Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

06 грудня 2018 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів на малолітню дитину. Позов мотивує тим, що заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 квітня 2018 року з відповідача [PERSON] присуджено стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 746,00 гривень, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 грудня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.\~ На даний час витрати на утримання неповнолітнього [PERSON] значно зросли, останній часто хворіє, необхідні додаткові витрати на його лікування. А тому, просить суд стягнути з відповідача в її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Представник позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності, вказала, що позовні вимоги підтримує повністю з підстав викладених у позовній заяві. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, будь-яких заяв, в тому числі відзиву не подавав. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду від 28 квітня 2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, сторони проживають окремо, а їхній неповнолітній син проживає з позивачем. На підставі рішення Луцького міськрайонного суду від 20 квітня 2018 року з [PERSON], на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 746,00 гривень, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 грудня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.\~\~ Згідно з положеннями ч. 1\~ст. 192 СК України,\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 № 2037-VIII, який набрав чинності 08.07.2017, внесено зміни до ч. 2\~ст. 182 СК України, відповідно до якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно свідоцтва про народження дитини серії І-ЕГ №217065 від 11 червня 2015, неповнолітній [PERSON] народився 02.06.2015, тобто на даний час йому виповнилось 4 роки. З положень Закону України №2629-VІІІ «Про державний бюджет на 2019 рік» слідує, що розмір прожиткового мінімуму для дітей у віці до 6 років становить: з 1 січня 2019 року - 1626 грн., з 1 липня 2019 року - 1699 грн., з 1 грудня 2019 року - 1779 грн. Наведене свідчить про те, що на день постановлення даного рішення розмір прожиткового мінімуму змінився в бік його збільшення. Крім того, суд вважає, що на даний час розмір раніше присуджених аліментів не в повній мірі задовольняє мінімальні потреби дитини, оскільки в силу свого віку остання потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері. Належних доказів щодо відсутності у відповідача можливості надавати матеріальну допомогу сину подано не було. За таких обставин, суд прийшов до висновку про необхідність змінити розмір раніше присуджених з відповідача аліментів та стягувати їх у розмірі 1 100 гривень від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки такий розмір відповідатиме інтересам дитини та буде необхідним та достатнім для забезпечення її гармонійного розвитку. При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що додаткові витрати на ліки та медичні процедури можуть бути стягнуті з відповідача в користь позивача за рішенням суду на підставі ст.185 СК України. З вимогою про стягнення додаткових витрат позивач в даному позові не зверталася. Згідно вимог ст. 191 СК України та розяснень, які містяться у п.23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3\~«Про застосування судами окремих норм\~Сімейного кодексу України\~при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, стягнення аліментів у новому розмірі відбуватиметься після набрання рішенням суду законної сили, а не з дня предявлення позову як вказує позивач. Частиною 2\~ст. 184 СК України\~визначено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до вимог ст.\~141\~ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у встановленому законом розмірі.

Outcome: partial