overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

04 червня 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить збільшити до 1000 гривень розмір аліментів, які стягуються з нього на її користь на підставі рішення Саратського районного суду Одеської області від 12 січня 2012 року на утримання дочки [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що матеріальний стан відповідача покращився, він отримує високу заробітну плату.. Позивачка позов підтримала та просила ухвалити рішення у попередньому судовому засіданні. Відповідач позов визнав повністю. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд роз'яснив відповідачу наслідки визнання позову, передбачені ч.4 ст.174 ЦПК України і він погодився на ухвалення рішення у попередньому судовому засіданні. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшений або збільшений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Згідно копії свідоцтва про народження сторони є батьками малолітньої дитини: [PERSON], яка народилась 08 липня 2008 року (а.с.4). Дитина знаходиться на утриманні позивачки, що підтверджується довідками виконкому Мирнопільської сільської ради Саратського району Одеської області (а.с.5, 6). З копії рішення Саратського районного суду Одеської області від 12 січня 2012 року вбачається, що з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання дитини, [PERSON], [INFO], в сумі 300 гривень щомісячно (а.с.8). Позивачка працює, її середньомісячна заробітна плата складає 1253 гривні, що підтверджено довідкою Мирнопільского дошкільного навчального закладу (а.с.7). Відповідач працює по найму, інших дітей та непрацездатних осіб на його утриманні немає. Ч. 2 ст.182 СК України встановлює, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням того, що матеріальний стан відповідача покращився, а також приписів ч.2 ст.182, ст.192 СК України суд вважає необхідним збільшити до 1000 гривень щомісячно розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивачки. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 243,60 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

04 червня 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними, після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище Дрімова. Свої вимоги вона мотивує тим, що відповідач створив з іншою жінкою нову сім'ю без реєстрації шлюбу, тому з квітня 2015 року шлюбні відносини вони не підтримують, мешкають окремо. В шлюбі мають двох малолітніх дітей. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач позов визнав. Заслухавши позивачку та відповідача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частина 3 ст. 105, ч.1 ст.110 СК України передбачають, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Частина 1 ст.112 СК України визначає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. 10 жовтня 2004 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії І-ЖД № 123292, виданого Зорянською сільською радою Саратського району Одеської області (а.с.5). Як видно з копії свідоцтв про народження, сторони є батьками [PERSON], яка народилася 15 березня 2007 року, та [PERSON], який народився 19 серпня 2008 року (а.с.6-7). Діти в даний час проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. Сторони шлюбні відносини не підтримують з квітня 2015 року, проживають окремо, відповідач створив з іншою жінкою нову сім'ю без реєстрації шлюбу. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення, а тому вважає необхідним розірвати шлюб, укладений між сторонами. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З урахуванням бажання позивачки суд вважає необхідним відновити їй дошлюбне прізвище Дрімова.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

04 червня 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 03 жовтня 2014 року у відділі ДРАЦС по м.Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 309, від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають, також зазначила, що брачно-сімейні відносини припинили через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками. Позивачка вважає, що сімю зберегти неможливо, в позовній заяві просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Суд, вислухавши пояснення позивача, зясувавши позицію відповідача, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 03 жовтня 2014 року сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 309, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-НО № 266771, виданим відділом ДРАЦС по м.Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області (а.с.3). Сторони від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають, мешкають окремо, брачно-сімейні відносини припинили через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками, неможливістю знайти спільний погляд на життя. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

04 червня 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Добропільське експлуатаційне підприємство № 2» звернулось до суду з позовом до [PERSON]про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків та прибудинкових територій та вивезення твердих побутових відходів. Свій позов мотивують тим, що згідно копії особового рахунку за адресою: [ADDRESS] мешкає та є власником [PERSON]. Відповідач [PERSON], отримуючи послуги з утримання будинків та прибудинкових територій та вивезення твердих побутових відходів, не регулярно та не в повному обсязі оплачує їх, внаслідок чого станом на 01 березня 2015 р. за ним утворилась заборгованість у розмірі 4198,96 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча був своєчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача на підставі ст. 224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Розмір неоплачених відповідачем послуг підтверджується довідкою-розрахунком про заборгованість, з копії особистого рахунку на житло вбачається, що відповідач зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] та отримує послуги з утримання будинків та прибудинкових територій та вивезення твердих побутових відходів. Розмір заборгованості станом на 01.03.2015 р. складає 4198,96 грн. За правилами ст. 67, 68 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) стягується крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами щомісяця. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача також слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

04 червня 2016 року в с.Лісники Бережанського району Тернопільської області помер батько позивачки [PERSON] Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Зарічна,3 в с.Новосілка Бучацького району Тернопільської області. Через відсутність документу, який би за життя спадкодавця посвідчував його право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, позивачка не має змоги оформити право на спадщину в нотаріальній конторі, а тому виникла необхідність встановити право на спадкове майно в судовому порядку. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, однак подала суду заяву, в якій вказала, що позов підтримує і просить суд справу розглядати у її відсутності. В судове засідання представник відповідача Язловецької сільської ради Бучацького району Тернопільської області не зявився, однак подав суду заяву, в якій вказав, що позов визнає і просить суд справу розглядати у його відсутності. Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини: 04 червня 2016 року помер [PERSON]; Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно у виді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, яке належало йому на праві приватної власності; Після смерті [PERSON] спадщина відкрилась за законом; Позивачка [PERSON] дочка спадкодавця є спадкоємцем за законом першої черги, в 6-місячний строк з дня смерті спадкодавця прийняла спадщину; Окрім позивачки, осіб, які одержували б право на спадкування за законом, не має. Суд приходить до переконання, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

04 червня 2018 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області в інтересах [PERSON] із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги представник позивача обґрунтовував тим, що останньому на праві спільної часткової власності належить Ѕ частка житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. Співвласницею іншої частини вищезазначеного домоволодіння є відповідачка. Посилаючись на те, що між співвласниками постійно виникають спори та незручності щодо користування вказаним майном, просив провести реальний розподіл спірного домоволодіння. Сторони в підготовче судове засідання не з'явилися. Представник позивача та відповідачканадали заяви, в яких просили розглянути справу без їхньої участі; представник позивача, крім цього, зазначив, що повністю підтримує заявлені вимоги, відповідачка вказала, що позов визнає повністю. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Як вбачається з витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 109069202 від 26 грудня 2017 року, за позивачем [PERSON] зареєстровано право приватної спільної часткової власності на 1/2 частку житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (а. с. 10). Співвласницею іншої 1/2 частки вказаного будинку, на підставі договору купівлі-продажу № 1507 від 21 грудня 2017 року, є відповідачка [PERSON] (а. с. 8-9). Статтею 358 ЦК України передбачено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частки спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Висновком судової будівельно-технічної експертизи від 19 лютого 2019 року № 125-102 запропоновано один варіант розподілу спірного житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами. Запропонований варіант передбачає незначний відступ від ідеальних часток сторін у праві власності на будинок. При цьому експертом враховано, що між співвласниками склався певний порядок користування приміщеннями житлового будинку, а саме в їх користуванні перебувають окремі ізольовані частини житлового будинку, а тому потреба у проведенні будь-яких будівельно-технічних робіт з переобладнання будинку відсутня. Проаналізувавши викладені обставини, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Судові витрати суд розподіляє солідарно між сторонами. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-23 00:00:00

04 червня 2018 року [PERSON] \~звернувся до\~Очаківського міськрайонного\~суду Миколаївської\~області в\~інтересах [PERSON] із зазначеним позовом до [PERSON] .. Свої вимоги представник позивачки обґрунтовував тим, що [PERSON] , [INFO] , є донькою сторін та у теперішній час проживає з позивачкою. Відповідач матеріальної допомоги не надає, не бере участі в утриманні дитини, добровільної угоди про сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Посилаючись на викладене, просив стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно на утримання позивачки до досягнення дитиною трирічного віку. Позивачка та її представник в судовому засіданні повністю підтримали заявлені вимоги та не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 130 ЦПК України, до суду не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив. Суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. [PERSON] , [INFO] , є донькою позивачки і відповідача, що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 4). Згідно з\~витягом з\~наказу командира\~військової частини-польова\~пошта [NUMBER] \~від 15\~травня 2017\~року №\~141\~(а.\~с.\~5)\~позивачка [PERSON] \~перебуває у\~відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 15 травня 2017 року по 17 лютого 2020 року. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання позивачки не надає. Згідно з ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 1 ст.\~80\~СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином, суд вважає вимоги позивачки обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім цього, у порядку, передбаченому ч. 6 ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 704 грн 80 коп., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-23 00:00:00

04 червня 2018 року [PERSON]\~звернувся до\~Очаківського міськрайонного\~суду Миколаївської\~області в\~інтересах [PERSON]із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги представник позивачки обґрунтовував тим, що [PERSON], [INFO], є донькою сторін та у теперішній час проживає з позивачкою. Відповідач матеріальної допомоги не надає, не бере участі в утриманні дитини, добровільної угоди про сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Посилаючись на викладене, просив стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно на утримання їхньої малолітньої доньки. Позивачка та її представник в судовому засіданні повністю підтримали заявлені вимоги та не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 130 ЦПК України, до суду не зявився, про причини своєї неявки не повідомив. Суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. [PERSON], [INFO], є донькою позивачки і відповідача, у теперішній час проживає разом із позивачкою. Зазначені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме свідоцтвом про народження дитини (а. с. 3). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Таким чином, суд вважає вимоги позивачки обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, на підставі ст. 180 та ст. 191 СК України. Крім цього, у порядку, передбаченому ч. 6 ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 704 грн 80 коп., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-16 00:00:00

04 червня 2018 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 11 серпня 2001 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Очаківського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області. Від шлюбу з відповідачем має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Через втрату почуттів, взаєморозуміння сумісне життя є неможливим, а тому просила розірвати їхній з відповідачем шлюб, та залишити їй шлюбне прізвище - [PERSON]. Позивачка та відповідач в підготовче судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Крім цього, зазначили, що позивачка повністю підтримує позовні вимоги; відповідач позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 11 серпня 2001 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Очаківського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області, про що складено відповідний запис за № 77. Зазначений факт підтверджується дослідженим у судовому засіданні свідоцтвом про шлюб серії І-ФП № 133880. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ФП № 260032. Причинами розпаду\~сімї стала\~втрата почуттів\~та взаєморозуміння,\~подружні стосунки\~фактично припинені. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сімї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-16 00:00:00

04 червня 2018 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 12 серпня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Очаківського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області. Від шлюбу з відповідачем має малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Через втрату почуттів, взаєморозуміння, сумісне життя є неможливим, а тому просила розірвати їхній з відповідачем шлюб. Позивачка та відповідач в підготовче судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Крім цього, зазначили, що позивачка повністю підтримує позовні вимоги; відповідач позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12 серпня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Очаківського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області, про що складено відповідний запис за № 79. Зазначений факт підтверджується дослідженим у судовому засіданні свідоцтвом про шлюб серії 1-ФП № 071663. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ФП № 161701. Причинами розпаду\~сімї стала\~втрата почуттів\~та взаєморозуміння,\~подружні стосунки\~фактично припинені. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сімї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved