Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

06.05.2015 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що з 18.05.2012 року перебуває з відповідачем у шлюбі, від якого у них народилася одна дитина - син [PERSON], [INFO], який проживає з нею та перебуває на її повному утриманні. Вказувала, що відповідач зовсім не займається вихованням сина, матеріально дитині не допомагає, коштів на її утримання не надає та угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Стверджувала, що місце праці відповідача їй не відоме, однак такий займається підприємницькою діяльністю, а тому вважає, що відповідач має змогу утримувати сина. З огляду на наведене, просила суд стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задоволити. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову частково заперечила, пояснивши, що відповідач у справі на даний час ніде не працює та підприємницькою діяльністю не займається, а тому сплачувати аліменти в розмірі більше як 500 грн. у нього не буде змоги. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилася одна дитина - син [PERSON], [INFO]. На даний час подружжя проживає окремо. Дитина проживає з позивачкою та перебуває на її повному матеріальному утриманні. Відповідач ніде офіційно не працевлаштований, має нерегулярний мінливий дохід. Вказані обставини підтверджуються поясненнями сторін та наявними у справі письмовими доказами: копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 18.05.2012 року; копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 16.11.2012 року; копією довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 19453177 від 18.05.2015 року, а також іншими матеріалами справи. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Таким чином, враховуючи стан здоров'я й матеріальне становище дитини та відповідача, беручи до уваги, що відповідач ніде офіційно не працевлаштований та його дохід носить нерегулярний характер, відсутність у відповідача інших утриманців та інші обставини, що мають істотне значення, а також, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд приходить до висновку, що відповідач хоча і ніде не працює, однак є працездатною особою молодого віку, який спроможний сплачувати аліменти на утримання власної дитини, оскільки обов'язок по вихованню та утриманню дітей покладається на обох батьків, а тому вважає можливим призначити відповідачу аліменти на утримання його сина в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Виходячи з вимог ст.367 ЦПК України, суд вважає, що слід допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Також підлягають стягненню з відповідача судові витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved