Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

07.09.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до територіальної громади м.Львова в особі [PERSON] міської ради про визнання права власності в порядку спадкування. Свої вимоги мотивує тим, що вона є спадкоємицею за заповітом після [PERSON], який помер 29.02.2016 року. Спадкове майно [PERSON] складається з квартири [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,06 га, розташованій на території ЛМР в урочищі Клепарів в кооперативно-садівничому товаристві «Дружба», переданої для ведення садівництва . 1/2 частини квартири [ADDRESS] належить спадкодавцю відповідно до свідоцтва про право власності. 1/2 частини цієї квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, право власності на 1/2 частини квартири, яку він успадкував після смерті своєї дружини [PERSON], у встановленому законом порядку за [PERSON] зареєстровано не було. За результатом звернення позивачки до приватного нотаріуса [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, у видачі їй свідоцтва про право на спадщину було відмовлено. У зв'язку з цим просить суд визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом. Позивачка в судове засідання не з'явилася, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської ради проти задоволення позову не заперечував, вирішення позову залишив на розсуд суду. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, встановив наступне. Відповідно до положень\~статті 16 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України), кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Власник майна, відповідно до\~ст. 392 Цивільного кодексу України, може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст.ст.1216,\~1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, цивільні права та обов'язки спадкодавця, у тому числі право власності на річ, можуть переходити у спадщину. Та обставина, що спадкодавець не зареєстрував своє право власності на земельну ділянку у зв'язку зі смертю, не припиняє існування підстав набуття спадкоємцями права власності у порядку спадкування. Відповідно до\~ст. 1217 ЦК України, спадкування може бути двох видів: за заповітом або за законом. Приписами\~статті 1235 ЦК України\~встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.. Таким чином, спадкоємством визначається перехід майна спадкодавця в разі його смерті до іншої особи - спадкоємцю у порядку передбаченому законодавством, це система правовідносин, в межах яких здійснюється перехід, в тому числі належне оформлення, прав та обов'язків. Судовим розглядом встановлено, що згідно зі свідоцтва про право власності № F01111 від 01.03.1995 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстровані власниками квартири [ADDRESS]. Аналогічні відомості містить довідка ОКП «БТІ та експертної оцінки» № 2/6283 від 16.05.2016 року. [PERSON] 20.01.2013 року померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-СГ № 288849, виданим 21.03.2013 року міським відділом РАГСу [PERSON] обласного управління юстиції. \~Після її смерті відкрилася спадщина на 1/2 частку квартири [ADDRESS], яку прийняв у спадщину [PERSON]Л, про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 21.07.2003 року державним нотаріусом Першої [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] Однак, отримавши свідотво про право на спадщину за законом, [PERSON] не зареєстрував право власності на 1/2 частку квартири у встановленому законом порядку через ОКП «БТІ та ЕО». Приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] заведено спадкову справу №14/2016 після померлого 29 лютого 2016 року [PERSON], за заявою про прийняття спадщини [PERSON]. Інших спадкоємців немає. Відповідно до листа приватного нотаріуса [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] №82/01-16 від 13.07.2016року, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру [ADDRESS], у звязку з тим, що спадкоємцем не надано правовстановлюючих документів, які підтверджують належність 1/2 частини квартири спадкодавцеві. За наявності вищезазначених юридичних фактів у їх сукупності суд приходить до висновку про можливість переходу права власності на квартиру в порядку спадкування та набуття права власності на неї позивачкою (правонаступницею). Спадкодавець [PERSON] після смерті своє дружини прийняв у спадщину 1/2 частку квартири [ADDRESS], про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за законом. Однак, при житті спадкодавець не зареєстрував право власності на квартиру у встановленому законом порядку. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та визнання за позивачкою права власності на квартиру в порядку спадкування. У зв'язку з тим, що позивач не заявляла вимог про розподіл судових витрат, дане питання судом не вирішується.

Outcome: approved