Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-02 00:00:00

07.05.2018 [PERSON], звернулася до суду з позовом до Миньковецької сільської ради Славутського району Хмельницької області та з врахуванням уточнених позовних вимог просила суд встановити факт родинних відносин між нею та її матір'ю [PERSON], яка померла [INFO], та визнати за нею право власності на земельну частку розміром 3.19 га, що розташована на території Миньковецької сільської ради Славутського району Хмельницької області. Позов обґрунтовує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина на майно у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями, розташованими по [ADDRESS] та земельної ділянки, що на території Миньковецької сільської ради, проте нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на підставі того в зв'язку з пропуском строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Крім того зазначає, що у свідоцтво про її народження імя матері невірно зазначено як [PERSON], хоча насправді правильно її матір звали [PERSON]. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Представник відповідача в особі Миньковецької сільської ради Славутського району Хмельницької області в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про час та місце та розгляду справи, не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що за даними копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], [PERSON] померла [INFO] в селі Миньківці Славутського району Хмельницької області, про що зроблено актовий запис №28. Згідно листа Держгеокадастру від 08.12.2017 року [PERSON] була власником сертифіката на право на земельну частку (пай) із земель колективної власності колишнього КСГП «Миньковецьке» серії [NUMBER], зареєстрований у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Миньковецькій сільській раді за № 106. Згідно даних оголошення, розміщеного в газеті «Пульс» від 21.09.2018 року сертифікат на земельну частку (пай) серії [NUMBER] виданий 20.03.2002 року, на ім'я [PERSON] втрачено. Згідно відповіді нотаріуса від 15.03.2017 року №166/02-14 [PERSON] відмовлено у оформленні спадщини у зв'язку з тим, що позивач пропустила шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Відповідно до довідки виданої 04.05.2018 року №02-07/377 виданої Миньковецькою сільською радою Славутського району Хмельницької області, [PERSON], [INFO], проживала без реєстрації з лютого 2013 року разом зі своєю матір'ю [PERSON], [INFO], яка померла [INFO]. Відповідно до витягу від 04.05.2018 року №02-07/377 виданої Миньковецькою сільською радою Славутського району Хмельницької області, [PERSON], [INFO], була зареєстрована [ADDRESS]. Отже, до складу спадкового майна після смерті [PERSON] увійшла земельна ділянка загальною площею 3,19 га, розташована на території Миньковецької сільської ради Славутського району Хмельницької області. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст.ст.1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1225 ЦКУ право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Також у відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 N7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що позивач не має змоги отримати правовстановлюючі документ на спадкове майно, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання права власності на земельну ділянку загальною площею 3,19 га, розташовану на території Миньковецької сільської ради Славутського району Хмельницької області, підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо позовної вимоги про встановлення факту родинних відносин між позивачем та спадкодавцем, суд вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON], тоді як згідно даних вищевказаних свідоцтва про смерть ім'я спадкодавця вказано як «[PERSON]». Про те, що матір позивача насправді звати [PERSON] підтвердили у судовому засіданні свідки [PERSON], яка є землевпорядником сільської ради та [PERSON], яка являється хресною мамою позивачки. Розбіжність в наведених документах є перешкодою для подальшої реалізації права позивача на прийняття спадщини.

Outcome: approved