Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-28 00:00:00

04 липня 2019 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеною позовною заявою. Просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] з тих підстав, що їх сімейне життя не склалося, вони втратили почуття любові, поваги та довіри. Вони вже чотири роки як спільно не проживають та є чужими людьми, кожен з них живе своїм життям. У підготовче судове засідання сторони не з`явилися. Позивач надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, просить позов задовольнити ( а.с. 16). Відповідачка згідно поданої заяви просить справу слухати за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі ( а.с. 10). У зв`язку з неявкою в підготовче засідання всіх учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд постановляє рішення у підготовчому судовому засіданні у випадку визнання відповідачем позову. За положеннями ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб, 21 лютого 2013 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Швайківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області ( а.с. 3). Зі змісту позовної заяви вбачається, що сторони є батьками неповнолітньою [PERSON] , [INFO] . Копії свідоцтва про народження до позовної заяви не додано. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст.105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. За положеннями ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 112 СК України передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до норм сімейного законодавства, добровільність шлюбу - одна з основних його засад та збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, тобто на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. Оскільки подружнє життя у сторін розладналося, вони не бажають зберігати шлюб, про що свідчать їх заяви, спільно не проживають, суд доходить висновку, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. Відповідно до частини 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, зважаючи на визнання відповідачкою позову, на підставі ч. 1 ст. 142 та ч.1 ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідачки в дохід держави 50 % судового збору, що складає 384,20грн.

Outcome: approved