overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

06.08.2014 року позивачі звернулися в Іллічівський міський суд Одеської області з зазначеним позовом (а.с.3-4). Позивачі просить суд: - визнати [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], такими що втратили право користування будинком [ADDRESS]; - зняти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] з реєстрації за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що будинок [ADDRESS] є їх спільною власністю. З березня 2010 року позивач [PERSON] спів мешкав з [PERSON] і 29.03.2010 року зареєстрував [PERSON] і її сина [PERSON] за місцем своєї реєстрації. В 2011 році [PERSON] зі своїм сином, забравши всі свої і сина речі, виїхали у невідомому напрямку. Позивачам невідомо місцезнаходження відповідачки. Реєстрація відповідачки у житлі позивачів створює певні незручності, ім. приходиться сплачувати комунальні платежі з розрахунку на [PERSON] і її сина. В судовому засіданні позивачі підтримали позовні вимоги, просить задовольнити їх. Судом було прийнято всі міри щодо встановлення місця знаходження [PERSON] і її сина (а.с.35), але безрезультатно. Було дано оголошення в газету про день, час і місце судового засідання, але [PERSON] в судове засідання не з'явилась. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачів, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] і [PERSON] є співвласниками житлового будинку [ADDRESS], у рівних долях, по ? частині (а.с.10). В зазначеному будинку мешкають [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.9). Крім зазначених осіб у будинку зареєстровані з 29.03.2010 року [PERSON] і [PERSON] (а.с.11). У відповідності з актом від 04.08.2014 року, з червня 2011 року [PERSON] і [PERSON] в зазначеному будинку не проживають (а.с.12). На думку служби у справах дітей Іллічівського міськвиконкому, визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, буде порушено право малолітнього [PERSON] (а.с.23-24). За приписами ст. 42 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до абзацу 2 ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. У відповідності зі ст. 383 ЦК України власник квартири має право використовувати приміщення для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї. Відповідач не є членом сім'ї власника спірного житлового будинку. Згідно ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин вимоги позову [PERSON] і [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

06.08.2014 року позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому просить ухвалити рішення, яким надати їй дозвіл на виготовлення проїзних документів для виїзду за кордон України неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та надати дозвіл на перетинання кордону України (виїзд за межі України та в'їзд до України) малолітньому [PERSON], [INFO], без згоди та супроводу батька [PERSON], до досягнення дитиною вісімнадцятирічного віку, у супроводі матері [PERSON] або у супроводі інших осіб, уповноважених [PERSON]. Свій позов позивачка мотивує тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 22 вересня 2010 р., про що відділом реєстрації актів цивільного стану Корсунь - Шевченківського районного управління юстиції Черкаської області видано відповідне свідоцтво. У сторін є спільна малолітня дитина, син [PERSON], [INFO], який зареєстрований у м. Жовті Води Дніпропетровської області, а фактично проживає разом з матір»ю, позивачкою, у [ADDRESS] Відповідач вихованням та утриманням дитини не займається, а позивачка має матеріальну змогу надати дитині всебічний розвиток та вивезти її за кордон на оздоровлення, відпочинок, але таке можливо лише на підставі нотаріально засвідченої згоди батька на виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон, а при відсутності такої, таку згоду може бути дозволено на підставі рішення суду. Позивачка у позові вказує, що з урахування того, що відповідач не сумлінно виконує свої батьківські обов'язки та понад два роки чинить перешкоди позивачці у вихованні та розвитку дитини, бо не дає згоди, щоб позивачка могла повезти дитину на відпочинок за кордон, тому позивачка вважає доцільним просити суд про надання дозволу на виїзд дитини з України у будь-який час з правом оформлення документів на виїзд , до досягнення дитиною 18 - річного віку. Позивачка у судове засідання з»явилася, позов підтримала та дала пояснення такі ж , що і у позові. Відповідач, який зареєстрований по [ADDRESS], у судове засідання не з»явився, а тому суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

06.08.2014 року прокурор Немирівського району звернувся до суду з позовом інтересах держави в особі Немирівської ЦРЛ, просив стягнути з [PERSON] 1709 грн 28 коп. витрат на лікування [PERSON], потерпілої від злочину вчиненого відповідачем. Представник Немирівської ЦРЛ звернувся до суду з заявою про підтримання позову та розгляд справи у його відсутність. Прокурор просив задовольнити вимоги позову, вказував, що відповідач добровільно не відшкодував витрати на лікування потерпілого від злочину. Відповідач в судове засідання не з»явився,судом ухвалено рішення про розгляд справи у його відсутність, за наявними у справі доказами, та ухвалити заочне рішення. З'ясувавши позицію Немирівської ЦРЛ, думку прокурора, дослідивши матеріали справи суд вважає вимоги позову обґрунтованими. Вироком Немирівського районного суду від 20.09.2013 року [PERSON] визнаний винним у вчинені злочину,передбаченого ст.. 286 ч.3 КК України. Вирпок набрав законної сили і підлягає до виконання. Однією із потерпілих від злочину є [PERSON] яка у зв'язку із заподіянням їй тілесних ушкоджень перебувала на стаціонарному лікуванні у Немирівській ЦРЛ з діагнозом ЧМТ, правостороння субдуральна гематома з 03.07.2012 року по 12.07.2012 року 9ліжко/днів, вартість лікування ,відповідно довідки Немирівської ЦРЛ № 45 від 18.03.2013 року становить 1709 грн 28 коп. Спірні правовідносини регулюються ст.1206 ЦК України, за змістом якої особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету Встановлені обставини свідчать, що витрати на лікування [PERSON] підлягають стягненню з відповідача на користь Немирівської ЦРЛ шляхом зарахування до бюджету Немирівського району. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

06.08.2014р. позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 14.07.1988 року в Будинку урочистих подій м. Дрогобич Львівської області за актовим записом № 324. Вказує, що від даного шлюбу у них народилося двоє дітей, які на даний час повнолітні. Стверджує про те, що їх шлюб давно вже розпався та існує лише юридично. З відповідачем тривалий час разом не проживає та не підтримує жодних шлюбних стосунків, так як відповідач безвідповідальний та зловживає спиртними напоями. Зазначає, що оскільки неповнолітніх дітей у них немає, пропонувала відповідачу розірвати шлюб у позасудовому порядку, проте відповідач байдуже віднісся до такої пропозиції, а тому змушена звернутися із даним позовом до суду. Надалі перебувати у даному шлюбі не бажає, а тому просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем. Вимоги позовної заяви підтримано в судовому засіданні позивачкою, яка наполягає на розірванні шлюбу, оскільки з 2001 року разом не проживають і не підтримують шлюбних відносин та після розірвання шлюбу бажає іменуватись прізвищем «[PERSON]». Відповідач був своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, однак в суд не з'явився, не повідомив про причини своєї неявки, а також не надіслав клопотання про відкладення розгляду справи. Враховуючи наведене та беручи до уваги думку позивача, суд вважає, що у справі є в наявності достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін для розгляду справи за відсутності відповідача і постановлення заочного рішення, оскільки прийняття такого рішення не суперечить законові та відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що сторони 14 липня 1988р. уклали шлюб, який зареєстрували у Будинку урочистих подій м. Дрогобич Львівської області за актовим записом № 324. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей, які досягли повноліття. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, зазначаючи, що разом з відповідачем не проживає близько тринадцяти років, не підтримують шлюбних відносин, шлюб існує лише формально та примирення з огляду на наведені обставини між ними неможливе, а тому суд приходить до висновку, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки і згідно з ст.112 Сімейного кодексу України є всі підстави для розірвання шлюбу. Вказані обставини підтверджуються поясненнями позивачки; свідоцтвом про укладення шлюбу між сторонами; копіями свідоцтв про народження дітей; копією паспорта позивачки. Також є всі підстави іменувати позивачку після розірвання шлюбу прізвищем «[PERSON]» за її вимогою, яке вона обрала під час державної реєстрації шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

06.08.2014р. позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем по справі одружились 31.07.2010 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З квітня 2014 року вони припинили спільне сімейне життя, причиною розпаду родини з'явилася та обставина, що вони втратили повагу до друг друга, через що спільне життя не можливе. Вони проживають в різних помешканнях, не ведуть спільне господарство, стосунки між ними як чоловіка та жінки припинені. Вважає, що шлюб розпався остаточно й родину зберегти неможливо. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву, в якій просила справу слухати в її відсутність, позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі 31.07.2010р. Дітей неповнолітніх від шлюбу не мають. Шлюб у сторін перший. З квітня 2014 сторони не проживають разом, сумісне господарство не ведуть. Будь який спір на час винесення рішення про розподіл сумісно нажитого майна у сторін відсутній. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, враховуючи той факт, що позивачка категорично не бажає зберігати сімейні відносини, перспектива відновлення родини втрачена, відсутність майнової суперечки між подружжям, суд, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України, шлюбу припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Відповідно до ст.110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що доводи позивачки про розпад родини і неможливість надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

06.08.2014 р. позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб зареєстрований з відповідачем [PERSON] Обґрунтовуючи вказані вимоги, позивачка посилається на те, що сімейне життя між ними не склалося через відсутність взаємопорозуміння, розходження поглядів на життя та сімейні обов'язки. Тривалий час сторони проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Від шлюбу сторони мають спільну доньку [PERSON], [INFO] На даний час дитина проживають з позивачкою, суперечки про місце проживання дитини та поділ майна немає, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. В судове засідання позивачка не з'явилася, подала суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує. З урахуванням положень ст. 169 ЦПК України, суд знаходить можливим розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 04.03.2011 р. сторони [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за номером 265, що вбачається із свідоцтва про шлюб [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києва. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується долученою до матеріалів справи копією свідоцтва про народження [NUMBER]. Сторони тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбні стосунки. Примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки їх шлюб носить формальний характер. У відповідності до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи обставини наведені вище суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалася повністю, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та відповідача, а тому вважає за необхідне позов задовольнити. З огляду на те, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесенні нею судові витрати на оплату судового збору у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

06.08.2014 р. позивачка звернулася до суду з цим позовом. В позові зазначила, що 13.05.2006 р. сторони уклали шлюб. За час спільного проживання у шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Сімейне життя позивачки з відповідачем не склалося, між сторонами часто виникали сварки, конфлікти, що створювало обстановку неможливості спільного проживання і негативно впливає на виховання малолітнього сина. Це все призвело до того, що сторони на даний час спільно не проживають і не підтримують подружніх стосунків, позивачка проживає з дитиною у своїх батьків. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин, відповідач матеріально не допомагає, участі у вихованні дитини не приймає. Оскільки на даний час вона ніде не працює, і за таких умов їй важко самій утримувати дитину, тому просить стягувати аліменти з відповідача на утримання дитини. Позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримує повністю, просить такі задоволити та не надавати строк для примирення. Відповідач [PERSON] на розгляд справи не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про розгляд справи, через SMS-повідомлення. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали в справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з таких підстав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Із встановлених судом обставин справи вбачається, що від шлюбу з відповідачем позивачка народила одну дитину, відповідач не оспорив батьківство, ухиляється від утримання неповнолітньої дитини, чим порушує вищезазначену норму сімейного законодавства. Визначаючи розмір аліментів, суд згідно ст. 182 СК України бере до уваги такі обставини: [PERSON] утримує одну неповнолітню дитину, ніде не працює, відомостей про стабільний заробіток (доход) відповідача не має, а тому суд вважає що розмір аліментів згідно ст. 183 СК України має бути у розмірі, який просить позивачка. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача у доход держави, відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

06.08.2014 р. позивачка звернулася до суду з цим позовом. В позові зазначила, що 13.05.2006 р. сторони уклали шлюб. За час спільного проживання у шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Сімейне життя позивачки з відповідачем не склалося, між сторонами часто виникали сварки, конфлікти, що створювало обстановку неможливості спільного проживання і негативно впливає на виховання малолітнього сина. Це все призвело до того, що сторони на даний час спільно не проживають і не підтримують подружніх стосунків, позивачка проживає з дитиною у своїх батьків. Неодноразові спроби примиритися та зберегти сім'ю ні до чого не призвели, внаслідок цього, позивачка вважає що подальше збереження сім'ї є неможливим, тому позивачка просить розірвати шлюб. 02.09.2014 р. ухвалою суду було надано сторонам строк на примирення. Позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримує повністю, просить такі задоволити, за наданий судом строк для примирення вони не примирилися.. Відповідач [PERSON] на розгляд справи не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про розгляд справи, через опублікування оголошення в газету. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали в справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з таких підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. Як убачається із встановлених судом належними доказами обставин справи, що сторони уклали між собою шлюб 13.05.2006 р., сторони як одна сім'я спільно не проживають більше трьох років, не підтримують жодних стосунків, за наданий судом термін на примирення сторони не примирилися. За таких обставин суд констатує, що шлюб між сторонами фактично розпався, а тому є законні підстави для задоволення позову [PERSON]. Судових витрат по справі не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

06.08.2015 позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON], посилаючись на те, що спільне життя в них не склалося в зв'язку з втратою порозуміння. В теперішній час сім'я розпалась остаточно, подружні стосунки не підтримуються. Позивачка в судове засідання не з'явилася., через канцелярію суду подала заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечувала, просила позов задовольнити з підстав, викладених у ньому. Відповідач в судове засідання до суду не з'явився, про день слухання справи повідомлявся за місцем проживання. Враховуючи, що позивачка не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи, повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився, тому відповідно до ч.1 ст. 224 та ст. 225 ЦПК України, суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши докази, зібрані в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05.03.2005 року у Відділ реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис №186 (а.с.3). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.4). Від надання судом строку на примирення позивачка відмовилася, зазначивши про це у своїй позовній заяві. Сторони разом не проживають з березня 2015 року, спільне господарство та бюджет не ведуть, подружніх стосунків не підтримують. За таких обставин, суд вважає збереження сім'ї неможливим, а тому позов підлягає задоволенню. Майнового спору на даний час у сторін немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

06.08.2015р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому після уточнення позовних вимог просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою вул. Дзержинського, 27, м. Охтирка, Сумська область. Свої вимоги мотивує тим, що їй на праві власності належить будинок за адресою вул. Дзержинського, 27, м. Охтирка, Сумська область. В цьому будинку з 03.09.2014р. зареєстровані , в тому числі, позивач та відповідач, хоча останній за вказаною адресою ніколи не проживав і на даний час не проживає, участі в утриманні будинку не приймає. У вересні 2014р. [PERSON] виїхав на постійне місце проживання до своєї родини до Російської Федерації, де і проживає до цього часу. У звязку з необхідністю призначення субсидії, вимушена звернутись до суду з даним позовом. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, з підстав викладених в ньому, підтвердила, що відповідач з вересня 2014року зареєстрований в її будинку, але фактично ніколи в ньому не проживав. На даний час [PERSON] проживає в Росії. Відповідач [PERSON] подав заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив розглянути справу за його відсутності. Треті особи в судове засідання не зявилися, подали заяви про розгляд справи за відсутності їх представників. Суд, вислухавши пояснення позивача, надавши оцінку доказам по справі, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що власником 61/100 частини будинку за адресою вул. Дзержинського, 27, м. Охтирка, Сумська область є [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 10.04.1985р. (а.с.7) Позивачка 29.06.1988р. уклала шлюб з [PERSON], а 26.09.2000р. шлюб було розірвано, що підтверджується матеріалами справи. (а.с. 6) Встановлено, що в будинку за адресою вул. Дзержинського, 27, м. Охтирка, Сумська область зареєстрований [PERSON], [PERSON], а також зареєстровані, але фактично не проживають [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідкою №588 від 05.08.2015р., довідкою Охтирського МС УДМС України в Сумській області та копією сторінок будинкової книги.(а.с.9-11, 12, 15) Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України. Згідно ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявних для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими, тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved