Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-12 00:00:00

05.04.2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з цим позовом та просить постановити судове рішення, яким визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку, розташованого по [ADDRESS], як за спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року. При цьому позивач посилається на те, що цей житловий будинок станом на 14 квітня 1991 року відносився до типу колгоспного двору, до складу якого входили [PERSON], який помер [INFO] року, [PERSON], яка померла [INFO] року, [PERSON], який помер [INFO] року, [PERSON], [PERSON] - відповідачі по справі та [PERSON], позивач по справі,та придбали кожний право власності на 1/6 частку цього будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому. Після смерті [PERSON] та [PERSON], батьків [PERSON], який є батьком позивача, той успадкував їх частки у вище зазначеному будинку, тому його частка у будинку склала 1/2 частину, а після смерті батька він позивач успадкував цю частину будинку за законом першої черги, так як мати та брат відмовилися від прийняття спадщини у встановлені законом строки. Але постановою державного нотаріуса позивачу відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на цю частину будинку через відсутність правовстановлюючого документу на будинок. Позивач [PERSON] до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача Дмитрівської сільської ради Болградського району Одеської області до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечень проти позову не надав. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] до суду не з'явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнали в повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що станом на 14 квітня 1991 року житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] належав до типу колгоспного двору та до його складу входили члени цього двору: [PERSON] (помер [INFO] року), [PERSON] (померла [INFO] року), [PERSON] ( помер [INFO]), [PERSON] та [PERSON] - відповідачі по справі, а також [PERSON] - позивач по справі. На підставі ст. 123 ЦК України в редакції 1963 року, яка діяла станом на 14 квітня 1991 року, кожен член колгоспного двору придбав право власності на майно цього колгоспного двору в рівних частках, тобто по 1/6 частки будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами. Це підтверджується довідкою виконавчого комітету Дмитрівської сільської ради Болградського району № 121 від 30 березня 2017 року, яка видана на підставі записів у погосподарській книзі (а.с.10). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 08.08.1996 року, виданого Дмитрівською сільською радою народних депутатів Болградського району Одеської області, а/з 21 [PERSON], померла [INFO] року. Спадщину після її смерті прийняли чоловік [PERSON] та син [PERSON], фактичним вступом в управління або володіння спадковим майном, відповідно до ст.549 ЦК Української РСР, що підтверджується довідкою Дмитрівської сільської ради Болградського району № 484 від 14 червня 2018 року, тобто кожний успадкував по 1/12 частці, та їх загальна частка в будинку склала - 1/4. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 25.03.1997 року, виданого Дмитрівською сільською радою Болградського району Одеської області, а/з 11 [PERSON], помер [INFO] року. Спадщину після його смерті прийняв син [PERSON] фактичним вступом в управління або володіння спадковим майном, відповідно до ст.549 ЦК Української РСР, що підтверджується довідкою Дмитрівської сільської ради Болградського району № 484 від 14 червня 2018 року, тобто його загальна частка у будинку склала - 1/2. Судом також встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27.07.2016 року, виданого Болградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, а/з № 536 [PERSON], помер [INFO] року (а.с.8). Позивач по справі являється сином спадкодавця, що підтверджено свідоцтвом про їй народження серії [NUMBER] від 17.08.1981 року, а/з 08, відповідно до якого його батьком на російський мові є «[PERSON]», окрім позивача спадкоємцем за законом першої черги є дружина померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 02.11.1969 року, а/з № 32; тобто відповідно до ст. 1261 ЦК вони є спадкоємцями за законом першої черги, які прийняли спадщину фактом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини відповідно до ст. 1268 ч.3 ЦК України, що підтверджується довідкою Дмитрівської сільської ради Болградського району № 121 від 30.03.2017 року. Однак [PERSON] у встановлені законом строки відмовилася від прийняття спадщини, що підтверджується її заявою № 701 від 21.09.2016 року. Ще один спадкоємець за законом першої черги [PERSON] також відмовився від прийняття спадщини - заява № 702 від 21.09.2016. Відповідно до ч.1 ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Постановою державного нотаріуса Третьої Одеської державної нотаріальної контори Лєсогорова Д.О. від 07.03.2018 року, йому позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, який підтверджував би належність житлового будинку спадкодавцю. Викладене також підтверджується: - листами приватного нотаріуса Станєвої В.Б. № 613/01-16 та № 614/01-16 від 18.06.2018 року та інформаційними довідками №52300692, 52300647 від 15.06.2018 року про те, що спадкові справи після смерті [PERSON] і [PERSON] не заводилися; - копією спадкової справі № 260Б/2017, заведеною державним нотаріусом після смерті [PERSON], з якої вбачається, що [PERSON] вже отримав на деяке майно свідоцтва про право на спадщину за законом. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідачі визнали позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 82 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved