Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

05 серпня 2015 року до суду надійшла зазначена позовна заява. В позовних вимогах позивач просить: визнати виконавчий напис від 10.02.2015 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хижняк А.М. та зареєстрований в реєстрі за №200, таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10.02.2015 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хижняк А.М. вчинив виконавчий напис який зареєстрований за №200 за яким звернуто стягнення на предмет застави - транспортний засіб «Ауді», державний номер [NUMBER], який належить на праві власності позивачу в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в сумі 857 314,72 грн. Як зазначає позивач, за умовами кредитного договору позивачу було надано в кредит 482 406,44 грн. строком на 60 місяців зі сплатою 9,90% річних та Договором встановлено графік повернення коштів. Позивачем за період з 15.08.2012 року по 30.12.2014 року було сплачено 341 423,32 грн., що перевищило суму, яка мала б бути сплачена за графіком погашення кредиту на 44 869,32 грн. А тому, оскільки сума заборгованості на момент вчинення виконавчого напису не була безспірною, нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні заявлені вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні на тій підставі, що сума заборгованості була безспірною так як позивач у строки та спосіб, визначений договором не здійснювала повернення коштів. Крім того, представник відповідача просив відшкодувати судові витрати - у розмірі 10 000,00 грн. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хижняк А.М., як третя особа в судове засідання не з'явився, просив слухати справу в його відсутність, направив до суду відзив в якому зазначає, що заявлені вимоги є безпідставними та не можуть бути задоволені з тих підстав, що виконавчий напис вчинено у відповідності до норм чинного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, врахувавши пояснення відповідача та третьої особи, оцінивши в сукупності надані в судовому засіданні докази, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову за наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 26.07.2012 року між ТОВ «Порше мобіліті» (далі - Компанія) та [PERSON] (далі - Позичальник) був укладений кредитний договір №50005321 за умовами якого [PERSON] було надано кредит в сумі 482 406,44 грн., що становить еквівалент 59 648,40 доларів США (курс для обчислення 8,0875 грн./дол.США) зі сплатою 9,90% річних. Кредит надавався для придбання автомобіля «Ауді», 2012 року випуску. Додатковою угодою було визначено строк повернення кредиту - 84 місяці. Додатком до Кредитного договору є Графік погашення кредиту за яким щомісячні платежі визначені в доларах США із зазначенням еквіваленту в гривні. Згідно з умовами Договору (п.1.3 Загальних умов) сплата платежів за кредитом відбувається в гривнях за відповідним обмінним курсом чинного на момент виставлення рахунку. 27.07.2012 року між ТОВ «Порше мобіліті» (далі - Заставодержатель) та [PERSON] (далі - Заставодавець) був укладений Договір застави транспортного засобу за умовами якого Заставодавець з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором від 27.07.2012 року передала у заставу ТОВ «Порше мобіліті» автомобіль «Ауді», 2012 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER]. Пунктом 5.3.3 Договору застави передбачено право Заставодержателя у випадку невиконання своїх зобов'язань Заставодавцем за Кредитним договором звернутися до нотаріуса про вчинення виконавчого напису. 15.08.2014 року ТОВ «Порше мобіліті» направило на адресу [PERSON] вимогу про усунення порушення, яка отримана [PERSON] 28.08.2014 року. Як вбачається у вимозі, ТОВ «Порше мобіліті» вимагало дострокового повернення кредиту та зазначає, що існує заборгованість за кредитним договором в розмірі 857 314,72 грн. 10.02.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хижняк А.М. було вчинено виконавчий напис за яким звернуто стягнення на транспортний засіб - автомобіль «Ауді», 2012 року виробництва, реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] Виконавчий напис зареєстровано в реєстрі за №200. Як зазначено, за рахунок коштів, отриманих від реалізації транспортного засобу пропонувалось задовольнити вимоги ТОВ «Порше мобіліті» заборгованість за кредитним договором: -несплачені чергові платежі (прострочені відсотки та прострочена сума основного боргу) - 35 454,22 грн. -штрафні санкції за вимогами щодо сплати - 3387,79 грн., -витрати понесені компанією з метою повернення простроченої заборгованості - 5 407,50 грн. -штраф за порушення вимог щодо страхування майна - 119 445,92грн. -штраф за порушення терміну повернення кредиту - 159 261,23 грн. -компенсація страхових платежів - 11 666,18 грн. -суми кредиту - 522 691,88 грн., що становить 587 314,72 грн. Виконавчий напис пред'явлено до виконання та постановою від 20.02.2015 року державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ в м.Києві Красноштан І.Л. відкрито виконавче провадження. Згідно із ч. 1 ст. 590 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст. 20 Закону України «Про заставу» звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду на підставі напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором. Частина 3 ст. 6 ЦК України передбачає, що сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Згідно з пунктом 283 Інструкції про вчинення нотаріальний дій, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. В позовній заяві позивач зазначає, що позивач виконувала свої зобов'язання належним чином та існує переплата по платежам, проте суд не може взяти до уваги зазначені посилання представника позивача, оскільки з копій квитанцій вбачається, що позивач сплачувала за первісним графіком погашення заборгованості та не сплачувала по обмінному курсу валют на момент виставлення рахунку, що призвело до утворення заборгованості. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, з вересня 2012 року [PERSON] сплачувала щомісячні платежі з порушенням строків, визначених графіком. А тому, оскільки в судовому засіданні не встановлено, що існує переплата за кредитним договором, судом не встановлено, що сума заборгованості була спірною на момент вчинення виконавчого напису нотаріуса, саме заперечення позивача проти суми заборгованості не свідчить про спірність суми, а тому суд не вбачає законом передбачених підстав для задоволення заявлених вимог позивача. Крім того, представник відповідача просив стягнути з позивача витрати на правову допомогу в розмірі 10 00,00 грн. Як вбачається з матеріалів справи, Договір про надання юридичних послуг №24/2010 15.10.2010 року укладено між ТОВ «Юридична фірма Вернер і партнери» та ТОВ «Порше мобіліті». Як вбачається кошти в сумі 10 000,00 грн. сплачені на рахунок ТОВ «Юридична фірма Вернер і партнери», проте представники відповідача представляли його інтереси на підставі довіреності від ТОВ «Порше мобіліті» та не було надано доказів, що вони є працівниками юридичної фірми. А тому суд не має підстав для стягнення з позивача на користь позивача витрат на правову допомогу в розмірі 10 000,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed