Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

05.11.2015 р. позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн., але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до її повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що з 24 листопада 2007 р. перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO]. На цей час сторони однією сім'єю не проживають, дитина залишилися проживати з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Дитина є хворобливою, а тому майже щомісяця потребує витрат на лікування. Відповідач працездатний, працює неофіційно водієм таксі, ремонтує автомобілі, тобто має мінливий доход. При цьому матеріальної допомоги на дитину не надає. Рішення в межах платежу за один місяць просила піддати негайному виконанню. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на вищенаведене, та просила позов задовольнити. Також зазначила, що [PERSON] після ускладнення внаслідок скарлатини часто лікується в інфекційній лікарні. Крім того, внаслідок набряку мозку відвідує лікаря-логопеда. Позивачка працює у державний установі та має середній щомісячний заробіток 3000 грн., чого не вистачає на утримання та лікування дитини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував сплачувати аліменти у мінімальному розмірі, оскільки має на утриманні хворих батьків. Постійного місця роботи на цей час немає, на обліку у центрі зайнятості як безробітний не перебуває. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що сторони з 24 листопада 2007 р. перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.3, 4). На цей час сторони разом не проживають, неповнолітня дитина залишилася мешкати разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно допомогу на дитину не надає. Стягнень за іншими виконавчими документами з нього не проводиться. Позивачка працює у державній установі, отримує середньомісячну заробітну плату 3000 грн., відповідач постійного місця роботи не має. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», від 28.12.2014 р., зі змінами, встановлений такий розмір прожиткового мінімуму на дітей до 6 років - 1032 гривні, з 01 вересня 2015 р. - 1167 грн. Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 309 грн. 60 коп., а з 1 вересня 2015 р. - не менше ніж 350 грн. 10 коп. На підставі викладеного, суд вважає можливим позов задовольнити частково та стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 600 грн., але не менші ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до її повноліття, починаючи з дня пред'явлення позову, тобто з 05 листопада 2015 року. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. В іншій частині в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] суд відмовляє, за недоведеністю позивачкою своїх позовних вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, суд стягує з [PERSON] в доход держави судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп.

Outcome: partial