Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

05.07.2019 року Виконавчий комітет Енергодарської міської ради як Орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей звернувся до суду із вказаним позовом. Оскільки відповідач систематично та свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо своїх малолітніх дітей, позивач просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] .. [PERSON] , [INFO] .. Ухвалою судді від 10.07.2019 року відкрито загальне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання по справі. Ухвалою суду від 09.10.2019 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду. В судове засідання сторони не з`явились. Позивач - Виконавчий комітет Енергодарської міської ради як Орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей, в особі представника Ситник Л.І. через канцелярію суду надав письмову заяву про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримують (а.с.67). Відповідач [PERSON] через канцелярію суду надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги не визнає (а.с.70). Третя особа - Енергодарський міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, в особі представника Кир`яненко Н.О. також надала письмову заяву про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У судовому засіданні встановлено наступне. Відповідач [PERSON] є матір`ю малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] .. [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с.39,40,41). Дана сім`я з грудня 2015 року була взята під соціальний супровід Енергодарського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді (надалі ЕМЦСССДМ), що відображено у відповідному листі (а.с.7-9), а діти 16.07.2015 року перебувають на обліку, як такі що опинились у складних життєвих обставинах. Так, на адресу Служби у справах дітей з Енергодарського ВП надійшло повідомлення від 26.01.2015 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП [PERSON] у зв`язку з ухиленням її від виконання батьківських обов`язків (а.с.31); повідомлення Енергодарського ВП від 16.06.2015 року про те, що [PERSON] в стані алкогольного сп`яніння залишила свого п`ятимісячного сина в чужій квартирі (а.с.30). 08.04.2019 року Енергодарським ВП встановлений факт домашнього насильства з боку [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON] та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП. 09.06.2019 року Енергодарським ВП було знайдено дітей [PERSON] та [PERSON] , які вночі знаходилися на вулиці без дорослих. Оскільки місце знаходження матері [PERSON] встановлено не було, дітей поміщено до дитячого відділення ДЗ «СМСЧ №1», про що складено відповідні Акти (а.с.15,17). Відповідачу було повідомлено про місце знаходження її дітей, проте вона із заявою про повернення дітей не звернулась, тому їх було влаштовано на тимчасове перебування в сім`ю їхньої бабусі [PERSON] .. Службою у справах дітей було складено висновок про недоцільність повернення дітей [PERSON] (а.с.19). Працівниками служби у справах дітей проводилися обстеження умов проживання [PERSON] та її дітей, що зафіксовано в Актах обстеження (а.с.21,22,24), відповідно до яких умови проживання незадовільні, санітарно-гігієнічний стан не відповідає нормі. Згідно Висновку Виконавчого комітету Енергодарської міської ради № 01-01-40/2848 від 04.07.2019 року [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно її дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , оскільки вона свідомо ухиляється від виконання обов`язків по вихованню та утриманню дітей, не піклується про їх розвиток, не проявляє до дітей своєї батьківської уваги та турботи, хоча має таку можливість (а.с. 5-6). Перевіривши докази по справі суд приходить до наступного. Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою ВР від 27.02.1991 року № 789-ХІІ) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави - учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Дитина з моменту народження має право на піклування своїх батьків. Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч. 2 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 Постанови ПВСУ № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 визначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, не зважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Пунктом 16 Постанови ПВСУ № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідач хоча й не визнає позовні вимоги, але доказів на підтвердження своїх заперечень не надала, факт невизнання відповідачем позову зводитьсь лише до її незгоди з позовними вимогами. Відповідач з 2015 року перебуває на обліку у відповідних службах, їй надавалася методична допомога, направлена на виправлення негативної ситуації щодо виховання та утримання дітей, проте протягом майже п`яти років ситуація не змінилась, відповідач продовжує нехтувати виконанням батьківських обов`язків відносно своїх малолітніх дітей, що підтверджується відповідними матеріалами справи. Натомість матеріали справи містять докази того, що відповідач ухиляється від виконання обов`язків по вихованню дітей, а тому вона підлягає позбавленню батьківських прав, а позов - задоволенню. Оскільки позивач за даною категорією справ звільнений від сплати судового збору при подачі позову, то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України ці витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved