Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

06 листопада 2019 року [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2019 року справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Позивач у своєму позові посилалася на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 22 квітня 2017 року. Від шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку і потребує матеріальної допомоги з боку відповідача на своє утримання, але відповідач матеріальну допомогу у добровільному порядку не надає, хоча працює і має стабільний дохід. Просила стягувати з відповідача на її користь та утримання аліменти у розмірі ј частини його заробітку щомісяця, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною трирічного. Відповідач [PERSON] у відзиві зазначив, що обставини, зазначені у позовній заяві не відповідають дійсності. Матеріальну допомогу на утримання дитини він надає, він працює приватним підприємцем, його середній дохід складає 5\~500 гривень на місяць. На підставі судового наказу № 205/9619/19 від 07 листопада 2019 року з нього стягуються аліменти на утримання дитини. Також на його утриманні знаходиться мати, яка є пенсіонером. Проти задоволення позовних вимог у заявленому позивачем розмірі заперечував, просив позов задовольнити частково і стягнути з нього на утримання дружини 300 гривень щомісячно. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 22 квітня 2017 року [PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб (а.с. 4). Від вказаного шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання, виданої 28 жовтня 2019 року Департаментом адмінпослуг та дозвільних процедур Дніпровської міськради, малолітня [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачем (а.с. 6). Згідно з положеннями ч. 1 ст. 76 СК України розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст.\~84\~СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ч. 4 ст.\~84\~СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 6 ст. 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Донька сторін [PERSON] малолітня, проживає та знаходиться на утриманні своєї матері, яка потребує матеріальної допомоги з боку відповідача на своє утримання. Відповідач є працездатною особою, має постійне місце роботи, стабільний дохід і може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, тому суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення [PERSON] трирічного віку, тобто до [INFO] . У задоволенні інших позовних вимог в цій частині позивачу слід відмовити, оскільки у суду відсутні докази про наявний у відповідача дохід, стягнення аліментів у більшому розмірі може призвести лише до утворення заборгованості по сплаті аліментів, а не до реального виконання рішення. Також суд враховує посилання відповідача, що його підприємницька діяльність має сезонний характер. Разом з тим суд не приймає до уваги, що на утриманні у відповідача перебуває непрацездатна матір, оскільки він сам зазначає, що вона є пенсіонером, тобто забезпечена пенсією. Доказів примусового стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері суду надано не було. Крім цього суд критично оцінює твердження відповідача, що ним у добровільному порядку надається матеріальна допомога на утримання дружини, оскільки з наданих суду квитанцій про перерахування позивачеві коштів, вбачається, що вони були перераховані після звернення із позовом до суду. Відповідно до ч. 1 ст. 74 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 74 СК України, суд вважає за необхідне стягнути аліменти зі [PERSON] на користь [PERSON] на її утримання з дня подання позову, тобто з 06 листопада 2019 року. На підставі п. 7 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. П. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням зазначеного, суд вважає можливим допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. [PERSON] при поданні позову до суду була звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 768 гривень 40 коп. абз. 3 п.п. «1» п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір». \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: partial