Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

04 серпня 2016 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 30 % усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття та стягнення аліментів на користь позивача на її утримання в розмірі 10 % з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення [PERSON], [INFO] трьох років. Позовна заява мотивована тим, що 23 травня 2004 року сторони уклали шлюб, який було розірвано Вінницьким міським судом Вінницької області 04 листопада 2013 року. Від даного шлюбу мають двох дітей сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Одночасно, при ухваленні рішення про розірвання шлюбу, судом було вирішено питання про стягнення аліментів на утримання дитини, яким з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 30 % з усіх видів його заробітку (доходу). Відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку утримувати сина [PERSON] та відмовляється добровільно надавати кошти на його утримання. Також [PERSON] ухиляється від утримання дружини до досягнення дитиною трьох річного віку, що передбачено законодавством України. Оскільки відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає, позивач звернулась до суду із даною позовною заявою. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та зазначив, що погоджується сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] у мінімальному розмірі та заперечував щодо стягнення з нього аліментів на утримання позивача [PERSON] Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, надавши належну оцінку усім доказам, що є у справі, дійшов висновку про часткове задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав. Як було встановлено судом, що заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 04 листопада 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 23 травня 2004 року виконавчим комітетом Великорусавської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, актовий запис за № 2, розірвано (а.с. 6). Сторони мають двох дітей сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-АМ № 085705, видане 02 жовтня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області (а.с. 11) та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АМ № 338685, видане 13 квітня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 12). Відповідно до довідки від 18 квітня 2016 року, виданої Центром адміністративних послу «Прозорий офіс» Вінницької міської ради, позивач [PERSON] та її син [PERSON], [INFO], проживають за адресою: [INFO] (а.с. 15). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З довідки № 2507/2016 від 25 липня 2016 року, виданої ТОВ «Вайрон Енерго», вбачається, що [PERSON] працює у ТОВ «Вайрон Енерго» з 17 листопада 2014 року та на даний момент займає посаду електрозварника ручного зварювання. Дохід за період з 01 січня 2016 року по 30 червня 2016 року становить 8\~613 грн. 50 коп. (а.с. 13). Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29 квітня 2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто щомісячно аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі ? частки від заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 березня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 9). З урахуванням обставин справи, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], необхідно присудити аліменти у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 відсотків встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Що стосується стягнення аліментів на утримання дружини, то суд задовольняючи зазначену вимогу позову виходив з наступного. Відповідно до ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні суми стягнення аліментів суд враховує що позивач на даний час не має власного заробітку, оскільки перебуває у декретній відпустці, а відповідач є фізично здоровою людиною працездатного віку, а відтак має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дружини. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням обставин справи, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача на її утримання необхідно присудити аліменти у розмірі 1/10 частки від заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною [PERSON] трьох річного віку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп., оскільки позивач була звільнена від його сплати при зверненні до суду з даною позовною заявою. На підставі викладеного та

Outcome: partial