Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-07 00:00:00

05 березня 2018 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, третя особа - Новомосковська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом . Ухвалою суду від 09 березня 2018 року позовна заява була залишена без руху, позивачам наданий строк для усунення недоліків позовної заяви. 14 березня 2018 року позивачі звернулися до суду з уточненим позовом, в якому усунули недоліки первісної заяви. Ухвалою суду від 16 березня 2018 року було відкрите провадження у справі. Ухвалою суду від 08 червня 2018 року закрите підготовче провадження у справі, справа призначена до розгляду по суті. В обґрунтування вимог, позивачі [PERSON] і [PERSON] посилалися на те, що 02 березня 2001 року помер їх дідусь [PERSON]. За життя, 24 квітня 1997 року [PERSON] склав заповіт, який посвідчений нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, згідно якого належний йому на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ. вул. Сільвестрова, будинок 20 заповів [PERSON] і [PERSON]. [PERSON] був власником житлового будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ. вул. Сільвестрова, будинок 20 у відповідності до договору купівлі-продажу від 10.08.1962 року, який посвідчений нотаріально. [PERSON] та [PERSON] вважаються такими, що прийняли спадкове майно, оскільки у визначений законодавством строк звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після [PERSON], померлого 02 березня 2001 року, в той же час, вони не оформили своїх спадкових прав. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] набули право власності в порядку спадкування за заповітом кожний по 1/2 частині вищенаведеного жилого будинку. [PERSON] і [PERSON] в позові зазначили, що 09 березня 2017 року померла їх мати [PERSON]. У визначений законодавством строк вони звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після матері, але, постановою нотаріуса Новомосковської державної нотаріальної контори від 23 лютого 2018 року їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки ними не надані правовстановлюючі документи, які підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно. В звязку з наведеним, в позовній заяві позивачі [PERSON] і [PERSON] просили суд визнати за ними за кожною по 1\\4 частині житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ. вул. Сільвестрова, будинок 20, в порядку спадкування за законом після матері - [PERSON], померлої 09 березня 2017 року. Представник позивачів в підготовче судове засідання не зявився, в своїй заяві просив суд розглядати справу без його участі, позов [PERSON] і [PERSON] підтримує в повному обсязі, просила суд задовольнити вимоги. Представник відповідача Новомосковської міської ради Дніпропетровської області в підготовче судове засідання не зявився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без її участі. Представник третьої особи - Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області в судове засідання не зявився. Дослідивши надані позивачем докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 02 березня 2001 року помер дідусь позивачів [PERSON] і [PERSON] - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть.. Встановлено, що за життя, 24 квітня 1997 року [PERSON] склав заповіт, який посвідчений нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, згідно якого належний йому на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ. вул. Сільвестрова, будинок 20 заповів [PERSON] і [PERSON]. [PERSON] був власником житлового будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ. вул. Сільвестрова, будинок 20 у відповідності до договору купівлі-продажу від 10.08.1962 року, який посвідчений нотаріально, що підтверджується копією договору, який був витребуваний судом з Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Згідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, який виготовлений 13.03.2018 року, житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ. вул. Сільвестрова, будинок 20, складається з: жилого будинку літ.А, житловою площею 37,7 кв.м., загальною площею 70,1 кв.м.; прибудови літ.а; вбиральні літ.Б. Згідно до спадкової справи, з заявами про прийняття спадщини після [PERSON], померлого 02 березня 2001 року до нотаріальної контори звернулися [PERSON] і [PERSON], інших спадкоємців судом не встановлено. Таким чином, [PERSON] і [PERSON] вважаються такими, що прийняли спадкове майно, оскільки у визначений законодавством строк звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, в той же час, вони не оформили своїх спадкових прав, судом встановлено, що останні не отримували свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] набули право власності в порядку спадкування за заповітом кожний по 1/2 частині вищенаведеного жилого будинку. Судом встановлено, що 09 березня 2017 року померла мати позивачів [PERSON] і [PERSON] [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. На підставі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. На підставі\~ст.\~1258\~ЦК України, 1. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. 2. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно до вимог ст. 1268 ЦК України, 1. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. 2. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. 3. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. 5. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Вимогами статті 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. 2. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. На підставі статті 1270 ЦК України, 1. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно спадкової справи, заведеної Новомосковською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області, з заявами про прийняття спадщини після [PERSON], померлої 09 березня 2017 року звернулися діти спадкодавця позивачі [PERSON] і [PERSON], інших спадкоємців судом не встановлено. Постановою нотаріуса Новомосковської державної нотаріальної контори від 23 лютого 2018 року позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки ними не надані правовстановлюючі документи, які підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно. Оскільки позивачі [PERSON] і [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом після матері - [PERSON], померлої 09 березня 2017 року, у встановлений законодавством строк звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, тобто, прийняли спадщину, право власності спадкодавця доведено наведеними вище обставинами та доказами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню та за кожним з позивачів належить визнати право власності по 1/4 частині житлового будинку в порядку спадкування після матері. У відповідності до ст. 133 ЦПК України, 1.\~Судові витрати\~складаються з\~судового збору\~та витрат,\~повязаних з\~розглядом справи. 2. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. 3. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати. В тому числі на професійну правничу допомогу. На підставі ст. 141 ЦПК України 1. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 2. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача. В той же час, враховуючи відсутність вини Новомосковської міської ради в пропущенні позивачем строк для прийняття спадщини, суд приходить до висновку, що судові витрати повинні бути покладені на позивачів.

Outcome: approved