Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

05.12.2018 року позивач звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить встановити факт не проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , на час відкриття спадщини, а саме станом на 10 жовтня 2015 року, визнати за [PERSON] , в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на: - [ADDRESS] - земельну ділянку площею 1,00 га, яка розташована на території Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення особистого селянського господарства (Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданий 18.07.2002 року Ізмаїльською районною Радою народних депутатів, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за [NUMBER] , кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] ); - земельну ділянку площею 1,06 га, яка розташована на території Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення особистого селянського господарства (Державний акт на право власності на землю серії [NUMBER] , виданий 06.12.2005 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №01.05.521.00199, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] ). Свої вимоги мотивує тим, що вищевказане майно належить її матері [PERSON] . [INFO] року [PERSON] померла, після її смерті відкрилась спадщина на вищевказане спадкове майно. Спадкоємцями за законом першої черги являються діти [PERSON] та [PERSON] . Позивач прийняла спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем. [PERSON] спадщину не прийняла. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І . позивачу було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом, у зв`язку з тим, що [PERSON] було пропущено строк для подачі зави про відмову від прийняття спадщини. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Відповідач в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог, надала до суду відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги визнає в повному обсязі. Представник Ізмаїльської районної державної адміністрації Одеської області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, якою просить справу розглянути за його відсутністю. Представник Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, якою позовні вимоги визнає та просить справу розглянути за його відсутністю. Вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3, ст. 200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належить: - 7/15 часток житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності [NUMBER] від 12.03.2004 року, виданого Кам`янською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області , зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме майно в реєстровій книзі за №2/248 від 12.03.2004 року; свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.09.2004 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області Черненко С.М . № 3-1832; свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.09.2004 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області Черненко С.М . № 3-1833, що підтверджено довідкою КП «Ізмаїльське МБТІ» №1899 від 26.12.2018 року; - земельна ділянка площею 1,00 га, яка розташована на території Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення особистого селянського господарства, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданий 18.07.2002 року Ізмаїльською районною Радою народних депутатів, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за [NUMBER] , кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] ; - земельна ділянка площею 1,06 га, яка розташована на території Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення особистого селянського господарства, на підставі Державного акту на право власності на землю серії [NUMBER] , виданого 06.12.2005 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №01.05.521.00199, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 15.10.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить: - 7/15 часток житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] - земельна ділянка площею 1,00 га, яка розташована на території Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення особистого селянського господарства (Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданий 18.07.2002 року Ізмаїльською районною Радою народних депутатів, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за [NUMBER] , кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] ); - земельна ділянка площею 1,06 га, яка розташована на території Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення особистого селянського господарства (Державний акт на право власності на землю серії [NUMBER] , виданий 06.12.2005 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №01.05.521.00199, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 49224374 від 25.09.2017 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Веліксар Т.І , інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлої [INFO] року - відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - донька [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 13.12.1984 року Кам`янською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим першим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, згідно якого [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на «[PERSON]»; - дочка [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим повторно 04.12.1996 року Кам`янською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області. Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.. Згідно до ч.1 ст. 29 ЦК України - місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. При цьому у п.23 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України зазначено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно до ст. 1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. Відповідно до ч. 2 ст. 2 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Факт не проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , на час відкриття спадщини, а саме станом на 10 жовтня 2015 року підтверджено довідкою Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області №2310 від 20.11.2017 року, згідно якої [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] будинок , однак фактично за вказаною адресою не проживає. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] прийняла спадщину після [PERSON] , оскільки на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем, що підтверджено довідкою Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області №1171 від 26.06.2017 року. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І . №708/02-14 від 05.11.2018 року позивачу було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом, у зв`язку з тим, що [PERSON] було пропущено строк для подачі зави про відмову від прийняття спадщини. Вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивач довів та підтвердив достовірними доказами факт не проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , на час відкриття спадщини, а саме станом на 10 жовтня 2015 року та у зв`язку з тим що, визнання права власності на спадкове майно в нотаріальному порядку неможливе, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved