Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

06 квітня 2017 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їхніх дітей - сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 14.03.2002р. перебував у шлюбі із відповідачем [PERSON] Від шлюбу у них народилося двоє синів - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Зазначає, що як безпосередньо перед розірванням шлюбу, так і після розірвання шлюбу (шлюб розірвано за рішенням суду від 02.02.2009р.) вихованням та утриманням дітей займається виключно він, а відповідач свої материнські обовязки не виконує. Вказує, що на даний час перебуває на обліку в Новодністровському міському центрі зайнятості, де отримує допомогу по безробіттю; з дітьми проживає в орендованій квартирі. При цьому, відповідач проживає у власній квартирі, періодично виїжджає на заробітки, однак матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Оскільки відповідач має мінливий заробіток, просить стягувати з [PERSON] на його користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі по 1200, 00 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, проте подав заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задоволити. Відповідач [PERSON], будучи неодноразово у встановленому порядку повідомлена про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не зявилася; про причини своєї неявки не повідомила; жодних заяв чи клопотань в суд не надала, заперечень проти позову та заяви про розгляд справи за її відсутності не подала. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином, враховуючи відсутність відповідача за адресою її реєстрації, що підтверджена матеріалами справи, зокрема, довідкою Виконавчого комітету Новодністровської міської ради Чернівецької області № 729 від 10.04.2017р., суд вважає її такою, що повідомлена про дату судового засідання належним чином. Враховуючи неявку в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, отримавши згоду позивача, відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України суд постановив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У звязку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 14 березня 2002 року, який розірвано рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 02.02.2009р. по справі № 2-68/09, а 18.05.2010р. в Книзі реєстрації розірвання шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 63 (а.с. 6-7). У сторін два сина [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії 1-МИ № 248719, виданим повторно Новодністровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області 06.10.2016р. (а.с. 44), та [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії І-МИ № 248720, виданим повторно Новодністровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області (а.с. 5). Згідно довідки № 1333 від 21.03.2017р., виданої Відділом ведення реєстру територіальної громади м. Новодністровськ Новодністровської міської ради, [PERSON] зареєстрований за адресою м. Новодністровськ, мікрорайон «Діброва»[ADDRESS], разом із співмешканкою [PERSON] та синами [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Проте, на даний час позивач із синами фактично проживає за адресою м. Новодністровськ, мікрорайон «Сонячний»[ADDRESS], в орендованій квартирі, про що зазначено в позовній заяві та підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов від 13.03.2017р. (а.с. 14). Як вбачається із заключень ЛКК № 332 та № 333 від 21.03.2017р. діти [PERSON] та [PERSON] здорові Також судом встановлено, що позивач [PERSON] перебуває на обліку як безробітний в Новодністровському міському центрі зайнятості з 06 грудня 2016 року та отримує допомогу по безробіттю, що підтверджується довідками Новодністровського МЦЗ №23-07/282 від 14.03.2017р. та № 23-07/297 від 20.03.2017 року (а.с. 10-11). Відповідач [PERSON] має мінливий дохід, що, зокрема, підтверджується відомостями з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів [PERSON] за ІV квартал 2016р. (а.с. 38). Доказів про те, що відповідач [PERSON] має постійне місце праці та стабільний дохід позивачем суду не надано, а судом місце праці відповідача не встановлено (а.с. 53). Як вбачається із довідок № 180/14.2-37 та №181/14.2-37 від 17.03.2017р., виданих Новодністровським міським відділом ДВС Головного територіального районного управління юстиції у Чернівецькій області, у відділі виконавчих документів щодо стягнення аліментів з позивача [PERSON] чи відповідача [PERSON] станом на 17.03.2017 року на виконанні не має (а.с.12-13). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991р. та набула чинності для України 27.09.1991р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 30 % (тридцяти відсотків) встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. При визначенні розміру аліментів суд зобовязаний у відповідності до ст. 182 СК України враховувати стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; а також інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Оскільки відповідач не має постійного місця праці та регулярного доходу, при цьому, обовязок утримувати дитину є обовязком як матері, так і батька, а відповідач [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання дітей в добровільному порядку, враховуючи розмір доходу позивача, виходячи з розумності та достатності розміру аліментів, необхідних для задоволення потреб на утримання дітей, а також з реальної можливості відповідача такий розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи при цьому прав відповідача, беручи до уваги стан здоровя, сімейне та матеріальне становище позивача, відповідача та їхніх дітей, суд приходить до висновку, що відповідно до ст.ст. 180, 184 СК України позов слід задоволити частково та проводити стягнення аліментів в сумі 900, 00 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Виходячи із того, що позовні вимоги задоволено частково, а саме, в частині стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 900 грн. з 1200 грн., судовий збір, який підлягає стягненню з відповідача, становить 480, 00 грн. (1800:2400 * 640,00 = 480, 00). При цьому, оскільки позивач відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, тому на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 480, 00 грн. в дохід держави, в інший частині судовий збір в розмірі 160, 00 грн. покласти на рахунок держави. На підставі ст.ст. 180-184, 191 СК України,

Outcome: approved