Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

06.09.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 30.10.2010 року Фрунзенським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 412. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову позивач зазначила, що причиною розірвання шлюбу, є те що з березня 2016 року і по теперішній час вони з відповідачем не проживають однією сім*єю, не ведуть спільне господарство, відсутній сімейний бюджет. Під час спільного проживання протягом останніх п*яти років відповідач постійно вчиняв скандали, займався рукоприкладством, висловлювався на її адресу нецензурною лайкою в присутності дитини, що принижувало її честь та гідність. Шлюбно-сімейні стосунки припинені з червня 2016 року, з цього часу разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Вважає, що поновлення шлюбно-сімейних відносин та збереження сімї не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Майнового спору не мають. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, в якій просить слухати справу без її участі, позов підтримує у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову або заяви про розгляд справи без його участі не надав. Згідно ч.3 ст.27 ЦПК України відповідач зобовязаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки , що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобовязує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом предявленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі,фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 30.10.2010 року Фрунзенським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 412. (свідоцтво про шлюб серії 1-ВЛ № 151698). Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії 1-ВЛ №311737, видане 08.02.2013 року Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №80). Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки з червня 2016 року, проживають окремо один від одного, не ведуть спільне господарство, відсутній сімейний бюджет. Між ними відсутнє взаєморозуміння та різні погляди на життя, що призвело до втрати почуття поваги та довіри один до одного. Під час спільного проживання протягом останніх п*яти років відповідач постійно вчиняв скандали, займався рукоприкладством, висловлювався на адресу позивача нецензурною лайкою в присутності дитини, що принижувало її честь та гідність. Примирення між сторонами не можливе. Відповідно зі ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З врахуванням наведеного, приймаючи до уваги, що сторони дійшли до остаточного висновку про припинення сімейних відносин, на примирення не згодні, суд вважає необхідним шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвати, так як подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе. Згідно квитанції № 28 від 06.09.2016 року позивачем при предявленні позову до суду був сплачений судовий збір у розмірі 551,20 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved