Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

05 січня 2017 року кредитна спілка «Азовська кредитна компанія» звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача посилався на те, що 16 червня 2014 року між відділенням «Азов» Кредитної спілки «Азовська Кредитна компанія» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 489/14-А (надалі - Кредитний договір), згідно якого відповідач отримала кредит в сумі 7000,00 гривень строком користування 18 місяців. Згідно Кредитного договору відповідач зобов'язалася повернути наданий кредит, а також сплатити проценти за користування ним щомісячно з розрахунку 0,1% від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Умови погашення кредиту відповідачем належним чином не виконувалися, внаслідок чого утворилася заборгованість перед позивачем, яка станом на 16 грудня 2016 року становить 6 386, 38 гривень та складається з наступного: заборгованість по залишку кредиту у сумі 3 868, 19 гривень, заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом у сумі 2 518, 19 гривень. У подальшому представник позивача уточнив позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість, що склалась станом на 14 березня 2017 року у загальній сумі 6 726, 78 гривень , з яких: 3868,19 гривень залишок за кредитом, та 2858,59 гривень проценти за користування кредитом, а також судові витрати, пов'язані зі зверненням до суду з зазначеним позовом в розмірі 1378 гривень, а всього 8 104, 78 гривень. У судове засідання представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності, не з'явився, надавши заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, проти ухвалення рішення в заочному порядку не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 Цивільно-процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року №1618-IV (зі змінами та доповненнями) (далі за текстом ЦПК України), згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 16 червня 2014 року між Кредитною спілкою «Азовська кредитна компанія», в особі заступника директора Відділення «Азов» [PERSON], та [PERSON] був укладений кредитний договір № 489/14-А, відповідно до умов якого Кредитна спілка «Азовська кредитна компанія» надала [PERSON] кредит в сумі 7000,00 гривень строком користування 18 місяців. Даний договір підписаний сторонами. В договорі узгоджено питання розміру кредиту, період дії кредиту, відсоткова ставка. Як вбачається з додатку №1 до Кредитного договору встановлено графік погашення заборгованості. Відповідно до п.2.1 Кредитного договору, плата за користування кредитом здійснюється щомісячно у встановлені даними договором строки, із розрахунку 0,1% від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Нарахування процентів починається з дня, наступного після отримання кредиту, а зупиняється в день кінцевого розрахунку за ним. В порушення умов Кредитного договору [PERSON] припинила виконання своїх зобов'язань щодо внесення щомісячних платежів, внаслідок чого по Кредитному договору утворилася заборгованість, яка згідно розрахунку заборгованості станом на 14 березня 2017 року складає 6 726, 78 гривень та складається з наступного: залишок за кредитом становить 3 868, 19 гривень, сума нарахованих процентів за користування кредитом згідно п.2.1 кредитного договору за період з 07 березня 2015 року по 14 березня 2017 року у розмірі 2 858, 59 гривень. Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року №435-ІV (що діє з 01 січня 2004 року, зі змінами та доповненнями) (далі за текстом ЦК України) договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно п.1 ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 2 ст.1050 ЦК України, якщо договором позики (кредиту) встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] порушила умови Кредитного договору, тобто не вносила щомісячні платежі, внаслідок чого у останньої виникла заборгованість перед позивачем станом на 14 березня 2017 року, яка становить 6 726, 78 гривень, у зв'язку з чим суд вважає, що зазначена сума заборгованості підлягає стягненню з неї в повному обсязі, а тому задовольняє позовні вимоги Кредитної спілки «Азовська кредитна компанія». Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Як встановлено ст.79 ЦПК України до судових витрат належить судовий збір.

Outcome: approved