Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

06.10.2016 року позивач звернувся з позовом, в якому просить стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором в сумі 60317,09 доларів США. При цьому посилається на те, що 10.10.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого відповідно до Статуту є ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № МL-010/066/2007 про надання кредиту в сумі 69324,50 доларів США строком до 10.10.2022 року. З метою забезпечення виконання зобовязання за вказаним кредитним договором між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки №SR-010/066/2007 від 17.12.2008 року. Проте умови договору відповідач не виконує належним чином, щомісячно кредит не погашає, у звязку з чим утворилась заборгованість за договором кредиту, яка станом на 04.08.2016 року становить 60217,09 доларів США, з них 56438,14 доларів США. заборгованість за тілом кредита, 3778,95 доларів США заборгованість за відсотками. Представник позивача в судове засіданні 11.02.2014 р. не зявився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав наведених в позові. Проти заочного рішення не заперечував. В судове засідання представник позивача не зявився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити з підстав, зазначених в ньому, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судові засідання 28.11.2016 р. та 23.01.2017 р. не зявлялась, судові повістки повернулись на адресу суду не вручені у звязку із закінченням терміну зберігання, оскільки відповідач не зявлялась до поштового відділення за отриманням листів (а.с. 52). Відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України виклик відповідача [PERSON] здійснювався шляхом розміщення оголошення в пресі («Урядовий курєр» № 234 (5854) від 13.12.2016 року), тому вважається такою, що про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином ( а.с.57-58). Відповідач [PERSON] в судове засідання 28.11.2016 р. не зявився, про час, дату та місце розгляду повідомлявся належним чином, про що свідчить його особистий підпис в повідомленні про вручення судової повістки (а.с. 51). В судове засідання 23.01.2017 року відповідач [PERSON] не зявився повторно, судова повістка повернулась на адресу суду не вручена у звязку із закінченням терміну зберігання, оскільки відповідач не зявлявся до поштового відділення за отриманням листів (а.с. 59). Судовий виклик направлявся на адресу відповідача [PERSON] за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання (а.с. 46), тому відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається таким, що повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином. Враховуючи те, що у справі є достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідачів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України та у відсутність позивача, що відповідає положенню ст. 158 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 10.10.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого відповідно до Статуту є ПАТ «ОТП Банк») та [PERSON] укладено кредитний договір № МL-010/066/2007 про надання кредиту в сумі 69324,50 доларів США строком до 10.10.2022 року (а.с.6-15). Відповідно до умов кредитного договору, позивач свої зобовязання перед відповідачем [PERSON] виконав повністю, кредитні кошти отримані нею в сумі 69324,50 доларів США. З метою забезпечення виконання зобовязання за вказаним кредитним договором між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки №SR-010/066/2007 від 17.12.2008 року (а.с. 16-17). 27 вересня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю та договір про відступлення права вимоги (а.с. 24-39). Згідно з вказаним договором Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги, зокрема, за кредитним договором № МL-010/060/2007 від 10.10.2007 року (а.с. 40), що цілком узгоджується з вимогами ст.ст. 512, 514 ЦК України. Умови договору відповідач [PERSON] не виконує належним чином, щомісячно кредит не погашає, у звязку з чим утворилась заборгованість за договором кредиту, яка станом на 04.08.2016 року становить 60217,09 доларів США, з них 56438,14 доларів США. заборгованість за тілом кредиту, 3778,95 доларів США заборгованість за відсотками. Розмір заборгованості підтверджується доданим до матеріалів справи розрахунком заборгованості за кредитним договором (а.с. 22). Згідно з п. 1.5.1 кредитного договору № МL-010/066/2007 від 10.10.2007 року повернення частини кредиту та нарахованих відсотків здійснюється відповідачем щомісяця. В звязку з тим, що [PERSON] не було дотримано зазначених вище умов кредитного договору, позивачем на підставі п. 1.9. вказаного кредитного договору 17.08.2016 року здійснено досудову вимогу про дострокове виконання зобовязання за договором в повному обсязі, яка була напрвлена як боржнику, так і поручителю [PERSON] (а.с.18-21). Відповідно до положень ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змісту ст. 610 ЦК України вбачається, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Нормами статті 1050 ЦК України визначено, що наслідками порушення позичальником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позикодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову в межах заявлених позовних вимог. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивача сплачений судовий збір по 11207,61 грн. з кожного.

Outcome: approved