Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-22 00:00:00

06.02.2020 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати укладений між сторонами шлюб, зареєстрований 14.05.1994 року Московським відділом РАГС м. Харкова, актовий запис №613. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що через деякий час після реєстрації шлюбу між ними почали виникати непорозуміння та конфлікти з різних питань сім`ї, побуту та на ґрунті зловживання відповідачем алкогольними напоями. Неодноразові бесіди з відповідачем щодо зміни ставлення до сім`ї результату не дали, тому зробила висновок, що між ними відсутнє взаєморозуміння, спільні погляди на життя, почуття любові та поваги. В 2000 році відповідач пішов із сім`ї проживати до своїх батьків і з того часу фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, спільного господарства не ведуть та взагалі не спілкуються, майнового спору не має. Вважає, що сім`я існує формально і її збереження є недоцільним. Повідомила, що останнім часом відповідач почав брати кредити в різних фінансових установах, в зв`язку з чим на її адресу почали надходити кредитні повідомлення та телефонувати з різних організацій. Неодноразово зверталася до відповідача з проханням розірвати шлюб через органи РАГС, але останній не бажає цього робити, в зв`язку з чим вирішити дане питання в позасудовому порядку не можливо. Після виконання вимог ст.187 ЦПК України на підставі ухвали суду від 21.02.2020 року відкрито провадження у цивільній справі, з урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження та роз`яснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу. Клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з їх повідомленням у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України до суду не надходило. Копію позовної заяви та доданих до неї документів надіслано відповідачу рекомендованим повідомленням, але згідно довідки Укрпошти відправлення повернуто за закінченням встановленого строку зберігання. За повідомленням Високопільської сільської ради Валківського району Харківської області №02-20/86 від 11.02.2020 року, [PERSON] зареєстрований по [ADDRESS] . Крім того, у відповідності до ч.10 ст.187 ЦПК України виклик [PERSON] , як відповідача у справі, здійснено через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про судовий розгляд справи, будь-яких клопотань та відзив на позовну заяву не подав, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів в порядку, передбаченому ст.ст.279,280 ЦПК України. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.05.1994 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Московським відділом РАГС м. Харкова, актовий запис №613, про що свідчать дані свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Ст.110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо відповідно до ст.112 СК України, буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається із матеріалів справи, сторони проживають за різними адресами, фактично спільне господарство не ведуть, що свідчить про те, що вони не мають наміру виправляти ситуацію, яка склалася, подальше їх сумісне подружнє життя не можливе. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, ухваленого відповідно до ст.110 цього Кодексу. Враховуючи викладені сторонами обставини, суд вважає, що шлюб носить формальний характер, а тому повинен бути розірваний. Оскільки понесені позивачем судові витрати у справі документально підтверджені, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved