Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

07.06.2016 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом. В уточненій позовній заяві від 19.10.2016 року позивачка [PERSON] просить: стягнути з відповідачки [PERSON], яка є матірю [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], на їх утримання аліменти у розмірі 1/3 частину заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду із позовом і до досягнення дітьми повноліття. Позивач просить змінити попередній спосіб визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, визначений заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 09.12.2015 року, оскільки їй стало відомо, що відповідачка має високооплачувану заробітну плату і, не зважаючи на те, що остання позбавлена батьківських прав відносно дітей, але повинна їх утримувати. Також позивачка просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей за період з 01.07.2013 року по 01.07.2016 року у розмірі 36000 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням суду від 09.12.2015 року визначений розмір аліментів з відповідачки у розмірі по 500 грн. на кожну дитину, однак відповідачка ухиляється від сплати аліментів, добровільно хворим дітям не допомагає. На підставі ч. 2 ст.191 ЦПК України просить стягнути заборгованість по аліментам за вказаний період, розмір якої за три роки становить 36000 грн. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача на підставі ст.224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 09.12.2015 року (по справі №643\\10107\\15-ц), що набрало законної сили 19.02.2016 року , вирішено: позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]; стягнуто на користь [PERSON] на утримання дітей аліменти щомісячно у розмірі по 500 грн. на кожного, з 18.06.2015 року і до досягнення дітьми повноліття; призначено [PERSON] опікуном малолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.4). Згідно із копією довідки від 03.06.2016 року: [PERSON] працює в Харківській установі виконання покарань та отримала заробітну плату у загальному розмірі 28914,93 грн. за період з січня по травень 2016 року (а.с.6). Відповідачка [PERSON] є матірю [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] , що підтверджується копіям свідоцтва про народження (а.с.7-8). Діти зареєстровані та з 2009 року по теперішній час постійно проживають [INFO] разом з бабусею [PERSON], яка займається вихованням та утриманням дітей (а.с.9, 12, 26). [PERSON] отримує пенсію у розмірі 1100,24 щомісячно (а.с.10). [PERSON], [INFO], наданий статус дитини, позбавленої батьківського піклування, встановлений діагноз: цукровий діабет, призначена допомога як дитині-інваліду (а.с.11, 13-15). [PERSON], [INFO], має захворювання серцево-судинної системи (а.с.16). Статтею 180 Сімейного кодексу України (далі СК) визначено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття. Пункт 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачає, що за відсутності домовленості має батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку ( доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачується щомісячно. Згідно із ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття\~. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, та інші обставини, що мають істотне значення для справи. Стаття 192 СК України вказує, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України у справі № 143 цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положенням ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку ( доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Відповідно до вимог статей 182-184 СК України суд приходить до висновку, що розмір аліментів підлягає зміні. Відповідач [PERSON] працює, має постійний дохід. Доказів наявності у відповідача інших утриманців, інших обставин, які б виключали стягнення з неї на утримання дітей аліментів суду не надано. Тому, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей, суд вважає доцільним змінити стягнення аліментів з твердої грошової суми на частину від заробітку. На підставі наведеного, суд вважає, що позовні вимоги стосовно зміни способу стягнення аліментів підлягають задоволенню. Стосовно вимог про стягнення аліменти на утримання дітей за період з 01.07.2013 року по 01.07.2016 року у розмірі 36000 грн., слід вказати наступне. Відповідно до частин 1 і 2 ст.194 СК України: аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання. Як вбачається із матеріалів справи постановою від 02.03.2016 року відкрите виконавче провадження по виконавчому листу №643\\10107\\15-ц, виданого 25.02.2016 року Московським районним судом м. Харкова, на підставі вищевказаного рішення суду (а.с.5). Тобто, позивач у 2016 році звернувся до виконавчої служби для виконання рішення суду по сплаті аліментів з відповідача на дітей у присудженому розмірі. Закон «Про виконавче провадження»\~у ч. 3 ст. 22 передбачає, що рішення про стягнення періодичних платежів (у тому числі у справах про стягнення аліментів) можуть бути пред'явлені для виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі. Таким чином, стосовно заборгованості по аліментам за період з 18.06.2015 року - днем, визначеним попереднім рішенням суду, по день набрання даним рішенням суду законної сили, позивачу слід звертатися до виконавчої служби для стягнення заборгованості, а тому у вимогах за вказаний період слід відмовити. При незгоді з визначенням заборгованості по аліментах судовим виконавцем будь-яка зі сторін може оскаржити дії судового виконавця в порядку, передбаченому цивільним процесуальним законодавством. Стосовно заборгованості за період з 01.07.2013 року по 18.06.2015 року Згідно із ст. 57 ЦПК України: доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем не надані докази, відповідно до вимог ст. 57-61 ЦПК України, які б підтверджували вимоги у вказаному в позові розмірі, а тому у цій частині позовних вимог слід відмовити. Суд розяснює позивачу право на звернення до суду в порядку ст. 185 СК, згідно із якою той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Outcome: partial