Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

06 березня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги фактичним припиненням сімейних відносин і неможливістю збереження сімї. Позивач [PERSON], була належним чином сповіщена про час та місце судового розгляду, але не використала свого права на безпосередню участь у судовому засіданні, через канцелярію суду подала письмову заяву, датовану 16.03.2015 року про підтримання заявлених позовних вимог, просила розглядати справу у її відсутність. /а.с.13/. У позовній заяві зазначено, що з 16.03.2002 року позивач [PERSON] перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] виїхав на територію Білорусі задля працевлаштування, де і фактично створив нову сім?ю. За цих підстав вони у квітні 2004 року припинили шлюбні відносини, мешкають окремо за різними адресами, не ведуть спільне господарство і фактично не спілкуються між собою. За час окремого проживання він дійшов висновку, що примирення між ними та подальше спільне проживання неможливе, а збереження шлюбу суперечить інтересам кожного із них. На підставі наведених обставини, позивач [PERSON] просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON], був належним чином сповіщений про час та місце судового розгляду, але не використав свого права на безпосередню участь у судовому засіданні, на адресу суду надіслав письмову заяву, датовану 19.03.2015 року та 07.04.2015 року про визнання заявлених позовних вимог у повному обсязі, просив справу розглядати у його відсутність, за участю його представника [PERSON] /а.с.22,23/. Представник відповідача [PERSON], яка діє на підставі договору про надання юридичних послуг /а.с.26/., була належним чином сповіщена про час та місце судового розгляду, але не використала свого права на безпосередню участь у судовому засіданні, через канцелярію суду подала письмову заяву, датовану 06.04.2015 року про розгляд справи у її відсутності, просила позов задовольнити. /а.с.21/. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України ) установив наступне. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 16 березня 2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Слов?янського міського управління юстиції, актовий запис № 119 /а.с.7/ . Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] /а.с.6/. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, згідно припису статті 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Як убачається із матеріалів справи і встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] у квітні 2004 року припинили шлюбні відносини, не проживають однією сімєю і не ведуть сумісне господарство. За цей час подружжя не здійснили дій щодо збереження родинних стосунків, між ними встановились неприязні взаємовідносини. Суд вважає, що за таких обставин надання подружжю строку для примирення у даному випадку суперечить моральним засадам суспільства. Згідно до положень статті З СК України сім?ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обовязки. Згідно з приписом ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу вимог статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання кожного з них продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя [PERSON] та [PERSON] та збереження їх сім?ї неможливе і суперечить інтересам кожного з них, що має істотне значення, заява відповідає дійсній волі дружини, тому позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов'язані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved