Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-28 00:00:00

07.07.2016р. [PERSON] звернулася до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини до відповідача - [PERSON], обґрунтувавши свої вимоги тим, що з відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 липня 2004 року. Від шлюбу у сторін є донька [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що сім'я розпалася в січні 2016 року, причиною розпаду їх сім'ї стало те, що в останній період їхнього з відповідачем спільного проживання між ними стали постійно виникати конфлікти різного роду. З відносин зникло взаєморозуміння, а замість цього з'явилося відчуження. В добровільному порядку відповідач не бажає давати кошти на утримання дитини. Вважає, що відповідач має таку можливість: він займається трудовою діяльністю і отримує доходи в розмірі, що дозволяє брати участь в утриманні дочки. Дитина проживає разом з позивачем, знаходиться на її утриманні, позивач не працює і самостійно не має можливості утримувати дитину, відповідач більш нікому не платить аліментів. Просить суд, стягнути з [PERSON], аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], до досягнення нею повноліття аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого державою для даного віку дітей , в місяць. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі та наполягала на задоволенні своїх позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій вказав, що проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Суд, на підставі ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, розглядає справу у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Судом встановлено наступні факти та відповідні до них правовідносини. 24 липня 2004 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрували свій шлюб у виконкомі Прелесненської сільської ради Слов'янського району Донецької області, актовий запис №1 (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про народження, яке видано 14 квітня 2005 року, виконкомом Прелесненської сільської ради Слов'янського району Донецької області, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с.3). 07 липня 2016 року [PERSON] була видана довідка №02-40/2119 Билбасівською селищною радою Слов'янського району Донецької області, у тому що, вона мешкає у [ADDRESS] разом з донькою [PERSON], [INFO] (а.с.6). Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України), батьки зобов'язані утримувати свої неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, у зв'язку з чим суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідно до ст. 70 ч. 3 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-Х1У (із змінами та доповненнями), максимальний загальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, не повинен перевищувати 70 відсотків заробітної плати цієї особи. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Стаття 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно зі свідоцтвом про народження дитини [PERSON], її батьком є відповідач [PERSON], який, в порушення ст. 180 СК України, не виконує свої обов'язки по утриманню доньки до повноліття. Оскільки [PERSON] ухиляється від цього зобов'язання, даний спір сторонами не вирішений в позасудовому порядку, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, кошти на утримання дитини повинні бути стягнуті в судовому порядку в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення від дня звернення до суду з даним позовом та до повноліття дитини. При цьому суд враховує сімейний стан, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, а саме: відповідач [PERSON] працездатний, має задовільний стан здоров'я, жодними захворюваннями не страждає, не є інвалідом, аліменти нікому більше не сплачує. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 551,20 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: approved