Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-23 00:00:00

06.12.2018р. до суду звернувся [PERSON] із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на його користь аліменти 1) на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття; 2) на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття; судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування цих вимог зазначив, що з відповідачем раніше перебував в зареєстрованому шлюбу, який було розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 02.09.2011р., яке набуло законної сили 30.09.2011р. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 03.11.2015р. з відповідача на його користь були стягнуті аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 450грн. щомісячно на кожну дитину з 10.09.2015р. і до досягнення дітьми повноліття. У зв`язку із тим, що неповнолітні діти проживають з ним, перебувають на повному його утриманні, враховуючи ту обставину, що нинішній розмір аліментів не є достатнім та не може забезпечити гармонійний розвиток дітей, беручи до уваги той факт, що відповідач має достатній рівень доходу, він вимушений звернутись до суду із позовом про збільшення розміру аліментів на обох дітей. Ухвалою судді Калинівського районного суду Вінницької області від 07.12.2018р. відкрите провадження за вказаним позовом за правилами загального позовного провадження. Предмет та підстава позову не змінювались, позовні вимоги не збільшувались. Відповідач [PERSON] звернулась до суду із відзивом на позов, де просила у задоволенні позовних вимог позивачу [PERSON] відмовити, посилаючись на те, що останній не надав суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження своїх вимог, а також не довів, що її матеріальний та фінансовий стан змінився та покращився, що є основною умовою подання позову про збільшення розміру аліментів, а відтак позов є безпідставним та бездоказовим. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, його інтереси в суді представляє адвокат Жовмір Д.О., яка діє на підставі Ордеру серії ВН № 018449 від 17.12.2018р. та Договору про надання правової допомоги № 16-10/2018 від 16.10.2018р. Представник позивача [PERSON] . адвокат ЖОВМІР Д.О. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав, зазначених позивачем у поданому позові. Відповідач ШАМАНІНА [PERSON] ) О [PERSON] Є. в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, її інтереси в суді представляє [PERSON] О.В., який діє на підставі Довіреності, посвідченої 17.12.2018р. приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Дунаєвською С.М. та зареєстрованої в реєстрі за № 1692. Представник відповідача [PERSON] ШАВЛЮК О.В. в судовому засіданні заперечував проти задоволенні позовних вимог та просив у їх задоволенні позивачу відмовити з підстав, зазначених у відзиві на позов. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом установлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом достовірно встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони є батьками: сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , шлюб між якими був розірваний. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 03 листопада 2015 року, з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] стягнені аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 450грн. на кожну дитину щомісячно з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 10.09.2015р., і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ч.1\~ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою\~статті 157 цього Кодексу. (ст.141 СК України) Частиною 2\~ст.150 СК України\~встановлено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За умовами ч.ч.1, 2\~ст.155 СК України\~здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до\~ст.51 Конституції України\~та\~ст.180 СК України\~батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Частиною 3\~ст.181 СК України\~передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 192 СК України\~передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі №6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.\~СК України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження.\~Стаття 192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~статті 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки\~стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Вказаний правовий висновок підтверджений постановою Верховного Суду від 03.09.2018р. у справі № 134/192/17. Статтею 182 СК України\~встановлені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку. Ураховуючи наведене, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів. При цьому правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями статей\~182-184,\~192 СК України. Згідно з ч.ч.8, 9\~ст.7 СК України\~регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Як встановлено з довідок Калинівської міської ради Вінницької області за вих. № 4353, 4354 від 04.10.2018р., до складу сім`ї позивача [PERSON] зокрема входять: син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] , які проживають без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , та перебувають на його утриманні. [PERSON] , [INFO] , згідно довідки Вінницького національного технічного університету № 532 від 01.10.2018р. навчається в цьому вищому навчальному закладі на факультеті менеджменту та інформаційної безпеки, на 1 курсі для здобуття ступеня «Бакалавр» денної контрактної (договірної) форми навчання, спеціальність 075 «Маркетинг» оп: «Маркетинг», термін навчання з 01.09.2018р. по 30.06.2022р. На дату винесення цього судового рішення, [PERSON] , [INFO] , досягнув повноліття, стягнення аліментів за рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03.11.2015р. у цивільній справі № 127/21608/15-ц відповідно до вимог закону припинилось, а тому підстав для зміну їх розміру не має, а відтак у задоволення позову в цій частині позивачу необхідно відмовити. Аргументи та твердження представника позивача [PERSON] адвоката Жовмір Д.О. про те, що суд повинен змінити розмір аліментів відносно [PERSON] із дня подання позовної заяви до досягнення останнім повноліття, розцінюються судом як помилкове тлумачення адвокатом цієї правової норми. Положення статті 191 СК України стосуються часу присудження аліментів на дитину як такого, однак в даному випадку позовні вимоги [PERSON] стосуються саме збільшення розміру вже присуджених аліментів за судовим рішенням. Згідно пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ч. 3 цієї ж статті, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Виходячи із зазначеної норми закону, позивач [PERSON] за наявності для того правових підстав, не позбавлений можливості звернутись до суду із відповідним позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання і у зв`язку із цим потребує матеріальної допомоги. Відносно [PERSON] , [INFO] , то остання на день винесення цього рішення, є неповнолітньою, навчається в Загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 1 міста Калинівка. Як встановлено вище, розмір аліментів стягуваних з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , становить 450грн. на місяць. Посилаючись на невідповідність зазначеного розміру аліментів потребам дитини, позивач просить його змінити та стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2000грн. щомісячно. Частинами 1 та 5\~статті 81 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1\~ст.76 ЦПК України). Відповідно до частин 1, 2\~статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно із ч.2\~статті 78 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Позивач в порушення зазначених вимог закону, не надав належні та допустимі докази про те, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у розмірі 2000грн. щомісячно. В позовній заяві, не наведені розрахунки, з яких позивач виходив визначаючи зазначений розмір аліментів, такий розмір не доведений і під час судового розгляду. Разом із цим, відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Виходячи із зазначених вимог закону, мінімальний розмір аліментів на одну дитину станом на день винесення цього судового рішення, не може бути меншім, ніж 50 відсотків від 2027грн., тобто 1013грн.50коп. на місяць. Розмір аліментів, визначений рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 03.11.2015р. у цивільній справі № 127/21608/15-ц, є меншим за мінімальний розмір аліментів, який гарантований ч.2 ст.182 СК України, а відтак є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, та таким, що підлягає зміні. Відповідно до статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів, зокрема в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, з урахуванням встановлених обставин та наведених норм права, суд вважає необхідним змінити розмір аліментів та визначити їх в твердій грошовій сумі у розмірі 1100грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили, і до досягнення дитиною повноліття. При визначені цього розміру аліментів судом враховані обставини, передбачені в ст.182 СК України, зокрема стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду згідно з ч. 1 ст. 192 СК України, може бути згодом зменшено або збільшено за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За п. 3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Згідно ч.ч. 1, 6 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Виходячи зі змісту вказаних положень закону, з відповідача в дохід держави повинні бути стягненні судові витрати у розмірі 768,40грн.

Outcome: partial