Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

06.11.2017 року позивач звернувся до суду із вказаним вище позовом до [PERSON] 01.12.2017 року провадження у справі ухвалою судді відкрито та призначено розгляд справи по суті на 14.12.2017 року з відкладенням розгляду на 03.01.2018 року. Розгляд справи знову відкладено на 05.02.2018 року у звязку із надходженням до суду відзиву на позовну заяву. У звязку із надходженням відповіді на позов та неявкою сторін розгляд справи відкладено на 01.03.2018 року. В судовому засіданні 01.03.2018 року задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів і у судовому засіданні оголошено перерву до 22.03.2018 року та 10.04.2018 року. 10.04.2018 року допитані свідки та оголошено перерву до 04.05.2018 року з відкладенням засідання за клопотанням представника позивача на 05.06.2018 року. 05.06.2018 року оголошено перерву до 21.06.2018 року для виклику свідків, а 21.06.2018 року розгляд справи відкладено на 14.08.2018 року за клопотання представника відповідача через участь у кримінальній справі. 14.08.2018 року у судовому засіданні допитано свідка та оголошено перерву через неявку інших свідків до 04.09.2018 року та через відсутність даних про отримання ними судових повісток перерву подовжено до 17.10.2018 року. Через ухилення свідка [PERSON] ухвалою суду від 17.10.2018 року останнього було вирішено доставити до суду приводом та знову продовжено перерву до 14.11.2018 року, тоді ж вказаного свідка і допитано. Для уточнення порядку сплати заборгованості оголошено перерву у засіданні до 03.12.2018 року, тоді ж перерву подовжено до 17.12.2018 року за клопотанням представника відповідача через зайнятість у іншій справі. Позовні вимоги представник позивача обґрунтував тим, що 20.02.2017 року ним подана до Первомайського міськрайонного суду Харківської області заява про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиту електроенергію. 10.03.2017 року видано судовий наказ, але за заявою боржника той же суд своєю ухвалою від 30.03.2017 року скасував вказаний судовий наказ. Тому, позивач звернувся до суду вже із позовною заявою, в якій зазначив, що на підставі договору про користування електричною енергією від 19.03.2012 року між ним та відповідачем у справі, остання є його абонентом зі споживання електроенергії (особовий рахунок 1057027), згідно якого використовувала електроенергію для власних побутових потреб за адресою: м. Первомайський Харківської області, ? м-н.[ADDRESS]. Станом на час подання позову до суду заборгованість за спожиту електроенергію у відповідача склала 5755,45 грн. З урахуванням сплати 1400,00 грн. по особовому рахунку відповідача після подачі позову до суду, представник позивач уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача вже 4355,45 грн. та понесені судові витрати. Сторона відповідача, не погодившись із заявленими позовними вимогами, надала відзив на позов, в якому просила повністю відмовити у задоволенні позову. Зокрема, нею зазначено, що [PERSON] в період з 01.09.2016 року по 31.12.2016 року за адресою: м. Первомайський Харківської області, ? м-н.[ADDRESS] не мешкала, внаслідок того, що тяжко хворіла та фактично проживала разом із сестрою за адресою: м. Первомайський Харківської області, 6 м-н.[ADDRESS]. Прилад обліку споживання електроенергії знаходиться за межами її квартири у приміщенні загального користування і до нього мають доступ сторонні особи. Цей факт [PERSON] виявила у червні 2016 року коли побачила дріт, який йшов від її розподільчої коробки до квартири №34 - [PERSON], що незаконно здійснила підключення до її приладу обліку споживання. Вона звернулася до органу поліції із заявою про притягнення [PERSON] до відповідальності, проте, за результатами перевірки її заяви вона отримала висновок про припинення розгляду матеріалу за нею із направленням матеріалу до архіву [PERSON] Крім того, поліцією було направлено повідомлення в КП «Жилсервіс» для вирішення питання по суті і прийняття рішення згідно чинного законодавства. На час виникнення заборгованості [PERSON] тяжко хворіла, в наслідок переламу кісток була прикута до ліжка, проживала із сестрою [PERSON] за її адресою, яка за нею доглядала. Скориставшись цією ситуацією мешканці кв.34, в тому числі [PERSON] та [PERSON], не санкціоновано підключалися до електропроводки, що веде до її квартири, тому, сторона відповідача вважає, що не має нести обовязок по сплаті за електроенергію, бо [PERSON] особисто її не використовувала. Представник позивача надав відповідь на відзив, в якому вказав на розбіжність періоду хвороби відповідача, вказаному у відзиві на позов та наданими медичними документами. Також зазначено, що відповідач зверталася до органів поліції із заявою про притягнення до відповідальності якоїсь [PERSON] з кв. 34, проте згідно ордеру вказана квартира надана [PERSON], в ній [PERSON] не зареєстрована і яке відношення вона має до цієї квартири - не відомо. Також, вказано, що по особовому рахунку в період часу, нібито проживання відповідача у сестри, проведено оплату за електроенергію в сумі 450,00 грн. Суд, вивчивши позовну заяву з доданими документами, відзив на позовну заяву, відповідь на відзив, заслухавши пояснення сторін та показання свідків, дослідивши та проаналізувавши письмові докази, встановив обставини та відповідні до них правовідносини. Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ст. ст. 13, 77, 81 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Предметом доказування у даній справі є факт наявності обсягу спожитої та неоплаченої електричної енергії абонентом\~ згідно договору про користування електричною енергією від 19.03.2012 року, укладеним між позивачем та відповідачем у справі, особовий рахунок 1057027 за адресою: м. Первомайський Харківської області, ? м-н.[ADDRESS]. Зокрема, встановлено судом та не оспорюється сторонами у справі, що відповідач [PERSON] є абонентом позивача АК «Харківобленерго» зі споживання електроенергії для побутових потреб з 19.03.2012 року, про що свідчить договір про користування електричною енергією від тієї ж дати за № 27649 за особовим рахунком 1057027 за адресою: м. Первомайський Харківської області, ? м-н.[ADDRESS] (а.с.11-12). Згідно договору споживач повинен дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про користування електричною енергією; вчасно сплачувати вартість використаної електроенергії; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх внутрішніх електромереж, електроустановок та побутових електроприладів. Відповідно до довідки абонента [PERSON] за особовим рахунком № 1057027 за адресою: м. Первомайський Харківської області, ? м-н.[ADDRESS] (а.с.115-117) при подачі позову до суду борг за спожиту електроенергію складав 5755,45 грн. і його утворення розпочато з 01.08.2016 року. З вказаної дати по особовому рахунку було здійснено три платежі: 450,00 грн. до подання позову до суду -\~ 18.10.2016 року; 1000,00 грн. та 400,00 грн. під час розгляду справи у суді - 31.10.2018 року та 23.11.2018 року відповідно. З урахуванням платежів після подання позову до суду розмір заборгованості відповідача перед позивачем вже склав на день ухвалення рішення у справі 4355,45 грн., яку позивач і просить стягнути. Вказаний розмір заборгованості стороною відповідача неоспорений. \~ Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст.714 ЦК України, Законом України «Про ринок електричної енергії», «Правилами користування електричною\~ енергією для населення», затвердженими постановою Кабінету Міністрів від 26 липня 1999 року № 1357, Методикою обчислення розміру відшкодувань збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення, затвердженою Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 22 листопада 1990 року\~ № 1416 (далі [PERSON]). Постачання фізичним особам електроенергії здійснюється на підставі договору\~ про користування електричною енергією. Таким чином судом встановлено, що у сторін виникли договірні відносини. Виходячи з положень ст.ст.6, 526, 626-631 ЦК України укладений договір є обов'язковим для належного виконання сторонами відповідно до його умов, ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач зобов'язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Основною підставою заперечень відповідача проти позовних вимог є те, що заборгованість, яку просить стягнути позивач, утворилася не з її вини, а нібито, через підключення до її електромережі певних осіб через її прилад обліку електроенергії. Згідно матеріалу перевірки № 2190, зареєстрованого в ЖЕО № 2680 від 17.06.2016 року за заявою [PERSON] від 17.06.2016 року нею зазначено обставини та події, зокрема, вона просила вжити заходів до мешканців кв.34 в б.57 на ? м-ні м. Первомайського Харківської області, які самовільно приєдналися до її електролічильника та користуються її електроенергією з травня 2016 року, а саме, [PERSON] Про це [PERSON] дізналася у абонентному відділі позивача після того, як за її особовим рахунком виникла заборгованість за травень 2016 року близько 380,00 грн. і після виходу за її місцем проживання електриків, які пояснили, що відбір електроенергії з квартири [PERSON] іде із квартири 34, де, нібито, проживає [PERSON] 17.06.2016 року [PERSON] викликала електриків Первомайського КП «Жилсервіс» за фактом нібито самовільно приєдналися до її електромережі мешканцями кв.34, а також викликала поліцію. Свідки [PERSON] та [PERSON], електрики КП «Жилсервіс», які прибули за викликом [PERSON], показали, що розподільна коробка електрокабелів знаходиться біля вхідних дверей кімнати [PERSON]; електрощитова знаходиться у окремій кімнаті, проте, через вказану коробку до мережі [PERSON] та будь-якого іншого абонента можна приєднатися без особливих складнощів будь-ким. Проте, на місці електрики не виявили підключення до мережі [PERSON] будь-яких несанкціонованих кабелів мешканців будинку. Після чого вони покинули приміщення будинку № 57. Інспектор Первомайського ВП, що прибув за викликом, прийняв заяву [PERSON] та за результатами перевірки її заяви надав висновок від 12.07.2016 року про припинення розгляду матеріалу за заявою із направленням матеріалу до архіву [PERSON] Крім того, поліцією було направлено повідомлення в КП «Жилсервіс» для вирішення питання по суті і прийняття рішення згідно чинного законодавства. Відповідач [PERSON] не відстежила подальшої долі своєї заяви, не оскаржила дію чи бездіяльність органу поліції і провадження за її заявою наразі припинено, перевірка не ведеться. Користувач квартири № 34 [PERSON], допитаний в якості свідка в судовому засіданні показав, що до того часу, як його квартиру № 34 у листопаді 2016 року приєднали до електромережі, він близько трьох тижнів (жовтень-листопад 2016 року) користувався електроенергією шляхом накиду дроту на електропроводку до кімнати відповідача [PERSON], а до того часу він перебував у зоні АТО. В його кімнаті № 34 періодично проживала його співмешканка [PERSON], де вона проживає зараз йому не відомо. Крім того, деякий час [PERSON] проживала і в квартирі [PERSON] з її дозволу. До розподільчої коробки біля квартири [PERSON] до її мережі могли без проблем підключатися і будь-які інші мешканці будинку. Накид дроту на проводку [PERSON] він здійснював без її дозволу оскільки в своїй квартирі він ще не мав електропостачання, проте, [PERSON] та він сплачували за рахунками по електроенергії квартири [PERSON] і самі не могли використати такої кількості електроенергії. До розгляду справи по суті ним було сплачено суму у 1400,00 грн. за особовим рахунком кв. 27 та до подачі позову до суду 450,00 грн. Решту суми [PERSON] відмовляється платити замість [PERSON], оскільки вважає, що вона не стежила за своєю квартирою і до її електромережі могли приєднатися інші мешканці будинку. Таким чином, на день ухвалення рішення суду судом не встановлено факту несанкціонованого підключення інших осіб до мережі абонента [PERSON] на її прилад обліку споживання електроенергії правоохоронними органами. Крім того, на день звернення [PERSON] до органів поліції по її особовому рахунку заборгованості за спожиту електроенергію не було. Показання ж свідка [PERSON] свідчать лише про нетривале приєднання останнього до мережі відповідача та ще і з оплатою електроенергії. Відповідач посилається на те, що тяжко хворіла та перебувала на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні [PERSON] ЦРЛ з 24.06.2016 року по 21.07.2016 року згідно довідки (а.с.32) з діагнозом: закритий уламковий перелом м/гомілкової кістки н/3 діафізу зі зміщенням; закритий перелом багато уламковий дистального епіфіза б/гомілкової кістки зі зміщенням уламків, розрив дистального межберцового синдесмоза з підвивихом лівої стопи до гори.\~ 21.07.2016 року хвора виписана з відділення на стаціонарне лікування у травматолога поліклініки (суд не бере до уваги описки у вказаній довідці щодо року перебування на стаціонарному лікуванні «2017 рік», оскільки згідно Епікризу (а.с.31) це мало місце саме у 2016 році). З вересня 2016 року та по кінець грудня 2016 року відповідач проживала у сестри [PERSON] в її квартирі в м. Первомайському Харківської області, 6 м-н.[ADDRESS], оскільки потребувала сторонньої допомоги з її боку,\~ майже постійно була прикута до ліжка. Саме через це відповідач вважає, що вона не могла спожити електричну енергію за той період, що вказує позивач. Такі самі показання дала в судовому засіданні сестра відповідача [PERSON], допитана у якості свідка. З такими твердженнями відповідача суд не може повністю погодитися. [PERSON] відключена від\~ електропостачання лише 03.01.2017 року саме через несплату рахунків у великих розмірах за спожиту електроенергію, а посилання [PERSON] у своєму відзиві на позов, що її вимоги до АК «Харківобленерго» припинити енергопостачання в її квартиру № 27 в б.57 на ? м-ні м. Первомайського Харківської області залишені без задоволення, жодним доказом не підтверджено, крім слів самої відповідачки. Крім того, суд ставиться критично до показань свідка [PERSON], яка є рідною сестрою відповідача та має певну зацікавленість. А саме, стосовно періоду перебування [PERSON] на її догляді в період з початку вересня 2016 року (дата початку формування боргу) по кінець грудня 2016 року (незабаром до її відключення від електромережі за борги). Жодним медичним документом не підтверджено фізичний стан [PERSON] щодо неспроможності її відвідати свою квартиру задля перевірки стану своєї електромережі чи здійснити відключення від неї на час хвороби, аби запобігти несанкціонованим втручанням до неї.\~ Так, відповідно до ст. 319 ЦК України право власності складається з прав володіння, користування та розпорядження майном. [PERSON] користується квартирою № 27 в б.57 на ? м-ні м. Первомайського Харківської області і відповідно до ст. 322 ЦК України зобов'язана утримувати майно, що їй належить на праві володіння, користування чи розпорядження, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно Договору про користування електричною енергією споживач повинен дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про користування електричною енергією; вчасно сплачувати вартість використаної електроенергії; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх внутрішніх електромереж, електроустановок та побутових електроприладів. [PERSON], знаючи ще в червні 2016 року про можливе втручання до своєї електромережі третіх осіб, що до речі, не знайшло свого підтвердження матеріалами перевірки [PERSON] та в ході судового розгляду, не здійснила відключення свого лічильника від мережі, адже після даних подій пройшло більше півроку (стаціонарне лікування та проживання у сестри). Позивач не предявляв в рамках цього цивільного провадження позовних вимог до [PERSON], а [PERSON] не предявляла вимог матеріального характеру до [PERSON] чи [PERSON] та в судовому порядку не доказувала розмір спричиненої їй матеріальної шкоди саме вказаними особами через несанкціоноване втручання в електромережу до її квартири. Таким чином, відповідач жодним належним та допустимим доказом не довела судові відсутність своєї чи будь-якої іншої особи вини у виникненні заборгованості за спожиту електроенергію. З огляду на вище викладене, суд вважає позов законним, обґрунтованим\~ та таким, що підлягає задоволенню зі стягненням з відповідача заборгованість за спожиту електричну енергію у сумі 4355,45 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений останнім при подачі заяви про видачу судового наказу та позову.

Outcome: approved