overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

04 червня 2003 році у Пеняківській сільській раді Бродівського району Львівської області позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем по даній справі. Актовий запис № 2. Від цього шлюбу в даній сім'ї народилося двоє дітей [PERSON] [INFO], та [PERSON] [INFO]. З жовтня 2013 року позивачка з відповідачем по даній справі разом не проживають. Допомогу на утримання дітей відповідач надавав добровільно. В даний час позивачка звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, та одночасно бажає вирішити питання про стягнення аліментів з відповідача на утримання їхніх дітей. Позивачці одній утримувати дітей - важко. Необхідні кошти на проживання,харчування, одяг, а відповідач може надавати допомогу так, як зі слів позивачки їздить на заробітки. Відповідно ч. 3 ст. 199 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги змінила та пояснила, оскільки відповідач по справі ніде не працює і не має фіксованого доходу то позивачка вважає обґрунтованою суму щомісячних аліментів у розмірі 400 гривень, щомісячно до досягнення повноліття дітьми. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, та пояснив, що погоджується сплачувати аліменти в розмірі 400 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з слідуючих підстав. Відповідно ч. 1 ст. 182 СК України При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 04.06.2003 року (а.с.2), згідно свідоцтва про народження дітей [PERSON], являється батьком [PERSON], та [PERSON], (а.с.5-6), сини [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], повністю перебувають на утриманні матері, що доводиться довідкою про склад сім'ї виданою Пеняківською сільською радою (а.с.7 Згідно чинного законодавства відповідач зобов'язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач не працює хоча працездатний. Виходячи з вищенаведеного, враховуючи матеріальне становище позивачки, матеріальне становище відповідача, суд прийшов до висновку, що слід позов задоволити, та стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання дітей [PERSON], та [PERSON], в розмірі 400 гривень на кожного щомісячно до досягнення ними повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

04 червня 2004 року позивачка уклала з відповідачем шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Генічеського районного управління юстиції Херсонської області, актовий запис №66. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. В позовній заяві позивачка просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, посилаючись на те, що спільне життя у них не склалося, вони різні люди з несумісними поглядами на життя, в зв'язку з чим між ними постійно виникають сварки, спільне господарство ними не ведеться, спору про поділ спільного майна не має, досягнуто угоди про утримання дитини. Позивачка в судовому засіданні викладені обставини підтвердила, вимоги позову підтримала, просить шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні вимоги позову визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що сімейні відносини між позивачкою та відповідачем припинені, спільне господарство не ведеться, примиритися сторони не бажають, родину зберегти не можливо, шлюб позивачки та відповідача слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

04 червня 2007 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений договір № DN1RRX08020252, згідно якого позивач надав відповідачці кредит в сумі 4773,84 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.ПАТ КБ «Приватбанк» є правонаступником ЗАТ КБ «Приватбанк», у зв»язку з чим змінено найменування позивача на ПАТ КБ «Приватбанк». Однак отримавши кредит, відповідачка [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 12.02.2016 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 138733,99 грн. Рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 27.11.2008 року з відповідачки стягнено 16832,21 грн. заборгованності за кредитом та рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 18.04.2013 року з відповідачки стягнено суму заборгованності 95578,10 грн., різниця боргу становить 26323,68 грн, а також штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) 1316,18грн., всього сума забогованості становить 28139,86 гривень. Тому представник позивача просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № DN1RRX08020252 від 04 червня 2007 року в розмірі 28139,86 грн. та судові витрати. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день розгляду справи сповіщена, заява про розгляд справи без її участі на адресу суду не надходила, за таких обставин суд вважає можливим розглянути позов за її відсутності на підставі доказів, наданих у справі, постановивши заочне рішення, відповідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачкою [PERSON] 04 червня 2007 року укладено кредитний договір № К3FORN26200135, згідно якого позивач надав відповідачці кредит в сумі 4773,84 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Однак отримавши кредит, відповідачка [PERSON] всупереч вимогам ст.526 ЦК України свої зобовязання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 12.02.2016 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 138733,99 грн. Рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 27.11.2008 року з відповідачки стягнено 16832,21 грн. заборгованності за кредитом та рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 18.04.2013 року з відповідачки стягнено суму заборгованності 95578,10 грн., різниця боргу становить 26323,68 грн, а також штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) 1316,18грн., всього сума забогованості становить 28139,86 гривень.. Задоволення позову згідно ст.88 ЦПК України покладає на відповідачку обов'язок по сплаті судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

04 червня 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачеві кредит в сумі 6500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак отримавши кредит, відповідач [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 23 жовтня 2013 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 26091,16 грн., заборгованність за кредитом - 6498,92 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом - 17873,61 грн, а також штрафи у сумі 500 грн., 1218,63 грн., всього загальна сума забогованості склала 26091,16 гривень. Тому представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 04 червня 2008 року в розмірі 26091,16 грн. та судові витрати. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день слухання справи сповіщений належним чином, заява про розгляд справи без його участі на адресу суду не надходила, за таких обставин суд вважає можливим розглянути позов за його відсутності на підставі доказів, наданих у справі, постановивши заочне рішення, відповідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] 04 червня 2008 року укладено кредитний договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачеві кредит в сумі 6500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Однак отримавши кредит, відповідач [PERSON] всупереч вимогам ст.526 ЦК України свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 23 жовтня 2013 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 26091,16 грн., заборгованність за кредитом - 6498,92 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом - 17873,61 грн, а також штрафи у сумі 500 грн., 1218,63 грн., всього загальна сума забогованості склала 26091,16 гривень Задоволення позову згідно ст.88 ЦПК України покладає на відповідача обов'язок по сплаті судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~04 червня 2008 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № б/н, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 10200 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість станом на 17 серпня 2016 року в сумі 24908,59 грн., яка складається тіла кредиту 22701,41 грн; нарахованих відсотків за користування кредитом 3634,59 грн; нарахованої пені за прострочене зобовязання 9103,17 грн., нарахованої пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., - 1000 грн., також штрафи відповідно до умов кредитного договору 500 грн., (фіксована частина); 1162,31 грн. (процентна складова); з них 13192,89 грн., внесено коштів на погашення заборгованості з 01 червня 2015 року (дата зміни облікових правил банка), які представник позивача і просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк». Крім того, представник позивача просить стягнути з відповідача 1378 гривень судового збору. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач в судове засідання не з'явився, про день слухання справи сповіщений. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Оцінивши докази по справі суд вважає, що вимоги\~\~позивача мають бути задоволені, бо у судовому засіданні встановлено, що між сторонами, на підставі ст.1054 ЦК України, договору кредитування № б/н від 04 червня 2008 року встановлені договірні відносини, згідно яких відповідач отримав кредит у розмірі 10200 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Але відповідач, отримавши кредит, всупереч вимогам ст.526 ЦК України, умови договору по своєчасному поверненню кредиту не виконав, заборгувавши станом на 17 серпня 2016 року 24908,59 грн. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідач не виконав зобов'язання у строк, що є порушенням зобов'язання. А у відповідності до ст.1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача вимагати повернення всієї суми кредиту, що і дає суду підставу стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму. А задоволення позову, за правилами ст.88 ЦПК України, покладає на відповідача обов'язок по сплаті судових витрат 1378 гривень судового збору. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

04 червня 2008 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачці кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак отримавши кредит, відповідачка [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 31 жовтня 2015 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 23362,45 грн., заборгованність за кредитом - 5792,29 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом - 14936,76 грн, заборгованність за пенею та комісією - 1282,81 грн, а також штраф (фіксована частина) - 250,00 грн., штраф (процентна складова) - 1100,59 грн., всього загальна сума забогованості склала 23362,45 гривень. Тому представник позивача просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № б/н від 04 червня 2008 року в розмірі 23362,45 грн. та судові витрати. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день розгляду справи сповіщена належним чином, не повідомила суд про причину своєї неявки, заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надала, за таких обставин суд вважає можливим розглянути позов за її відсутності на підставі доказів, наданих у справі, постановивши заочне рішення, відповідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачкою [PERSON] 04 червня 2008 року укладено кредитний договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачці кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Однак отримавши кредит, відповідачка [PERSON] всупереч вимогам ст.526 ЦК України свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 31 жовтня 2015 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 23362,45 грн., заборгованність за кредитом - 5792,29 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом - 14936,76 грн, заборгованність за пенею та комісією - 1282,81 грн, а також штраф (фіксована частина) - 250,00 грн., штраф (процентна складова) - 1100,59 грн., всього загальна сума заборгованості склала 23362,45 гривень. Задоволення позову згідно ст.88 ЦПК України покладає на відповідачку обов'язок по сплаті судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-06 00:00:00

04 червня 2010 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу народились діти: син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] . Позивач посилаючись на те, що він з відповідачкою спільно більше не проживає, сімейні відносини не підтримують. Майнового та спору щодо виховання дітей між сторонами не має. Позивач в ході судового розгляду направив заяву з якої видно, що на позові наполягає просить справу розглянути в його відсутність. Відповідачка до суду не з`явилась, при цьому напрала заяву з якої видно, що з позовом погоджується. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З позову та матеріалів справи видно, що з жовтня 2019 року сторони спільне проживання припинили, строк на примирення сторони брати не бажають. З позову який надійшов до суду спору про розподіл майна не має. При таких обставинах суд приходить до висновку, що сім?я розпалася остаточно, зберегти її не можливо. Спору щодо поділу майна та виховання дітей між сторонами не має. З матеріалів справи видно, що діти:син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] [INFO] , мешкають разом з позивачем, а тому суд вважає можливим залишити за виховання дітей позивачу [PERSON] . Позивач при поданні позову сплатив судовий збір в розмірі 840.80 грн., суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтований, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір розподілу не підлягає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

04 червня 2011 року сторони по справі зареєстрували шлюб у Комунарському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції за актовим записом № 303. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя втратило любов, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. З березня 2016 року ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено, сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Примирення сторони не бажають, тому [PERSON] просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, шлюбне прізвище залишити без змін. У судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, але до суду надійшла заява з проханням розглянути цивільну справу без її участі, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, але до суду надійшла заява з проханням розглянути цивільну справу без його участі. Позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що сімя розпалася повністю та не може бути збережена, оскільки спільне сімейне життя сторони фактично припинили, шлюбні відносини відновлювати не збираються, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

04 червня 2013 року [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просить суд визнати її рідного брата -[PERSON], недієздатним. В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що згідно довідки МСЕК він є інвалідом дитинства, має другу групу, на теперішній час знаходиться на примусовому лікуванні в Жданівській психіатричній лікарні. Через хворобу він не може розуміти значення своїх дій, керуватися ними, а також позбавлений здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, оцінювати свій психічний стан та поведінку. Здійснювати дрібні побутові правочини, а також самостійно одержувати пенсію, та розпоряджатися нею. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надав суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, просила заяву задовольнити. Зацікавлена особа - представник органу опіки та піклування Жданівської міської ради Колесникова Н.В., в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу в її відсутності, проти заявлених вимог не заперечує. Прокурор у судовому засіданні проти заявлених вимог не заперечувала, вважає що заява підлягає задоволенню. Суд, вислухавши прокурора, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст.39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно висновку судової-психіатричної експертизи № 192 від 19 грудня 2013 року [PERSON] за своїм психічним станом на теперішній час не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а. с. ). Таким чином, у суду є всі підстави визнати [PERSON] - недієздатним. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

04 червня 2013 року до суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем по справі вона перебувала в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 10.10.1997 року про що зроблено актовий запис № 368. Від шлюбу у них [INFO] народилась дитина - син [PERSON]. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні. Причиною звернення до суду стали ті обставини, що на утримання дитини відповідач добровільно ніякої допомоги не надає, тому позивачка була змушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частки від заробітку відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила справу розглядати без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, пояснень або заперечень на позов не надав, тому суд вважає за можливе слухати справу за його відсутності. Дослідивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав: У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.2). Згідно з довідкою про склад сім'ї [PERSON], [INFO] проживає разом з матір'ю [PERSON](а.с.4). Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тому відповідач повинен надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Відповідно до ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

04 червня 2013 року позивач позичив відповідачу [PERSON] 8 000 ( вісім тисяч ) гривень на строк до 08 червня 2013 року. На підтвердження отримання грошей відповідач надав позивачу розписку про отримання грошей. Кожного разу коли [PERSON] звертався до відповідача він визнавав борг і обіцяв його протягом місяця повернути. Останній раз така зустріч між ними відбулася і відповідач обіцяв борг віддати, але в обумовлений строк борг позивачу не повернув, став уникати розмов про повернення боргу. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився , причини неявки суду не відомі, повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи. Заслухавши в судовому засіданні сторони, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав. Статтею 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, якій посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частиною 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України встановлено, якщо позичальник не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] взяв в борг у [PERSON] гроші в сумі 8 000 гривень. На підтвердження боргових зобов'язань, [PERSON] власноручно написав [PERSON] розписку, згідно якої він отримав у позивача [PERSON] гроші в сумі 8 000 гривень ( а.с. 5 ). Крім того, [PERSON] не оспорив договір позики на тій підставі, що грошові кошти насправді були одержані. В той же час, розписка відповідача на суму 8 000 гривень посвідчує передачу йому позикодавцем [PERSON] певної грошової суми. Таким чином, суд приходить висновку, що відповідач [PERSON] розпорядився своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. При таких обставинах, у суду не викликає сумніву факт передачі позивачем відповідачу в борг грошей у сумі 8 000 гривень. Враховуючи те, що до теперішнього часу, відповідач не виконав у повному обсязі своє зобов'язання про повернення боргу в сумі 8 000 гривень, тому сума боргу підлягає стягненю з [PERSON] на користь [PERSON]. Крім того з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: approved