Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

06 липня 2017 року позивач в особі Маріупольського міжрайонного відділу Управління поліції охорони в Донецькій області (далі за текстом - Маріупольське МВ УПО в Донецькій області) звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення відшкодування за навчання. В обґрунтування позову зазначив, що наказом Маріупольського МВ УПО в Донецькій області від 13.12.2016 [PERSON] було призначено поліцейським взводу реагування. 28 грудня 2016 року між Маріупольським МВ УПО в Донецькій області та відповідачем було укладено Договір № 1152 про навчання останнього за кошти Маріупольського МВ УПО в Донецькій області у Вінницькому професійному училищі Департаменту поліції охорони. Умовами Договору визначено, що Маріупольський МВ УПО в Донецькій області доручає, а Начальний заклад приймає на себе обовязок здійснити проходження відповідачем первинної професійної підготовки, а Маріупольський МВ УПО в Донецькій області зобовязується сплатити вартість такого навчання, період навчання з 23.12.2016 по 25.04.2017. Пунктом 1.4. Договору визначено, що поліцейський має намір перебувати у трудових відносинах із підрозділом не менше 3-х років з дня завершення навчання. Пунктом 2.4. Договору передбачено загальну вартість навчання у сумі 24339,24 гривень, або у розмірі 197,88 гривень на день. Позивач виконав свої зобовязання, відрахувавши відповідача до навчального закладу, при цьому частково сплатив вартість навчання на загальну суму 3957,60 гривень. Натомість, відповідач не виконав свої обовязки за Договором та наказом навчального закладу від 28.02.2017 був відрахований з числа слухачів, а в подальшому й звільнено зі служби. На підставі викладеного просив стягнути з відповідача відшкодування його навчання у розмірі 3957,60 гривень. Представник позивача [PERSON], діючий на підставі довіреності, у судове засідання не прибув, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, якою позовні вимоги підтримав, а також зазначив про згоду на вирішення справи у заочному порядку. Відповідач [PERSON], будучи неодноразово повідомленим про час і місце слухання справи за зареєстрованою адресою проживання, у судове засідання не прибув з невідомих причин. Рекомендована кореспонденція повернута за закінченням термінів зберігання. З урахуванням наведених обставин, зважаючи на наявну письмову згоду представника позивача, суд вважає можливим вирішувати справу у заочному порядку, що відповідає положенням ст.ст. 169, 224 ЦПК України. Дослідивши доводи позову та перевіривши їх наданими доказами, суд приходить до висновку про обґрунтованість з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що наказом Маріупольського міжрайонного відділу Управління поліції охорони в Донецькій області від 13.12.2016 за № 27 о/с [PERSON] було призначено на посаду поліцейського взводу реагування з 21 грудня 2016 року. 28 грудня 2016 року між Маріупольським МВ УПО в Донецькій області, з одного боку, поліцейським [PERSON], та навчальним закладом - Вінницьким вищим професійним училищем Департаменту поліції охорони, було укладено Договір за № 1152 (далі за текстом Договір) про навчання поліцейського. Відповідно до п. 1.1, 1.2 Договору Маріупольське МВ УПО в Донецькій області доручило, а Начальний заклад прийняв на себе обовязок здійснити проходження поліцейським [PERSON] первинної професійної підготовки за професією 5169 «Охоронник» і кваліфікацією 3-го розряду, а Маріупольський МВ УПО в Донецькій області зобовязався сплатити вартість такого навчання за період навчання з 23.12.2016 по 25.04.2017. Пунктами 1.5, 2.4 Договору вартість навчання визначено у загальному розмірі 24339,24 гривень за весь період навчання, або у сумі 197,88 гривень на день. Згідно із п. 4.4 Договору поліцейський [PERSON] зобовязався прибути після закінчення навчального закладу на службу до Маріупольського МВ УПО в Донецькій області не пізніше 7 календарних днів і відпрацювати в підрозділах Маріупольського МВ УПО в Донецькій області не менше 3-х років. Крім того, відповідно до п. 4.5 Договору поліцейський [PERSON] зобовязався відшкодувати витрати, повязані із його навчанням та витрати, понесені у звязку із виплатою йому грошового утримання за час навчання, у випадку: - неприбуття поліцейського за призначенням; - відмови поліцейського стати до роботи у підрозділі; - відрахування поліцейського з навчання з будь-яких підстав; - звільненні поліцейського зі служби протягом 3-х років після закінчення навчального закладу з будь-яких підстав, крім підстав, визначених п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 77 ЗУ «Про Національну поліцію». Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов укладеного договору ат вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч.1 ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Встановлено, що наказом Вінницького вищого професійного училища Департаменту поліції охорони від 28.01.2017 № 12 [PERSON] з 26 січня 107 року було відраховано з числа слухачів училища на підставі п.п. 6 п. 6 розділу ІІІ наказу МВС України від 16.02.2016 № 105, а саме у звязку із відсутністю на заняттях більше чотирнадцяти днів через хворобу. В подальшому наказом Маріупольського МВ УПО в Донецькій області від 21.02.2017 № 5о/с рядового поліції [PERSON] було звільнено зі служби на підставі п. 6 ч. 1 ст. 77 ЗУ «Про Національну поліцію», а саме у звязку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби. Як вбачається з наданих представником позивача копій первісних платіжних документів, зокрема, рахунку № ВУ-003894 від 23.12.2016 та рахунку № ВУ-0000058 від 03.01.2017, Маріупольським МВ УПО в Донецькій області було перераховано на користь навчального закладу вартість навчання [PERSON] за 20 днів навчання останнього у загальній сумі 3957,60 гривень (197,88х20). Відповідач [PERSON], не прибувши у судове засідання, не побажав реалізувати свої процесуальні права щодо спростування доводів позову і доказування належного виконання ним умов укладеного договору про навчання, а отже не оспорює наведених обставин. Таким чином суд вважає встановленим факт неналежного виконання відповідачем [PERSON] зобовязань за укладеним договором, а тому приходить до висновку про обґрунтованість предявленого позову, та стягує з нього на користь позивача відшкодування за навчання у загальній сумі 3957,60 гривень. Крім того, у відповідності до ст.ст. 79, 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені витрати з оплати судового збору у сумі 1600,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved