Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

05 липня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 22 травня 1993 року. Від подружнього життя мають двох доньок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідач зловживає спиртними напоями, з цього приводу вдома постійно вчиняє сварки. На даний час вони однією сім'єю не проживають. Посилаючись на те, що подальше спільне життя з відповідачем не можливе, позивачка просить суд шлюб розірвати та залишити їй прізвище [PERSON]. В судове засідання [PERSON] не зявилась, направила заяву про те, що позов підтримує, просить розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявився, причин свого неприбуття суду не повідомив, хоча належним чином був сповіщений про день, час і місце розгляду справи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів. Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 22 травня 1993 року у виконкомі Тучнянської сільської ради Білопільського району Сумсьоїй області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний актовий запис за №3, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а. с. 4). Від подружнього життя [PERSON] та [PERSON] мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO], та неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а. с. 5). Як вбачається із позовної заяви, на даний час сторони однією сім'єю не проживають, на думку позивачки подальша побудова сімейних відносин суперечить її інтересам, оскільки відповідач зловживає спиртними напоями, на цьому грунті вдома постійно вчиняє сварки. Відповідач своєї думки про причини розпаду сім'ї суду не повідомив. Регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. \~ Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження сімї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до \~ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. У відповідності до ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. На підставі заяви позивачки та у відповідності до ст. 113 СК України, якою визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, суд вважає за необхідне залишити їй прізвище, присвоєне при одруженні [PERSON]. Підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки судові витрати за сплачений нею при зверненні з позовом до суду судовий збір в сумі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved