Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

07.08.2015 року до суду звернулася [PERSON], [INFO] з заявою, в якій просить суд надати їй право на шлюб з громадянином [PERSON], [INFO], уродженцем та жителем [INFO]. Заявниця підтримала подану до суду заяву, просить суд задовольнити заявлені вимоги із підстав викладених у заяві та розглянути справу у її відсутності. Представник органу опіки і піклування Копищенської сільської ради Олевського району Житомирської області у судове засідання не зявився, але надав також до суду письмову заяву щодо розгляду справи у відсутності представника. Заінтересовані особи [PERSON], [PERSON], у судове засідання не зявилися, але надали до суду письмові заяви щодо розгляду справи у без їхньої участі. Відносно надання права на шлюб [PERSON] не заперечують. Особа, з якою неповнолітня [PERSON], має намір зареєструвати шлюб [PERSON] заяву заявниці підтримав повністю та надав до суду заяву щодо розгляду справи у його відсутності. Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. А тому, суд розглядає зазначену цивільну справу та приймає відповідне рішення у відсутності сторін на підставі тих доказів, які маються у матеріалах справи. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що заявниця [PERSON], [INFO] та громадянин [PERSON], [INFO], дійсно проживають спільно як подружжя за адресою вул. Комсомольська 29 в с. Копище Олевського району Житомирської області. Зареєструвати шлюб в органах реєстрації актів цивільного стану заявниця не має можливості, оскільки має на день розгляду справи 17 років, в звязку з чим не досягнула шлюбного віку, визначеного ст.22 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст.22 СК України, з якої слідує, що шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Разом з тим статтею 23 СК України передбачено, що право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Так судом встановлено, що дійсно на день розгляду справи у суді заявниця [PERSON], [INFO], має 17 років, що стверджується копією паспорта виданого на імя [PERSON] (а.с.4), що надає їй право на звернення до суду у відповідності до ч.2 ст.23 СК України із заявою про надання права на шлюб. Враховуючи вищенаведене суд, приходить до висновку, що надання заявниці права на шлюб відповідає її інтересам, так як у неї та [PERSON], фактично вже створена сімя, заявниця проживає разом з [PERSON], за якого має намір вийти заміж, ними ведеться спільне господарство, батьки заявниці та [PERSON] не заперечують проти укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст.234 ЦПК України, суд розглядає у порядку окремого провадження справи про надання права на шлюб.

Outcome: approved