Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-01 00:00:00

05.02.2019 року АТ «Акцент-Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свій позов банк обґрунтував тим, що відповідач звернувся до АТ «Акцент-Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим сторони уклали договір №ANW2F6159400943 від 18.10.2016 року, згідно якого отримав кредит у розмірі 21\~621,22 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», які викладені на сайті банку, Тарифами складає між ним та Банком кредитно-заставний договір. У зв`язку із порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 09.10.2018 року має заборгованість в розмірі 35\~647,32 грн. Оскільки відповідач не виконує належним чином своїх зобов`язань за кредитним договором, позивач просив стягнути з нього зазначену заборгованість. Ухвалою судді Заводського районного суду м. Миколаєва Павлової Ж.П. від 01.03.2019 року було відкрито провадження у даній справі. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. До судового засідання відповідач не з`явився, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] звернувся до АТ «Акцент-Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку сторони уклали договір №ANW2F6159400943 від 18.10.2016 року, згідно якого отримав кредит у розмірі 21\~621,22 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», які викладені на сайті банку, Тарифами складає між ним та Банком кредитно-заставний договір. Відповідно до умов договору відповідач зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Як встановлено у судовому засіданні, АТ «Акцент-Банк» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу [PERSON] кредит в розмірі 21\~621,22 грн. У зв`язку з порушеннями зазначених зобов`язань за кредитним договором відповідач [PERSON] станом на 09.10.2018 року має заборгованість 35\~647,32 грн., з яких: - 18\~021,96 грн. заборгованість за кредитом; - 18,20 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 6\~810,66 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; - 8\~622,82 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за кредитом; - 500,00 грн. штраф (фіксована складова); - 1\~673,68 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України 23 вересня 2015 року при розгляді справи №6-37цс15, яка є обов`язковою для застосування судами України при розгляді справ у подібних правовідносинах. Ст. ст. 526, 612, 625 ЦК України передбачають, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Між тим, суд вважає безпідставним одночасне нарахування та стягнення з відповідача пені в розмірі 8\~622,82 грн. та 500 грн. - фіксованої частини штрафу і 1\~673,68 грн. - процентної складової штрафу. Так, відповідно до ст. ст. 546, 549 ЦК України визначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, іншими видами забезпечення. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами спірного договору, а саме пунктами 1.1.5.21, 1.1.5.25 передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час, згідно з пунктами 1.1.5.20, 2.1.1.12.7.4, 2.1.1.12.8.1 Умов та правил надання банківських послуг передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов`язань по кредитному договору, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування. Тому, враховуюче викладене, суд вважає, що пеня та штрафи нараховані банком за одне й те саме порушення - порушення строків виконання грошових зобов`язань. За такого, з позичальника за порушення строків виконання грошових зобов`язань може бути стягнутий тільки один вид неустойки. Такі висновки суду узгоджуються з правовими позиціями Верховного Суду України, що викладені ним у постанові від 21 жовтня 2015 року №6-2003цс15 і постанові від 11 жовтня 2017 року №6-1374цс17. Таким чином, на підставі викладеного, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню та стягненню з відповідача заборгованості по кредиту, процентам та пені у загальній сумі ?33\~473,64? грн., з яких: - 18\~021,96 грн. заборгованість за кредитом; - 18,20 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 6\~810,66 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; - 8\~622,82 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за кредитом. Окрім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір, пропорційно до задоволених позовних вимог, що становить 1\~654,56 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial