Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

05.12.2017 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги [PERSON] мотивувала тим, що 16.05.2011 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського управління юстиції 03.06.2011 року, актовий запис № 213. Від шлюбу подружжя має малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та обовязки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Фактичні шлюбні відносини припинені з 2016 року. Спільне господарство не ведеться. Примирення між сторонами неможливе. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] до судового засідання не зявилась, суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився, суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи, встановивши обставини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 16 травня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського управління юстиції 03.06.2011 року, актовий запис № 213. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ФП №153643, виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції 29.09.2011 року. На даний час дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Спільне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та обовязки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Між ними постійно виникають сварки, що робить спільне життя нестерпним. Відповідач постійно ображає позивачку, принижує її честь та гідність. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені з 2016 року. Спільне господарство не ведеться. Між подружжям втрачені всі фізичні та духовні звязки. Примирення між сторонами та збереження сімї є неможливим так як це суперечить інтересам позивачки. Згідно ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За такого, суд вважає, що їх сімя розпалася остаточно і зберегти її неможливо, тому згідно зі ст. ст. 110, 112 СК України позов підлягає задоволенню. Позивачка виявила бажання після розірвання шлюбу залишити дошлюбне прізвище «Альошкіна». Окрім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 640,00 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved