Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

05.09.2016 року головний лікар Комунальної установи «Молочанська психіатрична лікарня» ЗОР звернувся до суду з заявою про госпіталізацію в психіатричну лікарню у примусовому порядку [PERSON]. Ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 05.09.2016 року відкрито провадження у цивільній справі. В судовому засіданні представник Комунальної установи «Молочанська психіатрична лікарня» ЗОР підтримав заяву та пояснив суду, що психічне захворювання, яке наявне в [PERSON], передбачає його лікування лише в умовах стаціонару. На даний час психічний стан значно погіршився. Законний представник хворого в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Прокурор та захисник підтримали заяву. Суд, враховуючи думку учасників, беручи до уваги психічний стан [PERSON], вважає за можливе розглянути справу за його відсутності. Вислухавши доводи учасників судового засідання, суд вважає, що заява головного лікаря Комунальної установи «Молочанська психіатрична лікарня» ЗОР про госпіталізацію в психіатричну лікарню у примусовому порядку [PERSON] обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав. Законом України «Про психіатричну допомогу» визначено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Судом встановлено, що [PERSON], є інвалідом ІІ групи, безстроково. Згідно з рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04.09.2013р. визнаний недієздатним, опікуном призначена мати - [PERSON] З анамнезу відомо, що поведінка порушилась з 14 років: став відчуженим, холодно відносився до рідних, за собою не слідкував, жебракував. Впродовж 3-х місяців лікувався в дитячому відділенні ЗОПЛ. У 1985р. вперше лікувався в Бердянському психіатричному відділенні з діагнозом: «Астенічний невроз», в клініці перевищувала астено-депресивна симптоматика. В 1993р. лікувався в ЗОПЛ, був встановлений діагноз: «Шизофренія, проста форма». В клінічній картині перевищувала психопатоподібна симптоматика. Була встановлена II група інвалідності по психічному захворюванню. В подальшому неодноразово лікувався в Бердянському психіатричному відділені. Він є підопічним Преславського ПНІ. З 10.03.16р. по 05.05.16р. знаходився на лікуванні в КУ «МПЛ» ЗОР. Стан хворого погіршився, 15.08.16р.: став беспокійним, тривожним, одного місця не тримався, практично не спав ночами, бив по ногах сусіда по кімнаті, в зв'язку з чим, був оглянутий лікарем ПНІ [PERSON] та направлений з інформованої згоди опікуна в КУ «МПЛ» ЗОР, куди надійшов 02.09.16р. о 10-30 год. Відразу в приймальному відділенні був оглянутий Комісією лікарів-психіатрів. Стан [PERSON] під час огляду був такий: доступний формальному малопродуктивному контакту. Напружений, злий. Погляд фіксований в одній точці. До чогось прислухається. На задані питання відповідає після тривалих зупинок, односкладово. Не заперечує неправильну поведінку в інтернаті. Пам'ять, інтелект знижені. Емоційно насичений. Критики до хвороби та поведінки не має. Комісія лікарів-психіатрів прийшла до висновку що стан хворого можна кваліфікувати, як важке психічне захворювання у формі : «Шизофренії, параноідної, безперервного типу перебігу, галлюцинаторно-маячний синдром, змішаний дефект з перевищуванням психопатоподібних розладів» з великою вірогідністю скоєння агресивних дій по відношенню до оточуючих, з неможливістю корекції психічного стану в умовах ПНІ. Таким чином, лікування можливо тільки в умовах психіатричного стаціонару. Зазначені обставини підтверджуються поясненнями представника Комунальної установи «Молочанська психіатрична лікарня» ЗОР [PERSON], висновком комісії лікарів-психіатрів та іншими матеріалами справи. За таких обставин, суд вважає, що у відповідності зі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» є всі підстави для госпіталізації [PERSON] у психіатричний стаціонар у примусовому порядку.

Outcome: approved