Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

05 листопада 2021 року уповноважений представник позивача [PERSON] - адвокат Костенко О.М. звернувся до Згурівського районного суду Київської області із вищезазначеною позовною заявою посилаючись на те, що [INFO] померла баба позивача - [PERSON] , яка до дня смерті проживала в [ADDRESS] . Після її смерті позивачу відкрилась спадщина за заповітом. До складу спадщини за заповітом, яка відкрилась позивачу, входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,5233 га, яка розташована на території Згурівської селищної ради Київської області (Войтівської сільської ради Згурівського району Київської області), кадастровий номер 3221981300:04:008:0009, яка належала [PERSON] згідно державного акту серії ЯА № 256642, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 662. Позивач спадщину прийняв, оскільки на час смерті проживав постійно разом з нею. Мати позивача, дочка померлої - [PERSON] померла у 2010 році. Нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу - державного акту. Представник позивача просить суд визнати за позивачем в порядку спадкування за заповітом право власності на спірну земельну ділянку. Також просить не стягувати з відповідача судові витрати. Ухвалою суду від 05 листопада 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Учасники справи в підготовче судове засідання не з`явились. В зв`язку з неявкою в підготовче судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування підготовчого судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Представник позивача [PERSON] направив до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Справу просив розглянути по суті у підготовчому судовому засіданні з огляду на визнання позову відповідачем. Представник Згурівської селищної ради Мокронос В. направив до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю, зазначивши, що наслідки визнання позову є йому зрозумілими. Суд визнав можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін, та їхня неявка не перешкоджає розгляду справи. На підставі ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України суд вважає за можливе за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення про задоволення позову, враховуючи визнання позову відповідачем. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до наступного висновку. Обставини, викладені в позові підтверджуються дослідженими судом письмовими доказами. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , яка до дня смерті проживала в [ADDRESS] (а.с.43 - копія актового запису про смерть). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом. За життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла позивачу [PERSON] . Заповіт посвідчений 10 березня 2005 року Войтівською сільською радою Згурівського району Київської області, зареєстрований в реєстрі за № 45. Також [PERSON] склала заповіт, яким належний їй житловий будинок в [ADDRESS] , заповіла своїй дочці, матері позивача [PERSON] , яка померла у 2010 році. Заповіт посвідчений 13 червня 2006 року Войтівською сільською радою Згурівського району Київської області, зареєстрований в реєстрі за № 58. Інших заповітів [PERSON] не складала (а.с.6, 7 - копії заповітів, а.с. 9 - копія свідоцтва про народження). До складу спадщини, яку [PERSON] заповіла позивачу, входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,5233 га, яка розташована на території Згурівської селищної ради Київської області (Войтівської сільської ради Згурівського району Київської області), кадастровий номер 3221981300:04:008:0009, яка належала [PERSON] згідно державного акту серії ЯА № 256642, виданого 26 листопада 2004 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 662. По схемі розпаювання земельній ділянці відповідає № 231 (а.с. 62 - копія державного акту, а.с.14-18 - копія витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, а.с.19-21 - копія технічної документації із землеустрою, а.с. 23 - довідка виконавчого комітету Згурівської селищної ради, а.с. 24 - викопіювання). Відповідно до ст. 116 ЗК України громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. В силу ст. 80 ЗК України суб`єктами права власності на землю є, зокрема, громадяни. Позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем майна у вигляді зазначеної вище земельної ділянки. На момент смерті [PERSON] разом з нею проживав позивач, а тому вважається таким, що спадщину прийняв в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Інші спадкоємці на майно, яке за заповітом визначене позивачу, судом не встановлені (а.с. 22 - довідка виконавчого комітету Згурівської селищної ради, а.с.25-27 - виписки з погосподарських книг, а.с. 45-60 - копія спадкової справи № 355/2006 до майна померлої [INFO] [PERSON] ). Позивач звернувся до Згурівської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку. Нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із ненаданням оригіналу правовстановлюючого документу - державного акту серії ЯА № 256642 (а.с.12 - нотаріальна відмова). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В силу ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно з п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі, зокрема успадкування. В пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7 передбачено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Позивач не має можливості отримати дублікати правовстановлюючого документу - державного акту. Відсутність оригіналу правовстановлюючого документу стала підставою для відмовити нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину про право на спадщину за заповітом Позивачу було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину, а тому його звернення до суду за правилами позовного провадження із вимогою про визнання за ним права власності на спадкове майно є належним способом захисту його порушених спадкових прав. Згідно роз`яснень, викладених в пункті 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно положень Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Суд вважає за необхідне, визнати за позивачем [PERSON] , як спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,5233 га, яка розташована на території Згурівської селищної ради Київської області, кадастровий номер 3221981300:04:008:0009, яка належала [PERSON] згідно державного акту серії ЯА № 256642. За клопотанням представника позивача, суд не застосовує положення ст. 141 ЦК України до відповідача.

Outcome: approved