Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

04 лютого 2014 року до Краснолиманського міського суду звернувся орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Краснолиманської міської ради з позовом в інтересах малолітнього [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, передачу дитини під опіку органу опіки та піклування виконавчого комітету Краснолиманської міської ради та стягнення аліментів, обґрунтувавши позовні вимоги тим, що 07.11.2013 року до служби у справах дітей Краснолиманської міської ради звернувся Краснолиманський міський центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді (далі KM ЦСССДМ), щодо встановлення опіки над малолітнім [PERSON], [INFO], його бабкою - [PERSON]. Виконавчим комітетом (органом опіки та піклування) Краснолиманської міської ради встановлено наступне. Під соціальним супроводом KM ЦСССДМ знаходиться сім'я [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою: [ADDRESS]. Малолітній син [PERSON] - [PERSON], [INFO], проживає за адресою: [ADDRESS] з бабкою - [PERSON]. Відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Родина [PERSON] проживає у будинку без документів на право власності і зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] не працює, отримує державну соціальну допомогу одинокої матері на дитину. Сім'я існує за рахунок соціальних виплат, допомоги бабки та односельців. Неодноразово дитина залишалася на довгий термін зі своєю старшою сестрою [PERSON], 1993 року народження. Житлово-побутові умови не придатні для життя та розвитку дитини. [PERSON] [INFO], навчається в першому класі Коровоярського навчально-виховного комплексу. За місцем навчання характеризується, як неврівноважена дитина, не завжди виконує правила поведінки для учнів. Мати не приділяє належну увагу вихованню дитини. Психологічний клімат в сім'ї несприятливий. Згідно з висновком виконавчого комітету Краснолиманської міської ради, орган опіки і піклування вважає можливим позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON] 2006 року народження, яка повністю відсторонилась від виховання та матеріального утримання дитини. В засіданні суду представник позивача Голев С.І., який діє на підставі довіреності (а.с. 28) в інтересах малолітнього [PERSON], [INFO], позовні вимоги підтримав в повному обсязі, навів доводи аналогічні викладеним в позовній заяві і просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON], яка належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи (а.с.35) в засідання суду не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, заяв про відкладення слухання справи не надала. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача відповідно до вимог ст. 169 ЦПК України. Прокурор Краснолиманської міжрайонної прокуратури Хмельова Н.А., діючи в інтересах малолітнього [PERSON] 2006 року народження висловила думку про доцільність, позбавлення відповідача батьківських прав в інтересах дитини - [PERSON], стягнення з неї аліментів на утримання дитини та передачі дитини під опіку до органу опіки та піклування Краснолиманської міської ради. В судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що він за фахом педагог, на теперішній час працює секретарем Коровоярської сільської ради Краснолиманського району Донецької області. [PERSON] зареєстрована на території Коровоярської сільської ради за місцем проживання матері [PERSON] по [ADDRESS]. Фактично відповідач проживає в житловому будинку по [ADDRESS], який не належить їй на праві власності, тільки в літній період; земельна ділянка для ведення підсобного господарства знаходиться в занедбаному стані, [PERSON] її не використовує. В зимовий період [PERSON] на території Коровоярської сільської ради не проживає, з 1998 року офіційно не працевлаштована. Не маючи фізичних вад, відповідач власних спроб навести порядок в будинку не приймає, громадський вплив на неї не діє, останні відвідування представників сільради сприйняла агресивно. Сім'я існує за рахунок соціальних виплат на дитину та сумнівних кредитів [PERSON] Останні 1,5 роки син відповідачки [PERSON] 2006 року народження перебуває в дитячому притулку, до якого [PERSON] ставиться як до цілодобового дитячого садку. Кожну зиму [PERSON] зникає, з її слів знаходиться на заробітках, але після її повернення матеріальний стан сім'ї не змінюється. Мали місце випадки, коли [PERSON] зловживала алкоголем, в наслідок чого дитину забирали в іншу сім'ю. [PERSON] любить маму та відчуває постійний емоційний голод за спілкуванням, болісно реагував на кожний від'їзд матері. На теперішній час дитина знаходиться на утриманні бабусі, яка піклується і займається його вихованням. З [PERSON] проводилась попереджувальна робота по налагодженню відносин, однак вважає, що подальша робота не призведе до належних результатів, тому що відповідач не бажає змінювати свою поведінку і ставлення до дитини. Вважає, що в інтересах дитини позбавлення батьківських прав відповідача є доцільним. В засіданні суду свідок [PERSON] суду пояснила, що є фахівцем із соціальної роботи Краснолиманського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, з сім'ю [PERSON] знайома з 15.10.2013 року у зв'язку з виконанням службових обов'язків, тому що [PERSON] у зв'язку з важкими обставинами виявила бажання знаходитися під супроводом KM ЦСССДМ. Відповідачу надавалась допомога не тільки центром соціальних служб, але і громадою с. Коровій Яр, допомагали одягом, продуктами харчування. Було встановлено ухилення матері від виконання батьківських обов'язків, [PERSON] не працювала, існувала за рахунок соціальної допомоги, їй була запропонована допомога в працевлаштуванні, вихованні, підвищенні педагогічної освіти. Однак, [PERSON] не бажала виконувати надані рекомендації, що стало підставою для звернення до служби у справах дітей виконавчого комітету Краснолиманської міської ради про позбавлення її батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, прокурора, свідків дослідивши матеріали цивільної справи та подані позивачем документи, всебічно й повно з'ясувавши всі обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм сімейні правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Із роз'яснень, викладених у п.п. 15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 19 грудня 2008 року вбачається, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті споріднення з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO] є сином [PERSON], згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER], про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис № 6 (а.с.6). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження відомості про батька [PERSON] записані відповідно до частини першої статті 135 СК України (а.с.7). Відповідно до листа Краснолиманського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 07.1 1.2013 р. № 166-04-39 [PERSON] отримає соціальну допомогу на дитину, не працює; її син [PERSON] 2006 року народження до вересня 2013 року перебував у ЦСПРД. Дитина неодноразово залишалася матір'ю на довгий термін зі своєю старшою сестрою [PERSON] 1993 року народження. Сім'я [PERSON] проживає в будинку без документів на право власності; житлово-побутові умови не придатні для життя та розвитку дитини. Всі спроби налагодити житлово-побутові та економічні проблеми з допомогою спеціаліста [PERSON] ігнорує, ухиляється від виконання даних рекомендацій. Бажання взяти онука під опіку виявила [PERSON] (а.с 5). На час обстеження житлових умов проживання 27 серпня 2013 року комісія Коровоярського НВК прийшла до висновку про задовільний стан утримання дітей [PERSON], з останньою була проведена профілактична бесіда (а.с 17). Актом соціального інспектування від 15.10.2013 року № 253 встановлено, що за місцем проживання сім'ї [PERSON], яка складається з матері [PERSON] та дітей [PERSON] 1993 року народження і [PERSON] 2006 року народження по [ADDRESS], місця навчання дітей, проведення їх дозвілля та спальні місця знаходяться в незадовільному стані. [PERSON] було рекомендовано покращення соціально-побутових умов проживання, підвищення психологічно-педагогічного потенціалу матері, працевлаштування (а.с 11-12). Відповідно до Акту соціального інспектування від 29.10.2013 року № 267, умови проживання дітей погіршилися; до рекомендацій наданих в ході супроводу [PERSON] не прислухалась і не виконувала своїх батьківських обов'язків, вела аморальний образ життя, дитина - син [PERSON], якій навчається в першому класі, до школи і зі школи ходить самостійно; на час складання акту [PERSON] перебувала в стані алкогольного сп'яніння, поводилася неадекватно, здійснює психологічне насилля відносно малолітньої дитини, яка йти додому не хоче; в приміщенні будинку антисанітарія, відсутні необхідні продукти харчування (а.с. 13-14). Також незадовільні умови проживання дитини встановлені Актом обстеження умов проживання сім'ї [PERSON] по [ADDRESS] (а.с 15). За місцем навчання в Коровоярському НВК [PERSON] характеризується як неврівноважений учень, який часто проявляє неадекватну поведінку, не завжди виконує правила поведінки для учнів(а.с 18), що на думку свідків є наслідком несприятливого клімату в сім'ї та неналежної уваги матері до виховання сина. Відповідно до висновку виконавчого комітету Краснолиманської міської ради №1 від 03.02.2014 року орган опіки і піклування вважає можливим позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON] 2006 року народження, яка повністю відсторонилась від виховання та матеріального утримання дитини (а.с 20). Судом встановлено, що будь яких обставин, які б свідчили про поважність причин відсторонення від виховання та матеріального утримання відповідачем малолітнього сина [PERSON], в матеріалах справи не міститься та відповідачем суду не надано. Неявку [PERSON] в судове засідання без поважної причини, яка належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду суду, суд розцінює як її небажання скористуватися наданими процесуальним правами при розгляді справи, хоча саме на відповідача покладався обов'язок спростувати доводи позивача щодо свідомого нехтування нею своїми батьківськими обов'язками та її ухилення від участі у вихованні сина. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задовлення позову про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON], [INFO] Вирішуючи позовні вимоги про стягнення аліментів суд виходить з наступного. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до вимог ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно з ч.3 ст. 193 СК України за рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Суд встановив і це підтверджується матеріалами справи, що відповідач не утримує свою дитину [PERSON] 2006 року народження, який на теперішній час проживає у бабусі [PERSON] Згідно ч.3 статті 181 СК України, - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За вимогами статті 182 СК України, - при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема: що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України, - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Визначаючи розмір аліментів з відповідача на утримання її сина, суд дійшов висновку про те, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] 2006 року народження, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Краснолиманської міської ради з перерахуванням аліментів на особистий рахунок [PERSON], який відкривається органом опіки та піклування на ім'я дитини у відділенні Державного ощадного банку України у відповідності до вимог ст. 166, ч.3 ст. 193 СК України. Зважаючи на те, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав і стягнення аліментів задоволено, позивачем не сплачено судовий збір за вказаною категорією справи, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 487,20 гривень (243,6 х 2 = 487,20), виходячи з заявлених позовних вимог майнового та немайнового характеру.

Outcome: approved