Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

06.09.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В заяві зазначила, що 27 жовтня 1979 року в Н-Санжарському райвідділі ЗАГС, актовий запис № 82, зареєструвала шлюб з [PERSON]. Мають трьох повнолітніх дітей. В даний час сторони припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Їх подружнє життя не склалося. Причиною розпаду сімї стали різні погляди на життя. Оскільки відповідач відмовляється розривати шлюб в органах РАЦС, звернулася до суду з вказаним позовом. Позивач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, в якій прохає справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, надав заяву, в якій прохає справу розглянути у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується лише на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявленим одним із подружжя. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27.10.1979 року у Н-Санжарському райвідділі ЗАГС, актовий запис № 82 (а.с. 7). Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Вбачається, що між сторонами існують конфліктні стосунки. Шлюб зберегти наміру не мають. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, так як сімя розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням цього суд вважає, що судові витрати по справі (судовий збір) в розмірі 640 грн. 00 коп. належить стягнути з відповідача. Крім того, згідно п. 2 ч. 1 ст. 79 ЦПК України витрати на правову допомогу відносяться до судових витрат. Згідно квитанції № 268 від 01.09.2017 року, виданої адвокатом [PERSON] (а.с. 9), позивач понесла витрати на правову допомогу в розмірі 400 грн., які підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved