Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

05.09.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 22.06.2016 року, мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач є батьком дитини, матеріальної допомоги на їх утримання не надає. У звязку з чим, позивач змушена звернутися до суду з позовом. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/8 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття та аліменти своє утримання у розмірі 1/8 частини його заробітку (доходу), починаючи від дня предявлення позову до досягнення дитиною трирічного віку. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, посилаючись на підстави зазначені у позові та на свої пояснення надані в судовому засіданні. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Третя особа у судове засідання не зявилась, належним чином була повідомлена про дату та час розгляду справи. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, аналізуючи їх у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.06.2016 року, мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.7,8). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обовязок покладається на обох батьків у рівних частка. Оскільки відповідач є батьком неповнолітньої дитини, домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дитини між сторонами у справі, досягнуто не було, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню повністю. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини та сторін, той факт, що дитина мешкає разом із позивачем, знаходиться на її утриманні. Позивач не працює, перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років, отримує соціальну допомогу по догляду за дитиною, іншого доходу не має. Відмова відповідача у добровільний спосіб надавати допомогу дитині ставить позивача у скрутне матеріальне становище, в звязку з чим вона змушена звернутись до суду з даним позовом. Відповідач є батьком дитини, матеріальної допомоги на її утримання не надає, працює, щомісячно отримує заробітну плату, має стабільний дохід. Суд також приймає до уваги, що за рішенням суду з відповідача на користь [PERSON] вже стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], 09.03.2010р.н., у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття та на утримання її як матері, з якою проживає дитина-інвалід, аліменти у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч. 2, 4 ст. 84 СК України - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Виходячи з принципу розумності та справедливості при вирішенні даної справи, беручи до уваги рівний обов'язок обох батьків щодо утримання неповнолітньої дитини, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/8 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття та на утримання дружини в розмірі 1\\8 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»,\~позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved