Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

05 квітня 2021 року [PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання кредитного договору недійсним. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 29 листопада 2019 року [PERSON] та товариство з обмеженою відповідальністю «Гелексі Фінанс» (далі - ТОВ «Гелексі Фінанс») уклали договір №29-11-19-02-Ю про надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит в сумі 50 000 грн зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 90% річних на суму 41300 грн та інші нараховані суми (для наявності підстав для їх нарахування) на умовах та строки, встановлені договором. До повернення за кредитом по договору підлягала сума в розмірі 91300 грн. В якості забезпечення зобов`язань за кредитним договором ТОВ «Гелексі Фінанс» та [PERSON] уклали 29 листопада 2019 року договір застави за яким [PERSON] передав у заставу автомобіль марки І-VAN, моделі А07А1, 2006 року випуску, номерний знак [NUMBER] , що належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 12 листопада 2019 року. Ураховуючи те, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, а кредитні кошти були отримані [PERSON] для спільних сімейних потреб, [PERSON] надала нотаріально оформлену згоду на укладення вказаного кредитного договору. Надававши таку згоду, позивач виходила з того, що істотні умови кредитного договору не будуть змінюватися і саме за таких умов вони разом із чоловіком зможуть виконувати зобов`язання за кредитним договором. 08 червня 2020 року [PERSON] та ТОВ «Гелексі Фінанс», без надання згоди позивачем, уклали додаткову угоду про внесення змін і доповнень до договору позики, внаслідок чого сума кредиту була збільшена до 93742,97 грн, разом зі сплатою процентів на суму 58066,20 грн, що разом становить 151809,17 грн. 21 жовтня 2020 року [PERSON] та ТОВ «Гелексі Фінанс», без надання згоди позивачем уклали додаткову угоду про внесення змін і доповнень до договору, внаслідок чого сума кредиту була збільшена до 125975,97 грн зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 48% від суми кредиту на суму 61041 грн, що разом становить 187017,36 грн. Зазначає, що укладені додаткові угоди порушують права позивача, оскільки були укладені без її згоди та значно збільшують обсяг відповідальності позивача. Звернення стягнення заборгованості за кредитним договором значно вплине на майновий стан сім`ї позивача та її дітей. Отже, укладення зазначених додаткових угод було здійснено з порушенням норм чинного законодавства, позивач просила визнати недійсним договір від 29 листопада 2019 року №29-11-19-02-Ю та договори про внесення змін та доповнень №1 від 08 червня 2020 року та №2 від 21 жовтня 2020 року, укладені між [PERSON] та ТОВ «Гелексі Фінанс». Стягнути з ТОВ «Гелексі Фінанс» на користь [PERSON] витрати по сплаті судового збору в сумі 908 грн. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 08 квітня 2021 року відкрито провадження у вказаній справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 29 квітня 2021 року ТОВ «Гелексі Фінанс» звернулось до суду із зустрічним позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову ТОВ «Гелексі Фінанс» зазначає про те, що під час укладення кредитного договору [PERSON] надала нотаріально посвідчену згоду на укладення вказаного кредитного договору. При цьому, в позовній заяві вона заявляла, що вказаний кредитний договір укладений в інтересах сім`ї. При цьому, у письмовій згоді було зазначено, що вона надає згоду й на укладення додаткових договорів та договорів про внесення змін і доповнень до вищевказаних договорів. Тому, доводи позовної заяви є безпідставними та позов задоволенню не підлягає. Разом з тим, 29 листопада 2019 року [PERSON] та ТОВ «Гелексі Фінанс» уклали договір поруки, відповідно до умов якого [PERSON] у разі невиконання боржником основного зобов`язання за кредитним договором від 29 листопада 2019 року, зобов`язувалась відповідати перед кредитором за виконання боржником основного зобов`язання. Однак, відповідачі за зустрічним позовом порушили умови повернення кредиту та не передали відповідачу предмет застави, як того вимагають умови договору у разі порушення вимог про повернення кредиту, у зв`язку з чим наявні підстави для стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором з урахуванням штрафу та пені. На підставі викладеного, ТОВ «Гелексі Фінанс» просив стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ТОВ «Гелексі фінанс» заборгованість за договором від 29 листопада 2019 року №289-11-2019-02-Ю в сумі 132741,43 грн, з яких 123479,58 грн сума непогашеного залишку кредиту, 9261,85 грн сума нарахованих, проте не оплачених в період дії кредиту відсотків та 50 000 грн проценти за неправомірне користування кредитом. Стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Гелексі фінанс» штраф за порушення умов договору застави транспортного засобу від 29 листопада 2019 року в сумі 28500 грн, та з [PERSON] пеню за невиконання зобов`язання за договором поруки від 29 листопада 2019 року в сумі 30 000 грн. Вирішити питання про розподіл судових витрат. Ухвалою суду від 12 травня 2021 року зустрічну позовну заяву прийнято до спільного розгляду із позовом [PERSON] до ТОВ «Гелексі Фінанс», третя особа - [PERSON] про визнання кредитного договору недійсним. Справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. 14 травня 2021 року від [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі. 26 липня 2021 року від представника ТОВ «Гелексі Фінанс» надійшла заява про закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті. Ухвалою суду від 26 липня 2021 року підготовче провадження у справі закінчено та призначено справу до розгляду по суті. Сторони в судове засідання не з`явились. Представник ТОВ «Гелексі Фінанс» 23 листопада 2021 року подав заяву, в якій просив первісний позов залишити без розгляду, у зв`язку з повторною неявкою позивача та зустрічний позов задовольнити. Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні,вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини та приходить до наступного. Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що з 11 серпня 2007 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі. Згідно із випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 12 липня 2018 року зареєстрована юридична особа - ТОВ «Гелексі Фінанс», дані про основний вид економічної діяльності: 64.92 Інші види кредитування. Відповідно до пункту 3.1 Статуту ТОВ «Гелексі Фінанс», затвердженого протоколом № 4 загальних зборів учасників ТОВ «Гелексі Фінанс» від 28 серпня 2018 року, метою діяльності ТОВ «Гелексі Фінанс» є отримання прибутку від надання фінансових послуг. Згідно із пунктом 3.2. Статуту предметом діяльності товариства є: надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту; надання послуг фінансового лізингу. 29 листопада 2019 року [PERSON] надала нотаріально посвідчену згоду на передачу у заставу та продаж автомобіля марки І-VAN, моделі А07А1, 2006 року випуску, номерний знак [NUMBER] , що належить [PERSON] та їй на праві спільної сумісної власності подружжя та надала згоду [PERSON] щодо вищезазначеного транспортного засобу, підписувати договір застави транспортного засобу, договір позики, договір купівлі-продажу, а також додаткові договори та договори про внесення змін та доповнень до вищезазначених договорів, договори про розірвання вищезазначених договорів. 29 листопада 2019 року ТОВ «Гелексі Фінанс» та [PERSON] уклали договір №29-11-19-02-Ю про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, за яким ТОВ «Гелексі Фінанс» надало [PERSON] кредит у розмірі - 50000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, цільового характеру використання та забезпеченості, зі сплатою процентів за користування кредитом - 90% річних та інші нараховані суми (за наявності підстав для їх нарахування) на умовах та в строки, встановлені цим договором. Тип процентної ставки- фіксована. Відповідно до пункту 1.5 договору кредит надається на строком на дванадцять місяців від дати отримання позичальником кредиту, тобто з 29 листопада 2019 року по 28 листопада 2020 року. Згідно із пунктом 1.6 договору кредит надається позичальнику готівкою у касі кредитодавця шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на рахунок вказаний позичальником у заяві. Пунктом 1.8. договору визначена реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту та додаткові та супутні послуги третіх осіб, обов`язкові для отримання кредиту, які складають: 1.8.1. Реальна річна процента ставка складає 87,80 % річних. Орієнтовна загальна вартість споживчого кредиту складає 187,80 % від суми кредиту (у процентному виразі) або 93900 грн та включає в себе: 1.8.1.1 проценти (відсотки) за користування споживчим кредитом 82,60 % від суми кредиту (у процентному виразі) або 41300 грн, 1.8.2 додаткові та супутні послуги третіх осіб, обов`язкові для отримання кредиту: 1.8.2.1. вартість послуг за встановлення обладнання для стеження за місцезнаходженням автомобіля - 2400 грн; 1.8.2.2. оренда обладнання для стеження за місцезнаходженням автомобіля- 980 грн; 1.8.2.3 вартість послуг за перепрограмування обладнання для стеження за місцезнаходженням автомобіля - 1 650 грн. Додатком № 1 до договору № 29-11-19-02-Ю встановлено графік розрахунків із зазначенням періодичності та розмірів платежів позичальника з повернення споживчого кредиту та сплати процентів. З метою забезпечення виконання зобов`язань 29 листопада 2019 року між ТОВ «Гелексі Фінанс» та [PERSON] укладено договір застави транспортного засобу марки І-VAN, моделі А07А1, 2006 року випуску, номерний знак [NUMBER] . 02 грудня 2019 року в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна зареєстровано обтяження № 27272157. 28 листопада 2019 року ФОП [PERSON] та [PERSON] уклали договір №КБ 28-11-19-02-Ю про надання інформаційних послуг. 29 листопада 2019 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] укладено договір оренди обладнання № ОО29-11-19-02-Ю, оренда майна становить 980 грн. За умовами договору № КБ28-11-19-02-Ю про надання послуг з встановлення на автомобілі додаткового обладнання від 29 листопада 2019 року [PERSON] отримав послугу вартістю 2600 грн зі встановлення на автомобіль обладнання, що ним орендовано для стеження за місцезнаходженням автомобіля. Відповідно до платіжного доручення № 240 від 29 листопада 2019 року ТОВ «Гелексі Фінанс» перерахувало [PERSON] грошові кошти у розмірі - 45000 грн. Згідно із платіжними дорученням № 249 та № 250 від 29 листопада 2019 року ТОВ «Гелексі Фінанс» перерахувало ФОП [PERSON] грошові кошти у розмірі - 2400 грн та ФОП [PERSON] - 2600 грн. 08 червня 2019 року між ТОВ «Гелексі Фінанс» та [PERSON] укладено договір №1 про внесення змін та доповнень до договору № 29-11-19-02-Ю надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, згідно якого ТОВ «Гелексі Фінанс» по заяві [PERSON] збільшило кредит до 93742,97 грн зі сплатою відсотків по кредиту 90 % річних, на умовах, встановлених у цьому договорі. Внесено зміни до пункту 1.8. договору № 29-11-19-02-Ю визначена реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту та додаткові та супутні послуги третіх осіб, обов`язкові для отримання кредиту, які складають: 1.8.1. орієнтовна реальна річна процента ставка складає 82,71 % річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту складає 181,58% від суми кредиту (у процентному виразі) або 170219,17 грн. (у грошовому виразі) та включає в себе: 1.8.1.1. проценти (відсотки) за користування кредитом 61,94 % від суми кредиту (у процентному виразі) або 58066,20 грн. (у грошовому виразі). 1.8.2. додаткові та супутні послуги третіх осіб, обов`язкові для отримання кредиту: 1.8.2.1. вартість послуг за встановлення обладнання для стеження за місцезнаходженням автомобіля - 2600 грн; 1.8.2.2. вартість придбання обладнання для стеження за місцезнаходженням автомобіля - 2400 грн. коп. 1.8.2.3. вартість послуг за оренду обладнання для стеження за місцезнаходженням автомобіля - 980 грн. Пункт 3.6 договору викладено в новій редакції: сторони домовилися, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіка розрахунків, яким регламентовано періодичність, строки та розміри платежів за договором (Додаток №2), що є невід`ємною частиною цього договору. Додаток №2 до даного Договору є діючим та не підлягає коригуванню виключно за умови його повного дотримання Позичальником. У разі допущення Позичальником порушень виконання графіку розрахунків, розмір щомісячно нарахованих відсотків змінюватиметься відповідно до абз.2 п.1.1 та п. 7.1 цього Договору. Пункт 7.1 договору також викладено в новій редакції: сторони дійшли згоди про те, що у випадку порушення Позичальником графіку розрахунків (Додатку №2 до даного Договору), а саме: ненадходження планового щомісячного платежу в повному обсязі та в строки передбачені графіком розрахунків, з наступного дня кредит за Договором автоматично визнається кредитом з підвищеним ризиком. Протягом строку визнання кредиту кредитом з підвищеним ризиком відсотки за користування кредитом нараховуються в розмірі 720 відсотків річних за користування кредитом. Згідно з видатковим касовим ордером від 08 червня 2020 року ТОВ «Гелексі Фінанс» [PERSON] отримав від товариства 39242,97 грн та 4500 грн. 21 жовтня 2020 року [PERSON] та ТОВ «Гелексі Фінанс» уклали договір № 2 про внесення змін та доповнень до договору № 29-11-19-02-Ю про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, згідно якого ТОВ «Гелексі Фінанс» по заяві [PERSON] збільшило кредит до 125975,97 грн зі сплато відсотків по кредиту 90 % річних, на умовах, встановлених у цьому договорі. Внесено зміни до пункту 1.8. договору № 29-11-19-02-Ю визначена реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту та додаткові та супутні послуги третіх осіб, обов`язкові для отримання кредиту, які складають: 1.8.1. орієнтовна реальна річна процента ставка складає 63,94 % річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту складає 163,07% від суми кредиту (у процентному виразі) або 205427 грн. (у грошовому виразі) та включає в себе: 1.8.1.1. проценти (відсотки) за користування кредитом 48,45 % від суми кредиту (у процентному виразі) або 61041,39 грн. (у грошовому виразі). 1.8.2. додаткові та супутні послуги третіх осіб, обов`язкові для отримання кредиту: 1.8.2.1. вартість послуг за встановлення обладнання для стеження за місцезнаходженням автомобіля - 2600 грн; 1.8.2.2. вартість придбання обладнання для стеження за місцезнаходженням автомобіля - 2400 грн. коп. 1.8.2.3. вартість послуг за оренду обладнання для стеження за місцезнаходженням автомобіля - 980 грн. Пункт 3.6 договору викладено в новій редакції: сторони домовилися, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіка розрахунків, яким регламентовано періодичність, строки та розміри платежів за договором (Додаток №2), що є невід`ємною частиною цього договору. Додаток №2 до даного Договору є діючим та не підлягає коригуванню виключно за умови його повного дотримання Позичальником. У разі допущення Позичальником порушень виконання графіку розрахунків, розмір щомісячно нарахованих відсотків змінюватиметься відповідно до абз.2 п.1.1 та п. 7.1 цього Договору. Пункт 7.1 договору також викладено в новій редакції: сторони дійшли згоди про те, що у випадку порушення Позичальником графіку розрахунків (Додатку №2 до даного Договору), а саме: ненадходжепня планового щомісячного платежу в повному обсязі та в строки передбачені графіком розрахунків, з наступного дня кредит за Договором автоматично визнається кредитом з підвищеним ризиком. Протягом строку визнання кредиту кредитом з підвищеним ризиком відсотки за користування кредитом нараховуються в розмірі 720 відсотків річних за користування кредитом. Додатком № 2 до договору № 29-11-19-02-Ю встановлено графік розрахунків із зазначенням періодичності та розмірів платежів позичальника з повернення споживчого кредиту та сплати процентів. Згідно з видатковим касовим ордером, ТОВ «Гелексі Фінанс» видало [PERSON] 32 233 грн. 29 листопада 2019 року [PERSON] та ТОВ «Гелексі Фінанс» уклали договір застави, за яким [PERSON] передав у заставу автомобіль марки І-VAN, моделі А07А1, 2006 року випуску, номерний знак [NUMBER] . Згідно із договором застави транспортного засобу за взаємною згодою сторони оцінили предмет застави в сумі 95000 грн. Відповідно до пункту 4.2 договору застави за невиконання чи неналежне виконання пунктів 3.3.1., 3.3.5, 3.3.6, 3.3.7., 3.3.8. цього договору заставодавець платить на користь заставодержателя штраф у розмірі - 30 % річних від вартості предмета застави на зберігання заставодержателю. [PERSON] надав згоду на встановлення обладнання стеження за місцезнаходженням транспортного засобу та на збирання і обробку даних. Крім того, ТОВ «Гелексі Фінанс» та [PERSON] уклали договір поруки, підпунктом 2.1 пункту 2 якого передбачено, що поручитель у разі прострочення повернення суми позики позичальником позикодавцю зобов`язаний повернути позикодавцю суму позики, відшкодувати шкоду, завдану невиконанням чи неналежним виконанням договору позики, сплатити позикодавцю неустойку (пеню) за порушення договору позики в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми кредиту за кожен день прострочення, а також нараховані відсотки. Пунктом 3.3 цього договору поручитель зобов`язується виконати свої зобов`язання відповідно до цього договору не пізніше 5 календарних днів з моменту порушення позичальником строків повернення позики. Пунктом 5.1 цього договору в разі, якщо поручитель не виконає умови договору у повному обсязі, протягом 5 календарних днів з моменту порушення позичальником строків повернення суми позики (п. 3.3 цього договору) кредитодавець має право сягнути з поручителя пеню в розмірі 2% від суми позики за кожний день прострочення. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені у статті 203 ЦК України. Згідно з частиною першою цієї статті зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, є підставою вважати правочин недійсним (стаття 215 ЦК України). Відповідно до частин першої-третьої статті 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Положення цієї статті визначає правила розпорядження подружжям майном, що є об`єктом права їх спільної сумісної власності. Таке розпорядження здійснюється шляхом укладення дружиною та/або чоловіком різноманітних правочинів з іншими особами. Якщо правочин щодо спільного майна укладає один з подружжя, то воля другого з подружжя, його згода на укладення правочину має бути з`ясована окремо. Приписи статті 65 СК України регулюють правовідносини щодо розпорядження майном, яке є спільною сумісною власністю подружжя, і не стосуються права одного із подружжя на отримання кредиту, оскільки кредитний договір за своєю правовою природою є правочином щодо отримання у власність грошових коштів, а не правочином щодо розпорядження належним подружжю майном. Такий договір створює обов`язки для другого з подружжя лише у разі, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї (частина четверта статті 65 СК України). Для укладення кредитного договору (за яким позичальником виступає один з подружжя) отримання згоди другого з подружжя не потрібне, оскільки цей правочин не стосується спільного майна подружжя, а той з подружжя, хто позичає кошти, не розпоряджається спільним майном подружжя, він стає учасником зобов`язальних правовідносин. Виходячи з аналізу зазначених норм права, підстави для визнання недійсним кредитного договору у зв`язку з неотриманням згоди на його укладення від позивачаяк дружини позичальника [PERSON] відсутні. Крім того, [PERSON] підписала нотаріально посвідчену заяву, якою надала згоду на укладення [PERSON] як договору позики та застави транспортного засобу, так і договорів про внесення змін та доповнень до вищезазначених договорів. Інші доводи [PERSON] про визнання недійсним договору позики від 29 листопада 2019 року №29-11-19-02-Ю не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки [PERSON] не є стороною даного договору, тому підстави вважати, що внаслідок укладення [PERSON] та ТОВ «Гелексі Фінанс» спірного договору позики порушені права [PERSON] відсутні. Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову [PERSON] до ТОВ Гелексі Фінанс» про визнання кредитного договору недійсним. Що стосується вимог ТОВ Гелексі Фінанс» про стягнення з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за договором позики, то слід зазначити наступне. Відповідно до частин першої та другої статті 207 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). У силу частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (частина перша статті 612 ЦК України) Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. (частина друга статті 615 ЦК України). Згідно зі статтями 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Статтею 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно зі статтею 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду (стаття 574 ЦК України). Відповідно до статті 3 Закону України «Про заставу» заставою може бути забезпечена будь-яка дійсна існуюча або майбутня вимога, що не суперечить законодавству України, зокрема така, що випливає з договору позики, кредиту, купівлі-продажу, оренди, перевезення вантажу тощо. Застава може мати місце щодо вимог, які можуть виникнути у майбутньому, за умови, якщо є угода сторін про розмір забезпечення заставою таких вимог. Застава має похідний характер від забезпеченого нею зобов`язання. Вимогами статей 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Звертаючись до суду з вимогою про солідарне стягнення з [PERSON] та [PERSON] заборгованості в сумі 1327841,43 грн, з яких 123479,58 грн сума непогашеного залишку кредиту, 9261,85 грн сума нарахованих, проте не оплачених в період дії кредиту відсотків та 50 000 грн проценти за неправомірне користування кредитом, ТОВ «Гелексі Фінанс» посилалось на те, що [PERSON] було фактично сплачено 54275,93 грн. Відповідно до вказаної суми ним було погашено 51779,54 грн відсотків нарахованих за період з 29 грудня 2019 року до 28 листопада 2020 року. Сума нарахованих, проте не сплачених в період дії кредиту відсотків складає 61041,36 - 51779,54 = 9261,85 грн. Також у зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] пунктів 3.3.1., 3.3.5, 3.3.6, 3.3.7, 3.3.8 договору застави згідно з пунктом 3.2 заставодавець сплачує на користь заставодержателя штраф у розмірі - 30 % річних від вартості предмета застави на зберігання заставодержателю. Вартість предмета застави сторони оцінили в 95000 грн, отже штраф, що підлягає стягненню з [PERSON] становить 28500 грн. Крім того, [PERSON] як поручитель, крім основного зобов`язання, зобов`язана сплатити пеню в розмірі 2 % від суми позики за кожний день прострочення. Згідно зі ст. ст. 12, 13 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. На підставі вказаних норм чинного законодавства, ТОВ «Гелексі Фінанс» просило стягнути з [PERSON] пеню в сумі 30 000 грн. Ураховуючи те, що [PERSON] умови кредитного договору не виконав належним чином, у зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором, як основного зобов`язання, забезпеченого порукою, наявні підстави для солідарного стягнення з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за кредитом в сумі 123479,58 грн несплачений залишок кредиту та 9261,85 грн залишок за відсотками за період з 29 листопада 2019 року до 28 листопада 2020 року штрафу в сумі 28500 грн за порушення умов договору застави та 30 000 грн за порушення умов договору поруки. Таким чином, ТОВ «Гелексі Фінанс» повністю доведено, а відповідачем не спростовано факт надання кредитних коштів, які не були повернуті в повному обсязі зі сплатою відповідних відсотків та інших платежів передбачених умовами кредитного договору, договору застави та договору поруки. а відтак позов цій частині в підлягає задоволенню. В той же час, заявляючи вимоги про солідарне стягнення з [PERSON] та [PERSON] процентів за неправомірне користування кредитом в сумі 50 000 грн, то слід зазначити, що умовами договору встановлено строк погашення кредиту до 28 листопада 2020 року. Разом з тим, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (висновок Верховного Суду від 28 березня 2018 рокув справі №444/9519/12). Таким чином, твердження ТОВ «Гелексі Фінанс» про наявність й нього права нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом є необґрунтованими. Отже, позовні вимоги в частині стягнення відсотків за неправомірне користування кредитом в сумі 50 000 грн не підлягають задоволенню. Європейським судом з прав людини зазначено, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23). За таких обставин, установивши фактичні обставини у справі, які мають значення для правильного вирішення справи, слід дійти висновку про часткове задоволення зустрічного позову. Відповідно до статі 141 ЦПК України з [PERSON] та [PERSON] підлягають стягненню витрати по сплату судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 2672,35 грн. На підставі встановлених судом обставин, що мають юридичне значення у справі,

Outcome: partial