Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

06 липня 2016 року на розгляд до суду надійшов позов ПАТ КБ «Приватбанк» до приватного нотаріуса Словянського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] про визнання безпідставною відмови нотаріуса та зобовязання вчинити певні дії. На обґрунтування позову зазначив, що рішенням Словянського міськрайонного суду від 27.10.2010 року задоволений позов ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON], [PERSON], про звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішення набуло законної чинності 08.11.2010 року. За цим судовим рішенням позивачу надано право продажу квартири [ADDRESS] для задоволення вимог за кредитним договором №463М-07 від 18.07.2007 року. Позивач є іпотекодержателем зазначеного предмету іпотеки. Власником квартири є [PERSON] Для продажу квартири позивачу необхідний правовстановлюючий документ, яким є договір купівлі-продажу, посвідчений 15.10.2003 року, р-р №2074 приватним нотаріусом Словянського міського нотаріального округу [PERSON] Враховуючи, що позивач не був стороною зазначеного договору купівлі-продажу, даний документ відсутній у позивача. Без наявності цього документу позивач не може укласти договору купівлі-продажу, оскільки відповідно до положень ч.1 ст.55 Закону України «Про нотаріат» угоди про відчуження, що підлягають реєстрації, посвідчуються за умови подання документів, що підтверджують право власності на майно, що відчужується. Позивач звернувся до відповідача з заявою про видачу дублікату договору купівлі-продажу, посвідчений 15.10.2003 року, р-р №2074, приватним нотаріусом Словянського міського нотаріального округу [PERSON] Відповідач відмовив у вчиненні цієї нотаріальної дії. Відмову у вчиненні нотаріальної дії відповідач аргументував посиланням на те, що дублікати нотаріально посвідчених документів видаються за письмовою заявою осіб, за дорученням яких або щодо яких вчинялися нотаріальні дії. Відмовляючи у вчиненні нотаріальних дій відповідач, як на підставу для такої відмови ,посилається на положення ст.ст. 8, 53 Закону України «Про нотаріат». Просив суд визнати незаконною відмову приватного нотаріуса Словянського міського нотаріального округу [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії з підстави неоднозначного розуміння рішення Словянського міськрайонного суду від 27.10.2010 року у цивільній справі №2-8283/2010; зобовязати приватного нотаріуса Словянського міського нотаріального округу [PERSON] видати ПАТ КБ «Приватбанк» дублікат договору купівлі-продажу, посвідчений 15.10.2003 року, р-р №2074, приватним нотаріусом Словянського міського нотаріального округу [PERSON]; судові витрати стягнути з відповідача. Позивач, належним чином повідомлений про час, дату та місце судового розгляду, в судове засідання не зявився, в позовній заяві зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку. Відповідач - приватний нотаріус [PERSON], в судове засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечував проти задоволення позову. Зазначив, що 07.04.2016 року до нього надійшла заява ПАТ КБ «Приватбанк» з проханням видати дублікат договору купівлі-продажу від 15.10.2003 року за реєстром №2074. 11.04.2016 року ним було направлено на адресу банку мотивовану письмову відповідь з зазначенням причин, за якими неможливо видати банку зазначений дублікат договору та запропоновано представнику банку особисто звернутися до нотаріуса за отриманням офіційної постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії. По-перше, банк не є стороною вищевказаного договору купівлі-продажу. По-друге, банком не надано оригіналів документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії за участю юридичної особи. ПАТ КБ « Приватбанк» помилково вважає, що наявність судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та продаж предмета іпотеки надає автоматично право Банку на отримання дублікату правовстановлюючого документа у нотаріуса. Позивачем невірно вирішується наявність колізії між нормами ст. 53 Закону України « Про нотаріат» та ст. 38 Закону України « Про іпотеку», бо пріоритет має не час прийняття закону, а його спеціалізація - застосовується той закон, який регулює конкретні (спеціальні) правовідносини, а правовідносини по видачі дублікатів нотаріально посвідчених документів регулюються Законом України « Про нотаріат», а не Законом України « Про іпотеку». За положеннями статті 53 Закону України « Про нотаріат» дублікат видається у разі втрати або зіпсування документа, посвідченого або виданого нотаріусом, за заявою осіб, перелічених у першому реченні частини пятої статті 8 цього ж Закону. Тобто, дублікат видається лише у разі втрати або зіпсування документа та виключно особам, за дорученням яких або щодо яких вчинялися нотаріальні дії, до числа яких позивач не належить. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (ст.11 ЦПК України) встановив наступне. Матеріалами справи встановлено, що 18.07.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №463М-07, за умовами якого банк надав останній кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 60000,00 грн. строком до 18.07.2012 року. В забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором 18 липня 2007 року між ПАТ «КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Словянського міського нотаріального округу [PERSON], відповідно до умов якого [PERSON] передала банку в іпотеку квартиру загальною площею 43,50 кв.м, житловою площею 29,40 кв.м, розташовану за адресою: [ADDRESS], яка їй належить на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 15.10.2003 року. Рішенням Словянського міськрайонного суду від 27 жовтня 2010 року, солідарно стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №463М-07 від 18.07.2007 року в сумі 74599,26 грн.; в рахунок погашення основного зобовязання [PERSON] за кредитним договором №463М-07 від 18.07.2007 року звернуто стягнення на предмет іпотеки, що належить іпотекодавцю [PERSON], шляхом продажу квартири ПАТ «КБ «Приватбанк». Судом встановлено, що квартира за адресою: [ADDRESS], належить на праві власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 15.10.2003 року приватним нотаріусом Словянського міського нотаріального округу. 25.03.2016 року до приватного нотаріуса Словянського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] надійшла заява представника ПАТ КБ «Приватбанк» [PERSON] про видачу дублікату договору купівлі-продажу від 15.10.2003 року р-р №2074. У заяві зазначено про те, що на підставі рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 27.10.2010 року, яке набрало законної сили 08.11.2010 року, ПАТ КБ «Приватбанк» отримало право звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру [ADDRESS], шляхом його продажу, тому представник банку просить видати дублікат договору купівлі-продажу цієї квартири, посвідчений 15.10.2003 року за реєстровим номером 2074, бо вказаний документ необхідний для вчинення правочину з реалізації Банком предмету іпотеки за цим судовим рішенням. Зазначене звернення представника ПАТ КБ «Приватбанк» було розглянуто відповідачем - приватним нотаріусом Словянського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] і надана письмова відповідь за № 8/01-16 від 11.04.2016 року. Згідно цієї відповіді видача дублікату договору купівлі продажу квартири не можлива з наступних підстав: 1) ПАТ КБ « Приватбанк» не є стороною вищевказаного договору купівлі-продажу квартири; 2) не надані відомості щодо втрати чи псування цього документа. Питання щодо видачі нотаріусами дублікатів документів, посвідчених або виданих нотаріусом, регулюються Законом України « Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 ( далі - Порядок). За змістом статті 53 Закону України « Про нотаріат» та глави 22 розділу II Порядку у разі втрати або зіпсування документа, посвідченого або виданого нотаріусом, за письмовою заявою осіб, за дорученням яких або щодо яких учинялася нотаріальна дія, нотаріусом видається дублікат утраченого або зіпсованого документа. Таким чином, підставою для видачі дубліката документа згідно із наведеними нормами є його втрата або зіпсування, а субєктами, які мають право на його отримання є особи, за дорученням яких або щодо яких учинялась дія. Відповідно до глави 2 розділу II Порядку правочини щодо відчуження та застави майна. Право власності на яке підлягає реєстрації, посвідчуються за умови подання документів, що посвідчують право власності на майно. Такі документи, як правило, знаходяться у іпотекодавця, який є власником предмета іпотеки. Позивач у позовній заяві посилаються на те, що, якщо у банка немає правовстановлюючого документа на майно з причини його втрати іпотекодавцем, то логічно, що в банку виникає право на отримання дублікату такого документу. Між тим, позивачем не було надано суду жодних доказів того, чи зверталось ПАТ КБ « Приватбанк» до іпотекодавця за наданням правовстановлюючого документу на квартиру, які є перешкоди у витребуванні банком у іпотекодавця вказаного правовстановлюючого документу. Відсутність доказів щодо звернення банку до іпотекодавця для отримання відповідного документа свідчить про передчасність звернення до нотаріуса для отримання його дублікату, тому нездійснення приватним нотаріусом [PERSON] цієї нотаріальної дії у такому випадку не може вважатись обмеженням права банку на виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу. Доводи позивача про колізію норм статті 53 Закону України « Про нотаріат» та статті 38 Закону України « Про іпотеку» не ґрунтуються на законі. Так, статтею 38 Закону України від 05 червня 2003 року № 898-IV « Про іпотеку» передбачено право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, а саме ч.5- дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця, ч.10 - договір купівлі-продажу предмета іпотеки, укладений відповідно до цієї статті, є правовою підставою для реєстрації права власності покупця на нерухоме майно, що було предметом іпотеки. В той же час статтею 53 Закону України « Про нотаріат» передбачені порядок та підстави видачі дублікату нотаріально посвідченого документа. Виходячи зі змісту листа Міністерства юстиції України від 26 грудня 2008 року № 758-0-2-8-19 «Щодо практики застосування норм права у випадку колізії» колізія норм права це неузгодженість між чинними нормативно-правовими актами, їхнє протиріччя з одного й того самого предмета регулювання, а також суперечність між двома або більше формально чинними нормами права, прийнятими з одного і того ж питання. По даній справі закони, на колізію яких посилається позивач, мають різні предмети регулювання, вони прийняті з різних питань, тому посилання на Перехідні положення та принцип дії закону в часі безпідставне. Не відповідають фактичним обставинам по справі і доводи позивача про те, що з боку приватного нотаріуса [PERSON] мала місце відмова у вчиненні нотаріальної дії з підстав неоднозначного розуміння рішень суду в цивільних справах ( пункт 3 доводів позовної заяви), бо у письмовій відповіді нотаріуса від 11.04.2016 року таке посилання відсутнє. Крім того, обґрунтованим є посилання нотаріусом у письмових запереченнях щодо відсутності відмови у вчиненні нотаріальної дії, а саме постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відповідно до п.3 глави 13 розділу I Порядку, оскільки згідно п.1 глави 14 розділу I Порядку до суду оскаржуються нотаріальна дія або відмова у її вчиненні. У даній справі відсутня постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а є відповідь на заяву представника банку. Враховуючи те, що невідємною умовою реалізації банком положень Закону України « Про іпотеку» щодо здійснення процедури продажу предмета іпотеки на підставі рішення суду, що набрало законної сили, яким банку надано право вчиняти будь-які дії необхідні для продажу предмета іпотеки, є право, зокрема, отримувати дублікат правовстановлюючого документу за умови відмови іпотекодавця надати оригінал правовстановлюючого документу, а позивачем не надано суду доказів щодо звернення ПАТ КБ «Приватбанк» до іпотекодавця для отримання відповідного правовстановлюючого документу, то суд приходить до висновку про передчасність звернення до нотаріуса для отримання дублікату документа. Крім того, відсутня постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у звязку з чим не можна вважати, що право банку на виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу обмежене, тому не має законних підстав для задоволення позовних вимог про визнання незаконною відмови нотаріуса та покладання зобовязання вчинити певні дії. Відповідно до положень статті 88 ЦПК України, з урахуванням відмови судом у задоволенні позовних вимог, відсутні законні підстави для стягнення на користь позивача понесених судових витрат по сплаті судового збору у сумі 1378 грн.

Outcome: dismissed