overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

05.08.2015 року позивач звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи вимоги тим, що сімейне життя між позивачем та відповідачем не склалося через різні характери та різні погляди на сімейне життя. У поданій до суду заяві позивач просила розгляд справи проводити у її відсутності , позовні вимоги підтримує . У поданій до суду заяві відповідач просив розглядати справу без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04.08.2007 року, від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON], [INFO] . Згідно з ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося, через несумісність характерів, взаємне непорозуміння та відсутність спільних поглядів на життя та сім'ю, на час зверенння до суду сторони спільного господарства не ведуть. Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що подальше збереження сім'ї за викладених обставин буде носити формальний характер та суперечити інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

05.08.2015 року позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись у своїх вимогах на те, що з відповідачем перебувала у шлюбі з 20.04.2002 року по 28.01.2014 року. Рішенням Марківського районного суду Луганської області від 28.01.2014 року шлюб розірвано. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею і знаходиться на її утриманні, в зв'язку з чим вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу до досягнення ним повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімума для дитини відповідного віку. Позивач надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила справу розглянути без її участі. Відповідач надав заяву, в якій визнав позовні вимоги в повному обсязі та просив розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно зі ст.ст.180, 181, 182, 183 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. При недосягненні угоди про сплату аліментів кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку в частці від заробітку або доходу з урахуванням стану здоров'я і матеріального становища дітей та платника аліментів та інших обставин, які мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Відповідач не заперечує проти стягнення аліментів у вказаному розмірі. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси сторін та інших осіб. Тому на підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

05.08.2015 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись у своїх вимогах на те, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі, який зареєстрований 29 грудня 2005 року Кам'янобрідським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, актовий запис №214. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею. З червня 2014 року шлюбні відносини між ними припинені в зв'язку з втратою почуття любові, розуміння та поваги один до одного. Кожен з них бажає створити нову сім'ю. Вважає, що сім'я розпалась і її збереження неможливе. Просить суд розірвати шлюб. Позивач надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила справу розглянути без її участі. Відповідач надав заяву, в якій визнав позовні вимоги в повному обсязі та просив розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Згідно зі ст. ст. 104,112 СК України шлюб розривається шляхом розводу за заявою одного з подружжя або обох. Шлюб розривається тоді, коли буде встановлено, що спільне життя подружжя та збереження сім'ї стало неможливе. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 29 грудня 2005 року Кам'янобрідським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, актовий запис №214, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею. Шлюбні відносини сторін припинені з червня 2014 року і не відновлювались. Сторони проживають окремо. Спору про находження дитини немає. Суд вважає, що сім'я розпалася остаточно і її збереження неможливе. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідач позов визнав повністю і це не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

05.08.2015 р. позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], треті особи орган опіки та піклування Бердянського виконавчого комітету, Бердянський МВ ГУМВС України в Запорізькій області в особі сектору громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, у якому просила: - визнать відмову [PERSON] на тимчасовий виїзд за межи України в [PERSON] [PERSON], м Феодосія, малолітнього [PERSON], [INFO], безпідставним, - дозволити [PERSON], без згоди [PERSON], оформити документи для тимчасового виїзду малолітнього сина [PERSON], [INFO], за межи України, на виїзд в [PERSON] [PERSON], м Феодосія, строком на один місяць та вїзд в Україну. У судовому засіданні позивач [PERSON] та представник органу опіки та піклування Бердянського виконавчого комітету за дорученням [PERSON] позов підтримали. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи до суду не зявився, заперечень не надіслав, тому на підставі ст. 169 ЦПК України справа розглянута за його відсутністю. Керівник Бердянського МВ УДМС України в Запорізькій області [PERSON] просив розглянути справу за його відсутністю. Вислухавши позивача та представника органу опіки та піклування Бердянського виконавчого комітету, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 133 Конституції України, систему адміністративно-територіального устрою України складають: [PERSON] Крим, області, райони, міста, райони в містах, селища і села. Відповідно до ст. 134 Конституції України, [PERSON] Крим є невід'ємною складовою частиною України і в межах повноважень, визначених Конституцією України, вирішує питання, віднесені до її відання. Згідно ст. 10 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» - громадяни України мають право на вільний та безперешкодний вїзд на тимчасово окуповану територію і виїзд з неї через контрольні пункти вїзду-виїзду за умови предявлення документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Таким чином встановлено, що ніяких інших документів, окрім передбачених ст. 10 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» позивачу [PERSON] не потрібно для вїзду разом з сином на тимчасово окуповану територію України - [PERSON] Крим, тому позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

05.08.2015 р. позивачка звернулася до суду з цим позовом. В позові зазначила, що 29.08.2009 р. вони уклали шлюб, від спільного проживання в шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, після одруження вони проживали у її батьків, декілька місяців відповідач зловживає спиртними напоями, через це між ними виникали суперечки, які переростали в скандали, що негативно впливали на сина, тому вважає, що подальше збереження сім'ї та спільне проживання стало неможливим і це суперечить, як її інтересам, так і інтересам відповідачі і просить розірвати шлюб. 17.08.2015 р. та 30.11.2015 р. ухвалами суду було надано сторонам строк на примирення. Позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримує, просить суд шлюб розірвати та стягувати аліменти на утримання дитини, оскільки що за надані терміни на примирення вони не примирилися Відповідач [PERSON] при розгляді справи позовні вимоги визнав повністю. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали в справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Згідно з п. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. Як убачається із встановлених судом належними доказами обставин справи, що сторони уклали між собою шлюб 29.08.2009 р., сторони як одна сім'я спільно не проживають, не підтримують жодних стосунків, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин суд констатує, що шлюб між сторонами фактично розпався, а є законні підстави для задоволення позову в частині розірвання шлюбу [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Із встановлених судом обставин справи вбачається, що від шлюбу з відповідачем позивачка народила одну неповнолітню дитину, відповідач не оспорив батьківство, ухиляється від утримання дитини, чим порушує вищезазначену норму сімейного законодавства. Визначаючи розмір аліментів, суд бере до уваги такі обставини. Позивачка утримує одну неповнолітню дитину, ніде не працює, відомостей про стабільний заробіток (доход) відповідача не має, а тому суд вважає що розмір аліментів має бути таким, який просить позивачка. Судові витрати, підлягають до стягнення з відповідача у доход держави, відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

05.08.2016 до Шполянського районного суду надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить розірвати шлюб з [PERSON], зареєстрований 23.08.1995 виконавчим комітетом Кримківської сільської ради Шполянского району Черкаської області, актовий запис №5. Сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спір про поділ майна та місце проживання дитини у сторін відсутній. Позов позивач мотивує тим, що відповідач постійно зловживає алкоголем та зраджує. Спільне проживання є неможливим. Час на примирення сторонам не потрібен. Спір про поділ майна та місце проживання дитини у сторін відсутній. У судове засідання позивач не зявився, про дату час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки до суду не повідомив. Суд, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення. У суді встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 23.08.1995, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СР №271962 від 23.08.1995, яке видане виконавчим комітетом Кримківської сільської ради Шполянського району Черкаської області, актовий запис № 5. Після державної реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на «Шіманову» (а.с.3). Згідно з свідоцтвом про народження серії 1-СР №098337 від 15.02.2010, виданим виконавчим комітетом Кримківської сільської ради Шполянського району Черкаської області, [PERSON] народилась 01.02.2010, актовий запис №1. Батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Подальше спільне життя та збереження сімї не можливе. Час на примирення сторонам не потрібен. Спір про поділ майна та місце проживання дитини у сторін відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Така ж позиція висловлена в п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно з яким проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Таким чином, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, і це має істотне значення, а тому позов задовольняється і шлюб розривається. Оскільки позов задовольняється, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір \~в розмірі 551,20 грн. На підставі ст.ст. 105, 110, 112, ч.2 ст. 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

05.08.2016 ПАТ «Дельта Банк» звернулося до Уманського міськрайонного суду Черкаської області із заявою про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчих листів до виконання в цивільній справі № 705/2834/14-ц 2/705/1073/14 за позовом ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Посилається на те, що банк отримав дублікати раніше втрачених виконавчих листів на підставі ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17.06.2016 вже після того, як закінчився строк для їх пред'явлення до виконання - з 13.03.2015 по 13.03.2016. Пропуск строку стягувачем став наслідком тривалого розгляду судом питання про видачу дублікатів виконавчих листів, тобто не з вини самого стягувача, а з незалежних від його волі обставин. У судовому засіданні представник ПАТ «Дельта Банк» за довіреністю Пастухов О.В. підтримав заяву, просив задовольнити заявлені вимоги і поновити строк на пред'явлення виконавчих листів до виконання. У судове засідання відповідачі у справі [PERSON] та [PERSON] не з'явились, що відповідно до ст. 371 ЦПК України не є перешкодою для розгляду заяви. Дослідивши заяву з додатками та матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що заява ПАТ «Дельта Банк» підлягає задоволенню, враховуючи такі мотиви. Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції станом на день набрання рішенням суду законної сили) строк пред'явлення до виконання судового рішення становить один рік. На час розгляду клопотання вказаний строк закінчився. Ухвалою ВССУ від 06.04.2016 рішення Апеляційного суду Черкаської області від 13.03.2015 про задоволення позову було залишене без змін. Справа повернулася до Уманського міськрайонного суду Черкаської області 25.05.2016. Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17.06.2016 було задоволено заяву представника ПАТ «Дельта Банк» від 07.08.2015 про видачу дублікатів виконавчих листів. Станом на 17.06.2016 строк пред'явлення виконавчих листів - до 13.03.2016 - закінчився. Наведене свідчить про те, що стягувач з поважних причин не мав можливості вчасно звернути до примусового виконання виконавчі листи у вказаній цивільній справі. Відповідно до ч. 1 ст. 371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Враховуючи наведене вище, суд вважає причини пропуску стягувачем строку пред'явлення виконавчих листів до виконання поважними та необхідним поновити цей строк.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

05.08.2016 позивач [PERSON] звернулась до Дзержинського райсуду м. Харкова з позовом до відповідача [PERSON] «Про розірвання шлюбу», посилаючись на те, що з 02.03.2007 вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Починаючи з липня 2014 шлюбно-сімейні відносини між ними припинилися, причиною стало погане ставлення до неї та дитини з боку відповідача, образи, погрози, сварки. 11.07.2014 відповідач вигнав їх з квартири і вони стали проживати окремо, шлюбні відносини існують формально, примирення неможливе. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав зазначених у позові. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні з та матеріалів справи вбачається те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02.03.2007, який зареєстрований 02.03.2007 Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 118. Від вказаного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Згідно ч.2\~ст.104 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до приписів ст.112 СК України, при розгляді справ про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя неможливе. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, на протязі тривалого часу сторони разом не мешкають, почуття любові, поваги та взаєморозуміння між подружжям втрачені, тому примирення сторін неможливе, так як останні посилаються на неможливість поновлення шлюбних відносин. Сторони майнового спору не мають, діти мешкають разом з матірю, питанням матеріального утримання дитини вирішено в добровільному порядку. Згідно ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Таким чином, оцінюючи наведені докази, суд приходить до висновку про можливість розірвати шлюб між сторонами. На підставі викладеного, ст. 104, 105, 110-114 СК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

05.08.2016 р. [PERSON] звернувся до суду з цією заявою, вказував, що для реалізації права на спадщину, після померлої [INFO] р. матері [PERSON] йому необхідно встановити факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу спадкодавиці [PERSON] з померлим [INFO] р. [PERSON], посилалася на те, що спадкодавиця [PERSON] проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу із [PERSON] з 1961 р. до дня його смерті [INFO] р.; письмово вимоги заяви підтримав, просив розглянути справу без його участі (а.с.24). Представник Семиріцької сільської ради Гайсинського району Вінницької області в поданій на ім'я суду заяві вимоги заяви визнав, просив справу розглянути у його відсутність (а.с.23). Відповідно до положень ч. 2 ст. 158, ч. 2 ст. 197 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. З урахуванням позиції осіб, які беруть участь у справі, та досліджених доказів, суд визнає за необхідне заяву задовольнити з таких міркувань. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] вели спільне господарство, мали спільний бюджет, взаємні права і обов`язки, тобто фактично проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 1961 р. до дня смерті [INFO] р. [PERSON], що підтверджується довідкою Семиріцької сільської ради Гайсинського району Вінницької області №310 від 11.05.2016 р. та запису в по господарській книзі № 2, особовий рахунок [NUMBER] (а.с.7). За змістом ч. 2 ст. 256 ЦПК України, судовим порядком можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, якщо діюче законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення. Оскільки [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу і встановлення цього факту має юридичне значення для заявника, так як дозволяє реалізувати право на спадщину після померлої [INFO] р. [PERSON], то з метою захисту його права необхідно встановити цей юридичний факт. На підставі викладеного,

Outcome: approved