Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

05 лютого 2011 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі ДРАЦС по м. Золотоноші Черкаської області за актовим записом №15, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СР № 072107 від 05.02.2011 року. Пісдя одруження дружині присвоєно прізвище Яронна. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO]. Спору про місце проживання дитини та спору про поділ спільно нажитого майна на час подачі позову між сторонами не існує. Шлюбні відносини між подружжям припинені, сторони проживають окремо і не спілкуються. Причиною цьому стало те, що між подружжям відсутнє взаєморозуміння, сторони мають різні погляди щодо сімейних відносин, що ставало причиною сварок та призвело до втрати поваги та взаєморозуміння між подружжям і розпаду сім`ї. Сторони не підтримують шлюбних відносин, спільне господарство не ведуть, а тому вважаючи, що примирення неможливе, [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] Відповідно до ухвали суду від 23.03.2018 року розгляд даної справи проводиться у порядку загального позовного повадження та призначений у підготовче засідання на 20.04.20018 року на 12.30 год. У підготовче засідання позивач [PERSON] не зявилась, направила на адресу суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, на позовних вимогах наполягала у повнлму обсязі. Після розірвання шлюбу просила залишити набуте у шлюбі прізвище Яронна. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з`явився, направивши до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю та просив суд розглядати справу у його відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідач позовні вимоги визнає, а у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення на підставі матеріалів справи, за відсутності позивача та відповідача у підготовчому судовому засіданні. Суд, вивчивши матеріали справи та враховуючи згоду сторін, вважає, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Згідно із ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає і ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН від 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Оскільки у судовому засіданні було достовірно встановлено, що збереження шлюбу неможливе, так як сторони подружніх стосунків не підтримують тривалий час, мір до примирення не приймають і обоє на примирення не згідні, вільної згоди обох сторін на проживання у шлюбі немає, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя буде суперечити інтересам сторін. Згідно із ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. На підставі зазначеного та

Outcome: approved