Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

04 листопада 2013 року районний орган опіки та піклування Овідіопольської РДА Одеської обл. звернувся з вищеназваною позовною заявою, в якій зазначили, що [PERSON] та [PERSON], від участі у вихованні і утриманні дитини самоухиляються, не турбуються про здоров'я і розвиток дитини. Поведінка та спосіб життя відповідачів негативно впливали на психічний стан неповнолітньої дитини, що загрожувало її життю та здоров'ю. В судовому засіданні представник позивача свої позовні вимоги підтримала. Прокурор позов органу опіки та піклування підтримує. Позивачка [PERSON] підтримає позовні вимоги органу опіки та піклування. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] до суду повторно не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи. Заслухавши пояснення представника позивача, прокурора, дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважних причин протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Так судом встановлено, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є батьками неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Неповнолітня дитина мешкає відповідно до чинного законодавства з бабусею. Відповідачі від участі у вихованні і утриманні дитини ухиляються, при цьому мають постійне місце проживання та працю, що підтверджується характеристикою з останнього місця проживання, актом обстеження матеріально - побутового стану від 28.02.2012, адміністративною справою за № 509/4437/13 відносно [PERSON] за скоєння правопорушення передбаченого ст. 184 ч.1 КУпАП та адміністративною справою за № 509/4438/13 відносно [PERSON] за скоєння правопорушення передбаченого ст. 184 ч.1 КУпАП. Відповідно до вищеназваних документів видно, що відповідачі по місцю проживання дитини та реєстрації мешкають, але фактично вихованням дитини не займаються. Суд вважає, що ці обставини шкідливо впливають на дитину. Відповідно до висновку районного органу опіки та піклування Овідіопольської РДА від 01.11.2013 року, суд вважає, доцільно позбавити відповідачку батьківських прав. Виходячи з вищевказаного, суд вважає, що позов є обґрунтований та підлягає задоволенню. Крім того позивачка звернулась з вищеназваною позовною заявою, в якій зазначила що відповідачі є батьком та матір»ю доньки [PERSON], [INFO], від участі у вихованні та утриманні дитини самоухиляються, не турбуються про здоров'я і розвиток дитини. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Так, судом встановлено, що [PERSON], [INFO], який мешкає [ADDRESS] та працює приватним підприємцем та [PERSON], [INFO], яка мешкає [ADDRESS] та працює приватним підприємцем є батьками неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], яка на час розгляду справи є повнолітньою особою та мешкає самостійно. Матеріальне становище сторонами не оскаржується. Відповідачі від участі у вихованні та утриманні дитини ухиляються. Відповідно до ст. 182 СК України та враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, якій не має постійного доходу, а також думку сторін, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/8 від всіх видів його заробітку, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, щомісячно, починаючи з дня подання позову. Відповідно до ст.367 ч.1 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах місячного платежу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає, що судові витрати підлягають стягненню з відповідачів на користь держави в розмірі 487 грн. 20 к.

Outcome: approved