Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-22 00:00:00

06.06.2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, який мотивувала тим, що рішенням Веселівського районного суду Запорізької області від 29.12.2014 року з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання дітей: сина - [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], та стягувати їх з [PERSON] у твердій грошовій сумі по 50 (пятдесят) грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи від дня предявлення позову 24.11.2014 року і до повноліття дітей. На даний час розмір аліментів не задовольняє потреби дітей, мінімальний розмір яких у зв'язку зі змінами у законодавстві не може бути меншим за 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Тому позивач просить збільшити розмір раніше присуджених аліментів та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 900 грн. на кожну дитину до досягнення ними повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка у судове засідання не зявилась. Надала заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду та винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання двічі не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надав. Відповідно до ч. 4\~ст.223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З урахуванням положень\~ст.280 ЦПК України\~та думки позивача, який в наданій заяві не заперечував проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та винести заочне рішення. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що 17.12.2014 року рішенням Веселівського районного суду Запорізької області шлюб між [PERSON] та [PERSON], що був зареєстрований 05.08.2000 р. Запорізькою сільською радою Веселівського району Запорізької області за актовим записом № 01 було розірвано. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO], сина [PERSON], 25.07.2010 р. Діти проживають з матірю та перебувають на її утриманні. Рішенням суду від 29 грудня 2014 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти, щомісяця у твердій грошовій сумі у розмірі по 50 грн. на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Позивачка зазначила, що дана сума стягнутих аліментів на утримання синів та задоволення їх потреб на сьогоднішній день не відповідає цінам сьогодення. Позивачка офіційно працює, але отриманих коштів недостатньо для нормального забезпечення потреб синів і сплату комунальних платежів. Один із синів навчається у Класичному приватному університеті на платній основі, а тому через вкрай скрутний матеріальний стан позивачка вимушена звернутися до суду. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.182 Сімейного кодексу України,при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 192\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд при розгляді вимог позивача про збільшення розміру аліментів враховує, що з часу ухвалення рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений положеннями Сімейного кодексу\~України мінімальний розмір аліментів, відтак попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам не відповідає, тому з вказаних підстав розмір присуджених аліментів підлягає збільшенню. Суд визнає за необхідне та достатнє збільшення аліментів, що присуджені з відповідача на користь позивача, в розмірі 900 грн. на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Згідно з п.23 постанови Пленуму\~Верховного суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу\~України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року, який набрав чинності 08.07.2017 року, частину другу\~статті 182 Сімейного кодексу України\~викладено в такій редакції: Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки державний виконавець не вніс зміни до мінімального розміру стягнення аліментів та виходячи з інтересів дітей, суд вважає за необхідне позов задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved