Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

06.09.2018 року до суду звернувся позивач [PERSON], з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON] 04.10.2018 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи. 05 жовтня 2018 року ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні на 22.11.2018 року. 22.10.2018 року відкладений розгляд справи в зв'язку з неявкою позивача в судове засідання. справу призначено до розгляду на 10.01.2019 року. 10.01.2019 року ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області зупинене провадження у справі в зв'язку з наданням сторонам строку для примирення. 12.02.2019 року ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відновлене провадження у справі. Справу призначено до розгляду на 13.02.2019 року 13.02.2019 року проведене підготовче судове засідання. справу призначено до судового розгляду на 13.02.2019 року Учасникам розгляду справи роз'яснені права та обов'язки відповідно до ст. 43, 44, 49 ЦПК України. В судовому засіданні 13.02.2019 року оголошена вступна та резолютивна частина рішення Згідно заявлених позовних вимог позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 15 липня 2006 року у виконавчому комітеті Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 12. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 15 липня 2006 року вона уклала шлюб з відповідачем по справі, який був зареєстрований у виконавчому комітеті Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 12 В період шлюбу у них народилося двоє дітей: донька - [PERSON], [INFO], та син - [PERSON], [INFO]. Їх одруження виявилось невдалим. Починаючи з січня 2018 року вони шлюбні відносини не підтримують та спільне господарство не ведуть, хоч проживають в одному будинку. Причиною розірвання шлюбних відносин стало те, що вони мають різні погляди на життя. Вони втратили почуття любові та взаємоповаги одне до одного та як сім'я більше не існують, що й стало причиною звернення до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. також пояснила, що причиною розірвання шлюбу є те, що відповідач не бажає працювати, а також його схильність до вживання спиртних напоїв, під дією яких відповідач негативно ставиться до неї та до дітей. В наданий строк для примирення відповідач дещо покращив своє ставлення до неї та дітей, але на роботу не влаштувався. Та спиртні напої вживати не перестав, тому вона настоює на розірванні шлюбу. після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище [PERSON] Відповідач в судовому засіданні пояснив, що він не бажає розривати шлюб, але так як позивач настоює на розірванні шлюбу. він заперечень проти цього не має. У нього є бізнес, який на даний час не приносить великого прибутку, але він намагається його розвивати. Алкогольні напої він вживає не більше ніж інші і до дітей він завжди ставився добре. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з'ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини Судом встановлено, що 15 липня 2006 року позивач уклала шлюб з відповідачкою по справі, який був зареєстрований у виконавчому комітеті Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 12., що підтверджується свідоцтвом про шлюб. В період шлюбу у сторін народилося двоє дітей: донька - [PERSON], [INFO], та син - [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження, в яких сторони записані батьками дітей. Судом встановлено, що шлюбні відносини та ведення спільного господарства сторони припинили з січня 2018 року. Причиною розпаду сімейних відносин стало те, що між сторонами відсутнє взаємопорозуміння в результаті діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя, через що сторони втрати почуття любові та взаємоповаги одне до одного та як сім'я перестали існувати. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу є обґрунтованими, подальше проживання сторін та їх примирення стало не можливим, шлюб між сторонами потрібно розірвати так як подальше перебування сторін у шлюбі на думку суду суперечитиме їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей. Сторонам надавався строк для примирення, але примирення так і не відбулося, позивач настоює на розірванні шлюбу. Відповідач хоч і не бажає розривати шлюб, але відмовився від продовження строку для примирення та погодився з тим, що шлюб буде розірваний так як на цьому настоює дружина. З чого суд приходить до висновку, що припинення шлюбних відносин між сторонами має стійкий характер і шлюбні відносини сторони не бажають відновлювати. Тому відповідно до обраного позивачем способу захисту цивільних прав у вигляді припинення шлюбних правовідносин, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги Після розірвання шлюбу суд відповідно до позицій позивача вважає за можливе залишити їй прізвище, обране при реєстрації шлюбу - «[PERSON]» Відповідно до ст. 115 СК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається органу державної реєстрації актів цивільного стану громадян для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Так як в розірванні шлюбу суд вбачає вину обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат, вважає за можливе понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704 грн. 80 коп., покласти на позивача. Витрати за реєстрацію розірвання шлюбу в органах державної реєстрації актів цивільного стану, суд вважає за можливе також покласти на відповідача у справі. На основі ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved