Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

05.11.2014 року позивач звернувся до суду із вищезазначеною позовною заявою посилаючись на те, що відповідач не виконує свого обов'язку щодо виплати заборгованості по заробітній платі, у звязку з чим [PERSON] просить стягнути з ТОВ «Комплекс Закарпаття» суму середнього заробітку за період затримки повного розрахунку, а саме за 49 робочих днів, починаючи з 25.08.2014 року по 03.11.2014 року, в розмірі 2550,45 грн. У судове засідання представник позивач не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, при цьому зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю просить суд їх задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача у судове засідання, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи, не зявився, причини неявки суду не повідомив, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 01.08.2005 року [PERSON] прийнято на посаду оператора пральних машин пральні готелю «Закарпаття» до ТОВ «Комплекс Закарпаття». Наказом № 18-к від 18.02.2014 року [PERSON] звільнено з роботи за згодою сторін на підставі п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.09.2014 року задоволено частково позов [PERSON] до ТОВ «Комплекс Закарпаття» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати і середнього заробітку за час затримки розрахунку, вирішено, стягнути з відповідача на користь позивача 4942,19 грн. заборгованості по заробітній платі та 6714,45 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Як встановлено судовим рішенням від 11.09.2014 року, яке набрало законної сили 22.09.2014 року, середньоденна заробітна плата позивача складала 52,05 грн. З огляду на те, що рішення суду першої інстанції боржником не виконується, виплата заборгованості по заробітній платі надалі не здійснюється, позивач з метою захисту її порушеного права звернулась до суду з даною позовною заявою, згідно якої просить суд стягнути з ТОВ «Комплекс Закарпаття» суму середнього заробітку за період затримки повного розрахунку, а саме за 49 робочих днів, починаючи з 25.08.2014 року по 03.11.2014 року, в розмірі 2550,45 грн. Оцінивши докази, зібрані та досліджені у ході судового розгляду справи, у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на заробітну плату. Право на своєчасне отримання заробітної плати в повному обсязі, захищається законом. Статтею 116 КЗпП України регламентовано, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Згідно ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Судом достовірно встановлено, що всупереч ст. 116 КЗпП України повного розрахунку з позивачем відповідачем не проведено. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» № 13 від 24.12.1999 року встановлено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у звязку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Відповідно до абзацу 3 пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року, середньомісячна заробітна плата визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Згідно пункту 5 вищевказаного Порядку обчислення середньої заробітної плати, нарахування виплат у випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної заробітної плати. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Як вбачається із матеріалів справи, середньоденний заробіток [PERSON] становив 52,05 грн. Враховуючи, що затримка розрахунку з позивачем, за винятком виплат, присуджених рішенням суду першої інстанції від 11.09.2014 року, становить 49 днів, слід констатувати, що сума належних до сплати виплат становить 2550,45 грн. Так як сторонами належними та допустимими доказами не спростовано вищезазначеного розрахунку, суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача суми середнього заробітку за час затримки повного розрахунку при звільненні у розмірі 2550,45 грн. підлягає задоволенню. Витрати по сплаті судового збору підлягають розподілу відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved