Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

05.09.2016 року заявник в особі представника [PERSON] звернулася до Марківського районного суду Луганської області з заявою про встановлення факту смерті - [PERSON], яка настала [INFO] у Слов'яносербському районі Луганської області. В обгрунтування своєї заяви заявник посилається на те, що [INFO] помер [PERSON], [INFO], що народився у м.Артемівськ Донецької області, мешкав за адресою: [ADDRESS], причина смерті - хронична серцево-судинна недостатність, смерть настала вдома, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №91 від [INFO] яка видана на території непідконтрольній українській владі. Представник заявника [PERSON] звернулася до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, з метою проведення реєстрації смерті [PERSON] однак, їй в реєстраціїї смерті було відмовлено на підставі того, що у заявника відсутні документи, які потрібні для проведення державної реєстрації смерті особи, а саме лікарське свідоцтво про смерть було видане на території не підконтрольній українській владі за №91 від [INFO]. Тому представник заявника звернулася до суду з вказаною заявою. Представник заявника [PERSON] в судове засідання не з'явилася, в позовній заяві просила справу розглянути за її відсутності та відсутності заявника, вимоги, викладені в заяві, підтримує, просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького МУЮ в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Відповідно до ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] у м.Зимогір'я Слов'яносербського району Луганської області помер [PERSON] (а.с.5-6). Представник заявника [PERSON] звернулася до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, з метою проведення реєстрації смерті [PERSON] однак, їй в реєстраціїї смерті було відмовлено на підставі того, що у заявника відсутні документи, які потрібні для проведення державної реєстрації смерті особи, а саме лікарське свідоцтво про смерть було видане на території не підконтрольній українській владі за №91 від [INFO]. Тому представник заявника звернулася до суду з вказаною заявою. Факт смерті [PERSON], який помер [INFO] підтверджується лише лікарським свідоцтвом про смерть виданого за №91 від [INFO] (а.с.5). Відповідно довідки Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького МУЮ представнику [PERSON] було роз'яснено, що вони не можуть виконати заяву про державну реєстрацію смерті [PERSON] на підставі медичних документів виданих медичним закладом, який розташований на території непідконтрольній українській владі (а.с.10). У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У судовому порядку можуть також бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до ст. 11 ч. 1 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті за умовами підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Приймаючи до уваги викладені заявником обставини, підтвердження їх належними доказами, відсутність заперечень з боку заінтересованих осіб, з метою захисту прав особи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. Відповідно до змін прийнятих Верховною радою України до Цивільно - процесуального кодексу України від 04.02.2016 року за №990-19 щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України за ч.4 ст.257-1 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved