Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

05.03.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача - Військової частини [NUMBER] Збройних сил України у якості компенсації майнової шкоди, що виникла внаслідок ДТП 127315 грн. 88 коп., моральну шкоду 100000 грн., витрати на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 885 грн. 60 коп., а також судові витрати. В своїх доводах посилається на те, що їй на праві власності належить автомобіль «Volkswagen Caddy» № [NUMBER] . 05.09.2014 року за участі її автомобіля, яким керував її чоловік [PERSON] , та автомобілем ГАЗ-66 без реєстраційного номеру, під керуванням військовослужбовця - водія роти охорони батальйону охорони військової частини польова пошта [NUMBER] Збройних сил України, солдата [PERSON] , який знаходився при виконанні службових обов`язків, сталася дорожньо-транспортна пригода, при цьому військовослужбовець [PERSON] \~ проігнорував заборонений «червоний» сигнал світлофору, чим порушив п.п.8.7.3 «е» та 8.10\~ Правил дорожнього руху України, створив аварійну ситуацію та допустив зіткнення з її автомобілем. Постановою суду від 04.12.2014 року за фактом вищевказаної ДТП, [PERSON] визнаний винуватим, та притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Вказана Постанова суду набрала законної чинності. Внаслідок ДТП було пошкоджено її автомобіль, розмір збитків згідно з експертним автотоварознавчим дослідженням від 04.12.2014 року становить 127315,88 грн. Станом на 05.09.2014, тобто під час вчинення ДТП військовослужбовцем військової частини польова пошта [NUMBER] [PERSON] , зазначена військова частина підпорядковувалась військовій частині [NUMBER] , яка є юридичною особою, та перебувала на всіх видах її забезпечення. Внаслідок вищевказаної ДТП їй спричинена моральна шкода, яка полягає в тому, що вона пережила нервове потрясіння, оскільки реально злякалася за життя та здоров`я чоловіка та його мами, була просто приголомшена масштабами пошкоджень її автомобілю, розумінням дуже великих фінансових втрат на його відновлення. Пережите нервове потрясіння привело до тривалого порушення її сну, втрати апетиту, частому головному болю, депресії. З моменту ДТП 05.09.2014 року вона повністю\~ вибита з нормальних, привичних та необхідних для неї умов життя, позбавлена спокою, знаходиться у пригніченому стані. Вона та члени її родини тривалий час (до кінця лютого 2015р.) були позбавлені можливості використовувати пошкоджений транспортний засіб, що створило незручності у життєдіяльності. Також вона була змушена витрачати власні кошти на ремонт автомобілю, витрачати час для забезпечення контролю за проведенням ремонту. Завдану моральну шкоду вона оцінює у 100000 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, надав пояснення відповідно до викладених в позові вимог. Представник Військової частини [NUMBER] ЗСУ позов не визнав повністю, зазначив, що В/ч [NUMBER] є неналежним відповідачем у справі, оскільки В/ч польова пошта [NUMBER] не входить до складу їх військової частини, хоча й підпорядковується Військовій частині [NUMBER] та знаходилась на всіх видах забезпечення (продовольчому, грошовому та інше) Військовій частині [NUMBER] . Належним відповідачем у справі має бути Повітряні Сили України. Крім того, підстави для відповідальності Військової частини [NUMBER] згідно зі ст.ст. 1187, 1172 ЦК України відсутні. Юридичним володільцем автомобіля ГАЗ-66 б/н є військова частина [NUMBER] , а фактичним володільцем був [PERSON] . Крім того, [PERSON] не перебував у трудових відносинах з військовою частиною. Представник Міністерства оборони України проти задоволення позову заперечував, зазначив, що Військова частина [NUMBER] є неналежним відповідачем, оскільки відповідати мають Повітряні Сили України. Також відсутні підстави для застосування ст.ст. 1187, 1172 ЦК України. [PERSON] не перебував у трудових відносинах з військовою частиною, а був призваний на службу. [PERSON] не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог заперечував. Представник Військової частини [NUMBER] Збройних сил України не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомив. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. 05.09.2014 року о 21:40 год. [PERSON] , керуючи автомобілем «ГАЗ-66» без реєстраційного номеру, рухаючись по окружній дорозі регульованого перехрестя з вул. К.Корка на заборонений «червоний» сигнал світлофора, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Volkswagen» д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався по вул. К.Корка зі сторони с. Липці у напрямку вул. Н.Ужвій, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Водій [PERSON] порушив п.п. 8.7.3 «е», п. 8.10 ПДР України. Постановою Київського районного суду м. Харкова від 04.12.2014 року, яка набула законної сили, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні вказаного ДТП, притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с. 21-22). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 24.05.2013 року, позивач [PERSON] є власником автомобілю «Volkswagen Caddy» д.н. [NUMBER] (а.с. 6) 15.09.2014 року [PERSON] звернулася до Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса з заявою про проведення автотоварознавчого дослідження автомобіля та визначення матеріальної шкоди завданої її автомобілю. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження №10335, складеного 04.12.2014 року судовим експертом Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса, вартість відновлювального ремонту після ДТП (05.09.2014 року) автомобіля «Volkswagen Caddy» д.н. [NUMBER] , складає 127\~315 грн. 88 коп. (а.с.7-20) Відповідно до Листа Харківського зонального відділу військової служби правопорядку від 07.11.2014 року №1962, витягу з Наказу командира 5 батальйону охорони (військова частина [NUMBER] ) від 29.08.2014 №15, до військової частини [NUMBER] (м. Умань Черкаської обл.), згідно наряду №965 від 22.08.2014, виданого командиром військової частини [NUMBER] (Центральне автомобільне управління Збройних Сил України, м. Київ), для отримання техніки з 29.08.2014 року було відряджені п`ять військовослужбовців військової частини [NUMBER] , в тому числі водія роти охорони рядового [PERSON] (а.с. 23,25) Згідно з Витягами з наказів командира 5 батальйону охорони в/ч [NUMBER] №17\~ від 01.09.2014 р., №20 від 04.09.2014 р., №22 від 06.09.2014 року, термін відрядження [PERSON] та інших військовослужбовців продовження з 01.09.2014 року до 06.09.2015 року (а.с.85-87) На підставі наряду №965 від 22.08.2014 військовослужбовці військової частини [NUMBER] отримали у військовій частині [NUMBER] два автомобіля ГАЗ-66 з заводськими номерами № [NUMBER] та № [NUMBER] . Зазначені автомобілі прямували з військової частини [NUMBER] до військової частини [NUMBER] (для її укомплектування) за найкоротшим шляхом, без складання конкретного маршруту руху, справність вказаних автомобілів була перевірена начальником контрольно-технічного пункту військової частини [NUMBER] згідно дорожніх листів від 06.09.2014 №139 та №142 (а.с. 23, 64, 68, 72, 80). З наряду №965 від 22.08.2014 року вбачається, що одержувачем автомобілів, в тому числі автомобіля «ГАЗ-66» без д/н який потрапив в ДТП, є військова частина [NUMBER] (м. Чугуїв) (а.с. 64). Дорожній лист №139 від 09.09.2014 року виданий також Військовою частиною [NUMBER] водію [PERSON] (а.с. 68) З Листа Харківського зонального відділу військової служби правопорядку від 07.11.2014 року №1962, витягів з наказів виданих військовою частиною [NUMBER] , водієм автомобіля «ГАЗ-66» без р/н, який потрапив у ДТП 05.09.2014 року був солдат [PERSON] , призваний за мобілізацією, який проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] на посаді «водій». Згідно з довідкою командира військової частини [NUMBER] від 05.11.2014 №148/9/18/1588, військова частина польова пошта [NUMBER] територіально розміщується на території військової частини [NUMBER] ( [ADDRESS] ) (а.с. 24). Як вбачається з довідки командира військової частини [NUMBER] (без дати), на підставі Директиви Генерального штабу Збройних сил України від 26.07.2014 року - військову частину [NUMBER] поставлено на усі види забезпечення військової частини [NUMBER] , та на підставі Директиви Генерального штабу Збройних сил України від 08.12.2014 року - військову частину [NUMBER] знято з усіх видів забезпечення військової частини [NUMBER] (а.с. 37) Відповідно до довідки Начальника управління оборонного планування заступника начальника штабу Командування Сухопутних військ ЗСУ від 15.06.2015 року, довідки Начальника управління оборонного планування заступника начальника штабу Командування Повітряних Сил Зброних Сил України від 24.07.2015 року, військова частина польова пошта [NUMBER] (код [NUMBER] ) в період з 11.08.2014 року по 19.12.2014 року була у складі Повітряних Сил Збройних сил України та підпорядковувалась військовій частині [NUMBER] , поштова адреса: [ADDRESS] . Враховуючи, що військова частина польова пошта [NUMBER] сформована на особливий період, довідка з ЄДРПОУ їй не видавалась (а.с.105,137,145) Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 15.05.2015 року, військова частина [NUMBER] в реєстрі не значиться (а.с. 62) Згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 15.05.2015 року, військова частина [NUMBER] зареєстровано в реєстрі за №07785381 (код ЄДРПОУ) (а.с. 58-59) Як вбачається з матеріалів справи, військова частина польова пошта [NUMBER] не є юридичною особою, в ЄДРПОУ вона не зареєстрована. Польова пошта [NUMBER] має печатку, код [NUMBER] , однак це не надає їй статусу юридичної особи, оскільки наявний код є порядковим кодом частини (для ідентифікації таких військових частин), польова пошта [NUMBER] не має юридичну адресу, а знаходилась на території іншої військової частини [NUMBER] , у зв`язку з цим В/ч [NUMBER] не має всіх необхідних ознак юридичної особи. Відповідно до ст. 80 ЦК України, юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді. У зв`язку з цим, військова частина польова пошта [NUMBER] не є юридичною особою та не може бути відповідачем у справі. Відповідно до Витягу із Наказу командира військової частини [NUMBER] від 18.12.2014 року №257, особовий склад військової частини польова пошта [NUMBER] з 18.12.2014 року виключено із списків особового складу частини, усіх видів забезпечення та направлено для подальшого проходження служби до військової частини [NUMBER] м. Чугуїв (а.с. 94) Отже, з Наказу вбачається, що особовий склад військової частини польова пошта [NUMBER] станом на 05.09.2014 року (день ДТП) був включений в особовий склад військової частини [NUMBER] . Таким чином, водій [PERSON] на день ДТП перебував в особовому складі військової частини [NUMBER] . Відповідно до ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про Збройні Сили України», Збройні Сили\~ України складаються з трьох видів: Сухопутні війська, Повітряні Сили, Військово-Морські Сили. Структурно Повітряні Сили складаються із командування, повітряних командувань, Харківського університету Повітряних Сил, військових частин та установ безпосереднього підпорядкування. До складу Повітряних Сил належать роди авіації: бомбардувальна, винищувальна, штурмова, розвідувальна, транспортна авіація та роди військ: зенітні ракетні та радіотехнічні війська. Також до складу Повітряних Сил входять окремі військові частини і підрозділи спеціальних військ це розвідувальні, інженерні, радіаційного, хімічного і бактеріологічного захисту, зв`язку, автоматизованих систем управління та радіотехнічного забезпечення, радіоелектронної боротьби, метеорологічного забезпечення, частини матеріально-технічного і медичного забезпечення та інші. У зв`язку з цим, перебування військової частини польова пошта [NUMBER] в період з 11.08.2014 року по 19.12.2014 року у складі Повітряних Сил Збройних сил України (як у одному з трьох видів Сил Збройних сил України), в даному випадку не є безмовною підставою для визначення Повітряних Сил ЗСУ як виду ЗСУ відповідачем у справі. Таким чином, враховуючи, що водій [PERSON] на день ДТП перебував в особовому складі військової частини [NUMBER] , одержувачем автомобіля «ГАЗ-66» без д/н, який потрапив в ДТП, була військова частина [NUMBER] , дорожній лист №139 від 09.09.2014 року виданий Військовою частиною [NUMBER] водію [PERSON] , беручи до уваги, що військова частина польова пошта [NUMBER] підпорядковувалась станом на 05.09.2014 року військовій частині [NUMBER] , то належним відповідачем у справі є військова частина [NUMBER] . Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. На підставі постанови Київського районного суду м. Харкова від 04.12.2014 року [PERSON] визнаний винуватим у вчиненні ДТП 05.09.2015 року, внаслідок чого було пошкоджено автомобіль «Volkswagen Caddy» № [NUMBER] , власницею якої є позивачка. Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична особа відшкодовує шкоду, завдану її працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Згідно з ч. 3 ст. 24 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, зокрема, на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника). Водій [PERSON] , проходячи військову службу на посаді «водій», вважається таким, що станом на день ДТП виконував свої службові обов`язки, які були доручені наказами В/ч [NUMBER] про відрядження, а В/ч [NUMBER] підпорядковувалась військовій частині [NUMBER] , яка є юридичною частиною, одержувачем автомобіля «ГАЗ-66» без д/н була військова частина [NUMBER] , дорожній лист видавався Військовою частиною [NUMBER] , що свідчить про те, що [PERSON] на відповідній правовій підставі володів транспортним засобом «ГАЗ-66» без д/н, за участю якого сталася ДТП. Як вбачається з Листа Харківського зонального відділу військової служби правопорядку від 07.11.2014 року №1962, автомобіль «ГАЗ-66» без р/н, яким\~ керував солдат [PERSON] , не був застрахований на день ДТП у зв`язку з відсутністю у Збройних Силах України грошових коштів на забезпечення процедури страхування (а.с. 23). В судовому засіданні представник позивача зазначив, що транспортний засіб позивачки - «Volkswagen Caddy» № [NUMBER] на день ДТП застрахований не був, тому позивачка не зверталася до страхової компанії та будьяких страхових виплат на її користь у зв`язку з ДТП не здійснювалось. Внаслідок неправомірних дій водія [PERSON] автомобілю позивачки завдана матеріальна шкода у розмірі 127\~315 грн. 88 коп., що підтверджується висновком експертного автотоварознавчого дослідження №10335 від 04.12.2014 року. В судовому засіданні будь-хто з учасників справи не оспорював розмір завданої матеріальної шкоди, клопотань про проведення судової експертизи не заявляли, будь-яких доказів на спростування вказаного розміру шкоди відповідачем та третіми особами не надано. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень (ч. 1 ст. 60 ЦПК України). На підставі викладеного, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача Військової частини [NUMBER] Збройних сил України матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, у розмірі 127315 грн. 88 коп. підлягають задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Як вбачається з висновку експертного автотоварознавчого дослідження №10335, складеного 04.12.2014 року судовим експертом Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса, заявником сплачена вартість експертизи у розмірі 885 грн. 60 коп. (а.с.7) Враховуючи, що позивачка для відновлення свого порушеного права вимушена була сплатити за проведення експертного автотоварознавчого дослідження 885 грн. 60 коп., то це є збитками і підлягає відшкодуванню за рахунок винуватої особи відповідача. На підставі викладеного, позовні вимоги про стягнення витрат на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 885 грн. 60 коп. підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно з ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з пошкодженням її майна; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Внаслідок ДТП позивачці була завдана моральна шкода, яка полягає в душевних стражданнях у зв`язку з переживанням нервового потрясіння, пошкодження її майна, витрачання великих фінансових втрат на відновлення автомобіля, позбавлення можливості використовувати пошкоджений автомобіль, що привело до її пригніченого стану та створило незручності у життєдіяльності, з моменту ДТП 05.09.2014 року тривалий час (до кінця лютого 2015 року) вона вибита з нормальних, привичних та необхідних для неї умов життя,\~ в її звичний життєвий уклад були внесені значні зміни, які існували тривалий час. Всі ці обставини порушили звичний спосіб життя позивачки та потребували від неї додаткових зусиль для організації своєї життєдіяльності. На підставі викладеного, з урахування принципу справедливості та співмірності, суд вважає, що вимоги позивачки про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню частково, у розмірі 7000 грн. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено (ч. 1 ст. 88 ЦПК). За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру (ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір»). Враховуючи, що позовні вимоги майнового характеру задоволені, то з відповідача В/ч [NUMBER] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1282 грн. 01 коп. (127 315,88 + 885,60 = 128201,48; 128201,48 х 0,01 = 1282,01) Оскільки позовні вимоги щодо немайнового характеру (стягнення моральної шкоди) задоволені частково, то з відповідача В/ч [NUMBER] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 121 грн. 80 коп. (243,60/2 = 121,80) Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1403 грн. 81 коп. (1282,01 + 121,80 = 1403,81) Суд постановляє рішення в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. \~\~\~\~ На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial