Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

06.12.2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду з зазначеною позовною заявою, в якій вказав, що 21.05.2013 року він надав відповідачу в борг грошові кошти у сумі 2 500 доларів США на строк до 01.11.2013 року. Додатково сторони розмір даного зобов'язання визначили і висловили у відповідному розмірі в гривнях як діючої грошової одиниці України, що на момент, що на момент передачі позики відповідало 20 250 грн. Даний факт підтверджується розпискою, написаною відповідачем власноручно. В обумовлений строк відповідач грошові кошти не повернув і належні щомісячні відсотки в розмірі 14 % з щомісячною виплатою до повного погашення, згідно досягнутої раніше двосторонньої домовленості, від виконання якої відповідач ухилився. Позивач неодноразово пропонував відповідачу погасити наявну заборгованість, але відповідач відмовляється. Позивач вказує, що на даний момент сума заборгованості перед ним становить 20250,00 грн., 17010,00 грн. - відсотки за користування чужими грошовими коштами, виходячи з наступного розрахунку: період прострочення з 22.05.2013 року по 21.11.2013 року - 6 місяців, процентна ставка - 14 % (щомісяця), тобто сума відсотків за вказаний період склала (20250) х 6 х 14 / 100 % = 17 010 грн. Позивач просив суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь грошові кошти (суму боргу) у розмірі 20 250 грн. 00 коп., грошові кошти (відсоток за користування чужими грошовими коштами) у розмірі 17010 грн. 00 коп., а також понесені ним витрати по сплаті судового збору у сумі 372 грн. 60 коп. У судовому засіданні позивач на позовних вимогах наполягав з мотивів, викладених у позовній заяві та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Він у встановленому порядку був повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Але про причини неявки суд не сповістив. Від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Зі згоди позивача та її представника, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши доводи та пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову з таких підстав. В судовому засіданні встановлено факт наявності боргу відповідача [PERSON] у сумі 2500 доларів США перед позивачем [PERSON], що підтверджується розпискою від 21.05.2013 року, в якій також зазначено, що ця сума еквівалентна 20250 грн. та відповідач зобов'язався щомісячно сплачувати 14 % від суми боргу до повного погашення. Вказану суму боргу [PERSON] зобов'язався повернути 01.11.2013 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного Кодексу України. Частина 1 статті 527 ЦК України передбачає, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. В ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або ж таку кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За правилом ч. 1 ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. У відповідності зі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Позивачем представлений розрахунок суми відсотків, належної до стягнення з відповідача [PERSON] Перевіривши вказаний розрахунок, суд знаходить його вірним і тому сума відсотків за користування грошовими коштами становить 17010 грн. 00 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позивачем при поданні позовної заяви було сплачено судовий збір у сумі 372 грн. 60 коп., то ці кошти також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved