Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

05 серпня 2010 року померла [PERSON]. До складу спадкового майна після її смерті входить, зокрема, земельна ділянка загальною площею 5,5525 гектара, яка розташована на території Вищеольчедаївської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Позивач є спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті [PERSON], проте не може оформити спадкові права в нотаріальній конторі, оскільки відсутній (втрачений) правовстановлюючий документ на спадкове майно. За захистом своїх прав та інтересів [PERSON] з відповідним позовом звернулася до суду. Позивач у судове засідання не зявилася, просила справу слухати у її відсутності (позовна заява, а.с. 4). Представник відповідача сільський голова Вищеольчедаївської сільської ради у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, у якій позов визнала і просила справу слухати у її відсутності (а.с. 22). З урахуванням права, передбаченого ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із позовною заявою. Розглянувши справу суд, вважає, що позов підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного: Об'єктом спадкового наступництва є спадщина, тобто вся сукупність прав та обов'язків спадкодавця, в яких він перебував на момент своєї смерті і які за своєю правовою природою є невіддільними від особи їх носія і здатні перейти до інших осіб. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (с. 1 ст. 1220 ЦК України). [PERSON] померла 05 серпня 2010 року (а.с. 7). Довідкою виконавчого комітету Вищеольчедаївської сільської ради № 1163 від 06 вересня 2016 року (а.с. 10), технічною документацією з нормативної грошової оцінки земельної ділянки (а.с. 12-15) стверджується, що до складу спадщини після смерті [PERSON], входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,5525 га, яка розташована на території Вищеольчедаївської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті, і це право у них виникає у день відкриття спадщини день смерті спадкодавця. З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 45344104, виданої 07 жовтня 2016 року (а.с. 24) слідує, що [PERSON] заповіту по своїй смерті не залишала. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України (ч. 2 ст. 1223 ЦК України). Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги (ст. 1258 ЦК України). Довідкою виконавчого комітету Вищеольчедаївської сільської ради № 1289 від 12 жовтня 2016 року (а.с. 32) стверджується, що після смерті [PERSON] пережилого чоловіка, дітей, батьків, рідних сестер і братів, баби та діда з боку батька чи матері, рідного дядька чи тітки немає. Особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини належать до четвертої черги спадкоємців за законом ( ст. 1264 ЦК України). Свідоцтвом про смерть (а.с. 7), рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 16 вересня 2016 року, яке набрало чинності 27 вересня 2016 року, про встановлення факту проживання однією сімєю (а.с. 8), довідкою виконавчого комітету Вищеольчедаївської сільської ради № 1163 від 06 вересня 2016 року (а.с. 10), виписками із погосподарської книги № 3 за 2001-2005, 2006-2010 роки по домогосподарству по вул. І.Франка, 2 в с. Вищеольчедаїв Мурованокуриловецького району (а.с. 30-31) стверджується, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом, що має право спадкувати у четвертій черзі після смерті [PERSON]. З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 45344125, виданої 07 жовтня 2016 року (а.с. 23), вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена, тобто спадкові права ніким не оформлялися. Частиною 1 ст. 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. З оголошення в газеті «Наше Придністровя» від 30 вересня 2016 року (а.с. 9) слідує, що оригінал державного акта на право приватної власності на землю на прізвище [PERSON] втрачений, а тому позивач не може оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору і захистити права спадкоємця іншим чином, окрім як через суд, вона також не може (а.с. 16). Суд враховує обставину, що позивач пропустила строк звернення до суду з поважної причини, зокрема, через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно, та відсутність доказів про право на спадкування (рішення суду про встановлення юридичного факту лише 27 вересня 2016 року набрало чинності), а тому приймає рішення про його поновлення на підставі ст. 73 ЦПК України. Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач визнав позовну вимогу і таке визнання позовних вимог, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за [PERSON] слід визнати в порядку спадкування право власності на земельну ділянку як спадкоємця [PERSON] за законом.

Outcome: approved