Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

05.04.2021 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» в якому просить визнати виконавчий напис Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни зареєстрованого в реєстрі за №8669 від 24 вересня 2018 року, таким, що не підлягає виконанню. На обґрунтування позовних вимог зазначив, що 10.10.2018 року було відкрите виконавче провадження ВП №57389636 про стягнення з нього в користь ПАТ «Перший Український міжнародний банк» заборгованості в розмірі 18153,51 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. від 17 грудня 2020 року про звернення стягнення на заробітну плату визначено здійснювати відрахування із заробітної плати на користь стягувача - Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» суму боргу в розмірі 17294,01 грн. витрати на проведення виконавчих дій в розмірі 403,27 грн., а також основну винагороду приватного виконавця в розмірі 179,74 грн. Вказує, що договору №GR-6463454 від 18.06.2014 року про рефінансування кредиту, на підставі якого винесено оспорюваний ним виконавчий напис нотаріуса, він із АТ «Банк Ренесанс Капітал» не укладав, підпис, який розміщений у графі «Підпис позичальника/страхувальника» належить не йому, а іншій особі. В судове засідання представник позивача подав клопотання з проханням розгляд справи здійснювати у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Також просить не стягувати з відповідача витрати на професійну правничу допомогу (а.с.42). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, які містяться у матеріалах справи. Заяви, клопотання, відзив на позовну заяву від відповідача на адресу суду не надходили. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, витребовуваних судом доказів не надали, будь яких клопотань, заяв чи заперечень від них на адресу суду не надходило. Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та подані докази, проаналізувавши встановлені обставини справи в їх сукупності, приходжу до наступного висновку. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. 24.09.2018 року було вчинено виконавчий напис (зареєстровано у реєстрі за №8669), яким запропоновано стягнути з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором №GP-6463454 від 18.06.2014 року, який укладений ним із АТ «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк». Загальна сума заборгованості складає 18153,51 грн., що складається із суми боргу 17723,51 грн. та суми за вчинення виконавчого напису нотаріусом, що становить 430,00грн. (а.с.18) 10.10.2018 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. на підставі спірного виконавчого напису нотаріуса було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №57389636 (а.с.17). Окрім цього приватним виконавцем в межах виконавчого провадження №57389636 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату [PERSON] від 17.12.2020 року якою визначено здійснювати відрахування із заробітної плати у розмірі 20% на користь стягувача (а.с.12, 13). До матеріалів справи долучено копію пропозиції укласти договори (оферта) з метою рефінансування відповідно до якого вигодонабувачем є АТ «Банк Ренесанс Капітал» (а.с.19). Позивач у своїй позовній заяві заперечує факт підписання ним вищевказаного договору. За загальним правилом ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч.1 ст.16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч.1 ст.1 ЗУ від 02.08.1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі - Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Відповідно до ст.87 ЗУ «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Положеннями ст.88 ЗУ «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до п.1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до п.2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст.15, 16, 18 ЦК України, ст.ст.50, 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Системний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. Такими документами можуть бути: зокрема, документи первинної бухгалтерської документації, оформлені відповідно до вимог ст.9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» від 16.07.1999 року із змінами та доповненнями, а саме: платіжні доручення, меморіальні ордери, виписки з рахунків, на які боржник перераховує кошти, розписки, чеки тощо. Приймаючи рішення про звернення до нотаріуса для вчинення ним виконавчого напису, стягувачу необхідно надати документи, які б підтверджували наступні умови, зокрема, чи підпадає заявлена вимога під вид заборгованості, визначений Постановою Кабінету Міністрів України; чи є в наявності та оформлені належним чином документи, передбачені Постановою Кабінету Міністрів України, чи підтверджують наявні документи безспірність заборгованості боржника перед стягувачем та прострочення виконання зобов`язання; чи не минув встановлений законодавством строк для вчинення виконавчого напису. З матеріалів справи вбачається, що при вчиненні виконавчого напису №8669 від 24.09.2019 року, нотаріусом не перевірено безспірність суми заборгованості, яку запропоновано стягнути, що є порушенням ст.87 ЗУ «Про нотаріат» від 02.09.1993 року із змінами та доповненнями та Глави 16 Розділу ІІ Наказу МЮУ «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» 22.02.2012 року № 296/5. Оскільки приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. ухвалу суду про витребування доказів не виконала, представник відповідача в судове засідання не з`явився, будь яких доказів на спростування викладеної позиції позивача не подав, а тому суд позбавлений можливості достовірно дослідити правомірність суми заборгованості позивача та періоду за який здійснено нарахування і як наслідок дотримання вимог ст.88 ЗУ «Про нотаріат». Отже, дослідивши та оцінивши представлені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що обґрунтування [PERSON] щодо вчинення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. виконавчого напису від 24.09.2018 року, що зареєстрований в реєстрі за №8669, з порушенням вимог закону є обґрунтованими, у зв`язку з чим його слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладають у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином з відповідача Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» слід стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 908 грн., сплачений останнім при зверненні до суду з даним позовом. На підставі ст.ст.15, 16 ЦК України, ст.ст. 87, 88 ЗУ «Про нотаріат»,

Outcome: approved