Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

06 грудня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому зазначала, що 30 березня 2013 року померла її баба, [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами розташований за адресою: місто Володимир-Волинський Волинської області, вулиця Пилипа Орлика, 12 та земельна ділянка площею 0,1000 га згідно державного акту серії ЯИ № 036957 для обслуговування житлового будинку та господарських споруд за цією ж адресою. Право власності на Ѕ частину вказаних житлового будинку та земельної ділянки в порядку спадкування за законом, рішенням суду визнано за відповідачем [PERSON] як спадкоємцем за законом першої черги. Позивачка вважає, що оскільки на час відкриття спадщини її батько, спадкоємець за законом першої черги, [PERSON] помер, вона є спадкоємцем за правом представлення, спадщину після смерті баби прийняла відповідно до положень ч.3 ст.1268 ЦК України. У позові [PERSON] вказує, що вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї баби, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, оскільки в неї відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, що позбавляє її можливості оформити свої спадкові права. Посилаючись на наведені обставини, позивачка просить суд визнати за нею право власності на Ѕ частину житлового будинку № 12 (дванадцять) з надвірними будівлями та спорудами по вулиці Пилипа Орлика в місті Володимир-Волинський Волинської області, та на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,1000 га згідно державного акту серії ЯИ № 036957 для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, яка знаходиться за адресою: вулиця Пилипа Орлика, 12, місто Володимир-Волинський Волинської області, в порядку спадкування за законом за правом представлення після смерті її баби, [PERSON]. Крім того, позивачка просить суд одночасно виділити належну їй частку зі спільного майна в натурі. В судове засідання позивачка не зявилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, подала до суду заяву з проханням позов задовольнити, справу розглянути в її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином. До суду подав заяву, в якій позов визнав, просив справу розглянути в його відсутність. Представник Володимир-Волинської міської ради Волинської області у поданій до суду заяві не заперечувала проти задоволення позову, просила розгляд справи проводити в її відсутність. В зв'язку із цим, враховуючи письмові заяви позивача та відповідачів, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. З інвентаризаційної справи на домоволодіння № 12 по вулиці Пилипа Орлика в місті Володимир-Волинський Волинської області вбачається, що власником житлового будинку за адресою: місто Володимир-Волинський, провулок Чорноморський, 4, на підставі договору дарування, посвідченого 18.10.1986 року Володимир-Волинською державною нотаріальною конторою, за реєстром № 186, є [PERSON]. Згідно довідки, виданої Управлінням містобудування і архітектури виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради Волинської області 23.09.2014 року № 58, рішенням виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради Волинської області від 21.01.1993 року № 28 «Про перейменування окремих вулиць міста» провулок Чорноморський перейменовано на вулицю [PERSON], адресний номер житлового будинку 4 змінено на номер 12 по цій же вулиці. Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та господарських споруд серії ЯИ № 036957, виданого 30.11.2009 року Володимир-Волинською міською радою, земельна ділянка площею 0,1000 га, яка знаходиться за адресою: вулиця Пилипа Орлика, 12, місто Володимир-Волинський Волинської області, належить на праві власності [PERSON]. 30 березня 2013 року [PERSON] померла (свідоцтво про смерть серії І-ЕГ № 136345, видане 30.03.2013 року відділом РАЦС по місту Володимир-Волинський РС Володимир-Волинського МУЮ Волинської області, актовий запис № 120). Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить вказані житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельна ділянка. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до\~ст.1225\~ЦК України право\~власності на\~земельну ділянку\~переходить до\~спадкоємців на\~загальних підставах,\~із збереженням\~її цільового\~призначення. До\~спадкоємців житлового\~будинку,\~інших будівель\~та споруд\~переходить право\~власності або\~право користування\~земельною ділянкою,\~на якій\~вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У свідоцтві (повторному) серії I-ЕГ № 394383, виданому 26.07.1977 року Оваднівською сільською радою Володимр-Волинського району Волинської області про народження [PERSON], як батьки вказані «Герасимюк Григорій Феодосійович» та «Герасимюк Ганна Флорівна». [PERSON] помер 19 серпня 2002 року (свідоцтво про смерть серії І-ЕГ № 110287, видане 19.08.2002 року відділом РАГС Володимир-Волинського МУЮ Волинської області, актовий запис № 315), тобто до відкриття спадщини після смерті своєї матері, [PERSON]. Позивачка [PERSON] є дочкою [PERSON] (свідоцтво про народження ІІІ-ЕГ № 262243, видане 29.09.1992 року Володимир-Волинським м/в РАЦС Волинської області, актовий запис № 447) та, відповідно, онукою [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст.1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно до ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Як вбачається з копії рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 23.02.2018 року, яке є чинним, за [PERSON], як спадкоємцем за законом першої черги, визнано право власності на Ѕ частини житлового будинку та земельної ділянки за адресою: вулиця Пилипа Орлика, 12, місто Володимир-Волинський Волинської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері, [PERSON]. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час видкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Зареєстрованим місцем проживання позивачки у її паспорті громадянина України вказано місто Володимир-Волинський, Волинської області, вулиця Пилипа Орлика, 12. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] виконала дії, які б свідчили про прийняття нею спадщини після смерті баби. Відповідно до спадкової справи № 313\\2013 до майна померлої 30 березня 2013 року [PERSON], із заявою про прийняття спадщини зверталися [PERSON] та [PERSON]. Постановою державного\~нотаріуса Володимир-Волинської\~державної нотаріальної\~контори Волинської\~області від\~11.07.2017\~року позивачці\~було відмовлено\~у видачі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~законом на\~підставі вимог\~ст.46,\~п.2\~ст.49\~Закону України\~«Про нотаріат»\~через відсутність\~правовстановлюючих документів\~на спадкове\~майно,\~що є\~підставою для\~звернення до\~суду з\~даним позовом. Як зазначено у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» за наявності умов одержання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальній конторі, вимога про визнання права на спадщину в судовому поряду не розглядається, однак, коли нотаріус відмовляє в оформленні відповідного свідоцтва на певний об'єкт спадкування, то особа може звернутися до суду для вирішення даного питання за правилами позовного провадження. Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається. За таких обставин, суд вважає, що визнання права власності на спадкове майно в рамках даного позову є необхідним і єдиним можливим способом захисту прав позивачки як спадкоємця. Позовні вимоги про виділ частки зі спільної часткової власності суд вважає такими, що заявлені передчасно, у звязку з чим відмовляє у їх задоволенні. На підставі ст.ст.392, 1218, 1225,1261,1266- 1268 ЦК України,

Outcome: partial