Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

06.09.2017 року позивач звернулася до суду з позовом, по якому просить суд\~ стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позивач по справі до судового засідання не зявилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, просила справу розглядати за її відсутності. Відповідач до судового засідання не зявився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Надав заяву по якій просив справу розглядати за його відсутності, позов визнав в частині ? частини від усіх видів заробітку. Суд, ознайомившись з матеріалами справи, вважає позов підлягаючим частковому задоволенню. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими, такими, що стосуються сімейних правовідносин, урегульовані положеннями ЦК України та СК України. По справі встановлені наступні фактичні обставини. Позивач та відповідач перебували в шлюбі, від якого мають спільну дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 617. Підставою звернення до суду стали посилання позивача на те, що відповідач ухиляється від виконання свого обовязку по утриманню доньки. Відповідно до ст.. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст.. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої\~Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 р. N 789-XII, частин 7, 8\~ст. 7 СК України\~регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. В силу\~ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно до\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 СК України\~гарантовано, що мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до\~ст. 180 СК України\~та роз'яснень, що наведені у п.17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно\~ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до повноліття.\~\~\~\~\~\~ Частина 1 статті 182 СК України зазначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров'я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач є працездатною людиною за станом здоровя та спроможний платити аліменти на утримання дитини. Судом не встановлено та з боку відповідача не надано доказів того, що відповідач має на утриманні інших неповнолітніх дітей, непрацездатних утриманців, або сплачує стягнення по виконавчим документам, а також не додано доказів того, що у нього є інші обовязкові додаткові витрати. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~\~\~\~ Частиною 1\~статті 191 СК України\~встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При цьому, враховуючи пояснення сторін, суд вважає необхідним призначити аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], починаючи з 06.09.2017 року та до досягнення дитиною повноліття,\~ а саме до 21.06.2026 року. При визнанні розміру аліментів суд, враховує стан здоровя та матеріальне положення дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.3\~ст.181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, матері і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1\~ст.183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З урахуванням положень\~ст.181 СК України, суд визначає аліменти у чітко визначеній частині заробітку (доходу) батька, який не залежить від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку чи відсотків від нього, тим більше такий розмір аліментів не може вирівнюватися в залежності від зміни розміру прожиткового мінімуму кожного року, оскільки це суперечить\~ст.184 СК України\~та принципам такого способу визнання розміру аліментів. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з постановою № 14 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року Про судове рішення у цивільній справі, за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. \~ Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України « Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі- у справах про стягнення аліментів. Отже, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80грн. Враховуючи вищезазначене, суд приймає визнання позову відповідачем та ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищезазначене, суд приймає визнання позову відповідачем та ухвалює рішення про задоволення позову. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Розглянувши справу повно, всебічно, обєктивно та неупереджено, суд вважає правомірними заявлені позовні вимоги, які є обґрунтованими, тому вважає за можливе їх задовольнити частково. На підставі викладеного та

Outcome: partial