Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

07.08.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що з 15 грудня 2006 року перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області України за актовим записом № 334. Від шлюбних відносин мають двох дітей: повнолітню дочку [PERSON], [INFO] та малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося через різні погляди на сімейне життя та побут, різні характери у звязку з чим в сімї виникали непорозуміння. Протягом тривалого часу вона відчуває втрачені почуття любові та поваги з боку відповідача. Вважає, що шлюб існує лише формально і не відповідає своєму призначенню. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання сторони не зявилися, направили до суду письмові заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі. Позивач вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на примирення не згодна, після розірвання шлюбу просить залишити шлюбне прізвище - Юрій. Відповідач зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Під час розгляду справи по суті встановлено, що [PERSON] та Юрій (дошлюбне прізвище Захарчук) [PERSON] з 15 грудня 2006 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області України за актовим записом № 334, про що свідчить свідоцтво про шлюб (а. с. 3). Від шлюбних відносин мають двох дітей: дочку [PERSON], [INFO], яка на даний час є повнолітньою, та малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а. с. 7, 8). Шлюбне життя подружжя не склалося. Через різні погляди на сімейне життя та побут, різні характери, в сімї виникали непорозуміння. Як зазначила в позовній заяві позивач, вона протягом тривалого часу відчуває втрачені почуття любові та поваги з боку відповідача, вважає, що її шлюб з відповідачем існує лише формально та не відповідає своєму призначенню. На примирення сторони не згодні. Згідно ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Дослідивши матеріали справи, враховуючи позиції сторін, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, так як подальше спільне життя та збереження сімї є недоцільним. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-ФП № 022205, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області України, після державної реєстрації шлюбу прізвище змінила дружина з «Захарчук» на «Юрій». Позивач виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися шлюбним прізвищем Юрій, про що зазначила у вищевказаній заяві. У відповідності до ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Частиною 1 ст. 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачкою при зверненні до суду був сплачений судовий збір в сумі 640.00 грн.(а.с. 1). Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача належать витрати по сплаті судового збору в сумі 640.00 грн..

Outcome: approved