.2 кредитного договору, відкритий відповідачу для зарахування заборгованості, не надходили. Статтями 525-526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов'язання (неналежне виконання). При порушенні зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Оскільки позивачем надано достатні та належні докази на підтвердження невиконання відповідачем умов кредитного договору та існування заборгованості за кредитним договором, а також враховуючи, що відповідачем та його представником факти невиконання взятих на себе зобов'язань по кредитному договору перед позивачем спростовані не були, суд задовольняє заявлені позовні вимоги про стягнення відсотків та комісії в повному обсязі. Одночасно п.4.1 кредитного договору встановлено, що сплата пені здійснюється в гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати. Зважаючи на вказаний пункт договору, суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 30 798 доларів США пені за несвоєчасність виконання зобов'язань не підлягає задоволенню. Відтак, встановлені підстави для часткового задоволення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним документально підтверджені судові витрати пропорційно задоволених вимог (платіжне доручення а.с. 1).

Outcome: partial