Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

06 вересня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Державної казначейської служби України, третя особа: Департамент державної виконавчої служби України про стягнення заборгованості по заробітній платі, обґрунтувавши свої вимоги тим, що він працював на ВАТ «Словянський керамічний комбінат» з 12.02.1973 року по 06.06.2000 року. З 01.01.1999 року підприємство припинило виплачувати працівникам заробітну плату. При звільненні з підприємства відповідач був зобовязаний провести повний розрахунок, однак цього не зробив, мотивуючи це скрутним фінансовим становищем. Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою виплати заробітної плати, але кожний раз отримувала відмову через відсутність нібито коштів На час подання позову, відповідача, як юридичну особу, не знято з реєстрації і не ліквідовано відповідно до ухвали господарського суду Донецької області. Згідно з листом заступника начальника регіонального відділення Фонду державного майна України в Донецькій області, станом на 01.08.2013 року у статутному капіталі ВАТ «Словянський керамічний комбінат» налічується державний пакет акцій у розмірі 92,897 %. Відповідно до листа Головного управління юстиції в Донецькій області Управління державної виконавчої служби, постановою від 09.08.2004 року господарського суду Донецької області ВАТ «Словянський керамічний комбінат» визнано банкрутом, ліквідатором призначено [PERSON] Всі виконавчі документи були передані довіреній особі ліквідатора ВАТ «Словянський керамічний комбінат» [PERSON] для вирішення питання про подальший порядок виконання рішень у встановленому законом порядку На даний час зведене виконавче провадження щодо стягнення заборгованості з ВАТ «Словянський керамічний комбінат» знищено згідно акту про знищення виконавчих проваджень та інших документів органу Державної виконавчої служби від 17.05.2008 року. Згідно зі списком працівників, які мають заборгованість з виплати заробітної плати підприємства-банкрута ВАТ «Словянський керамічний комбінат», заборгованість з заробітної плати [PERSON] становить 2472,04 грн. Рішенням Слов'янського міськрайонного суду від 31.05.2016 року вирішено стягнути з ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат» на користь позивача заборгованість по заробітній платі у сумі 2472,04 грн. Просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 2472,04 грн. Відповідачем по справі суду надано заперечення на позовну заяву, яке мотивовано тим, що позов Державна казначейська служба України не визнає у повному обсязі, оскільки відповідач не є учасником спірних відносин, а лише забезпечує казначейське обслуговування державного та місцевих бюджетів на основі ведення єдиного казначейського рахунку та управління наявними фінансовими ресурсами, що ним обліковуються. Казначейство є юридичною особою, має самостійний баланс, печатку та не несе відповідальності за дії органів державної влади, тобто виступає від власного імені, самостійно відповідає за власними зобовязаннями і є окремим учасником цивільних відносин. Відповідно до ч. 2 ст. 2 ЦК України, самостійним учасником цивільних відносин є Держава Україна, яка не відповідає за зобовязаннями створених нею юридичних осіб та юридичні особи не відповідають за зобовязаннями відповідно держави. Жодним нормативно-правовим актом не передбачено, що орган Казначейства повинен нести цивільно-правову відповідальність за неправомірні дії юридичних осіб. Залучення Казначейства в даному випадку у якості відповідача є безпідставним, необґрунтованим та надуманим, оскільки відсутні будь-які неправомірні дії з боку Казначейства щодо позивача, відсутній причинно-наслідковий зв'язок між діями Казначейства та завданням шкоди, відсутні матеріальні норми для залучення Казначейства у якості відповідача. Казначейство не порушувало прав та законних інтересів позивача, не перебувало з ним у трудових відносинах, несе відповідальність лише за своїми зобовязаннями, тобто виплата заборгованості по заробітній платі та компенсації втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів її виплати не входить до повноважень Казначейства. Крім того, позивач не вказує на Казначейство, як порушника своїх прав. Просять суд у позові відмовити повністю. В судове засідання позивач не зявився, однак надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, справу розглянути за його відсутності. Представник відповідача Державної казначейської служби України, в судове засідання не з'явився, надав до суду заперечення проти позову, позовні вимоги [PERSON] вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Справу просили слухати за їх відсутності Представник третьої особи Департаменту державної виконавчої служби України в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням справу розглядати без їх участі та винести рішення на розсуд суду згідно наявних у справі матеріалів. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] працював у ВАТ «Словянський керамічний комбінат». Згідно листа Головного управління юстиції в Донецькій області Управління державної виконавчої служби № К-326-4606 від 21.11.2013 року, постановою від 09.08.2004 року господарського суду Донецької області ВАТ «Словянський керамічний комбінат» визнано банкрутом, ліквідатором призначено [PERSON] На даний час зведене виконавче провадження щодо стягнення заборгованості з ВАТ «Словянський керамічний комбінат» знищено згідно акту про знищення виконавчих проваджень та інших документів органу Державної виконавчої служби від 17.05.2008 року. Відповідно до листа арбітражногокеруючого від 31.03.2016 року № 1-31-03/33/41Б, заборгованість по заробітній платі [PERSON] становить 2472,04 грн. Згідно з листом заступника начальника регіонального відділення Фонду державного майна України в Донецькій області, станом на 01.08.2013 року у статутному капіталі ВАТ «Словянський керамічний комбінат» налічується державний пакет акцій у розмірі 92,897 %. Згідно Рішення Слов'янського міського суду від 31.05.2016 року, стягнуто з ВАТ «Словянський керамічний комбінат» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі у сумі 2472,04 грн. Згідно з Положенням про Державну казначейську службу України, затвердженої постановою Кабінетів Міністрів України від 15.04.2015 року № 215, казначейство забезпечує казначейське обслуговування державного та місцевих бюджетів на основі ведення єдиного казначейського рахунку та управління наявними фінансовими ресурсами, що ним обліковуються. Казначейство є юридичною особою, має самостійний баланс, печатку і своїм найменуванням. Із зазначеного вище законодавчого положення не видно наявності повноважень Казначейства щодо відповідальності за обставинами, які наведені у позовній заяві. Суд не може погодитися з доводами позивача щодо того, що відповідач має нести відповідальність за дії ВАТ «Словянський керамічний комбінат» виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 619 Цивільного кодексу України лише договором або законом може бути передбачена поряд із відповідальністю боржника додаткова (субсидіарна) відповідальність іншої особи. Згідно ч. 2 ст. 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, якщо цього не було зроблено раніше, керівник банкрута звільняється з роботи у звязку з банкрутством підприємства, а також припиняються повноваження власника (власників) майна банкрута. Як зазначено у ч. 1 ст. 45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цією статтею. При цьому у першу чергу задовольняються вимоги щодо виплати заборгованості із заробітної плати перед працюючими та звільненими працівниками банкрута, грошові компенсації за всі невикористані дні щорічної відпустки та додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, інші кошти, належні працівникам у звязку з оплачуваною відсутністю на роботі (оплата часу простою не з вини працівника, гарантії на час виконання державних або громадських обовязків, гарантії і компенсації при службових відрядженнях, гарантії для працівників, що направляються для підвищення кваліфікації, гарантії для донорів, гарантії для працівників, що направляються на обстеження до медичного закладу, соціальні виплати у звязку з тимчасовою втратою працездатності за рахунок коштів підприємства тощо), а також вихідної допомоги, належної працівникам у звязку з припиненням трудових відносин та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, у тому числі відшкодування кредиту, отриманого на ці цілі. Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦК України акціонерне товариство - господарське товариство, статутний капітал якого поділено на визначену кількість часток однакової номінальної вартості, корпоративні права за якими посвідчуються акціями. Згідно ч. 2 ст. 152 ЦК України акціонерне товариство самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями усім своїм майном. Акціонери не відповідають за зобов'язаннями товариства і несуть ризик збитків, пов'язаних з діяльністю товариства, у межах вартості акцій, що їм належать. Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про акціонерні товариства» засновниками акціонерного товариства визнаються держава в особі органу, уповноваженого управляти державним майном, територіальна громада в особі органу, уповноваженого управляти комунальним майном, а також фізичні та/або юридичні особи, що прийняли рішення про його заснування. Отже, ч. 2 ст. 152 ЦК України, а також ч. 2 ст. 3 Закону України «Про акціонерні товариства» встановлено, що акціонерне товариство самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями усім своїм майном. Акціонери не відповідають за зобов'язаннями товариства і несуть ризик збитків, пов'язаних з діяльністю товариства, тільки в межах належних їм сакцій. До акціонерів не можуть застосовуватись будь-які санкції, що обмежують їх права у разі вчинення протиправних дій товариством або іншими акціонерами. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 96 ЦК України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями усім належним їй майном. Посилання позивача на те що у статутному капіталі ВАТ «Словянський керамічний комбінат» налічується державний пакет акцій у розмірі 92,897 % є безпідставним, оскільки до спірних правовідносин має застосовуватись трудове законодавство, зокрема КЗпП, а додаткова (субсидіарна) відповідальність не може застосовуватись до трудових правовідносин, оскільки виникає лише у разі порушення зобов'язання, якого між сторонами не існувало. Також, згідно ч. 1 ст. 176 ЦК України, держава, [PERSON] Крим, територіальні громади не відповідають за зобов'язаннями створених ними юридичних осіб, крім випадків, встановлених законом. Жодним законом не передбачено субсидіарна відповідальність Державної казначейської служби України за неможливість виконання підприємством грошового зобовязання. Також, між сторонами у справі не існувало будь-яких зобовязань, вони не знаходилися у трудових відносинах. Державна казначейська служба України також не є правонаступником товариства. Враховуючи відсутність правових підстав для відповідальності Державної казначейської служби України в результаті діяльності ВАТ «Словянський керамічний комбінат», суд дійшов висновку, що позов [PERSON] задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed