Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

05.01.2021 року до Заліщицького районного суду за правилами підсудності від Івано-Франківського міського суду надійшла цивільна справа за позовом акціонерного товариства\~комерційний банк\~ПриватБанк до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Представник позивача в позовній заяві просить стягнути в користь позивача з відповідачки 25033 гривні 20 копійок заборгованості за кредитним договором №б/н від 27.10.2010 року та судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 2102 гривні, покликаючись на те, що відповідно до вищевказаного договору відповідачка звернулася до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 27.10.2010 року. Після чого відповідачці було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який 12.01.2016 року збільшено до 4000 гривень. Для користування кредитними коштами відповідачка отримала кредитну картку. Представник позивача стверджує, що акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк свої зобов`язання за договором виконав в повній мірі, оскільки надав відповідачці можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач в свою чергу зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту та сплатити відсотки в порядку і в терміни, встановлені договором, однак належно не виконує взятих на себе зобов`язань щодо вчасного повернення кредитних коштів та сплати відсотків, у результаті чого виникла заборгованість станом на 12.03.2020 року у розмірі 25033 гривні 20 копійок, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 6787 гривень 85 копійок; заборгованості за відсотками, нарахованими за прострочений кредит, згідно ст.625 2631 гривня 88 копійок; нарахованої пені 13945 гривень 22 копійки, а також штрафів, відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, 500 гривень (фіксована частина), 1168 гривень 25 копійок (процентна складова), які представник позивача і просить стягнути з відповідачки. Представник позивача\~у своїй\~письмовій заяві\~просить суд\~справу розглядати\~у його\~відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідно до ст.211 ч.3 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Ухвалою суду 06.01.2021 року про відкриття провадження у справі відповідачці надано строк для подання відзиву на даний позов та роз`яснено наслідки його неподання без поважних причин. Відповідачка відзиву на даний позов у визначений судом строк не подала, в судове засідання не з`явилася і не повідомила суд про причини неявки, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Суд вважає, що відповідачка не з`явилася в судове засідання без поважних причин, а тому, справу слід розглянути заочно без її участі, так як представник позивача у своїй письмовій заяві не заперечує проти цього. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що справу слід вирішити за наявними матеріалами та задоволити позов, виходячи із наступного: Відповідно до ст.207 ч.1, 2 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Положеннями ст.638 ч.1 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.1054 ч.1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ст.1048 ч.1 ЦК України). Частиною другою вищевказаної статті ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). 27.10.2010 року між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачкою [PERSON] укладено кредитний договір №б/н шляхом підписання позичальником анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Також відповідачка, підписавши вищевказану анкету-заяву, погодилася з тим, що дана анкета разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між нею та банком договір про надання банківських послуг. 12.01.2016 року відповідачці збільшено кредитний ліміт до 4000 гривень. Відповідачка зобов`язалася повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений Договором. \~ АТ\~КБ Приватбанк\~ виконав\~свої зобов`язання\~згідно з\~договором та\~видав відповідачці\~ [PERSON] кредит у розмірі, передбаченому умовами договору. Відповідачка [PERSON] зобов`язалася повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме: щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений Договором. Відповідно до ст.1048 ч.1 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із положеннями ст.1050 ч.1 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Відповідно до положень ст.1050 ч.2 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Суд вважає, що відповідачка [PERSON] порушила зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту, тому позивач вправі вимагати захисту своїх прав у судовому порядку - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, сплати заборгованості за відсотками та нарахованої пені, що передбачені кредитним договором №б/н від 27.10.2010 року, які становлять станом на 12.03.2020 року 25033 гривні 20 копійок та складаються з: заборгованості за тілом кредиту 6787 гривень 85 копійок; заборгованості за відсотками, нарахованими за прострочений кредит, згідно ст.625 2631 гривня 88 копійок; нарахованої пені 13945 гривень 22 копійки, а також штрафів, відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, 500 гривень (фіксована частина), 1168 гривень 25 копійок (процентна складова). А тому, враховуючи, що в даному випадку має місце порушення прав позивача АТ КБ Приватбанк, суд вважає, що вони підлягають захисту шляхом стягнення заборгованості з відповідачки в розмірі 25033 гривні 20 копійок. Суд також вважає, що в користь позивача з відповідачки слід стягнути 2102 гривні сплаченого позивачем при подачі позову до суду судового збору.

Outcome: approved