Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

07.07 .2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на ? частку житлового будинку № 163 по вул. Леніна в смт. Нововасилівка Приазовського району Запорізької області. Позов обґрунтований тим, що 26.11.2014 року померла рідна тітка позивача [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на ? частку житлового будинку № 163 по вул. Леніна в смт. Нововасилівка Приазовського району Запорізької області, який належав померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.09.2004 року. Позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після померлої [PERSON] Коли позивач звернулась до нотаріальної контори для оформлення спадщини, то отримала відмову, у звязку з тим, що оригінал правовстановлюючого документа на будинок не зберігся і позивач не може надати його нотаріусу. Таким чином, позивач змушена звернутися до суду із вказаним позовом. Пози вач, належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позов підтримує. Відповідач [PERSON] селищна рада, належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання уповноваженого представника не направила, надала суду заяву про розгляд справи без представника ради, позов визнає в повному обсязі. Третя особа Приазовська державна нотаріальна контора, в судове засідання уповноваженого представника не направила, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Третя особа Реєстраційна служба Приазовського РУЮ Запорізької області, в судове засідання уповноваженого представника не направила, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Третя особа КП «Нерухомість-П», в судове засідання уповноваженого представника не направила, про причини неявки суд не повідомила. Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. В силу ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Під час розгляду справи судом встановлено, що 26 листопада 2014 року померла [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 306649 від 28.11.2014 року. На підставі заповіту, складеного [PERSON] 11.05.2011 року і посвідченого секретарем Нововасилівської селищної ради, спадкоємцем після її смерті є позивач [PERSON] Згідно витребуваних судом матеріалів спадкової справи, позивач [PERSON] прийняла спадщину у встановленому законом порядку, шляхом подання заяви до нотаріальної контори, у звязку із чим Приазовською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу. Відомостей про будь-яких інших звісних спадкоємців після смерті [PERSON] матеріали спадкової справи не містять. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.06.2015 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що нею не надано документів, які б підтверджували право власності спадкодавця на спадкове майно. Відповідно до довідки КП «Нерухомість-П» від 22.06.2015 року № 135, [PERSON] на праві власності належить ? частка житлового будинку № 163 по вул. Леніна в смт. Нововасилівка Приазовського району Запорізької області на підставі свідоцтва про право на спадщину № 1693 від 10.09.2004 року. Житловий будинок загальною площею 52,2 кв.м., житловою площею 35,3 кв.м., складається з: «А-1» житловий будинок, «Б-1» літня кухня, «В-1» сарай, «Г-1» сарай, «Д-1» гараж, № 1 огорожа, № 2 колодязь, № 3 вбиральня. Згідно оголошення в газеті від 10.06.2015 року, свідоцтво про право на спадщину на імя спадкодавця було втрачено. Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. На підставі ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. В розумінні ст. 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Суд вважає, що оскільки позивачем було підтверджено належність померлому на праві власності спірного майна, а також право позивача на спадкування, то позовні вимоги слід задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved