Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

06.04.2018 року представник позивача за довіреністю [PERSON] звернулася до суду з позовом [PERSON] про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, згідно якого [INFO] у віці 93 років в м. Бахмут Донецької області померла мати позивача - [PERSON], [INFO], про що Бахмутський МВ ДРАЦС ГТУЮ в Донецькій області 03.05.2017 року склав відповідний актовий запис № 560 та видав свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. Батьки позивача - подружжя [PERSON] і [PERSON] мали двох дочок: [PERSON] (позивач), [INFO], та [PERSON], [INFO], інших дітей в родині не було. Разом з матір`ю [PERSON] мешкала рідна сестра позивачки - [PERSON], яка в шлюбі ніколи не перебувала і дітей не мала, та померла в один день з матір`ю - [INFO] у віці 68 років. В день смерті матері [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з двокімнатної квартири, загальною площею 49,3 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яке належало їй на праві спільної сумісної власності з [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 11.03.1999 року. Позивачка у зв'язку з похилим віком, незадовільним станом здоров`я, значною відстанню між містами Даугавпілс (Латвія) та Бахмут (Україна), скрутним фінансовим станом не мала можливості прибути в Україну для особистого подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Тому, 24 жовтня 2017 року вона, бажаючи прийняти спадкове майно, вислала з Латвії в Україну поштове відправлення RR 548097642LV на адресу реєстрації місця проживання сусідки померлої матері - [PERSON] документи, необхідні для відкриття нею у якості представника позивача спадкової справи. [PERSON], діючи на підставі довіреності від імені та в інтересах [PERSON], звернулась 31.03.2018 року до Першої бахмутської державної нотаріальної контори для оформлення спадкової справи. Завідувач нотаріальної контори Шеллар В.Л. в листі від 31.03.2018 року за № 533/01-16 повідомила, що шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини, передбачений ЦК України, пропущений, тому відкрити спадкову справу неможливо до визначення судом додаткового строку для прийняття спадщини. Крім того, під час звернення до нотаріальної контори з'ясувалося, що [PERSON] також бажає прийняти спадкове майно померлої [PERSON] [PERSON] не відноситься до родичів померлої першого ступеня споріднення, вона визнана судовим рішенням онукою померлої, бо [PERSON] доводилася рідною сестрою її бабусі по матері, отже, [PERSON] на відміну від позивачки, яка є рідною дочкою померлої, не відноситься до першої черги спадкоємців за законом. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати поважною причину пропуску строку для прийняття спадщини та визначити їй додатковий строк тривалістю два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері - [PERSON], яка померла [INFO]. Представники позивачки [PERSON] (за довіреністю від 20.10.2017 року) та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, в матеріалах справи містяться заява про розгляд справи у їх відсутність, також зазначено, що на вимогах позову наполягають та просять їх задовольнити з мотивів, викладених у позові. Представник відповідача Бахмутської міської ради у судове засідання також не з'явився, від нього надійшла заява, в якій він просить розглянути справу у його відсутність та прийняти рішення на власний розсуд. Третя особа [PERSON], будучи належним чином повідомленою про дату час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, надіслала на адресу суду заперечення, в яких вказує, що представник позивача [PERSON], будучи сторонньою особою по відношенню до померлої, шляхом вчинення шахрайських дій має намір привласнити всі речі та нерухоме майно спадкодавця, вона запевнила [PERSON] в тому, що вона в змозі оперативно і в короткий термін вирішити питання щодо спадщини в її відсутність. Тому, вважає такі дії з боку представника позивачки не припустимими та ставить під сумнів правомірність вчинення останньою будь-яких дій відносно спадкової справи. Просила розглянути справу без її участі (а. с. 45, 101, 102). Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] народилася [INFO], що підтверджується посвідкою про народження від 26.11.1946 року, батьками якої є [PERSON] та [PERSON] (а. с. 24). 29 серпня 1967 року [PERSON] одружилася з [PERSON], актовий запис № 18 та після одруження змінила прізвище на «Баранауска», що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а. с. 25). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] (мати позивачки) померла [INFO] у віці 93 років у м. Бахмут Донецької області, про що 03.05.2017 року складено відповідний актовий запис № 560 (а. с. 29). У судовому засіданні також встановлено, що батьки позивачки мали ще одну доньку - [PERSON], [INFO], яка мешкала разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (згідно довідки ПП «Вілс» № 2588 від 09.11.2017 року (а. с. 31), в шлюбі ніколи не перебувала і дітей не мала. Сестра позивачки [PERSON] померла в один день з матір`ю - [INFO] у віці 68 років, про що 03.05.2017 року був складений відповідний актовий запис № 559 та видано Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а. с. 30). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді двокімнатної квартири, загальною площею 49,3 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яке належало їй на праві спільної сумісної власності з [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, що видане 11 березня 1999 року Госпрозрахунковим бюро по приватизації житла при відділі по обліку та розподілу житлової площі Артемівської міської ради згідно з розпорядженням від 11.03.1999 р. № 14014. Право власності на вказану квартиру було зареєстровано Артемівським бюро технічної інвентаризації 16.03.1999 року за реєстровим номером 51-11921 (а. с. 32). Згідно ч. 3 ст. 1220 ЦК України, якщо протягом однієї доби померли особи, які могли б спадкувати одна після одної, спадщина відкривається одночасно і окремо щодо кожної з них. Позивачка у зв'язку з похилим віком, значною відстанню між містами Даугавпілс (Латвія) та Бахмут (Україна), скрутним фінансовим станом не мала можливості прибути в Україну для особистого подання в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини, а також те, що спадкове майно належало двом спадкодавцям, то позивачка [PERSON] 20 жовтня 2017 року за місцем свого проживання - в Латвійській республіці, оформила у присяжного нотаріуса дві окремі заяви про прийняття спадщини після матері - [PERSON] та після сестри - [PERSON] (а. с. 84. 114). На обох заявах у якості їх отримувача була зазначена нотаріус Полєжаєва Г.М., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Але фактично позивачка [PERSON], вказані заяви разом з іншими документами вислала з Латвії в Україну 24.10.2017 року поштове відправлення RR 548097642LV (а. с. 35) на адресу реєстрації місця проживання сусідки померлої матері - [PERSON] ([ADDRESS]), бо саме вона повідомила її про смерть близьких людей та поховала їх відповідно до її розпоряджень. [PERSON], діючи на підставі генеральної довіреності від 20.10.2017 року, посвідченої присяжним нотаріусом Латгальського окружного суду Інесе Мороза та зареєстрованого в реєстрі актів і засвідчень за № 2899 (а. с. 15-20), від імені та в інтересах позивачки [PERSON], звернулась до Першої бахмутської державної нотаріальної контори для оформлення спадкової справи. Як вбачається з листів завідувача Першої бахмутської державної нотаріальної контори Шеллар В.Л. від 26.01.2018 № 182/01-16 та від 31.03.2018 № 533/01-16, позивачко був пропущений шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини, тому відкрити спадкову справу до поновлення судом додаткового строку неможливо (а. с. 36, 89). Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи, додатково наданими позивачем та її представником документами, а також копією спадкової справи № 405/2017, яка була надіслана на запит суду 01.11.2018 року завідувачем Першої бахмутської державної нотаріальної контори (а. с. 104-145). Згідно з повідомленням завідувача Першої бахмутської державної нотаріальної контори № 2238/01-16 від 21.09.2018 року, Першою бахмутською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа на майно [PERSON], яка померла [INFO], за номер у нотаріуса 405/2017 від 24.10.2017 року, а також була заведена спадкова справа на майно [PERSON], яка померла [INFO], за номером у нотаріуса 100/2017 від 17.11.2017 року (а. с. 96-98). Крім того, під час звернення [PERSON] до нотаріальної контори з метою відкриття спадкової справи з`ясувалось, що [PERSON] також бажає прийняти спадкове майно померлої [PERSON]. [PERSON] звернулась до Ізюмського міськрайонного суду Харківської області з заявою про встановлення факту родинних відносин між нею та померлою [PERSON] Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 11.01.2018 року, яке набуло чинності 11.02.2018 року, вона була визнана онукою померлої [PERSON]. З тексту рішення вбачається, що [PERSON] не відноситься до родичів померлої першого ступеня споріднення на відміну від позивачки, яка є рідною дочкою померлої, а тому не відноситься до першої черги спадкоємців за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1265 ЦК України, родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. У ч. 5 ст. 1268 ЦК України, закріплено право спадкоємця на спадщину з часу її відкриття незалежно від часу прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст.1270 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України особа, яка не прийняла спадщину у встановленому законом порядку, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що, при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно зі ст. 1272 ч. 3 ЦК України, суд за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, може визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, якщо визнає поважними причини, з яких було пропущено встановлений законом шести місячний строк. Суд вважає, що обставини, з яких було пропущено цей строк, є поважними, пов'язані з об'єктивними, непереборними та істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій по прийняттю спадщини. Вище приведені обставини та факти у їх сукупності надають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи позивачем було обґрунтовано доведені ті обставини, на які вона посилалася як на підстави своїх вимог. До того ж, суд, оцінюючи твердження третьої особи [PERSON] про те, що представник позивача [PERSON], представляючи інтереси [PERSON], має на меті привласнити всі речі та нерухоме майно спадкодавця, відноситься до них критично, оскільки на підтвердження цього суду не було надано ніяких доказів, та це є лише її припущеннями. З огляду на вищевикладене, оскільки позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, а тому суд визначає позивачу - спадкоємцю за законом додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved