overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

05.11.2014 року [PERSON] подала даний позов, в якому просила визначити їй додатковий тримісячний строк для подачі заяви до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті [INFO] матері [PERSON]. В обґрунтування вимог зазначила, що її мати [PERSON] померла [INFO], після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 6,9776 га, розташовану на території Асіївської сільської ради Балаклійського району Харківської області, яка належала їй на підставі державного акту на право приватної власності на землю. За життя мама склала заповіт, згідно якого все своє майно заповіла доньці - позивачеві. В передбачений законом шестимісячний строк позивач не звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Зазначає причиною пропуску строку тяжкий хворобливий стан здоров'я через перенесену в березні 2007 року операцію, на лікування пішло багато часу і не замислювалась, що необхідно оформляти спадщину, оскільки знала, що вона у матері є єдиною дитиною і на її користь складений заповіт. Проте, на даний час виникла необхідність оформлення спадщини на земельний пай, і тому позивач звернулась з даним позовом до суду. [PERSON] є єдиною спадкоємицею. Просить визнати поважною причиною її юридичну недосвідченість. Наведені обставини підтверджені матеріалами справи. Позивач просила розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача надав письмову заяву про визнання позову, розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подачі ним заяви про прийняття спадщини. За даними Балаклійської державної нотаріальної контори Харківської області від 07.11.2014 року, після смерті [INFO] [PERSON] із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори ніхто зі спадкоємців не звертався, інформації щодо посвідчених заповітів відсутня (а.с.15). Асіївська сільська рада Балаклійського району Харківської області надала завірену належним чином копію заповіту посвідченого10.11.2003 року секретарем сільської ради від імені [PERSON], згідно якого земельну ділянку площею 6,9776 га, розташовану на території Асіївської сільської ради Балаклійського району Харківської області, вона заповіла своїй доньці [PERSON] (а.с.20-21). Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

05.11.2014 року, а уточнивши вимогу 05.06.2015 року, [PERSON] звернулася в суд з позовом до ТОВ»Авто Альянс Київ» (далі - Товариство), в якій просить: -«Зобов»язати ТОВ «Автоальянс Київ» замінити SD-картку МАР DАТА 25920 ВН01В, яку мені видано разом з машиною в день передачі придбаного авто Nissan моделі Juke 1.6 DIG-T МСVТ SE+ Sport на таку SD-картку МАР DАТА до системи навігації автомобілю «Ніссан» моделі Juke 1.6 DIG-T МСVТ SE+ Sport, що працюватиме на терені України і міститиме інформацію про автошляхи України і карти міст України.» (а.с.а.с.2-4,40-42) Свою вимогу мотивує тим, що згідно з Договором куплі - продажу №А-11/10-15 від 08.09.2011 року, видаткової накладної №АЛ011007 від 08.11.2011 року та Акту приймання - передачі №АЛ011007, вона купила в Товаристві, автомобіль «Nissan» моделі Juke 1.6 DIG-T МСVТ SE+ Sport, який також був укомплектований навігаційною системою разом з SD-карткою МАР DАТА 25920 ВН01В (далі - Картка). На час придбання автомобіля, Картка не працювала, але її запевнили, що вона активується і запрацює на території України. Згодом вона звернула із заявою до Товариства з проханням замінити Картку, оскільки на території України вона не працює, але листом від 05.09.2014 року їй було відмовлено та запроновано придбати нову картку за окрему плату, з чим вона не погодилася та звернулася до суду за захистом своїх прав. Ввважає, що її було заведено в оману. В судовому засіданні представник позивачки - [PERSON] позов підтримав, просить його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, причин неявки не повідомив, хоча про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.(а.с.46) Заслухавши думку представника позивачки, який не заперечує про розгляд справи без участі представника відповідача та не заперечує про постановлення заочного рішення, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

05.11.2014 року головний лікар КЛПУ «Міська психіатрична лікарня м. Краматорська» Севастьянова Л.Л. звернулася до суду із заявою про госпіталізацію в психіатричний заклад в примусовому порядку громадянина [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що хворий був доставлений на прийом у КЛПУ «Міська психіатрична лікарня м. Краматорська». Направлення на госпіталізацію було видане лікарем-психіатром Краматорської психіатричної лікарні Гетьман О.Д. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є огляд хворого комісією лікарів психіатрів. Представник заявника [PERSON] просить ухвалити рішення про примусову госпіталізацію громадянина [PERSON], [INFO]. Лікар-психіатр Васильєв О.А. підтримав заяву головного лікаря КЛПУ «Міська психіатрична лікарня м. Краматорська» Севастьянової Л.Л. про госпіталізацію в психіатричний заклад в примусовому порядку громадянку [PERSON], та просив її задовольнити. Прокурор підтримала вимоги головного лікаря про примусову госпіталізацію [PERSON] у психіатричну лікарню. Представник хворого заяву підтримала, просить заяву задовольнити. Хворий [PERSON] проти заяви заперечував вважає, що немає необхідності лікувати, він нормальна людина, адекватно себе веде та психічно здоровий, просить у задоволенні заяви відмовити. Вислухавши доводи учасників процесу, проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що хворий [PERSON], [INFO] був доставлений на прийом у КЛПУ «Міська психіатрична лікарня м. Краматорська». Направлення на госпіталізацію було видане лікарем-психіатром Краматорської психіатричної лікарні Гетьман О.Д. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є огляд хворого комісією лікарів психіатрів. При таких обставинах, суд вважає, що у відповідності зі ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» маються всі підстави для госпіталізації [PERSON], [INFO] у психіатричну лікарню в примусовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

05.11.2014року до суду надійшов позов [PERSON], яким вона просить розірвати шлюб між нею і відповідачем, стверджуючи, що шлюбні відносини в них фактично припинені, оскільки вони разом не проживають, спільне життя не склалося через різні погляди на спільне життя, у зв'язку з чим між ними постійно виникали суперечки та сварки. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про слухання справи за її відсутністю, та не заперечуючи проти постановлення судом заочного рішення за її позовом. Відповідач, який був сповіщений належним чином про час та місце судового засідання, причин своєї неявки суд не повідомив, заяви про слухання справи за його відсутності не подавав, і не надав суду письмових пояснень або заперечень щодо предмету позову. Розглянувши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно матеріалів справи, шлюб між сторонами був зареєстрований 02.03.2013р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Болградського районного управління юстиції в Одеської області (свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER], видане 02.03.2013р., актовий запис №22, а.с.4). Позивачка стверджує у позові, що спільне життя з відповідачем не склалося, сім`я фактично розпалась, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, миритися не бажають, відновлення шлюбних стосунків неможливе. Від цього шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO].народження (свідоцтво про народження [NUMBER], від 02.03.2013р., актовий запис №24, а.с.5), який проживає з матір'ю, про наявність спору між сторонами про місце проживання дитини суду невідомо. Беручи до уваги фактичні взаємовідносини сторін, дійсні причини розірвання шлюбу, наполягання позивача на задоволенні позову, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, оскільки позивач на момент розгляду справи наполягає на розірванні шлюбу і продовжувати дані шлюбні відносини не бажає. Відповідно до ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки, тому, незгода позивачки продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Враховуючи зазначене, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги і розірвати цей шлюб, що не суперечить вимогам ст.ст.104,105,110,112 Сімейного Кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

05.11.2014 року заявник звернулась до Деснянського районного суду м. Чернігова з заявою про визнання недієздатним її племінниці [PERSON]. [PERSON] просить визнати недієздатною свою племінницю [PERSON], посилається на те, що вона навчалася в спеціальному закладі, перебуває на обліку в Чернігівській обласній психоневрологічній лікарні. У неї спостерігається порушення логічного мислення - вона робить дивні вчинки, причини яких не може пояснити. Помітно що її мучать нав'язливі ідеї та галюцинації. Заявник через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримала. Представник заінтересованої особи - органу опіки та піклування Деснянської районної у м. Чернігові ради через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, рішення просив прийняти у відповідності до діючого законодавства та на підставі матеріалів справи. Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню. Згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 23.12.2014 року № 781, у [PERSON] мають місце клінічні ознаки пропшизофринії (F20.8 за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10-го перегляду ), що позбавляє її здатності розуміти значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо внаслідок стійкого, хронічного психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Призначення опікуна відбувається лише після набрання рішенням про визнання особи недієздатною законної сили, тому в частині заяви про призначення опікуном заявника над [PERSON] слід відмовити.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

05.11.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 26 лютого 1991 року вона уклала шлюб, зареєстрований Красноармійським відділом ЗАГСа Донецької області, актовий запис № 94 з відповідачем по справі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені з серпня 2014 року. Спільне життя с відповідачем не склалося. Спільного господарства не ведуть. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння. Позивач [PERSON] просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання з'явився, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі 26 лютого 1991 року зареєстрували шлюб Красноармійським відділом ЗАГСа Донецької області, актовий запис № 94 (а.с. 6). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с. 5,7). Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені з серпня 2014 року через несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння. Сторони спільне господарство не підтримують, примирення між ними неможливо, оскільки вони не бажають в подальшому жити разом, спор про розподіл майна не виникає, тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON]. Відповідно до ст.110 СК України позивач має право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу. За цих обставин, суд вважає, що зберегти сім'ю неможливо. Після розірвання шлюбу позивач просить відновити дошлюбне прізвище - [PERSON]. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України суд ухвалює рішення на попередньому судовому засіданні в разі визнання позову відповідачем. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

05.11.2014 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначено, що 18.11.2011 року сторони зареєстрували шлюб. Спільне життя між ними не склалося через різні погляди на життя, внаслідок чого в стосунках виникла неприязнь, яка з часом перетворилась в психологічну несумісність. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки між ними припинені з 2013 року. При таких обставинах, на думку позивача, збереження сім'ї не можливе, просить шлюб розірвати. Позивач позов підтримала та пояснила, що близько року тому після тривалих конфліктів, вони остаточно розсварилися та припинили будь-які стосунки. Причиною припинення стосунків позивач вважає повну несумісність поглядів на зміст шлюбу та поведінку у побуті. Відповідач в судове засідання не прибув, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, проте подав до суду заяву, в якій зазначив, що позов визнає та просить суд розгляд справи проводити за його відсутності. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази, що містяться у справі, враховуючи факт того, що сторони не проживають з 2013 року, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 18.11.2011 року, між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 18.11.2011 року, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Валківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 117.( а.с. 4) Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане відділом реєстрації актів цивільного стану Валківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 34.(а.с.7) Як вбачається з пояснень позивача подальше їх сумісне подружнє життя з відповідачем не можливе та суперечить їх інтересам, оскільки сторони тривалий час мешкають окремо, тому не мають наміру відновлювати шлюбні стосунки. Згідно зі ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. При таких обставинах, суд вважає, що реєстрація шлюбу на даний час носить формальний характер і шлюб має бути розірвано. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

05.11.2014 року позивач звернулася до суду з даним позовом, зазначаючи, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 1994 року до 1999 рік. Від шлюбу вони мають доньку, [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишилася проживати з нею. На даний час донька навчається на 1 курсі денної форми навчання економічного факультету Харківського національного університету ім. В. Н. Каразіна і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги. Позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на період начання доньки у твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень щомісяця, починаючи з дня подання заяви до суду, і до закінчення навчання, до 30.06.2018 року. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать зворотні поштові повідомлення. Тому зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Статтею 199 Сімейного Кодексу України передбачено, якщо дитина, яка досягла повноліття та продовжує навчання, і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, то батьки зобов'язані утримувати її до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Із наданих позивачем доказів встановлено, що позивач з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 1994 до 1999 року. Від шлюбу вони мають доньку, [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишилася проживати з матір'ю. На даний час донька навчається на 1 курсі денної форми навчання економічного факультету Харківського національного університету ім. В. Н. Каразіна, що підтверджується доданою до заяви довідкою з місця навчання. В зв'язку з навчанням потребує матеріальної допомоги. Відповідач не надав суду доказів того, що не може надавати матеріальної допомоги донці. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

05.11.2014 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом. Вказала, що з 15 грудня 2010 року перебуває з відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільних дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] року. Подружнє життя не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов»язки, сварки з цього приводу. З цих причин подружні відносини було припинено з 6 березня 2013 року, спільне господарство не ведеться. Збереження шлюбу за викладених обставин вона вважає неможливим, так як це суперечитиме її інтересам та інтересам малолітніх дітей. Спору з приводу визначення місця проживання дітей немає. Майновий спір відсутній. Посилаючись на викладене, позивач прохала розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. В заяві, адресованій суду, прохала розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. В заяві до суду прохав розглянути справу без його участі, вказав, що позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб у Фрунзівській сільській раді Глобинського району Полтавської області 15 грудня 2010 року, актовий запис № 3. Мають спільних дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні стосунки не підтримують з березня 2013 року через виникнення непримиренних протиріч та непорозумінь, викликаних різними поглядами на подружнє життя та сімейні обов»язки . Клопотання про надання терміну для примирення ні від дружини, ні від чоловіка не надходило. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що шлюб існує формально, а подальше його збереження суперечитиме інтересам кожного з подружжя та їх дітей. Шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

05.11.2014 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до досягнення нею повноліття, посилаючись на те, що відповідач є батьком дитини, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач до суду не з»явилася та надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити повністю. Відповідач в судове засідання двічі не з'являвся, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у порядку ч. 5 ст. 74 ЦПК України - за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до положень ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно з положеннями ч.2 ст. 197 ЦПК України за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідив письмові докази, суд вважає вимоги, викладені в заяві, такими, що підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і таке встановлено судом, з 21.02.2009 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, але фактично однією сім»єю не проживають. Від спільного шлюбу є неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO]. Батьком вказаної дитини зазначено відповідача. Дитина разом з матір»ю та батьком зареєстровані за адресою [ADDRESS], хоча фактично там не проживають. Як вбачається з акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 24.09.2014 року, дитина проживає у бабусі [PERSON] в с. Кумарі Первомайського району Миколаївської області та знаходиться на утриманні матері, яка періодично працює в м. Одеса. Дитина відвідує дошкільний навчальний заклад, матеріально забезпечена матір»ю та бабусею. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Стан здоров»я дитини задовільний, на обліку у лікарів не перебуває. З обставин, зазначених у позовній заяві, відповідач є здоровою, працездатною особою, інвалідності немає, інших дітей, на утримання яких відповідач сплачує аліменти, немає, тому взмозі сплачувати аліменти мінімальної межі встановленої законодавством. Вказані обставини, відповідач належними доказами не спростував. Встановивши вказані обставини, суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини з приводу утримання неповнолітньої дитини, а тому при прийнятті рішення керується ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідно до яких батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За вимогами ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. На підставі ст. 88 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved