overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

06.02.2015 р. позивачка звернулася до суду з цим позовом. В позові зазначила, що за рішенням Кагарлицького райсуду Київської області від 17.06.2003 р. проводилось стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини доходу від заробітку до досягнення нею повноліття. [INFO] дочці [PERSON] виповнилося 18 років у зв'язку з досягненням нею повноліття, стягнення аліментів було припинено. Після припинення стягнення аліментів за вищевказаним рішення суду батько не брав матеріальної участі і не надавав коштів на її навчання. Дочка [PERSON] проживає із позивачкою та знаходиться на її утриманні, оскільки навчається на денній (платній) формі навчання, що стверджується довідкою виданою Гуманітарно-Педагогічним коледжем МДУ від 08.09.2014 року № 2591. На даний час вона ніде не працює, перебуває на обліку РЦЗ і отримує допомогу по безробіттю в розмірі 450 грн. на місяць, тому просить стягувати з відповідача аліменти на користь дочки. Позивачка [PERSON] при розгляді справи позовні вимоги підтримує повністю, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки. Відповідач [PERSON] два рази на розгляд справи не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про розгляд справи, .про що є відмітки у справі. Причини неявки суду невідомі, заперечення суду не подано. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали в справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Сторони від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Дитина навчається на четвертому курсі денної форми навчання Гуманітарно-Педагогічного коледжу Мукачівського державного університету.. Термін закінчення навчання - 30.06.2015 року. Позивачка на даний час ніде не працює, перебуває на обліку РЦЗ і являється єдиним джерелом доходу сімейного бюджету. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дочки, яка навчається. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки повнолітня дочка навчається на денній формі навчання і потребує матеріальної допомоги. Позивач заперечень щодо позовної заяви не надав. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача у доход держави, відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

06.02.2016 року позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свій позов тим, що перебуває у шлюбі з відповідачем, який розірвано 03 жовтня 2016 року. Від сумісного подружнього життя мають дитину - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає. У судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, з позовом згоден. Враховуючи наявність заяв від сторін про розгляд справи без їх участі суд приймає рішення за наявними у справі доказами, без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав визначених ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, визнає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідач є батьком неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7), який мешкає разом з позивачем, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Первомайської міської ради Харківської області № 247 від 31.01.2017 року (а.с.5). Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 1/4 частину з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% від встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідно до її віку щомісяця, починаючи з 06.02.2017 року, що не суперечить вимогам закону, відповідає інтересам дитини та відповідача по справі. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Таким чином, позов обґрунтований, законний та підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.180-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

06.02.2017 заявник звернулася до суду із заявою, в якій просить призначити психіатричний огляд у примусовому порядку [PERSON], посилаючись на те, що остання страждає на тяжкий психічний розлад більше 20 років, неодноразово лікувалася у психіатричних закладах, тому за своїм психічним станом потребує у проведенні психіатричного огляду у примусовому порядку, оскільки у добровільному порядку ухиляється від його проведення. В судовому засіданні представник заявника заяву підтримала у повному обсязі. Вказала на те, що стан [PERSON] значно погіршився в останні два місяці. Пов'язує це з неприйняттям останньою уколів, які є обов'язкові нею для прийняття кожний місяць. Оскільки [PERSON] до своєї квартири не пускає, на огляд та прийняття ліків не появляється, тому лікар-психіатр просить заяву задовольнити. Прокурор проти задоволення заяви не заперечував. [PERSON] в судове засідання не зявилася. Оскільки доступу до її житла немає, тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи за її відсутності, з чим погодилися учасники розгляду даної заяви. Суд заслухавши думку прокурора, висновки лікаря-психіатра, дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], жителька [ADDRESS] страждає на тяжкий психічний розлад більше 20 років, неодноразово лікувалася у психіатричних закладах. Востаннє знаходилася на стаціонарному лікуванні в Хмельницькій обласній психіатричній лікарні №1 з 10.08.2016 по 06.10.2016 (арк..4), тому за своїм психічним станом потребує у проведенні психіатричного огляду у примусовому порядку, оскільки у добровільному порядку ухиляється від його проведення. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про психіатричну допомогу» психіатричний огляд особи проводиться лікарем-психіатром у примусовому порядку за рішенням суду. З висновку лікаря стосовно особи з тяжким психічним розладом від 03.02.2017 видно, що [PERSON], [INFO] за своїм психічним станом потребує проведення психіатричного огляду у примусовому порядку без її усвідомленої згоди, оскільки страждає на захворювання «Шизофренія, параноідна форма, загострення». Суд вважає надані заявником докази достатніми та переконливими, тому є підстави для задоволення заяви. Зважаючи на вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

06.02.2017 р. відповідач звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Оболонського р/с м. Києва від 22.11.2016 р. у справі за позовом [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків, заподіяних внаслідок ДТП. В обґрунтування своїх вимог заявник вказав, що лише 25.01.2017 р. ним було отримано копію заочного рішення, з якого вбачається, що суд не належно прийшов до висновку про його належне повідомлення, при цьому позивач не зверталась до страхової компанії щоб отримати відшкодування шкоди. У судове засідання заявник - відповідач [PERSON] не з'явився, надіслав свою заяву щодо не можливості появи у судовому засіданні та підтримку своїх вимог. Представник позивача вона же представник 3 особи [PERSON] - адвокат [PERSON] запропонувала суду відмовити у даній заяві та надав письмові заперечення щодо даної заяви. У відповідності до ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи та заслухавши думку представника, приходить до висновку, що зважаючи на недоведеність своїх вимог у заяві [PERSON] про перегляд заочного рішення потрібно відмовити як у безпідставній та необґрунтованій. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

06.02.2017р. до Інгулецького районного суду з Апеляційного суду Дніпропетровської області була повернута цивільна справа за вищезазначеним позовом, для ухвалення додаткового рішення відповідно до вимог ст. 220 ЦПК України. В судове засідання сторони не з'явились, що не перешкоджає розгляду даного питання. Дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. 10.01.2017р. було винесене рішення за даним позовом (а.с.75-77). Представник відповідача не погодився з вказаним рішенням та подав апеляційну скаргу. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26.01.2017р. було встановлено, що суд першої інстанції не вирішив питання про розподіл судових витрат по справі, а при зверненні до суду позивачем судові витрати не оплачувались (а.с.98). Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Таким чином суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення, оскільки при ухваленні рішення 10.01.2017р. не вирішено питання про стягнення з відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 1600,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

06.02.2017р. до Словянського міськрайонного суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, пояснюючи вимоги наступним:\~вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 14.05.2011р., одруження було зареєстровано відділом ДРАЦС по м. Словянську Словянського МУЮ в Донецькій області, актовий запис № 167. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] Спільне життя між ними не склалося, на даний час шлюбні відносини між ними фактично припинені. Причиною розпаду сімї стали розбіжності і погляди на сімейне життя. Подальше збереження шлюбу є неможливим.\~Однією сімєю вони не мешкають з 21 січня 2017 року, відновлювати шлюбні стосунки не бажають.\~Спору про поділ майна та місце мешкання дитини не має. Просить суд\~ розірвати шлюб між нею та [PERSON] Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю,\~просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату та час розгляду справи, заяв про перенесення або відкладення судового розгляду від нього не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 224 ЦПК України. З наданих письмових доказів слідує наступне: [PERSON], [INFO], та [PERSON] (до шлюбу Піддубна) [PERSON], [INFO], уклали шлюб 14.05.2011 року, одруження було зареєстровано відділом ДРАЦС по м. Словянську Словянського МУЮ в Донецькій області, актовий запис № 167\~(а.с.4), є батьками неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Згідно ч.1\~ст. 24 СК України,\~ст. 51 Конституції України, ст.16 Загальної декларації прав людини шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сімї. Позивач [PERSON] на розірванні шлюбу наполягає, зазначила у позовній заяві про те, що вона не бажає продовжувати шлюбні стосунки з відповідачем. Згідно зі\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження … є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. За таких обставинах суд приходить до переконання, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. За таких обставинах суд приходить до переконання, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Враховуючи інтереси дитини, суд вважає за необхідне залишити дитину [PERSON], [INFO], на вихованні його матері [PERSON]. Після розірвання шлюбу\~ [PERSON] залишити прізвище «Боровенко». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

06.02.2017 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] та третьої особи Універсальної Товарної Біржі «Виконт-Т» про визнання договору купівлі-продажу, дійсним. В позовній заяві позивач зазначив, що 17.09.1999 року на Універсальній Товарній Біржі «Виконт-Т», між ними та відповідачами було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], але договір не був нотаріально посвідчений, у зв'язку з чим вони змушені звертатися до суду з даним позовом. Позивачі у судове засідання не з'явилися, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять позов задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, причину неявки суду не повідомили, про час та дату слухання справи були повідомлені належним чином. Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224ЦПК України. Представник третьої особи - Універсальна Товарна Біржа «Виконт-Т, у судове засідання не з'явився. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.09.1999 року на Універсальній Товарній Біржі «Виконт-Т, між [PERSON], [PERSON], а також [PERSON], [PERSON], від імені яких діяла [PERSON] та [PERSON], [PERSON], а також [PERSON], від імені якого діяла [PERSON], був укладений договір №4-26 купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Судом встановлено, що всі умови договору сторонами по угоді виконані в повному обсязі, однак у порушення ст.227 ЦК України, договір нотаріально не засвідчений. У відповідності зі ст. 47 ч.2 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.), якщо одна зі сторін цілком або частково виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

06.02.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, зазначивши, що у них з відповідачкою є спільна донька Катерина, [INFO]. В даний час відповідачка проживає окремо. Дитина знаходиться на його утриманні. Відповідачка добровільно не надає допомоги на її утримання. Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання доньки Катерини, [INFO], у розмірі 1/3 частки з усіх видів її доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Представник позивача до судового засідання не зявився, надавши до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його присутності, та зазначив, що позов підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка в судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи, в звязку з чим відповідно до ст. 224 ЦПК України судом застосовано заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. В свідоцтві про народження доньки Катерини зазначено, що вона народилася 21.07.1999 року і її матірю є відповідачка по справі [PERSON] Як вбачається з матеріалів справи, донька проживає разом з позивачем і знаходиться на його утриманні, відповідачка проживає окремо і добровільно відмовляється надавати йому допомогу щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення повноліття. Оскільки обставин відповідно до ст. 182 СК України, які б перешкоджали стягненню з відповідачки аліментів у розмірі, визначеному позивачем, судом не встановлено, суд вважає, що позов належить задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

06.02.2017 року [PERSON] звернулась до Словянського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, пояснюючи вимоги наступним: вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 14.06.2008р., одруження було зареєстровано Виконкомом Миколаївської міської ради Донецької області, актовий запис № 31, від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] В теперішній час шлюбні відносини між ними припинені. Причиною припинення сімейних відносин стало те, що змінилось відношення відповідача до неї та в цілому до сімї. Між ними постійно виникали сварки, зникло взаєморозуміння, кожен живе своїм життям. Вона намагалася зберігти сімю, але всі намагання виявилися марними. На даний час вважає, що збереження сімї неможливе, просить суд розірвати шлюб. Спору про поділ майна та місце мешкання дитини вони не мають. Позивач [PERSON] до суду не зявилась, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, проти їх задоволення заперечував, 23.02.2017р. та 27.03.2017р. надавав до суду заяву, просив суд надати термін для примирення, у звязку з чим сторонам був наданий строк до 24.04.2017р. для примирення. У судове засідання 24.04.2017р. відповідач не зявився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, у якій зазначив, що проти розірвання шлюбу заперечує. Наполягання позивача на розірванні шлюбу свідчить про те, що примирення між подружжям [PERSON] не відбулося. Суд, розглядаючи справу, виходив з наступного: 14.06.2008р. [PERSON], [INFO] та [PERSON] (до шлюбу - Ішкова) [PERSON], [INFO] уклали шлюб, одруження було зареєстровано Виконкомом Миколаївської міської ради Донецької області, актовий запис № 31 (а.с.4), є батьками неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с.5). [PERSON] мешкає разом з донькою [PERSON] за адресою: [ADDRESS], [PERSON] сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] (а.с. 16, 18), наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 16 «Загальної декларації прав людини» від 10.12.1948р., шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення до спільного сімейного життя подружжя неприпустимо, подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження шлюбу буде суперечити інтересам [PERSON] Таким чином у суду є усі підстави для задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу між сторонами, так як подальше спільне життя подружжя та збереження сімї [PERSON] неможливе. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище «Янковська». Місце мешкання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] визначити разом з її матірю [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

06.02.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, який був зареєстрований 15.11.1997 року відділом РАЦС Новоград-Волинського міськвиконкому, актовий запис №375. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Однак, спільне життя не склалось, мають дитину [PERSON], [INFO] Перебування в шлюбі та примирення є неможливим і суперечить їх інтересам, оскільки давно втратили один до одного почуття любові та поваги, спільне господарство не ведуть. В судове засідання позивач зявилась, позов підтримала. Відповідач в судовому засіданні зявився, позов визнав. Дослідивши\~\~у\~\~судовому\~\~засіданні\~\~матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 15.11.1997 р. відділом РАЦС Новоград-Волинського міськвиконкому, актовий запис №375, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії № 1-ТП № 036677 від 15.11.1997 р. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе. При розгляді справи суд виходив з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. А тому, враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, а тому, наявні підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

06.02.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: квартири [ADDRESS] «б» в м. Миколаєві і зареєстрований на Південній Товарній Біржі від 30.08.1994 року за №524. Нотаріально даний договір не посвідчувався, що перешкоджає їй (позивачу) розпорядитися спірною квартирою. У судове засідання позивач не зявилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. У судове засідання відповідачі [PERSON], [PERSON] не зявились, про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Оцінивши представлені докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що 30.08.1994 року [PERSON], [PERSON] уклали з [PERSON] договір купівлі-продажу нерухомого майна. Згідно договору [PERSON], [PERSON] продали, а [PERSON] купила квартиру [ADDRESS] «б» в м. Миколаєві. Даний договір був оформлений на Південній Товарній Біржі від 30.08.1994 року за № 524, а також 07.09.1994 року у МБТІ за №16165. Нотаріально даний договір не посвідчувався. Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу квартири ( житлового будинку) повинен бути нотаріально засвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недотримання цієї вимоги вабить недійсність договору. Відповідно до ст. 220 ч.2 ЦК України, якщо одна із сторін повністю або частково виконали умови угоди, що вимагає нотаріального посвідчення, суд має право визнати угоду дійсною. На підставі викладеного, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved