Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

05 листопада 2019 року позивач звернулась до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська з позовом до [PERSON] , третя особа: КП «Жилсервіс-5»ДМР, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. У своїй позовній заяві позивач посилається на те, що з 1991 року до 16.01.2015 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. 01.04.2004 року на їхню сім`ю було надано житлову площу у гуртожитку [ADDRESS] , що підтверджується відповідним ордером. З 2014 року відповідач не мешкає за вказаною адресою та не користується житловим приміщенням, особистих речей у квартирі (кімнаті) немає. Враховуючи, що відповідач добровільно не бажає знятися з реєстрації, просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, за адресою: [ADDRESS] , а також стягнути на її користь з відповідача судовий збір у розмірі 768,40 грн. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Мачуського О.М. для розгляду справи. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуського О.М. від 19 листопада 2019 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Позивач у судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи наявна заява представника позивача - адвоката Сеніної Т.В. про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Представник третьої особи в судове засіданні не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, будь-яких заяв, заперечень, клопотань до суду не надав, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд доходить наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до ордеру на житлову прощу у гуртожитку № 12 від 01.04.2003 року, виданий [PERSON] , на право зайняття з сім`єю з трьох чоловік, житлову площу в гуртожитку [ADDRESS] , площею 18 кв.м. Відповідно до довідки №537 від 28 жовтня 2019 року, виданої КП «Жилсервіс-5» ДМР, [PERSON] , у тому, що вона та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] гуртожиток). Факт того, що відповідач не мешкає за адресою: [ADDRESS] , більш ніж три роки, підтверджується актами, затвердженими директором КП «Жилсервіс-5» ДМР від 25.03.2019 року, 20.05.2019 року та 24.09.2019 року та не оспорюється відповідачем. Частиною 1\~ст. 71 Житлового кодексу України\~передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до\~ст. 72 Житлового кодексу України\~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться у судовому порядку. Пленум Верховного Суду України в частині 2 пункту 15\~постанови від 1 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя»\~роз`яснив, що при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що\~стаття 33 Конституції\~гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є тим допустимим та законним способом захисту порушених прав та інтересів і підлягають задоволенню, оскільки відповідач без поважних причин не проживає за адресою: [ADDRESS] понад шести місяців, а тому втратив право користування вказаним житловим приміщенням. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з відповідача підлягає стягненню розмір судових витрат, сплачених позивачем при зверненні з заявою до суду, а саме судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved