Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

04 лютого 2021 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до Слов`янської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач мотивує свої вимоги тим, що [INFO] , за місцем свого постійного проживання за адресою: [ADDRESS] помер її батько - [PERSON] , [INFO] , після смерті якого залишилось спадкове майно у вигляді недоотриманої пенсії. Позивач вказує у позовній заяві, що після смерті свого батька [PERSON] вона, як спадкоємець першої черги, у встановлений законом строк не подала заяву про прийняття спадщини, оскільки отримала свідоцтво про смерть [PERSON] українського зразка тільки 22 грудня 2020 року та не мала можливості раніше виїхати з м. Зугрес за документами, які необхідні для подання позову до суду через бойові дії на території м. Зугрес, у зв`язку з чим нею і був пропущений строк для подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. 25 січня 2021 року вона звернулась до приватного нотаріуса Слов`янського міського нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на недоотриману пенсію після смерті [PERSON] , однак отримала відмову у прийнятті вказаної заяви, оскільки пропустила шестимісячний строк для такого звернення. У зв`язку із викладеним, просить суд, визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] в м. Зугрес Донецької області. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог. Представник відповідача Слов`янської міської ради Донецької області, в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був сповіщений належним чином, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без участі представника відповідача та винесення рішення на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як було достовірно встановлено у судовому засіданні та підтверджено письмовими доказами наявними в матеріалах справи - [INFO] , у м. Харцизьк, м. Зугрес Донецької області, помер [PERSON] , [INFO] , що вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 22 грудня 2020 року Слов`янським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (а.с.14). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12 січня 1959 року, виданого Зугреським ЗАГС Харцизького району Сталінської області та відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 05 листопада 1977 року, виданого Зугресьою міською радою Донецької області, вбачається, що [PERSON] , [INFO] є батьком [PERSON] , [INFO] (а.с. 12-13). Після смерті [PERSON] , залишилось спадкове майно у вигляді недоотриманої пенсії. З огляду на вище встановлене суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України - часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно положень ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Як вбачається з положень ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З постанови приватного нотаріуса Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Таранаушенко В.М. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25 січня 2021 року, вбачається, що позивачці [PERSON] було відмовлено у прийнятті заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлого батька - [PERSON] , оскільки ним був пропущений шестимісячний строк для звернення з такою заявою. Додатково нотаріусом було зазначено, що спадкова справа не заводилась, заяв про прийняття спадщини після померлого [PERSON] або про відмову від прийняття спадщини після померлого [PERSON] до нотаріальної контори не надходило. Інформація про інших спадкоємців відсутня. (а.с.15). Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З огляду на положення п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визнання особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотнім труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Вирішуючи позов по суті, суд виходить з того, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом, інших спадкоємців немає, спадкова справа на спадщину, відкриту після померлого [PERSON] не заводилася, позивач не прийняла спадщину у встановлений законом строк, через об`єктивні труднощі в отриманні свідоцтва про смерть батька належного зразка та у зв`язку із тим, що м. Зугрес є територією де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та яка розташована на лінії зіткнення, що свідчить про поважність причини пропуску позивачем строку для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Крім того, суд враховує норми європейського законодавства по правам людини, в якому зазначено, що згідно зі стандартом, розробленим у практиці ЄСПЛ на підставі висновків у його рішеннях, для встановлення відповідності певного заходу принципу правомірності позбавлення володіння слід проаналізувати три критерії: 1) чи є такий захід правомірним (передбачається національним законодавством); 2) чи має позбавлення власності суспільний (громадський) інтерес; 3) чи є такий захід пропорційним поставленій меті (забезпечує справедливу рівновагу між інтересами суспільства та необхідністю додержання фундаментальних прав окремої людини). Якщо хоча б одного із зазначених критеріїв не буде дотримано, то ЄСПЛ констатує порушення державою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції. У зв`язку із викладеним, суд враховує, що наслідки пропущення позивачем строку для прийняття спадщини будуть не пропорційними, оскільки вона втратить право на успадкування майна, яке залишилося після смерті спадкодавця, тому, зважаючи на ступінь поважності пропуску строку для прийняття спадщини, суд, вважає за належне визначити додатковий строк для прийняття спадщини у три місяці. На підставі викладеного,

Outcome: approved