Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

05 лютого 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому зазначила, що вони з відповідачем по справі перебували у шлюбі в період часу з 08 вересня 1990 року до 22 жовтня 2015 року. Під час перебування у шлюбі, 17 липня 2003 року придбали з чоловіком будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . З посиланням на статті 60, 69-70 СК України позивач просить поділити майно, набуте за час шлюбу із [PERSON] - визнати за нею право власності на Ѕ частину будинку загальною площею 65,90кв.м., розташованого у [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право власності на Ѕ частину будинку загальною площею 65,90кв.м., розташованого у [ADDRESS] . В судове засідання позивач не з`явилась, звернулась до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, в якій не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення був належним чином повідомлений, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280, 281 ЦПК України. З`ясувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що позивач [PERSON] та [PERSON] 08 вересня 1990 року уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] (а.с.15). Під час перебування у шлюбі з позивачкою по справі, 17 липня 2003 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу (а.с.16), відповідно до п.п. 1-3 якого відповідач по справі за 12000 гривень придбав будинок [ADDRESS] (а.с.12-14). 28 липня 2003 року право власності на зазначений будинок було зареєстровано за відповідачем [PERSON] , що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.7,26). В будинку [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.8-11). Відповідно до рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 22 жовтня 2015 року, яке набрало законної сили 03 листопада 2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний (а.с.6). В силу ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку, доходу. Відповідно до ст. 69 ч. 1 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ст. 70 ч. 1 СК України у разі поділу майна, що є об*єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини і чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ч.1,2 ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Приймаючи до уваги вищевикладене, та враховуючи, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт того, що будинок [ADDRESS] придбаний сторонами по справі в період шлюбу, суд вважає за необхідне визнати його об`єктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та визнати за кожним із подружжя право власності на 1/2 частину зазначеного будинку. В силу ст.141 ЦПК України судові витрати слід віднести на відповідача по справі. На підставі ст.60, ч.1 ст.69, ч.1 ст.70 СК України, ч.1,2 ст.372 ЦК України,

Outcome: approved