Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

04 травня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку набувальної давності до відповідача [PERSON] міської ради . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 2000 року, проживає у будинку, який розташований в с. Звірівка Новоукраїнського району по вул. Карпенка Карого, 10, та який належав його дідові [PERSON], який помер 30.07.1984 року. Після смерті діда спадкова справа не заводилась, оскільки з заявами про відмову від прийняття спадщини та про прийняття спадщини ніхто не звертався. Заповіт [PERSON] не залишив. У звязку з чим позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду та просить визнати за ним право власності на житловий будинок із надвірними спорудами за набувальною давністю. Представник позивача та позивач в судове засідання не з'явилися до суду надали заяву про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримують повністю. Представник відповідача [PERSON] міської ради Новоукраїнського району в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу в його відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних обставин. Судом встановлено, що [PERSON] з 2000 року проживає в будинку, що розташований в с. Звірівка по вул.. Карпенка Карого, 10, та належав його дідусю [PERSON], який помер 30.07.1984 року (а.с.8). [PERSON] за життя заповіт на даний житловий будинок не складав. Після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась, з заявами про відмову від прийняття спадщини та про прийняття спадщини ніхто не звертався. Позивач з 2000 року володіє даним житловим будинком , самостійно проводив та проводить заходи щодо поліпшення та утримання житлового приміщення, сплачував та сплачує комунальні послуги та підтримує будинок у належному стані, тобто фактично добросовісно та відкрито володіє вказаним нерухомим майном понад 15 років. Жодних претензій з приводу користування позивачем вказаним будинком до нього не предявлялося, прав на нього ніхто не заявляв та не заявляє, про що свідчить акт обстеження домоволодіння від 24.04.2017 року (а.с.11). Згідно технічної документації, житловий будинок за адресою с. Звірівка Новоукраїнського району Кіровоградської області, вул. Карпенка Карого, 10, складається із житлових і побутових приміщень, також біля будинку наявні надвірні допоміжні споруди, вартість домоволодіння на 25.04.2017 р. становила 48 392 грн.\~ (а.с.15). Даючи оцінку матеріалам справи дослідженим в судовому засіданні, повно та всебічно дослідивши обставини справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволення з наступних підстав. Згідно ст.ст. 328,344 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито і безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно. Суд бере до уваги правову позицію ВССУ, висловлену у п.9 Постанови «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 р. №5, в якій зазначено, що не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Суд погоджується із доводами позивача про відкритість, безперервність і добросовісність володіння чужим майном, оскільки відповідач не заперечив проти позовних вимог, також володіння і користування ним, будь-які претензії стосовно цього майна сторонніми особами не висувались. Оскільки позивач не має можливості у позасудовому порядку визнати своє право власності на спірне нерухоме майно, то суд визнає за необхідне захистити його право шляхом визнання за ним права власності на нерухоме майно на підставах, визначених ст.344 ЦК України, тобто в порядку набувальної давності. Досліджені судом докази переконують в обгрунтованості позовних вимог, доведеності обставин, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, відсутності жодних доказів, які б спростовували позовні вимоги. Згідно ст.88 ЦПК України, судові витрати покладаються судом на позивача. На підставі ст.ст. 10,60,88,212-215 ЦПК України, ст.ст. 16,328,344 ЦК України,

Outcome: approved