Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

06 березня 2014 року [PERSON], звернулася до суду із вказаним вище позовом. В заяві послалася на таке, що 15 жовтня 2009 року Снігурівською державною нотаріальною конторою їй видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 8,21 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Червонодолинської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належної [PERSON], на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії МК №078398, виданого Снігурівською районною державною адміністрацією Миколаївської області 14 січня 2005 року. 18 жовтня 2013 року позивач отримав витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-480049152203.24 березня 2014 року державний реєстратор прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Снігурівського районного управління юстиції Миколаївської області відмовив йому у державній реєстрації прав на вказану земельну ділянку за відсутності правовстановлюючих документів на неї. Враховуючи, що після отримання свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно вона своєчасно не зареєструвала його та не отримала право встановлюючі документи, просила суд визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом на вказану земельну ділянку. У судовому засіданні представник позивача заяву підтримав у повному обсязі. Перший відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно. Надіслав до суду заяву про слухання справи у відсутність його представника, проти задоволення позовних вимог заперечень не мав. Другий відповідач проти задоволення позиву не заперечував Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, суд дійшов до наступного. Відповідно до положень ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно ст. 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Як вбачається з свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 жовтня 2009 року (а.с.8), посвідченого нотаріусом Снігурівської державної нотаріальної контори, [PERSON], отримала спадщину після смерті [PERSON] на нерухоме майно, яке складається із земельної ділянки загальною площею 8,21 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Червонодолинської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. (а.с 8) Після отримання спадщини позивач не виконав вимог ст.1299 ЦК України і не зареєстрував право власності на вказане нерухоме майно, у зв'язку з чим не відбулося виникнення права власності на вказане нерухоме майно. З 01 січня 2013 року вступив в дію новий Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-480049152203 від 18 жовтня 2013 року після уточнення меж та розміру на місцевості загальна площа земельної ділянки становить 8,2361га, розмір 1-ї земельної ділянки площа 3,5754 га, кадастровий № 4825785000:14:000:0073, 2-а земельна ділянка площею 4,6307 га кадастровий номер № 4825785000:04:000:0013, та місце розташування яких в межах території Червонодолинської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області. (а.с.39-46). У зв'язку з тим, що позивач після прийняття спадщини не отримав Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, йому відмовлено у реєстрації права на вказане нерухоме майно. Отримати Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку на теперішній час позивач не має можливості, у зв'язку з змінами у дію чому законодавстві. За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню у повному обсязі, так як без визнання права власності на вказане нерухоме майно позивач позбавляється права у державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Outcome: approved