Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-25 00:00:00

05.04.2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначила, що 25.09.2009 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, за час якого у них народилися спільні діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] 07.06.2016 року. 20.03.2020 року рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області шлюб між ними розірвано. Разом з тим, 27.03.2019 року, в період перебування у зареєстрованому шлюбі, ними було придбано автомобіль марки Пежо 308, 2008 року випуску, номер кузова [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] (далі\~транспортний засіб, автомобіль). 15.01.2020 року вказаний автомобіль був відчужений відповідачем без її відома. Відповідно до звіту про ринкову вартість вказаного автомобіля його вартість становить 144197 грн. Враховуючи наведене, просить суд, в порядку поділу майна подружжя, стягнути на свою користь з відповідача грошові кошти у розмірі 72098,50 грн. компенсації вартості 1/2 частки транспортного засобу марки Пежо 308, 2008 року випуску, номер кузова [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] . В судовому засіданні позивач та її представник заявлені вимоги підтримали із вказаних у позові підстав. Просили суд позов задовольнити. Відповідач та його представник проти задоволення позову заперечили. Суду пояснили, що позивач знала про реалізацію автомобіля та отримала частину коштів. Просили суд в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.09.2009 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області за актовим записом № 1369. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.03.2020 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Дане судове рішення набрало законної сили 07.08.2020 року (а.с. 8-10). Згідно ч. 2\~ст. 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі в період з 25.09.2009 року по 07.08.2020 року. Однак, з усних пояснень сторін слідує, що фактично вони перестали проживати разом, як чоловік та жінка, 14 січня 2020 року, коли позивач забрала свої речі з дому та переїхала в інше місце проживання. Ця обставина визнана відповідачем. Судом також встановлено, що 27.03.2019 року в період перебування у зареєстрованому шлюбі, за спільні кошти подружжя, сторонами було придбано автомобіль марки Пежо 308, 2008 року випуску, номер кузова [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] . В подальшому, 15 січня 20220 року вказаний автомобіль був відчужений відповідачем. Надаючи свою правову оцінку відносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне. Згідно\~ст. 60 СК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. В даному випадку, оскільки спірний автомобіль придбаний сторонами за час їх шлюбу, а доказів віднесення його до особистої власності одного з подружжя не надано, на нього поширюється правовий режим спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] . Суд відхиляє доводи сторони відповідача про те, що автомобіль придбаний за особисті кошти матері відповідача, оскільки вони не підтверджені будь-якими доказами. До того ж, відповідач в цій частині суперечить сам собі, оскільки одночасно стверджує, що автомобіль є його особистою приватною власністю, в той час як надалі вказує, що частину коштів від відчуження автомобіля повернув позивачу, тобто, вказує, що він все таки вважав його спільною сумісною власністю подружжя. Далі, відповідно до роз`яснень, які наведені у п.30 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», у випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Отже, ключовим для вирішення питання про можливість поділу майна, яке було відчужено подружжям є не тільки наявність на це письмової згоди іншого з подружжя, а використання виручених від продажу грошових коштів не в інтересах сім`ї чи на її потреби. В даному випадку, відповідач не надав суду будь-яких доказів того, що кошти, які він виручив від продажу автомобіля Пежо 308, 2008 року випуску, номер кузова [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] , він використав в інтересах сім`ї чи на її потреби. Враховуючи вищенаведене, а також той факт, що автомобіль був проданий відповідачем 15 січня 2020 року, в той час як сторони фактично припинили шлюбні відносини 14 січня 2020 року, що визнав відповідач, беручи до уваги відсутність згоди позивача на відчуження автомобіля, слід дійти висновку, що відповідач розпорядився автомобілем на власний розсуд та не в інтересах сім`ї чи на її потреби. Доказів передачі частини коштів від продажу автомобіля позивачу, відповідач суду не надав. Його доводи про те, що цей факт може підтвердити покупець автомобіля суд до уваги не бере, оскільки факт передачі грошових коштів показами свідків підтверджуватися не може. Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги слід задовольнити та в порядку поділу спільної сумісної власності подружжя присудити позивачу грошову компенсацію 1/2 вартості автомобіля Пежо 308, 2008 року випуску, номер кузова [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] . \~ \~ \~ \~Визначаючи розмір такої грошової компенсації суд враховує, що згідно звіту про оцінку легкового автомобіля, його ринкова вартість становить 144\~197,00 грн. (а.с. 16-26). Відповідач не надав суду доказів іншої вартості відчуженого ним автомобіля. Зважаючи на викладене, слід задовольнити позовні вимоги повністю та стягнути з відповідача на користь позивача грошову компенсацію у розмірі 72\~098,50 грн. Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. За наведених обставин, суд вважає за необхідне понесені [PERSON] судові витрати по справі зі сплати судового збору в розмірі 908 грн. компенсувати їй за рахунок відповідача. На підставі ст.ст.141, 265 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved