Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

07.02.2018 року заявники звернулись до Богунського районного суду м. Житомира із спільною заявою в порядку окремого провадження про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. У своїй заяві зазначили, що шлюб між ними був зареєстрований 16.08.2003 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського обласного управління юстиції, актовий запис про шлюб №1291. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося, фактично шлюбні відносини припинені, спільне господарство сторони не ведуть. Між сторонами досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу, участі у вихованні та утриманні спільної малолітньої дитини. В судове засідання заявники не прибули про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, подали до суду заяви, в яких просили проводити розгляд справи за їх відсутності, вимоги заяви підтримали та просили їх задовольнити. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності. На підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України, якою передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності, якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. У відповідності до\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що 16.08.2003 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб (а.с. 19). У шлюбі у сторін народилася дитина [PERSON] Юрієвна, [INFO] (а.с. 11). Згідно з ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 1 ст. 109 СУ Країни встановлено, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Частиною 1 ст. 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч. 3\~ст. 293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 109 СК України, договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. 07.02.2018 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір з умовами виховання та утримання дитини, який посвідчено приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON], за умовами якого батьки досягли згоди щодо визначення місця проживання спільної дитини [PERSON], участі того з батьків, який проживатиме окремо, у вихованні та утриманні, дитини, порядок спілкування з дитиною того з батьків, який проживатиме окремо (а.с. 12). Частино 3 ст. 109 СК Укроаїни визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі заявників, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Крім того, судом також встановлено, що права спільної дитини заявників внаслідок розірвання шлюбу між сторонами порушені не будуть. З врахуванням наведеного, суд приходить, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved