Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

05 квітня 2005 року помер батько позивача [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складалася, зокрема, із земельної ділянки площею 4,7250 гектара на території Обухівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина - мати позивача [PERSON], однак не оформила спадкові права на цю земельну ділянку. 21 січня 2016 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить успадкована після смерті [PERSON] земельна ділянка. Спадщину у першій черзі спадкоємців за законом прийняли сини спадкодавця позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] 26 січня 2017 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали нотаріально посвідчений договір про поділ спадкового майна, відповідно до якого [PERSON] переходить у спадщину після смерті матері [PERSON], зокрема, земельна ділянка № 349 площею 4,7250 гектара на території Обухівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області за кадастровим номером 0522884800:07:001:0060. Позивач не може оформити свої спадкові права на земельну ділянку в нотаріальній конторі, оскільки правовстановлюючий документ на спадкове майно не видавався, а тому за захистом своїх прав та інтересів з відповідним позовом 21 квітня 2017 року звернувся до суду. Позивач у судове засідання не зявився. 28 квітня 2017 року представник позивача за довіреністю [PERSON] (а.с. 25) подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності його довірителя (а.с. 39). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подавши через канцелярію суду заяву про розгляд справи за його відсутності та про визнання позовних вимог (а.с. 40). Представник відповідача сільський голова Обухівської сільської ради, подала до суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутності, позовні вимоги визнала (а.с. 29). Суд, розглянувши справу у судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до повного задоволення, виходячи з наступного: Свідоцтвом про смерть серії 1-АМ № 008438 від 07 квітня 2005 року (а.с. 10) стверджується, що [PERSON] помер 05 квітня 2005 року у с. Петрівка Мурованокуриловецького району Вінницької області. Довідкою виконавчого комітету Обухівської сільської ради № 181 від 15 березня 2017 року (а.с. 13), довідками відділу Держгеокадастру у Мурованокуриловецькому районі № 31-28-99.2-159/2-16 від 01.02.2016 (а.с. 15), та № 29-28-99.2-300/2-17 від 31.03.2017 (а.с. 16), витягом з рішення 14 сесії 4 скликання Обухівської сільської ради від 21 січня 2005 року про затвердження списків акціонерів САТ «Вищеольчедаївське» на отримання земельної частки (а.с. 22), Списком громадян - членів САТ «Вищеольчедаївське», які померли (а.с. 19-20), розпорядженням голови Мурованокуриловецької РДА № 54 від 15.02.2007 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо приватизації земельних ділянок (а.с. 17), довідкою ПАТ «Вищеольчедаївське» № 22 від 27.01.2016 (а.с. 21) доведено, що до складу спадщини після смерті [PERSON] входила земельна ділянка площею 4,7250 гектара на території Обухівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті, і це право у них виникає у день відкриття спадщини день смерті спадкодавця. Згідно даних з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 47511784 від 24 квітня 2017 року (а.с. 30) [PERSON] заповіту по своїй смерті не залишав. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. До першої черги спадкоємців за законом належать діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки ( ст. 1261 ЦК України). Свідоцтвами про укладення шлюбу (а.с. 12), довідкою виконавчого комітету Обухівської сільської ради № 181 від 15 березня 2017 року (а.с. 13), інформацією зі Спадкового реєстру (спадкові справи) № 47511772 від 24 квітня 2017 року (а.с. 31) стверджується, що спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина [PERSON]. Незалежно від час прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Свідоцтвом про смерть серії 1-АМ № 337877 від 25 січня 2016 року (а.с. 9) стверджується, що [PERSON] померла 21 січня 2016 року в смт Муровані Курилівці Вінницької області. З врахуванням викладених вище обставин, після смерті [PERSON] до складу її спадщини входить земельна ділянка № 349 площею 4,7250 гектара на території Обухівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області за кадастровим номером 0522884800:07:001:0060. Свідоцтвом про народження (а.с. 11) позивач довів своє право спадкувати після смерті [PERSON] у першій черзі спадкоємців. Однак, як вбачається з оглянутої в судовому засіданні спадкової справи № 67/2016 (а.с. 33-38) та довідки Обухівської сільської ради № 182 від 15 березня 2017 року (а.с. 14), спадщину після смерті [PERSON], крім позивача, прийняв відповідач [PERSON]. 26 січня 2017 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір про поділ спадщини після смерті матері [PERSON], який посвідчив державний нотаріус Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори (а.с. 37). Відповідно до умов договору, [PERSON] переходить у спадщину після смерті матері [PERSON], зокрема, земельна ділянка № 349 площею 4,7250 гектара на території Обухівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області за кадастровим номером 0522884800:07:001:0060. Довідками відділу Держгеокадастру у Мурованокуриловецькому районі № 31-28-99.2-159/2-16 від 01.02.2016 (а.с. 15), та № 29-28-99.2-300/2-17 від 31.03.2017 (а.с. 16) доводиться, що державний акт на земельну ділянку, яка була виділена як земельний пай [PERSON] не видавався у звязку зі смертю власника, а видача сертифікатів взагалі не була передбачена для такої категорії паїв. Через відсутність правовстановлюючих документів державний нотаріус Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку за кадастровим номером 0522884800:07:001:0060 (а.с. 24). Тому позивач захистити свої права спадкоємця іншим чином, окрім як через суд, не може. Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідачі визнають позовні вимоги і таке визнання позовних вимог, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування право власності земельну ділянку [PERSON] як спадкоємця за законом після смерті [PERSON].

Outcome: approved