overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-11 00:00:00

06 вересня 2017 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, стягнення витрат на правову допомогу та судового збору. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 20.07.2007 року, від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], спільне життя не склалось та шлюбні відносини між ними припинені. Позивач в судове засідання не зявилась, надійшла заява з проханням розглянути справу у її відсутність, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи сповіщався в установленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.07.2007 року, від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ухвалою суду від 08.11.2017 року сторонам надавався строк для примирення терміном в 2 місяці. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, наданий строк для примирення не надав позитивних наслідків, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу. Також з відповідача на користь позивача належить стягнути документально підтверджені витрати на правову допомогу в сумі 300 грн. та судовий збір в сумі 640 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

06 вересня 2017 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON], про розірвання шлюбу мотивуючи свої вимоги тим, що між ними 30 серпня 2012 року було укладено шлюб, який було зареєстровано виконавчим комітетом Плодородненською сільською радою Михайлівського району Запорізької області, про що в Книзі реєстрації шлюбів 30 серпня 2012 зроблено відповідний актовий запис за № 04. Дошлюбне прізвище позивачки Фатєєва. Від шлюбу подружжя має дітей, а саме: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки між відповідачем та позивачкою фактично припинені та проживають окремо один від одного з 01 серпня 2017 року. З огляду на наведене, просить суд позов задовольнити, розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про розгляд справи належним чином повідомлений, про причини неявки суду не повідомив, письмові пояснення, докази та заперечення на позовну заяву не надав. Відповідно до вимог ст.ст. 224, 225 ЦПК України суд ухвалив заочний розгляд справи Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про слухання справи за його відсутності та неявки відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно частин 3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Сторони спільне господарство не ведуть. Підстав для відмови від позову або надання сторонам строку для примирення немає, тому суд розриває шлюб. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що сімя сторін розпалася повністю, сторони шлюбні відносини не підтримують і підтримувати не збираються, їх спільне життя суперечить інтересам позивача, а збереження сімї є неможливим, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~06 вересня 2017 року помер [PERSON], який за життя склав заповіт щодо усієї спадщини і призначив своїм спадкоємцем [PERSON] \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Нагірянка І,№5 в с.Зубрець Бучацького району Тернопільської області. Через відсутність документу, який би за життя спадкодавця посвідчував його право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, позивач не має змоги оформити право на спадщину в нотаріальній конторі, а тому виникла необхідність встановити право на спадкове майно в судовому порядку. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не зявилися, однак останній подав суду заяву, в якій вказав, що позов підтримує і просить суд справу розглядати у його відсутності. В судове засідання відповідачка [PERSON] не зявилася, однак подала суду заяву, в якій вказала, що позов визнає і просить суд справу розглядати у її відсутності. \~ \~ \~ \~Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини: \~ \~ \~ \~06 вересня 2017 року помер [PERSON]; \~ \~ \~ \~Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно у виді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, яке належало йому на праві власності; \~ \~ \~ \~Після смерті [PERSON] спадщина відкрилася за заповітом, що був складений ним 19 січня 2004 року і посвідчений секретарем Зубрецької сільської ради Бучацького району Тернопільської області, згідно якого [PERSON] усе своє майно заповів позивачу; \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідачка [PERSON] від своєї частки в спадковому майні відмовилася на користь позивача [PERSON] \~ \~ \~ \~Суд приходить до переконання, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

06 вересня 2017 року представник заявника [PERSON] звернулась в суд із заявою про встановлення неправильності запису в свідоцтві про розірвання шлюбу. Свою заяву мотивувала тим, що в свідоцтві про розірвання шлюбу, виданому 23 березня 1994 року Любомльським р/в реєстрації актів громадянського стану Волинської області, було зроблено помилку, замість правильного прізвища «[PERSON]», написано «[PERSON]». При зверненні до Любомльського РВ ВДРАЦС ГТУЮ у Волинській області з заявою про внесення виправлень в актовий запис, [PERSON] отримала відмову. Просить суд встановити неправильність актового запису та зобов'язати Любомльський РВ ВДРАЦС ГТУЮ у Волинській області внести відповідні зміни. Представник заявника подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутності, зазначила, що заяву підтримує в повному обсязі, просить її задовольнити. Представник Любомльського РВ ВДРАЦС ГТУЮ у Волинській області подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати у їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Пунктами 2.13, 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Судом встановлено, що рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 10 січня 1994 року, зареєстрований 14 квітня 1984 року шлюб між [PERSON] і [PERSON] було розірвано. Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], шлюб розірвано між [PERSON] та громадянкою [PERSON] 23 березня 1994 року. З вищевказаного свідоцтва слідує, що персональні дані фізичних осіб - ім'я та по батькові, збігаються з даними зазначеними в судовому рішенні. Враховуючи наведені докази, а також те, що написання букви «и», замість «і» в прізвищах та іменах, в 1990-ті роки мало місце, в тому числі і з боку посадових осіб, суд вважає, що неправильність актового запису про розірвання шлюбу, в частині зазначення прізвищ подружжя до і після розірвання шлюбу, доведена в судовому засіданні, а отже є усі підстави для задоволення вимог заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

06 вересня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 21 листопада 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововолинського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис №356. Від спільного проживання в подружжя є син [PERSON], [INFO]. Вимоги позивач обгрунтовує тим, що спільне подружнє життя з відповідачем не склалося, з травня 2017 року сторони по справі проживають окремо, не ведуть спільного господарства, припинили подружні стосунки. Позивач вважає подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливим. Позивач зазначає, що спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя на даний час немає. Також вказує, що між сторонами досягнуто згоди і щодо місця проживання дитини після розірвання шлюбу - син залишається проживати з матір'ю - відповідачем по справі [PERSON] Позивач просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем [PERSON] Позивач [PERSON] до проведення підготовчого засідання подав до суду письмову заяву, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у його відсутності, позов задовольнити, судові витрати залишити за ним. Відповідач [PERSON] до проведення підготовчого засідання подала до суду письмову заяву та долучила до неї оригінал свідоцтва про шлюб, просила справу розглядати у її відсутності, позов визнає в повному обсязі. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для розірвання шлюбу, суд позов задовольняє і розриває шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

06 вересня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Волочиського районного управління юстиції у Хмельницькій області 28 серпня 2011 року, актовий запис № 168, посилаючись на те що шлюбні відносини припиненні, збереження сім'ї неможливе у зв'язку з подружньою зрадою відповідачки, між ними втрачені почуття любові та взаємоповаги. Від шлюбу у них є дві малолітні дитини: дочка [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить прийняти рішення в підготовчому засіданні, проти надання строку для примирення з відповідачкою категорично заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає повністю, просить прийняти рішення у підготовчому засіданні, проти надання строку для примирення з позивачем категорично заперечує, шлюбні відносини з відповідачем не підтримує з 24.08.2018 року. Враховуючи те, що відповідач визнає позов повністю, суд, на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України, ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні. Дослідивши надані докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 статті 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За змістом ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. У сторін є дві малолітні дитини: дочка [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO] . Сторони припинили шлюбні відносини, спільного побуту та господарства не ведуть, проти примирення заперечують. Дані обставини підтверджуються даними паспортів сторін, свідоцтвом про шлюб, свідоцтвами про народження, довідкою про склад сім'ї відповідачки і не оспорюються сторонами. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалась, їх подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе та суперечить їх інтересам. Судовий збір відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

06 вересня 2018 року [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 26 квітня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Южноукраїнського міського управління юстиції у Миколаївській області, за актовим записом №87. Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що 26 квітня 2014 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] Сторони\~мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На даний час сторони разом не проживають, їх шлюб носить формальний характер, зберігати його позивач наміру не має.\~\~ Позивач [PERSON]\~в підготовче судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позов підтримав в повному обсязі. На примирення не згоден. В підготовче судове засідання відповідач не зявилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнала. Після розірвання шлюбу бажає залишити шлюбне прізвище «Капінус». Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи наведену вимогу закону, справа може бути розглянута в підготовчому судовому засіданні. Дослідивши докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та\~ [PERSON]\~ зареєстрували шлюб 26 квітня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Южноукраїнського міського управління юстиції у Миколаївській області, за актовим записом №87. Після укладення шлюбу чоловікові та дружині присвоєні прізвища «Капінус» та «Капінус» відповідно /а.с. 4/. Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] /а.с. 5/. [PERSON] та\~ [PERSON] на даний час разом не проживають. Шлюб носить формальний характер, спільне проживання і збереження сім'ї неможливо. В силу\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення. Відповідно до\~ст. 113 СК України\~відповідач [PERSON]\~ бажає залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу. Тому суд вважає, що вимоги позивача правомірні, а позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

06 вересня 2018 року [PERSON] звернулась до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що 20 квітня 2017 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, від якого вони мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя подружжя припинено через різні погляди на життя та ведення справ сімї та інші обставини, існування яких унеможливлює їхні сімейні відносини, а тому подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, просить шлюб розірвати. Сторони в підготовче судове засідання не з'явились, про дату, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином. При цьому позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач надав заяву про розгляду справи у його відсутність, позов визнав повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-АМ № 193946 (а.с. 4) підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 20 квітня 2017 року, який зареєстрований Хмільницьким міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області, актовий запис № 24. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові [PERSON], дружині [PERSON]. Від даного шлюбу у сторін народилась донька [PERSON], [INFO], що підтверджено відповідним свідоцтвом про народження І-АМ № 314007 від 25 липня 2017 року (копії на а.с.5). Враховуючи викладене та приймаючи до уваги письмову заяву відповідача про визнання позову, на підставі ст. ст. 104, 105 СК України, в порядку ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд дійшов висновку, що шлюб підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не можливе, так як це буде суперечити інтересам позивача. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до\~ст. 141 ЦПК України. На підставі ст. ст. 110, 112, 113, 114, 115 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

06 вересня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Зокрема, [PERSON], з метою реалізації, належних їй, прав, просила встановити факт належності їй Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER]від 25 лютого 2002 року. Ухвалою суду від 10 вересня 2018 року заяву [PERSON] прийнято до розгляду, провадження у справі відкрито, її розгляд ухвалено проводити у порядку окремого провадження, у зв'язку з чим розгляд справи призначено на 08 год. 30 хв. 09 жовтня 2018 року / а. с. 12 /. Заявник [PERSON] та її представник - адвокат [PERSON] у судове засідання не з'явилися. Представник заявника - адвокат [PERSON] надав суду заяву про підтримання вимог та розгляд справи у його відсутність та відсутність заявника [PERSON] / а. с. 16 /. Заінтересована особа - Шишацька селищна рада Шишацького району Полтавської області повідомлялася належним чином про час, дату та день розгляду справи, але її представник в судове засідання не з'явився, причин своєї неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не заявив /а.с.13-14/. Зважаючи на те, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи у його відсутність, суд, вважає за можливе провести судовий розгляд на підставі наявних у суду матеріалів за відсутності осіб, що не з'явилися, оскільки їхня неявка не є перешкодою для розгляду заяви [PERSON] Дослідивши, наявні в матеріалах справи, докази в їх сукупності та взаємозв'язку, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

06 вересня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання. Справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в с.Веприк Гадяцького району, його батьками є [PERSON] та [PERSON], шлюб між якими розірвано, про що 20.11.2002 року складено відповідний актовий запис №247. Згідно довідки Комунального вищого навчального закладу «Гадяцький коледж культури і мистецтв ім..І.П.Котляревського» від 07.08.2018 року №66 [PERSON] навчається в даному закладі на четвертому курсі денної форми навчання за спеціальністю хореографія по 30.06.2019 року. Суд встановив, що між сторонами існують сімейні правовідносини. Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Таким чином, стаття 200 СК України не передбачає мінімального розміру аліментів для повнолітньої дитини, тому в частині визначення аліментів в розмірі не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку слід відмовити. З урахуванням вищезазначеного, суд прийшов до висновку про визначення розміру аліментів у частці, яка складає 1/4 від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, оскільки батько зобов'язаний утримувати свою повнолітню дочку, що навчається. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивач за даним позовом звільнена від сплати судових витрат, тому згідно ст. 141 ЦПК України суд стягує їх з відповідача на користь держави в сумі 704,80 грн.

Outcome: approved