Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

05 липня 2017 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Мотивує свої вимоги тим, що перебувають з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 12 червня 2009 року. Мають доньку Аріну, [INFO]. На утримання дитини відповідач матеріальної допомоги не надає, тому просить стягнути з нього аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку і до повноліття дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання сторони не зявились, направили до суду письмові заяви в яких просять розглянути справу без їхньої участі. Позивачка зазначає, що підтримує позовні вимоги, відповідач вказує, що визнає позов (а.с. 15-16). У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в звязку з неявкою учасників процесу в судове засідання, фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до представлених копій документів сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12 червня 2009 року (а.с. 5). Мають доньку Аріну, [INFO] (а.с. 6). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. На підставі ст. 182 ч. 2 Сімейного кодексу України, в редакції Законів № 2901-IV від 22.09.2005, № 2037-VIII від 17.05.2017, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. 08 липня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», а тому розмір стягуваних аліментів не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Сторонами визнано, що їхня дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, а тому на підставі ст. 61 ЦПК України ця обставина є такою, що не підлягає доказуванню. Таким чином, з відповідача на користь [PERSON], підлягають стягненню аліменти на утримання доньки Аріни, [INFO], до її повноліття у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На думку суду такий розмір аліментів буде достатнім для утримання дитини, оскільки відповідно до положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», саме батьки несуть відповідальність за створення умов необхідних для всебічного розвитку дитини, забезпечення її права на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно п. 1) ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів, у межах платежу за один місяць. Оскільки позивачка, при зверненні до суду, була звільнена від сплати судового збору, судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved