Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

06.12.2016 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до Халчанської сільської ради Кагарлицького району Київської області, третя особа, - відділ реєстрації Кагарлицької РДА про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, в якій позивач просив суд винести рішення, яким: - визнати за [PERSON] в порядку спадкування після [PERSON] право власності на житловий будинок (загальна площа приміщень 63, 7 кв.м., загальна площа 63,7 кв.м, житлова площа 21,3 кв.м., підсобна площа 42,4 кв.м.) з надвірними спорудами та будівлями (літній душ під літ. В, колодязь під літ. L), що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. 06.12.2016 року Кагарлицьким районним судом на підставі ч. 3 ст. 11 - 1 ЦПК України для слухання даної справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В. 06.12.2016 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 122, 127 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до слухання на 16.12.2016 року. В судове засідання, яке відбулося 16.12.2016 року, позивач [PERSON] не з»явився, проте, на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла письмова заява, в якій позивач просить суд слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання, яке відбулося 16.12.2016 року, представник відповідача, - Халчанської сільської ради Кагарлицького району Київської області, не з»явився, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява, в якій відповідач просить суд слухати справу без участі його представника, позов визнає. В судове засідання, яке відбулося 16.12.2016 року, представник третьої особи, - відділу реєстрації Кагарлицької РДА, не з»явився, хоча повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи, про що в матеріалах справи містяться відповідні відмітки. Вивчивши матеріали справи, суд вважає на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України розглянути справу без участі осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, та позовні вимоги задовольнити, шляхом винесення заочного рішеня, обґрунтовуючи своє рішення наступним. Що стосується винесення заочного рішення, то, відповідно, враховуючи вищевикладені обставини судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі Глави 8 ЦПК - «Заочний розгляд справи». Так, в ст.. 224 ЦПК України зазначено, що в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 225 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Згідно ч. 2 ст. 225 ЦПК України розгляд справи та ухвалення рішення проводяться за загальними правилами з винятками і доповненнями, встановлених цією главою. Згідно ст.. 226 ЦПК України за формою та змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим ст. ст. 213, 215 ЦПК України і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Підсудність. У відповідності до ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Так, предметом спору є нерухоме майно, - земельна ділянка, яка розташована на території Леонівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, відповідно, дана справа підсудна Кагарлицькому районному суду Київської області як суду першої інстанції загальної юрисдикції. Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм матеріального та процесуального права. [INFO] року помер [PERSON]. За життя [PERSON] згідно записів в погосподарській книзі сільської ради належав житловий будинок за адресою [ADDRESS] в якому він проживав по день смерті, що підтверджується довідкою Халчанської сільської ради. Отже, після смерті [PERSON] залишився вищезазначений житловий будинок. Згідно ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За життя [PERSON] .заповіт на все своє майно, в тому числі вищезазначений житловий будинок, складено не було. Згідно ч. 1 ст. 529 Цивільного кодексу УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності, заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Після смерті [PERSON] із спадкоємців першої черги залишився лише його син, [PERSON], який є позивачем по даній справі, інших спадкоємців першої черги за законом не залишилось, оскільки інших дітей у [PERSON] не було. Отже, враховуючи те, що інших спадкоємців першої черги після [PERSON] немає, Позивач відповідно до ст. 3261 Цивільною кодексу України, як спадкоємець за законом першої черги, успадковує всю спадщину [PERSON] Згідно ст. 548 Цивільного кодексу УРСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Згідно ст. 549 Цивільного кодексу УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: - якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; - якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Позивач прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим будинком, а саме проживання у будинку із померлим [PERSON] на момент смерті та після смерті протягом шести місяців, що підтверджується довідкою Халчанської сільської ради. Після прийняття спадщини та для оформлення свідоцтва про право на спадщину Позивач звернувся до Кагарлицької районної державної нотаріальної контори, де Позивача попросили надати правовстановлюючий документ на право власності на житловий будинок на ім'я [PERSON] На вимогу нотаріуса Позивач не зміг надати право встановлюючий документ, оскільки такий документ за життя [PERSON] не був виготовлений та отриманий, а також не був зареєстрований. У зв'язку з чим, нотаріус відмовив Позивачу в оформленні свідоцтва про право на спадщину на спадковий житловий будинок. Позивач звернувся до ФОП [PERSON] для виготовлення технічного паспорту на житловий будинок та з'ясування питання, чи було зареєстровано [PERSON] право власності на житловий будинок. На звернення Позивача було виготовлено технічний паспорт та повідомлено, що право власності за [PERSON] не зареєстровано. В зв'язку з чим, нотаріусом було рекомендовано Позивачу звернутись до суду щодо визнання за Позивачем в порядку спадкування права власності на житловий будинок за адресою [ADDRESS]. який належав [PERSON] Отже, за умов відсутності правовстановлюючого документа та реєстрації права власності на житловий будинок за [PERSON],. Позивач не може у встановленому порядку оформити через нотаріальну контору та прийняти у спадщину житловий будинку за адресою [ADDRESS]. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності надувається іщ підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved