overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

05.09.2013 р. до Іллічівського міського суду Одеської області надійшов зазначений позов (а.с. 2-3), в якому КП «Іллічівськтеплоенерго» просило стягнути в солідарному порядку з відповідачів-наймачів квартири [ADDRESS] заборгованість за надані послуги по опаленню та підігріву|підігрівання| води за період з|із| 01.08.2010 р. по 01.08.2013 р. у розмірі 7526,32 грн. В судовому засіданні представник позивача Сєдова В.Ю. підтримала позовні вимоги у повному обсягу, просить стягнути з відповідачів заборгованість та судові витрати, посилаючись на те, що у вказаний період відповідачі не сплачували надані послуги у передбачених тарифами розмірах. Відповідач [PERSON] визнав позовні вимоги частково, посилаючись на те, що [PERSON] не надавала кошти на сплату комунальних платежів, що він всі свої кошти витрачає на утримання дітей. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], належним чином сповіщені про розгляд справи (а.с. 8, 15, 16, 18), неодноразово не з'явилась до суду, не повідомивши про причини неявки та не надавши письмові пояснення (заперечення). Судом винесена ухвала про розгляд справи у відсутності нез'явившихся відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON], з'ясувавши обставини справи та дослідивши надані|уявлені| докази, суд приходить до висновку, що встановлені слідуючі факти та відповідні правовідносини. Із довідки на а.с. 5 вбачається, що відповідачі зареєстровані в квартирі [ADDRESS], є наймачами даної квартири. Згідно довідки на а.с. 7 за період з 01.08.2010 р. до 01.08.2013 р. сплачено тільки 100 грн., заборгованість за послуги, надані позивачем відповідачам, складає 7596,32 грн. Відповідно до ст. ст. 10, 64, 66-68 ЖК України наймач і члени сім'ї наймача зобов'язані своєчасно щомісяця вносити плату за комунальні послуги, в т.ч. за послуги з надання теплової енергії за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідачі тарифи та розрахунок заборгованості не оспорювали. Згідно ст. ст. 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Терміни та порядок оплати також встановлені Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. №630. Суд не бере до уваги доводи відповідача [PERSON], т.я. матеріальний, сімейний стан та спір між членами сім'ї наймача щодо порядку оплати не звільняють від виконання зобов'язань відповідно до ст.ст. 526, 610, 625 ЦК України. При цьому суд вважає, що спір між відповідачами та питання щодо пільг, субсидії по комунальним послугам повинні вирішуватись у порядку, визначеному законодавством. За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсягу як обґрунтований та доведений. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

05.09.2013 року між позивачем та відповідачем був укладений договір без №, за яким останній отримав кредит у розмірі 7000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Але умови договору відповідачем не виконуються і станом на 31.10.2014 року він заборгував перед позивачем 13535,48 грн., з яких: 7218,31 грн. заборгованість за кредитом; 4246,43 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом; 950,00 грн-заборгованість з пені і комісії за користуванням кредитом , а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил банківських послуг: 500,00- штраф(фіксована частина) та 620,74 грн.- штраф(процентна складова). У зв*язку з цим,позивач,крім суми заборгованості, просить стягнути з відповідача і судові витрати,понесені ним при звернені з цим позовом до суду у сумі 243,60 грн.(судовий збір). Представник позивача надала суду письмову заяву, в якій, підтримуючи позовні вимоги,просить про розгляд спави за її відсутності. Відповідач надав суду письмову заяву, в якій,визнаючи позовні вимоги,просить про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи,суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні знайшли підтвердження ті обставини на які вказує позивач,а саме те,що у відповідності до умов вищезазначеного договору,який був укладений з відповідачем, останній на добровільних засадах зобов*язувався погашати у встановленому порядку отриманий кредит і відповідати в повному обсязі по невиконанним зобов*язанням,чого не виконав і не представив суду доказів і заперечення, що порушення прийнятих ним зобов*язань сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Тому,вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором,як обгрунтовані на умовах вищезазначеного договору ,а також на ст.ст.526,610,625, 1050,1054 ЦК України- підлягають задоволенню у повному обсязі, як і його вимоги в частині стягнення з відповідача понесених ним витрат по сплаті судового збору у сумі 243,60 грн., що підтверджується документально. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-07 00:00:00

05.09.2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк», звернувся до суду з позовом, де прохає стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № PLXRRC07940020 від 01.06.2007 року у сумі 43235, 80 грн. та судовий збір в сумі 432,36 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що 01.06.2007 року між банком та [PERSON] укладено договір № PLXRRC07940020 відповідно до якого банк надав відповідачу кредит у сумі 8580, 00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач взятих на себе зобов'язань не виконує, а тому станом на 21 травня 2013 року заборгованість складає 43235, 80 грн. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду. Представник позивача надав суду заяву, в якій позов підтримав повністю, просив розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, суд про причину неявки не повідомив. Судом встановлено, що01.06.2007 року між банком та [PERSON] укладено договір № PLXRRC07940020 відповідно до якого банк надав відповідачу кредит у сумі 8580, 00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач взятих на себе зобов'язань не виконує, а тому станом на 21 травня 2013 року борг складає 43235, 80 грн., а саме: - 7163, 65 грн. заборгованість за кредитом - 13721, 35 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом - 3552, 12 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом - 500, 00 грн. штраф (фіксована частина) - 2035, 04 грн. штраф ( процентна складова). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана разом з Умовами надання кредиту фізичним особам « Розстрочка» складає між ним та Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Стаття 526, 527, 530 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язаний за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідач не надав банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, зобов'язання за договором не виконав. Аналізуючи встановлені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

05.09.2014 до Заводського районного суду міста Миколаєва надійшов цивільний позов [PERSON], яким він просив суд ухвалити рішення про розірвання шлюбу між ним і відповідачем [PERSON], зареєстрований 24.06.2005 Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції під актовим записом за №189. В обґрунтування вимог позивач зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалося із причини несумісності характерів, різних поглядів на сімейні цінності, що призвело до втрати почуття кохання та взаємоповаги. Шлюб носить лише формальний характер. Фактичні сімейні стосунки припинені, примирення сторін не можливе. В судове засідання сторони не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач підтримав вимоги в повному обсязі, відповідач, в свою чергу, проти задоволення позову не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом установлено, що про реєстрацію шлюбу між сторонами Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції в Книзі реєстрації шлюбів 2005 року червня місяця 24 числа зроблений відповідний актовий запис за №189. В шлюбі сторін [INFO] народилася дитина - син [PERSON]. З часом, сторони втратили взаємоповагу та розуміння один до одного, внаслідок чого, на протязі тривалого часу, шлюбні стосунки є припиненими. За таких обставин, суд, на виконання вимог частини 1 статті 112 СК України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, зокрема те, що сторони тривалий час не проживають однією сім'єю, не ведуть спільного господарства, між сторонами в даний час відсутній спір про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, а також відсутній спір щодо подальшого місця проживання, утримання та виховання дитини, встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до частини 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

05.09.2014р. [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, вказуючи, що 18.10.2005р. померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку, земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. [PERSON] являється спадкоємцем за заповітом. Проте успадкувати земельну ділянку не має можливості у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, які посвідчували б право на житловий будинок та земельні ділянки, що розташовані на території Морозівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області. В судове засідання позивачка не зявилася, просила провести розгляд даної справи за її відсутності, про що до суду подала відповідну заяву, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Морозівська сільська рада Погребищенського району Вінницької області просила розгляд даної справи провести за відсутності їх представника, позов визнає у повному обсязі, про що до суду повідомили заявою. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Беззаперечно встановлено, що померла 18.10.2005р. [PERSON] (свідоцтво про смерть а.с. 8) була власницею земельної ділянки, яка розташована на території Морозівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, що підтверджується державними актами на право власності на земельну ділянку серії ВЖ № 763257, серії ВЖ № 763259 (а.с. 12-13), після смерті спадкодавця позивачка [PERSON] являється спадкоємцем за заповітом та має намір успадкувати майно померлої. Проте успадкувати майно не має можливості у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Дані правовідносини у системному звязку регулюються: -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ст.1218 ЦК України, відповідно до якої до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], яка померла 18.10.2005р., була власницею житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, земельної ділянки, яка розташована на території Мончинської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, а [PERSON], як спадкоємець за заповітом має намір успадкувати майно померлої, проте успадкувати майно не має можливості у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, то з метою захисту майнових прав позивачки, необхідно визнати за нею право приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та на земельну ділянку, яка належала померлій 18.10.2005р. [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

05.09.2014 р. до суду заявлено позов, де позивачка просила стягувати аліменти з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до його повноліття, оскільки відповідач добровільно не виконує свого законного обов'язку надавати щомісячне утримання їх спільній неповнолітній дитині. Позивачка в судове засідання не з`явилася, письмово позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити без її участі (а.с. 11). 11.11.2014 р. відповідач надав до суду заяву в якій заперечив щодо стягнення з нього аліментів в твердій грошовій сумі, вказавши, що він має постійне місце роботи у ФОП «[PERSON]» на посаді менеджера зі збуту і отримує зарплату щомісяця в розмірі 1 157 грн., просив стягувати з нього на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до його повноліття (а.с. 15). З урахуванням позиції сторін та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позов задовільнити частково з таких міркувань. Доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO], але добровільно не виконує свого законного обов'язку надавати щомісячне утримання неповнолітньому сину, хоча має таку можливість, отримуючи регулярний дохід в сумі 1 157 грн. Зазначені правовідносини регулюються: - ст. ст. 180, 181 п.3, ст.183 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; в разі ухиляння батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них за рішенням суду, зокрема, у визначеній судом частці від їх доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки відповідач добровільно не виконує свого законного обов'язку надавати щомісячне утримання неповнолітньому сину [PERSON], [INFO], хоча має таку можливість, отримуючи регулярний дохід, то задля захисту законних інтересів останнього аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку на місяць, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, необхідно стягувати починаючи з дня звернення позивачки до суду і до повноліття сина,- в примусовому порядку. Висновки суду підтверджуються ще й такими доказами: - свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 13.04.1998 р., за яким [INFO]. народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5); - довідкою виконавчого комітету Гайсинської міської ради № 2914 від 01.09.2014 р., за якою син [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю - [PERSON] і знаходиться на її утриманні (а.с.6); - довідкою ФОП «[PERSON]» про доходи № 001 від 30.10.2014 р., видану [PERSON], де зазначено середньомісячний заробіток в сумі 1 157 грн. (а.с. 16). Враховуючи заперечення відповідача щодо стягнення з нього аліментів в твердій грошовій сумі в зв'язку з наявністю постійного місця роботи та стабільного заробітку, суд у поєднанні з законними інтересами позивачки і відповідача визначив справедливий розмір аліментів стосовно їх обох.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

05.09.2014р. до суду подано дану заяву, в якій вказано, що 6 жовтня 2011 року на ім'я заявника [PERSON] було видано два державні акти на право власності на земельну ділянку. Відповідні земельні ділянки знаходяться в [ADDRESS]. Під час внесення запису в дані державні акти відповідним органом, уповноваженим на їх виготовлення було допущено помилку, а саме: було вказано невірні адреси знаходження даних земельних ділянок. Той факт, що державні акти на право власності на земельні ділянки належать [PERSON] та знаходяться за адресою [ADDRESS] підтверджуються тим, що в них вірно вказані моє прізвище, ім'я та по-батькові, а також технічним паспортом, в якому зазначена земля знаходиться за вірною адресою. В судове засідання заявниця не з'явилася направила до суду заяву в якій просить розгляд справи провести у її відсутності, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Очеретнянська сільська рада Погребищенського району Вінницької області просила провести розгляд даної справи без участі їхнього представника, про що повідомила телефонограмою, проти заявлених вимог не заперечує та повністю їх визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, згідно якої, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку встановлення цих фактів. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення, оскільки вимоги заявника знайшли своє повне і всебічне підтвердження в ході розгляду справи і підтверджуються документами прилученими до матеріалів справи: державними актами на право власності на земельну ділянку(а.с. 9-10), технічним паспортом на одноквартирний (садибний) житловий будинок (а.с. 5-8). Іншого порядку встановлення цього факту законом не передбачено, що не дає можливості заявнику без перешкод провести державну реєстрацію нерухомого майна, а саме цілого житлового будинку, що порушує її майнові права, тому його необхідно встановити на підставі ч. 2 ст. 256 ЦПК України. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

05.09.2014 р. до суду подано дану заяву, в якій заявник вказав, що [INFO] в с.Ярмолинці Гайсинського району помер його батько [PERSON], який в свідоцтві про його народження записаний в графі «батько» як [PERSON], просив встановити факт, що [PERSON] є його рідним батьком для подальшого оформлення ним права власності в порядку спадкування за заповітом спадкового майна. Заявник в судове засідання не з`явився, проте надав заяву згідно якої заявлені вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити, справу розглянути без нього (а.с. 20). Представник Ярмолинецької сільської ради Гайсинського району до суду не з`явився, письмово проти задоволення заявлених вимог не заперечував, просив справу розглянути без нього (а.с. 21). Доведено, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом спадкового майна після смерті [INFO] його батька [PERSON], через зазначення його прізвища в свідоцтві про смерть [PERSON], а не [PERSON] не може реалізувати своє право на спадщину, встановлення цього факту необхідно заявнику для оформлення спадщини в державній нотаріальній конторі. Дані правовідносини регулюються ч.2 ст.256 ЦПК України, згідно з якою, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку встановлення цих фактів. Оскільки, [PERSON] є рідним сином [PERSON], який помер [INFO], як спадкоємець за заповітом спадщини через зазначення прізвища його батька в свідоцтві про смерть [PERSON], не може реалізувати своє право на спадщину, іншого порядку встановлення цього факту законом не передбачено, то його на підставі п.1 ч.1, ч.2 ст. 256 ЦПК України необхідно встановити рішенням суду. Висновки суду підтверджуються такими доказами: - копією паспорта серії [NUMBER], виданого Гайсинським РВ УМВС 20.09.1995 р. на ім`я [PERSON], [INFO] (а.с. а.с. 7-9); - копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.11.1976 р., де зазначено, що [INFO] народився [PERSON] батьками якого зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14);. - копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01.01.2014 р., згідно з яким [INFO] в с.Ярмолинці помер [PERSON] (а.с. 15).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

05.09.2014 року [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В направленому на адресу суду позові позивач [PERSON] зазначив, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 2007 року. Спільних дітей не мають. Сімейні стосунки не склалися внаслідок відсутності взаєморозуміння і поваги один до одного. Шлюб просить розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, але направив на адресу суду заяву з якої вбачається, що справу він просить розглянути у його відсутності, на розірванні шлюбу наполягає. Відповідачка [PERSON] позов визнала, шлюб просила розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Суд, заслухавши пояснення відповідачки, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10 грудня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5 ). Згідно ст.ст. 104; 105; 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання на підставі рішення суду. Суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони наполягали на розірванні шлюбу, своєї згоди на примирення не надали,- позов підлягає до задоволення. Судові витрати підлягають до стягнення на користь позивача на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved