Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

05.06.2015 року ПАТ «ВТБ Банк» (далі - позивач) звернулося до суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 22.08.2012 р. між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] (далі - відповідач) був укладений кредитний договір № R53113318689B, відповідно до умов якого Банк надав відповідачу грошові кошти в сумі 50\~000 грн. на строк до 22.08.2015 р. включно з процентною ставкою за користування кредитними коштами 29,5 % річних. Кредит був наданий позичальнику на споживчі потреби. Відповідно до п. 3.9 кредитного договору, кредит надається шляхом безготівково перерахування коштів на поточний рахунок позичальника, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів 26253001105763 у Відділенні «Бочаровське» ПАТ «ВТБ Банк». Пунктом 4.2 кредитного договору передбачено, що проценти за користування кредитом за поточний місяць нараховуються двічі на місяць 27 числа та в останній робочий день кожного місяця. Повернення процентів та кредиту здійснюється щомісячно згідно з Графіком повернення кредиту і сплати процентів та розрахунку вартості сукупних послуг. Згідно п. 5.3.1 кредитного договору, на позичальника покладений обовязок сплатити комісійну винагороду, повернути Банку отриманий кредит та сплатити нараховані проценти за користування кредитом у повному обсязі в порядку та в строки, встановлені кредитним договором. Однак відповідач не виконує взяті на себе зобовязання за вказаним кредитним договором, в звязку з чим виникла заборгованість в сумі 123\~393,25 грн. Не зважаючи на вимогу Банку, до сьогоднішнього часу відповідач так і не виконав дій, спрямованих на виконання зобовязання по погашенню прострочених платежів за кредитним договором. Тому просять позов задовольнити. У судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, у якій позов підтримав в повному обсязі та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч.\~1\~ст. 224 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечував, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. 22.08.2012 р. між позивачем - ПАТ «ВТБ Банк» та відповідачем - [PERSON] було укладено кредитний договір № R53113318689B, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 50\~000 грн. на строк до 22.08.2015 р. зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 29,5 % шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника 26253001105763. Згідно з п. 5.3.1 вказаного договору відповідач зобовязався сплатити комісійну винагороду, повернути позивачу отриманий кредит та сплатити нараховані проценти за користування кредитом у повному обсязі, виконувати інші зобовязання в порядку та в строки, встановлені цим договором. Пунктом 7.1 кредитного договору передбачено, що у разі прострочення відповідачем зобовязань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами договору, відповідач зобовязаний сплатити на користь позивача пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5 % від суми прострочених зобовязань за кожен день порушення виконання зобовязань, включаючи день погашення. Відповідно до п. 9.4, сторони домовились, що будь-яке порушення відповідачем умов цього договору повинно розглядатись як істотне порушення цього договору, яке надає право позивачу в порядку, передбаченому цим договором, та/або чинним законодавством України, незалежно від встановлених цим договором строків виконання зобовязань, вимагати від відповідача дострокового повернення заборгованості за цим договором. Відповідач взяті на себе зобовязання належним чином не виконує. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, станом на 27.05.2015 року сума заборгованості за Договором складає 123\~393,25 грн., а саме: 7928,14 грн. поточна заборгованість за кредитом; 28\~942,72 грн. заборгованість за простроченим кредитом; 914,10 грн. інфляційні втрати; 665,51 грн. 3 відсотки річних; 17\~017,99 грн. сума простроченої заборгованості за відсотками; 420,22 грн. 3 відсотки річних; 562,94 грн. інфляційні втрати; 892,47 грн. сума заборгованості за відсотками за період з 28.04.2015 р. по 27.05.2015 р., 66\~049,16 грн. пеня, нарахована у звязку з несвоєчасною сплатою процентів та кредиту в розмірі 0,5 % за кожен день прострочення платежу. Доказів виконання взятих на себе зобовязань за вказаним кредитним договором відповідач не надав. Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини. Згідно\~зі ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та якщо у зобов'язані встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно зі ст. 549 ЦК України різновидами неустойки є штраф та пеня, які обчисляються у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання та у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, відповідно. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України, передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати достроково повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з приписами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Ураховуючи вищевикладене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved