Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

05.02.2018 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Вимоги обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем, який розірвано, мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 11.04.2008 року присуджено стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] в розмірі 300 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. Зазначає, що з цього часу суттєво збільшився рівень інфляції, відповідно витрати на дитину значно зросли. Вважає, розмір аліментів стягуваних за рішенням суду в сумі 300 гривень незначним, цих коштів не вистачає для нормального існування дитини. Вказує, що відповідач працює виготовлювачем каркасів ПрАТ «НЛЗ», має стабільний дохід, матеріально забезпечений. Тому просить змінити розмір стягуваних аліментів, змінивши спосіб їх стягнення, з 300 грн. на розмір ? частку заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття. В підготовче засідання позивач [PERSON] не зявилася, подала суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не зявився подав до суду заяву, в якій просить праву розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обємі, не заперечує щодо зміни розміру аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], встановлений рішенням Нововолинського міського суду від 11.04.2008 року з 300 грн. на розмір ? частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Не заперечує щодо ухвалення рішення на підставі ч. 4 ст. 206 ЦПК України. Відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі змін матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, суд позов задовольняє. Також відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави 704,80 грн. судового збору.

Outcome: approved