Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

07.06.2016р. позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В позовній заяві [PERSON] просить суд стягнути на її користь аліменти на утримання дитини: [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі (свідоцтво про одруження серії І-ЖД № 137542) однак рішенням Савранського районного суду Одеської області від 30.01.2013р. шлюб було розірвано. Від шлюбу сторони мають спільну доньку: [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ЖД № 256587), яка на підставі вищевказаного рішення суду залишилася проживати із позивачем та знаходяться на повному її утриманні. З часу окремого проживання, а саме з часу розірвання шлюбу, по теперішній час, відповідач не приймає участі у вихованні та матеріальному забезпеченні доньки, не пропонує добровільно будь яку допомогу, при цьому має таку можливість. Позивач проживає з донькою біля своїх батьків, ніде не працює, у звязку з відсутністю роботи в селі, власного господарства не утримує, земельного паю не має, соціальну допомогу від держави не отримує, відповідач у свою чергу добровільно матеріальної допомоги не надає. Оскільки сторони проживають в одному селі, відповідач відвідує та спілкується з донькою, приносить їй іграшки та солодощі, однак жодного разу не надав матеріальної допомоги. Відповідач офіційно працює різноробочим, щомісячно отримує заробітну плату в розмірі біля 3000 грн., які витрачає лише на власні потреби. При зверненні позивача до управління праці та соціального захисту населення з приводу призначення їй соціальної допомоги на дитину від держави їй було відмовлено і рекомендовано звернутися до суду з позовом до батька дитини про стягнення аліментів на утримання дитини. З урахуванням зазначеного та відсутності зі сторони відповідача заінтересованості у матеріальному забезпеченні доньки, позивач звернулась до суду з даним позовом. В судовому засідання позивач позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в судовому засідання позовні вимоги визнав в повному обсязі. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення судового рішення суд вирішує, чи мали місце обставини справи, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правових відносин та інші. Оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст. 212 ЦПК України з урахуванням положень ст. ст. 57-66 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, суд, розглядаючи цивільну справу у порядку позовного провадження, повинен повно і всебічно зясувати фактичні обставини справи, однак не вправі виходити за межі заявлених позовних вимог та тієї доказової бази, яка сформована за рахунок доказів, поданих до суду самими учасниками процесу. Заслухавши сторони судового процесу, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено. 08.02.2011р. Байбузівською сільською радою Савранського району Одеської області між сторонами був зареєстрований шлюб (свідоцтво про одруження серії І-ЖД № 137542) (а. с. 6). Рішенням Савранського районного суду Одеської області 30.01.2013р. вказаний шлюб було розірвано (а. с. 8-9). Від шлюбу сторони мають дочку: [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ЖД № 256587) (а. с. 5). Згідно з довідки Байбузівської сільської ради Савранського району Одеської області № 324 від 26.04.2016р., встановлено, що [PERSON], [INFO] дійсно проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні (а. с. 10). Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, не заінтересований у її матеріальному забезпеченні. Згідно з довідки про середню заробітну плату з місця роботи відповідача № 1248 від 09.12.2014р., встановлено, що середня заробітна плата за місяць в [PERSON] становить близько 3000 грн. (а. с. 7). Дослідивши матеріали справи та заслухавши доводи сторін, суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права та обовязки сторін, третіх осіб, а тому у суду наявні підстави щодо прийняття визнання позову відповідачем та ухвалення рішення про задоволення позову. Згідно ст. 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесенні нею і документально підтверджені судові витрати; якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому у відповідності зі\~ст. 88 ЦПК України\~судовий збір в дохід держави в розмірі 551,20 грн. підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved