Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-27 00:00:00

04 серпня 2020 року [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою, в якій просить позбавити [PERSON] , [INFO] , жителя м. Броди батьківських прав щодо малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] в її користь 840,80 грн. сплаченого збору. Ухвалою судді від 12 серпня 2020 року відкрито провадження у справі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, в якій просить слухання справи проводити у її відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник третьої особи Служби у справах дітей Бродівської РДА Львівської області Надорожняк О.П. в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, в якій не заперечує щодо задоволення позову, слухання справи проводити у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. До матеріалів справи долучено копію його заяви від 07 липня 2020 року (нотаріально засвідченої) про згоду на позбавлення його батьківських прав відносно дочки [PERSON] . Враховуючи відсутність відзиву на позовну заяву, а також те, що позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, на підставі\~ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Суд розглянув справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Взявши до уваги заяви сторін, дослідивши представлені суду документи, з`ясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити повністю. Встановлено, що 22 травня 2015 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб у відділі ДРАЦС РС Бродівського РУЮ у Львівській області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 52. У шлюбі народилася донька [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 6). Дитина проживає із позивачкою [PERSON] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї № 35 від 03 липня 2020 року, виданою Смільнівською сільською радою Бродівського району Львівської області (а.с. 8). 12 січня 2017 року рішенням Бродівського районного суду Львівської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний (а.с. 9, 10). Рішення Бродівського районного суду Львівської області від 06 грудня 2017 року змінено спосіб\~стягуваних аліментів\~з [PERSON] ;\~вирішено стягувати\~з [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~уродженця та\~жителя [ADDRESS] ,\~аліменти на\~користь [PERSON] ,\~на утримання\~дочки [PERSON] ,\~ [INFO] \~\~в твердій\~грошовій сумі\~в розмірі\~1000,00\~грн.,\~які підлягають\~індексації відповідно\~до закону,\~щомісячно,\~ до\~досягнення дитиною\~повноліття. З пояснень позивача, зазначених в позовній заяві вбачається, що відповідач умисно ухилявся від виконання рішення суду. З моменту народження дитини харчування, лікування, оздоровлення та оплата всіх потреб їх дитини проводиться нею. Коштів, що вона отримувала, було недостатньо для забезпечення першочергових потреб дитини. Як наслідок вона періодично була змушена звертатися до своїх батьків, щоб вони їй матеріально допомагали утримувати їх спільну дитину, сплачували комунальні послуги, купували для неї продукти харчування та одяг, допомагали у її вихованні. У зв`язку з тим, що відповідач свідомо не надавав матеріальної допомоги та переклав тягар утримання дитини на неї, вона змушена була звернутися до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів з відповідача. Після цього рішення, відповідач не платив аліменти жодного разу, що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментах Бродівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції від 02 липня 2020 року. З моменту народження дитини відповідач свідомо не бере жодної участі у вихованні дитини, не проявляє до неї батьківської уваги та турботи, не піклувався про фізичний чи моральний розвиток дитини, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу та фактично тягар своїх батьківських обов`язків переклав на позивача. Аліменти на дитину не сплачує, хоча має можливість, оскільки працює неофіційно. Заборгованість по аліментах станом на 02 липня 2020 року становить 19 235,71 гривень. Жодних перешкод, які б чинилися батькові у його участі щодо виховання малолітньої дитини не було. Відповідач фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. Про те, що відповідач [PERSON] не цікавиться життям дитини та умисно ухиляється від батьківських обов`язків вказує повідомлення Бродівського КДНЗ № 8, з якого вбачається, що батько жодної участі у вихованні дитини не бере, її життям не цікавиться, не піклується про її розвиток як особистості. На протязі п`яти років відповідач не з`являвся за місцем проживання дитини. Веде асоціальний спосіб життя. Вчинив кримінальне правопорушення, щодо позивача, а саме, наніс тілесні ушкодження що підтверджується копією вироку суду від 19 березня 2019 року. У зв`язку з тим, що відповідач з дитиною не проживає, не бере жодної участі у вихованні дитини, не проявляє до неї батьківської уваги та турботи, не піклється про фізичний чи моральний розвиток дитини, матеріально її не забезпечує, позивач звернулася із заявою до органу опіки та піклування Бродівської РДА Львівської області для отримання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача щодо їх спільної дитини. Відповідач надав нотаріально посвідчену заяву, в якій відмовився від виконання батьківських обов`язків щодо дочки [PERSON] та не заперечує про розгляд доцільності позбавлення його батьківських прав без його участі (а.с. 28). 20 липня 2020 року Орган опіки та піклування Бродівської РДА надав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 24). У відповідності з ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, окреме проживання їх від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. У відповідності з ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні. Невиконання батьківського обов`язку з боку відповідача суперечить ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», де зазначається, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У відповідності з ч. 4 ст. 155 СК України ухилення кого небудь із батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності встановленої законом. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Факт ухилення батька (матері) від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими доказами (актами, листами тощо), а також показаннями свідків. Окремого рішення суду на підтвердження цього факту не потрібно. Згідно ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до вимог п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Таким чином, суд приходить до висновку, що у процесі розгляду справи судом здобуто достатньо доказів ухилення відповідача від виконання ним своїх батьківських обов`язків, що дає підстави до задоволення позову.

Outcome: approved