Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

05.07.2016 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 31.03.2014 року між ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №292а/11х.14, відповідно до умов якого було застраховано автомобіль [PERSON](д.р.н. АХ9378ВН). 18.04.2014 року о 13-00 годині в м. Белгород, Росія сталося ДТП за участю [PERSON](д.р.н. АХ9378ВН), яким керував [PERSON]В.(власник автомобіля) та автомобіля [PERSON](д.р.н. м740хо46), яким керував водій [PERSON]С.(власник автомобіля). Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ДТП сталося внаслідок порушення [PERSON] ПДР. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту №1.001.14.07457/VESKO17022 від 10.06.2014 року та умов договору страхування №292а/11х.14 від 31.03.2014 року, розмір страхового відшкодування склав 14403,13 грн., яке АТ»СК АХА «Страхування» було оплачено. Також страховою компанією винуватця ДТП СК «РЕСО Гарантія» було оплачено [PERSON] страхові відшкодування в сумі 46765,75 руб. Отже сума збитків, які не відшкодовані відповідачу становить 14403,13 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, але надав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без участі представника, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча і повідомлявся належним чином про дату, час та місце судового засідання, причини неявки суду невідомі. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки від відповідача, який був повідомлений належним чином про час і місце судового засідання не надійшло повідомлення про причини неявки, а представник позивача не заперечує проти такого розгляду. Суд, врахувавши думку представника позивача, вивчивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. За змістом ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судовим розглядом встановлено, що між ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №292а/11х.14, відповідно до умов якого було застраховано автомобіль [PERSON](д.р.н. АХ9378ВН).(а.с.30-35) Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 18.04.2014 року о 13-00 годині в м. Белгород, Росія сталося ДТП за участю [PERSON](д.р.н. АХ9378ВН), яким керував [PERSON]В.(власник автомобіля) та автомобіля [PERSON](д.р.н. м740хо46), яким керував водій [PERSON]С.(власник автомобіля), ДТП сталося внаслідок порушення [PERSON] ПДР.(а.с.7) Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту №1.001.14.07457/VESKO17022 від 10.06.2014 року та умов договору страхування №292а/11х.14 від 31.03.2014 року, розмір страхового відшкодування склав 14403,13 грн., яке АТ»СК АХА «Страхування» було оплачено.(а.с.10, 30-35) 25.04.2014 року [PERSON] звернувся із заявою про страховий випадок до СК «РЕСО Гарантія», в якій було застраховано цивільно-правову відповідальність [PERSON] (а.с.8) Відповідно до платіжного доручення №1296 від 16.05.2014 року СК «РЕСО Гарантія» сплатила [PERSON] 46765,75 руб.(а.с.9) Згідно ч.1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Ч.2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.1 ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Також це передбачено ст. 27 Закону України «Про страхування». Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved