Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

06 грудня 2019 року до суду з позовом звернувся Таврійський державний агротехнологічний університет імені Дмитра Моторного в особі Відокремленого структурного підрозділу «Оріхівський коледж Таврійського державного агротехнологічного університету імені Дмитра Моторного», в якому прохав стягнути з [PERSON] на користь Таврійського державного агротехнологічного університету імені Дмитра Моторного в особі ВСП «Оріхівський коледж ТДАТУ» заборгованість за надані комунальні послуги та проживання у розмірі 6894,60 грн. Позивач свої вимоги мотивував тим, що у позивача - Таврійського державного агротехнологічного університету імені Дмитра Моторного (скорочено - ТДАТУ) в особі відокремленого структурного підрозділу «Оріхівський коледж Таврійського державного агротехнологічного університету імені Дмитра Моторного» (скорочено - ВСП «Оріхівський коледж ТДАТУ») по справі в оперативному управлінні знаходиться студентський гуртожиток, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Договори про надання всіх комунальних послуг на гуртожиток за адресою: [ADDRESS] (водопостачання та водовідведення, електропостачання, вивіз твердих побутових відходів та інші) укладені з надавачами цих послуг саме відокремленим структурним підрозділом «Оріхівський коледж Таврійського державного агротехнологічного університету імені Дмитра Моторного», а не з мешканцями гуртожитку як отримувача цих послуг, що підтверджується Договором № 79 про закупівлю пари, гарячої води та пов`язаної продукції від 14 березня 2019 року, укладеного з ТОВ «Запорізькі теплові мережі», Договором № 75 про надання послуг з централізованого постачання холодної води від 11 березня 2019 року, Договір № 76 про надання послуг водовідведення від 11 березня 2019 року, укладених з Комунальним підприємством «Оріхівський водоканал», Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 37 від 27 лютого 2019 року, укладеного з ТОВ «Запоріжяелектропостачання», Договором № 57 про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів для юридичних осіб від 12 лютого 2019 року, укладеного з Комунальним підприємством «Житлосервіс» з відповідними додатковими угодами. Відповідно до вказаних договорів саме відокремлений структурний підрозділ «Оріхівський коледж Таврійського державного агротехнологічного університету імені Дмитра Моторного» розраховується за надані в гуртожитку комунальні послуги, а для мешканців гуртожитку ВСП «Оріхівський коледж ТДАТУ» є надавачем послуг. Відповідач проживає за вищевказаною адресою в кімнаті [ADDRESS] , та є відповідальним наймачем. За час проживання в кімнаті [ADDRESS] студентського гуртожитку, відповідач нерегулярно сплачує платежі за користування жилою площею кімнати, внаслідок чого станом на 30 листопада 2019 року утворилася заборгованість по оплаті за комунальні послуги у розмірі 6894,60 грн. Відповідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Згідно положеннями ч. 1 ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII (далі - Закон) предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачами послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Відповідно до положень ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг. У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Частиною 1 статті 9 Закону чітко визначено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно ч. 3 ст. 820 ЦК України наймач вносить плату за користування житлом у строк, встановлений договором найму житла. Якщо строк внесення плати за користування житлом не встановлений договором, наймач вносить її щомісяця. Відповідач належним чином свої зобов`язання щодо оплати житлово-комунальних послуг не виконує, плату за спожиті послуги у повному обсязі не вносить, внаслідок чого у відповідача перед Таврійським агротехнологічним університетом імені [PERSON] в особі відокремленого структурного підрозділу «Оріхівський коледж Таврійського державного агротехнологічного університету імені Дмитра Моторного» за період з 01.11.2017 року по 30.11.2019 року утворилась заборгованість у розмірі 6894,60 грн. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримує повністю, у прохає задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач, представник відповідача в судовому засіданні прохають відмовити в задоволені позову відмовити, у зв`язку з відсутністю у відповідача грошових коштів за сплату за надані житлово-комунальні послуги. Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини,дійшов до переконання про наявність підстав длязадоволення позову з наступних підстав. Статтею 77 ЦПК України передбачено, щоналежними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Також, статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено судом та не заперечується відповідачем, [PERSON] проживає в гуртожитку Таврійського агротехнологічного університету імені Дмитра Моторного в особі відокремленого структурного підрозділу «Оріхівський коледж Таврійського державного агротехнологічного університету імені Дмитра Моторного», який розташований за адресою: вулиця Йогана Янцена, 82 в місті Оріхові Запорізької області. У відповідності до пункту 1 розділу І Положення про особливості користування гуртожитками закладів фахової перед вищої та вищої освіти, затверджені наказом Міністерства освіти і науки України 21 листопада 2019 року № 1452 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 03 лютого 2020 р. за № 114/34397 (далі - Положення), це Положення поширюється на заклади фахової передвищої, вищої освіти незалежно від форми власності та підпорядкування, відокремлені структурні підрозділи закладів освіти (далі - заклади освіти), крім закладів вищої духовної освіти, вищих військових навчальних закладів (закладів фахової передвищої військової освіти, закладів фахової передвищої освіти із специфічними умовами навчання, закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання), військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, та визначає механізм забезпечення гуртожитками здобувачів фахової передвищої та вищої освіти, особливості використання гуртожитків закладів освіти, зокрема порядок надання, поселення та користування жилою площею, жилими та іншими приміщеннями гуртожитку та умови проживання. У відповідності до пункту 5 розділу ІІ Положення, адміністрація гуртожитку закладу освіти зобов`язана забезпечити у гуртожитку належні умови для проживання, самостійної роботи, відпочинку, заняття фізичною культурою і спортом, а також дотримання відповідних санітарно-гігієнічних норм і правил, проведення поточного та капітального ремонтів приміщень й обладнання, а також створити умови для користування гуртожитком осіб з особливими потребами та маломобільними групами населення. Таким чином, позивачем для забезпечення у гуртожитку належних умов проживання та дотримання відповідних санітарно-гігієнічних норм, уклало відповідні договори з надання послуг водопостачання, водовідведення, електропостачання, вивезення твердих побутових відходів тощо, а саме: Договір № 79 про закупівлю пари, гарячої води та пов`язаної продукції від 14 березня 2019 року що укладений з ТОВ «Запорізькі теплові мережі», Договір № 75 про надання послуг з централізованого постачання холодної води від 11 березня 2019 року та Договір № 76 про надання послуг водовідведення від 11 березня 2019 року, що укладені з Комунальним підприємством «Оріхівський водоканал», Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 37 від 27 лютого 2019 року, що укладений з ТОВ «Запоріжяелектропостачання», Договір № 57 про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів для юридичних осіб від 12 лютого 2019 року, що укладений з Комунальним підприємством «Житлосервіс». Також, п. 5 р. IV Положення встановлено, що мешканці гуртожитку закладу освіти зобов`язані своєчасно та у повному обсязі, відповідно до договору найму жилого приміщення в гуртожитку закладу освіти, сплачувати плату за проживання, комунальні послуги. Крім того, як вбачається з пунктів 1 і 2 розділу V Положення, розмір плати за проживання у гуртожитках закладів освіти державної та комунальної форми власності встановлює керівник закладу освіти за погодженням з органом студентського самоврядування з урахуванням вимог наказу Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України, Міністерства фінансів України, Міністерства охорони здоров`я України від 28 березня 2011 року № 284/423/173, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 27 квітня 2011 року за № 520/19258. Плата за проживання у гуртожитках закладу освіти вноситься мешканцями у порядку та строки, встановлені договором найму жилого приміщення у гуртожитку закладу освіти. Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням. Споживачем за цим Законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. До житлово-комунальних послуг законодавство відносить комунальні послуги: централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо (стаття 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до частини другої статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. Обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, та укладення договору передбачений статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». За змістом статті 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, встановленої законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Ні ЦК України, ні Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ні Положенням, не передбачені випадки, коли недодержання письмової форми договору про надання послуг має наслідком його недійсність. Відсутність письмового договору про надання послуг не свідчить про відсутність певних договірних відносин і не звільняє відповідачів від оплати за фактично надані послуги. З огляду на викладені правові норми, суд приходить до висновку, що відсутність договору, як підстава на безоплатне користування фактично спожитими послугами, не передбачена. Також, із зазначених вище підстав не заслуговує на увагу заперечення відповідача щодо відсутності достатніх даних та підстав стягнення заборгованості у розмірі 6894,60 грн. за період з 01.11.2017 року по 30.11.2019 року, а саме що відповідач нарахування комунальних послуг сплачувати не може, оскільки її щомісячний дохід замалий. У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 3 ст. 820 ЦК України наймач вносить плату за користування житлом у строк, встановлений договором найму житла. Якщо строк внесення плати за користування житлом не встановлений договором, наймач вносить її щомісяця. Згідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, проте свої зобов`язання щодо оплати за надані позивачем послуги відповідач виконує не в повному обсязі, внаслідок чогоза період з листопада 2017 року по листопад 2019 року включно за відповідачем обліковується заборгованість перед позивачем у сумі 6 894,60 грн. На адресу відповідача надсилались листи-повідомлення з вимогою щодо оплати заборгованості, а саме: від 03.07.2018 р. за вихідним № 360, від 27.07.2018 р. за вихідним № 405, від 30.08.2018 р. за вихідним № 453, від 08.01.2019 р. за вихідним № 9, від 28.02.2019 р. за вихідним № 97, від 18.03.2019 р. за вихідним № 131, від 15.05.2019 р. за вихідним № 276, від 03.07.2019 р. за вихідним № 359, від 04.11.2019 р. за вихідним № 552; але до цього часу заборгованість не сплачена. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на вказану процесуальну норму, та зважаючи, що позов задоволено повністю, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1921,00 грн. у відповідності до задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved