Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

07.03.2014 року державний виконавець ВДВС Карлівського РУЮ Пустогородська А.В., звернулася до суду з поданням, в якому просить суд тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України [PERSON] Подання обґрунтоване тим, що на виконанні у ВДВС Карлівського РУЮ перебуває зведене виконавче провадження про стягнення коштів з [PERSON] на користь [PERSON], відповідно до рішення суду. Починаючи з 04.07.2013 року, рішення суду не виконується. Державним виконавцем вчинено ряд дій, зокрема задля з'ясування майнового стану боржника, накладено арешт на виявлений транспортний засіб. Боржник неодноразово викликався до ДВС. Проте рішення суду залишається не виконаним, повідомлень про добровільне виконання рішення не надходило, станом на 06.03.2014 року заборгованість складає 35788 грн. Враховуючи зазначені обставини, державний виконавець звернулася до суду з цим поданням. Державний виконавець, в судовому засіданні, підтримує вимоги подання з зазначених у ньому підстав і просить суд його задовольнити. Державний виконавець надала суду матеріали виконавчого провадження щодо [PERSON] Заслухавши пояснення державного виконавця, дослідивши при цьому матеріали виконавчого провадження, щодо [PERSON] та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подання обґрунтоване і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з положеннями ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді закордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов'язань. Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), вирішується судом за місцезнаходження органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. З матеріалів справи вбачається, що на підставі виконавчих листів, виданих Карлівським районним судом 12.06.2013 року (а.с. 3-4), державним виконавцем було відкрито виконавчі провадження №39068659 та №39069034, про що винесено постанови. (а.с. 5-6) В судовому засіданні встановлено, що на даний час вказані виконавчі провадження зведено в одне. Згідно виконавчих листів з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] 34444 грн. вартості частки в автомобілі, 344 грн. судового збору та 1000 грн. витрат на правову допомогу (всього в сумі - 35788 грн.). З наданих державним виконавцем матеріалів виконавчого провадження вбачається, що з моменту відкриття виконавчого провадження (згідно постанов - 14.07.2013 року, а.с. 5-6), до цього часу, жодного платежу в рахунок виконання зобов'язання за рішенням, боржником не здійснено. З метою з'ясування майнового стану боржника, державним виконавцем було направлено ряд запитів, зокрема до державної с/г інспекції, відділу держземагенства, Чутівського ВРЕР ДАІ, ДПС. (а.с. 7-8, 12) З відповідей на запити, державним виконавцем з'ясовано, що речові права на нерухоме майно за [PERSON] не зареєстровано, так само за боржником не зареєстрована с/г техніка. (а.с. 9-10) Боржник не перебуває на обліку в ДПС як платник податків і в ДПС відсутня інформація щодо доходів боржника (а.с. 12). При цьому ДВС було з'ясовано, що за боржником зареєстровано автомобіль MAZDA 6, д.н.з. [NUMBER]. (а.с. 16) В судовому засіданні встановлено, що даний автомобіль перебуває у розшуку, про що свідчать матеріали виконавчого провадження. З відповіді на запит державного виконавця до відділу держземагенства у Карлівському районі, вбачається, що у власності [PERSON] перебуває також земельна ділянка площею 0,5235 га. (а.с. 11) Державним виконавцем не було з'ясовано як боржник використовує дану земельну ділянку (отримує від неї прибуток як фізична особа, використовує для власних потреб чи займається с/г господарством) і вона не надала відповідного пояснення в судовому засіданні. Разом з тим, суд вважає, що державний виконавець використала достатньо передбачених Законом заходів, з метою виконання рішення суду, шляхом виявлення майна та коштів боржника, на які в подальшому могли бути накладені арешти. Здійснені державним виконавцем заходи, виконанню рішення не сприяли (в тому числі і частковому виконанню). Боржник неодноразово викликався до державної виконавчої служби, при цьому його явка була визнана обов'язковою, про що зазначено у викликах. Виклики направлялись боржнику за зазначеною у виконавчих листах адресою, тобто за адресою, що була зазначена у позові. З рішення Карлівського районного суду від 30.04.2013 року, на підставі якого видано виконавчі листи, вбачається, що [PERSON] був присутнім під час розгляду справи. Отже адреса зазначена у позові є дійсною. До матеріалів справи також долучено довідку Федорівської сільської ради, згідно якої [PERSON] зареєстрований на території сільської ради (а.с. 15). На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що [PERSON] належним чином повідомлявся про відкрите щодо нього виконавче провадження, а також про стан заборгованості по виконавчому провадженню. Суд також враховує, що [PERSON] проінформований про свій обов'язок виплатити кошти на користь [PERSON], оскільки він був присутній в судових засіданнях під час розгляду справи і в подальшому справа була оскаржена в апеляційному порядку - представником [PERSON] Після набрання ухвалою Апеляційного суду законної сили, [PERSON] не цікавився порядком виконання свого зобов'язанням - не звертався до ВДВС ні з власної ініціативи, ні за викликами. В добровільному порядку, шляхом надання коштів особисто [PERSON], боржник також не виконує рішення. Останнє підтверджується тим, що за словами державного виконавця, [PERSON] неодноразово зверталася до них з приводу невиконання рішення суду. В матеріалах виконавчого провадження містяться заяви [PERSON], в яких вони просить державного виконавця звернутися до суду з поданням про обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Виходячи з заяв, [PERSON] вважає, що обмеження боржника прискорить виконання рішення суду. Право на свободу пересування, гарантоване особі статтею 33 Конституції України. Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України - судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Відповідно до статті 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Враховуючи всі вищезазначені обставини, суд приходить до висновку про доцільність обмеження [PERSON] у праві виїзду за межі України дло виконання ним свого зобов'язання за рішенням суду про стягнення з нього на користь [PERSON] 34444 грн. вартості частки в автомобілі, 344 грн. судового збору та 1000 грн. витрат на правову допомогу.

Outcome: approved