Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

04 січня 2019 року виконавчий комітет Южноукраїнської міської ради, як орган опіки і піклування Южноукраїнської міської ради в інтересах малолітніх [PERSON] , [PERSON] звернувся до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача служба у справах дітей Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що [PERSON] є матір`ю малолітнього [PERSON] [INFO] (запис про батька був зроблений відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України) та [PERSON] , [INFO] . Батьком [PERSON] є [PERSON] З 26 листопада 2018 року малолітні були влаштовані до КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей Южноукраїнської міської ради» (далі - КЗ «ЦСПРД») на підставі акту проведення оцінки рівня безпеки, у зв`язку з залишенням дітей без батьківського піклування. 05 грудня 2018 року за заявою батька [PERSON] малолітню [PERSON] повернуто з КЗ «ЦСПРД» в сім`ю батька. Малолітні зареєстровані та фактично проживали з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . 26 листопада 2018 року під час комісійного відвідування представниками служби у справах дітей Южноукраїнської міської ради та Южноукраїнського відділення поліції Первомайського ВП ГУНП в Миколаївської області сім`ї [PERSON] за вищевказаною адресою встановлено, що діти були залишенні без нагляду дорослих, в кімнаті брудно, таргани, розкидані речі, відсутні продукти харчування. Діти виглядали неохайними, не доглянутими, порваний одяг, у дівчинки розкуйовджене волосся, були голодні. Встановити місце перебування матері не вдалося, у зв`язку з чим дітей влаштовано до КЗ «ЦСПРД». Станом на 13 грудня 2018 року мати до закладу, у якому перебуває син [PERSON] не зверталася, сина не відвідувала, не цікавилася його життям та здоров`ям. Малолітні діти неодноразово перебували в КЗ «ЦСПРД» як діти, які опинилися в складних життєвих обставинах: 17 листопада 2016 року - 17 серпня 2017 року, 05 вересня 2017 року - 29 грудня 2017 року, 26 листопада 2018 року по теперішній час. З матір`ю дітей [PERSON] неодноразово проводились профілактичні заходи щодо неналежного виконання нею батьківських обов`язків, які не змінили ситуацію на краще. Неповнолітній [PERSON] навчається у 8 класі Южноукраїнської ЗОШ №3. Відповідно до подань адміністрації школи мати учня недостатньо приділяє уваги вихованню та навчанню сина, учень має пропуски уроків без поважних причин, не виконує домашні завдання, байдуже ставиться до навчання, порушує поведінку. Листом від 15 жовтня 2018 року ДНЗ №2 «Ромашка», щодо вихованки [PERSON] , з`ясовано, що дитина з 12 жовтня 2018 року не відвідує заклад. Служба неодноразово ініціювала притягнення відповідачки до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП за неналежне виконання батьківських обов`язків. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Южноукраїнської міської ради від 13 грудня 2018 року №14 встановленні підстави для позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України. Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 03 квітня 2019 року залучено до участі у розгляді справи третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача [PERSON] , батька [PERSON] . В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та пояснила, що на даний час дитина - [PERSON] знаходиться в КЗ «ЦСПРД», а [PERSON] проживає з батьком [PERSON] Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та суду пояснила, що в неї були труднощі в житті та проблеми з алкоголем. Син не відвідував школу і періодично не ночував вдома. Перший раз дітей забрали до КЗ «ЦСПРД», оскільки її співмешканець агресивно себе вів, вибивав двері, пив, вдома були бійки, сварки, а тому служба у справах дітей запропонувала віддати дітей до КЗ. Другий раз її співмешканець побив дітей, тому діти змушені були поїхати до КЗ «ЦСПРД». Через пропуски школи сину запропонували навчатись в інтернаті, тоді він пішов з дому приблизно на тиждень. [PERSON] не бажає навчатись в школі-інтернат. Вона вживала алкогольні напої разом з колишнім співмешканцем [PERSON] 26 листопада 2018 року більше години її не було вдома, її донька [PERSON] була зачинена в квартирі, а [PERSON] пішов на третій поверх, де могла бути вона, однак її там не було. Про те, що дітей забрали до КЗ «ЦСПРД» дізналась від сусідів. Вона запропонувала встановити батьківство її доньки [PERSON] , для того, щоб донька проживала з батьком та бабусею. Дитячий садок донька не відвідувала, так як не було коштів за нього платити та був борг. На сьогоднішній день [PERSON] живе з батьком та бабусею у Вінниці. Щодо позбавлення батьківських прав відносно дітей заперечує, а стосовно стягнення з неї аліментів не заперечує. Представник третьої особи пояснила, що зі школи надійшло звернення на електронну пошту, що їх учень агресивно себе веде погрожує, його мати зловживає алкогольними напоями, діти голодні. В жовтні 2016 року за вказаним зверненням вони вийшли до вказаної сім`ї, де було виявлено, що в квартирі брудно, сморід, таргани. [PERSON] пояснила, що у всьому винен її співмешканець [PERSON]. Сусіди боялись її співмешканця. Служба у справах дітей запропонувала помістити дітей до КЗ «ЦСПРД». В 2017 році хлопчика було переведено навчатись до ЗОШ №3, однак до школи він не ходить, пояснював, що треба доглядати за сестрою. 05 вересня 2017 року сусіди сказали, що з вечора не бачили відповідача. Через деякий час [PERSON] влаштувалась на роботу, закодувалась та дітей 29 грудня 2017 року повернули в сім`ю. Школа повідомила, що [PERSON] школу не відвідує, знаходиться вдома, мати не в свідомому стані та виявлено прояви протиправної поведінки. [PERSON] вкрав в магазині шоколад та ще якісь товари. 26 листопада [PERSON] не повідомив, де мати, сказав, що знову в притоні. Хлопчик одягнутий не по сезону, дівчинка [PERSON] розплетена, одяг порваний, багато брудного посуду, діти голодні, а тому вони знову були направлені до КЗ «ЦСПРД». До початку січня 2019 року [PERSON] на зв`язок не вийшла, дітьми не цікавилась. [PERSON] сказав, що хоче повернутися додому, він звик до такого життя. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що проживає в будинку за адресою: [ADDRESS] та є сусідкою [PERSON] з 2013 року. Їй відомо, що у відповідача двоє дітей: син [PERSON] та донька [PERSON] . Чоловік поїхав на заробітки, на роботу вона влаштована не була та в квартирі завжди гуляння, ходять сторонні особи. Вона робила зауваження [PERSON] , що дитині в школу, а в них гулянки вдома та вживаються алкогольні напої. Діти все це бачать і чують. Мати била [PERSON] , хлопець плакав. Вже пів року вона в цій квартирі не проживає, в тій квартирі живе її родичка. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що працює соціальним педагогом ЗОШ №3. 23 листопада 2016 року [PERSON] перейшов до них з ЗОШ №1 в 6 клас. Вона та психолог працюють з цією дитиною. Дитина закрита. В травні 2017 року вона спілкувалась з його матір`ю [PERSON] , яку знала ще по дитячому садочку, оскільки їх діти ходили до однієї групи. Син відповідача - [PERSON] дуже любить матір. Коли [PERSON] помістило до КЗ «ЦСПРД», він завжди ходив до школи. 04 вересня 2017 року дитина не приступила до занять в школі. Він завжди захищав матір та добре ставився до сестри. Коли [PERSON] казав, що мати в магазині, зі слів сусідки вона дізналась, що матері не бачили вже дня 2-3. Вони звернулись з поданням, після якого [PERSON] знову поміщено до КЗ «ЦСПРД». Знову хлопчик проявляє агресію, не ходить до школи. Під час виходу за місцем проживання [PERSON] в 2018 році виявлено вдома відповідача з невідомим чоловіком. І знову [PERSON] помістили до КЗ «ЦСПРД». Також хлопчик вчиняв крадіжки шоколаду та дезодоранту з магазину «АТБ». Матір викликали до школи на раду, де остання повідомила що з дитиною не справляється, він прогулює школу, не ночує вдома. Працівники КЗ «ЦСПРД» повідомляють, що [PERSON] рве на собі волосся, б`ється головою, погрожує щось з собою зробити. Оскільки в хлопчика є прояви агресії, схилен до втеч, прийнято рішення про його індивідуальне навчання. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що працює в КЗ «ЦСПРД» та з 2016 року [PERSON] перебуває в її полі зору, як особа, яка зловживає алкогольними напоями. Відповідач - одинока мати, виховує двох дітей. Завжди надходили дзвінки, що [PERSON] постійно вживає алкогольні напої, в квартирі бійки та вона залишає дітей. Після виклику останньої в комісію, вона влаштувалась на роботу, пропрацювала там один місяць та після комісії звільнилась. Пояснювала свою поведінку, що в неї нестійкий емоційний стан. Школу відповідального батьківства не відвідувала, брала талон, але не з`являлась. Під час виходу в квартиру за місцем проживання [PERSON] та дітей в квартирі брудно, у продуктів харчування витік строк, [PERSON] ніколи вдома не було. [PERSON] знаходилась в стані після вживання алкогольних напоїв з побоями на обличчі. Соціальний супровід було закрито, в зв`язку з невиконанням відповідачем пунктів плану. Свідок [PERSON] суду пояснила, що працює в КЗ «ЦСПРД» практичним психологом. Діти [PERSON] третій раз в вказаному Центрі. Син [PERSON] потрапив до Центру брудний, в збудженому стані, його мати була відсутня. Мати тривалий час сином не цікавилась. Відповідач сказала сину, що це його вина, що її позбавляють відносно них батьківських прав. Після цих слів дитину важко було заспокоїти. Ніяких зв`язків з Центром мати не підтримувала. [PERSON] дуже часто уходив з дому, пропускав школу, його мати не може контролювати дитину. В Центрі [PERSON] стає більш спокійним. В нього вже сформована поведінка, оскільки немає нормальної сім`ї. В них вдома постійні бійки і сварки, тому [PERSON] пояснив, що постійно йде з дому, щоб цього не бачити. Неповнолітній [PERSON] суду пояснив, що йому 14 років, він навчається в ЗОШ №3, зараз проживає в КЗ «ЦСПРД». До цього проживав по вул. Олімпійській, 3 в м. Южноукраїнську з матір`ю та сестрою. В 2016 році з ними проживав [PERSON] , який вживав алкогольні напої, а мати його виганяла, він її бив, а вони з сестрою ховались у сусідів. Дійсно він пропускав школу, так як мати ходила по справах. За весь час він третій раз в Центрі. Бувало, що не ночував вдома по два дні близько трьох разів, так як не хотів їхати до школи-інтернат. 26 листопада 2018 року він гуляв, його мати пішла по справам та її не було вдома близько двох годин, сестра була сама вдома. Після цього їх забрали в Центр, а через два дні прийшла і мати. Вислухавши представника позивача, відповідача, представника третьої особи, свідків та неповнолітню дитину, дослідивши докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] /а.с.7/. Згідно інформації наданої Южноукраїнським МВДРАЦС ГТУЮ Миколаївської області № 2274/15.27-4.6 від 24 жовтня 2017 відомості про батька [PERSON] , [INFO] внесені до актового запису про народження №93 від 02 квітня 2005 року відповідно до с. 1 ст. 135 СК України /а.с. 8/. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] /а.с.9/. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень на підставі зави [PERSON] . № 315/6.26 від 05 грудня 2018 року внесено відомості про визнання батьківства стосовно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Прізвище дитини змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] » /а.с.10/. Згідно довідки виписки з домової книги про склад сім`ї та реєстрацію від 25 жовтня 2017 року малолітні [PERSON] , 2005 року народження, та [PERSON] , 2013 року народження, зареєстровані за адресою [ADDRESS] разом з матір`ю [PERSON] /а.с.12/. Відповідно до акту проведення оцінки рівня безпеки дитини від 26 листопада 2018 року малолітнього [PERSON] , 2005 року народження, хлопець має зовнішні ознаки недогляду та занедбаності, виглядає неохайно та недоглянутим. На момент відвідування мати дитини за місцем мешкання була відсутня, місце перебування не відоме. В кімнаті умови проживання не створенні належним чином, речі розкидані, брудна підлога, неприємний запах, відсутні продукти харчування. [PERSON] схильний до бродяжництва, крадіжок, систематично не відвідує заняття в школі без поважних причин, не ночує вдома. Мати впливу на сина немає /а.с.13-16/. Відповідно до акту проведення рівня оцінки безпеки дитини від 26 листопада 2018 року малолітньої [PERSON] , 2013 року народження дівчинка має зовнішні ознаки недогляду, виглядає неохайно, одяг брудний, порваний, розкуйовджене волосся. На момент відвідування мати дитини за місцем мешкання була відсутня, місце перебування не відоме. В кімнаті умови проживання не створенні належним чином, речі розкидані, брудна підлога, неприємний запах, відсутні продукти харчування /а.с.17-20/. Службою у справах дітей Южноукраїнської міської ради Миколаївської області від 27 січня 2017 року, 14 серпня 2017 року, 30 серпня 2017 року, 04 вересня 2017 року, 26 листопада 2018 року, за місцем проживання неповнолітніх, здійснювалося обстеження умов проживання, у результаті чого були складені Акти . 27 січня 2017 року на момент відвідування мати дітей була вдома, від неї відчувався характерний запах алкоголю, сплутана мова та порушена координація рухів, вона не могла відповідати на питання. В кімнаті на столі були залишки їжі та алкоголь. 14 серпня 2017 року в кімнаті прибрано, є меблі, побутова техніка, з продуктів харчування майже нічого немає. 30 серпня 2017 року мати дітей пояснила, що придбала деякий одяг та канцелярію до школи та з нею проведено профілактичну бесіду. 04 вересня 2017 року в кімнаті брудно, відчувається неприємний запах алкоголю та зіпсованих продуктів харчування. На момент відвідування діти перебували самі, без нагляду дорослих. Вирішено забрати малолітніх до КЗ «ЦСПРД». 26 листопада 2018 року на момент відвідування діти були залишенні самі, місце перебування матері не відомо. Діти були недоглянутими та голодними. Дітей було влаштовано до КЗ «ЦСПРД» /а.с.21, 24, 25, 26, 27/. 26 листопада 2018 року, малолітніх [PERSON] , 2013 року народження, та [PERSON] , 2005 року народження влаштовано до КЗ «ЦСПРД», що підтверджується копіями актів прийому дитини /а.с.22-23/. Згідно копії інформації на учня 7-В класу [PERSON], наданої директором ЗОШ №3, малолітній навчається в школі з 2016 року. Має середній рівень знань, часто приходить до школи не готовий до уроків, не виконує домашні завдання. На уроках не уважний, на зауваження не реагує. Хлопчик дратівливий, агресивно реагує на провокації однолітків. Потребує постійного контролю. Мати батьківські збори не відвідує, та рідко дзвонить класному керівнику /а.с.28/. 15 листопада 2018 року на ім`я начальника служби у справах дітей надійшов службовий лист директора ДНЗ №2, яким доводилось до відома, що [PERSON] з 12 жовтня 2018 року не відвідує ДНЗ. На телефонні дзвінки мати не відповідає. За адресою проживання було здійснено соціальний патронаж, проте дома нікого не було /а.с.29/. Як вбачається з копії листа «Про надання інформації щодо сім`ї [PERSON] від 24 жовтня 2017 року /а.с. 30/ сім`ю [PERSON] було взято під соціальний супровід 19 жовтня 2016 року за рішенням комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Южноукраїнської міської ради. За період перебування родини під супроводом діти двічі були влаштовані до КЗ «ЦСПРД»: 17 листопада 2016 року за заявою матері у зв`язку з скрутним матеріальним становищем та 05 вересня 2017 року, як такі, що залишились без догляду дорослих. Враховуючи наявність проблем у жінки із надмірним вживанням алкогольних напоїв, з [PERSON] проводилися профілактичні бесіди, спрямовані на формування здорового способу життя, але остання знаходить причини, які перешкоджають їй пройти медичне обстеження. Згідно інформації наданої директором КЗ «ЦСПРД» від 26 грудня 2018 року малолітні [PERSON] та [PERSON] [PERSON] перебували у комунальному закладі з 17 листопада 2016 року по 17 серпня 2017 року, 05 вересня 2017 року по 29 грудня 2017 року. Останній раз діти влаштовані до закладу 26 листопада 2018 року. [PERSON] [PERSON] 05 грудня 2018 року вибула з закладу у зв`язку з встановленням батьківства батьком [PERSON] . За час перебування у закладі [PERSON] , матір жодного разу не відвідувала сина, не телефонувала йому, життям та здоров`ям не цікавиться, уникає контактів з адміністрацією. Під час опитування дитини щодо ситуації в сім`ї він проти позбавлення матері батьківських прав, та вважає умови проживання з матір`ю прийнятними /а.с.31/. Директор ЗОШ №3 04 вересня 2017 року, 22 березня 2018, 18 жовтня 2018 року, 26 жовтня 2018 року, 14 листопада 2018 року зверталась з клопотаннями до начальника служби у справах дітей, якими повідомляла про пропуски школи учнем [PERSON] /а.с.32-37/. Начальник служби у справах дітей неодноразово зверталася до начальника Южноукраїнського ВП Первомайського ВП ГУНП в Миколаївської області з метою вжиття заходів до [PERSON] у зв`язку з неналежним виконанням батьківських обов`язків /а.с.38-39/. З відповідей начальника Южноукраїнського ВП Первомайського ВП ГУНП в Миколаївської області встановлено, що [PERSON] неодноразово було притягнуто до відповідальності за ст. 184 КУпАП за неналежне виконання батьківських обов`язків /а.с.40-41/. Комісію з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Южноукраїнської міської ради на яку запрошувалась та була присутня [PERSON] було вирішено доручити службі у справах дітей ініціювати позбавлення батьківських прав відповідачки щодо малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] /а.с.42-43/. Згідно висновку органу опіки та піклування Южноукраїнської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , є доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] , щодо малолітніх [PERSON] та [PERSON] , з підстав ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини /а.с. 45-46/. Статтею 18 частиною 1 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789Х11 від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, встановлено, що держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 150 СК України та ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини (ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України). Згідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховному Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Оцінюючи докази у сукупності, враховуючи висновок органу опіки та піклування, суд вважає, що позовні вимоги про позбавлення [PERSON] батьківських прав обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки під час розгляду справи знайшли своє підтвердження факти того, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, що є підставою для задоволення позову. Одночасно суд роз`яснює відповідачу у справі, що відповідно до ст. 169 СК України «Мати, батько, позбавлений батьківських прав, має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, якщо дитина не була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом». За правилами ч. 5 ст. 167 СК України якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. У зв`язку з чим, суд вважає за можливе передати неповнолітнього [PERSON] на опікування органу опіки та піклування, дя подальшого його влаштування. Крім того, згідно ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Частина 3 ст. 166 СК України передбачає, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 СК, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 СК, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За правилами ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно ч. 1 ст. 191 СК, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. ч. 1 та 5 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. За таких обставин, суд вважає, що з відповідача на користь органів опіки та піклування, державних установ та інших осіб на утриманні яких буде перебувати неповнолітня дитина, аліменти на утримання малолітнього [PERSON] , а також на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої [PERSON]. , в встановленому законодавством України розмірі, а саме, по 1/6 (1/6+1/6=1/3) частки всіх видів доходу відповідача, на кожну дитину але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 768,40 грн., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з даними вимогами.

Outcome: partial