Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

07.08.2014 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» звернувся з позовом до [PERSON]про стягнення кредитної заборгованості, в якому з урахуванням уточнень до позовної заяви просив суд стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором №1917-н від 04.09.2007 року у розмірі 5926,33 доларів США та 8427,02 гривень. Представник позивача посилається на те, що 04.09.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №1917-н. Відповідно до умов договору Відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» надав [PERSON] кредит у розмірі 40 000,00 доларів США,на умовах, визначених кредитним договором та сплатою 14 % річних за користування кредитом. На підставі рішення Київського районного суду м.Одеси від 22.10.2010 року позовні вимоги ВАТ «Державний ощадний банк України» до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості задоволені, стягнуто з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 29147,48 доларів США. 22 червня 2011 року апеляційний суд Одеської області ухвали рішення, яким апеляційну скаргу [PERSON] відхилив, а рішення Київського районного суду м.Одеси від 22.10.2010 року залишив без змін. Оскільки договір не було розірвано, а ухвалення рішення не є підставою для припинення нарахування відсотків та пені за кредитом, то з моменту ухвалення рішення, відповідно до п. 1.5.1.1 кредитного договору, було нараховані відсотки та пеню, у зв'язку з чим виникла заборгованість за кредитом, яка станом на 19.02.2015 складає 5926,33 доларів США та 8427,02 гривень, з яких: прострочені проценти - 3916,87 доларів США, прострочена комісія за супроводження кредиту - 6000,00 гривень, пеня за прострочені проценти - 2009,46доларів США, пеня за прострочену комісію за супроводження кредиту - 2427,02 гривень. Представник позивача у судове засідання з'явився, уточнені позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання з'явилася, в ході розгляду справи покинула залу судового засідання, просила суд розглядати справу за її відсутності,через канцелярію суду надала відповідне письмове клопотання. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 04.09.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №1917-н. Відповідно до умов договору Відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» надав [PERSON] кредит у розмірі 40 000,00 доларів США,на умовах, визначених кредитним договором та сплатою 14 % річних за користування кредитом. На підставі рішення Київського районного суду м.Одеси від 22.10.2010 року позовні вимоги ВАТ «Державний ощадний банк України» до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості задоволені, стягнуто з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 29147,48 доларів США. 22 червня 2011 року апеляційний суд Одеської області ухвали рішення, яким апеляційну скаргу [PERSON] відхилив, а рішення Київського районного суду м.Одеси від 22.10.2010 року залишив без змін. Однак, з урахуванням того, що кредитний договір не було розірвано, а ухвалення рішення не є підставою для припинення нарахуванням відсотків та пені за кредитом, позивачем, відповідно до п. 1.5.1.2. кредитного договору, були нараховані відсотки та пеня, у зв'язку з чим, з моменту ухвалення рішення у відповідачів виникла заборгованість за відсотками за користування кредитом та пенею. Згідно кредитного договору [PERSON] зобов'язалася належним чином виконувати взяті на себе зобов'язання, своєчасно сплачувати проценти за користуванням кредитом, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов'язань достроково повернути кредит з одночасною сплатою відсотків за фактичний час користування кредитними ресурсами та пені. Відповідно до п.1.6 Кредитного договору позичальник зобов'язався щомісячно здійснювати погашення кредиту та процентів ануїтет ними платежами у сумі 1112,00 доларів США. Згідно п. 5.2. Кредитного договору позичальник зобов'язався за порушення взятих на себе зобов'язань по поверненню основної суми кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування кредитом сплатити на користь Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на період, за який сплачується пеня, від суми платежу, за кожний день прострочення. Як вбачається із матеріалів справи, 07 червня 2011року проведено держану реєстрацію зміни до статуту ВАТ «Ощадбанк», відповідно до яких, змінено назву Відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» на Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України». Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.1, ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і з неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 1-3 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Так, відповідно до ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Відповідно до ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно до ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.549, п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки - грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов'язання. Згідно ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Як вбачається із наданого представником позивача розрахунку залишку заборгованості за договором №1917-н від 04.09.2007 року, станом на 19.02.2015 сума заборгованості складає 5926,33 доларів США та 8427,02 гривень, з яких: прострочені проценти - 3916,87 доларів США, прострочена комісія за супроводження кредиту - 6000,00 гривень, пеня за прострочені проценти - 2009,46доларів США, пеня за прострочену комісію за супроводження кредиту - 2427,02 гривень. Доказів сплати зазначеної суми відповідачами, в порушення вимог ст. 60 ЦПК України, суду не надано. З урахуванням викладеного, вимоги позивача про стягнення заборгованості за процентами за кредитним договором, заявлені на підставі розрахунку, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Статтею 533 ЦК України передбачено, що грошове зобов`язання має бути виконано у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає стягненню у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу , якщо інший порядок не встановлений договором або законом. Згідно з частиною першою статті 192 ЦК законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Відповідно до п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року, у зв'язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. Також у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 716,57 підлягають стягненню з відповідача на користь позивача - ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України».

Outcome: approved