Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

05 вересня 2018 року [PERSON] звернулася до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до [PERSON], відповідно до якого просила, стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 3000 грн. щомісяця, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивувала тим, що відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання їх спільної дитини. Відповідач надав до суду відзив, в якому позовні вимоги визнав частково, а саме просив стягувати з нього на користь позивача аліменти на утримання доньки у розмірі 1500 грн., обґрунтовуючи це тим, що він займається підприємницькою діяльність, в середньому за місяць він заробляє близько 6800 грн., при цьому, проживає з позивачем та їх спільною донькою в одній квартирі, самостійно несе витрати по утриманню цього житла, сплачує щоквартально кредит за вказану квартиру в розмірі 1000 грн., а тому не має змоги сплачувати аліменти в тому розмірі, що просить позивач. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі, зазначила, що позивач має змогу сплачувати аліменти в розмірі 3000 грн. щомісячно. Додатково пояснила, що за попередньої домовленістю між сторонами відповідач щомісячно сплачував аліменти в розмірі 3000 грн., однак останнім часом їх виплату добровільному порядку припинив, що змусило позивача звернутись до суду з даним позовом. Відповідач та його представник в судовому засіданні в цілому не заперечували проти позову, однак просили стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки в розмірі 1500 грн., посилаючись на обставини, викладені у письмовому відзиві. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Позивач та відповідач перебували між собою у зареєстрованому шлюбі з 09 лютого 2001 року, який розірвано рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 04.11.2013р. /а.с.4/. Також встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO] /а.с. 5/. Встановлено, що дитина проживає зі сторонами /а.с.7/.\~ Разом\~ з тим, відповідач наразі добровільно матеріальної допомоги в необхідному розмірі на утримання неповнолітньої дитини не надає. Дійсно, платіжні доручення, додані до відзиву, свідчать про перерахування\~ відповідачем на картковий рахунок, відкритий\~ на ім'я дитини, грошових коштів, якими дитина може розпоряджатися за згодою батьків відповідно до ч.3 ст. 32 ЦК України.\~ Однак, відповідачем в судовому засіданні не доведено, що ці грошові кошти дійсно\~ спрямовувалися на забезпечення\~ необхідних потреб дитини та за своєю правовою природою є аліментними платежами.\~ Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частинами 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Постановою Верховної ради України № 789-XII від 27.02.1991 держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Outcome: partial