overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

05 жовтня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON], 21 травня 1997 року у Нововолинському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Волинської області, актовий запис № 128. Від спільного шлюбу в подружжя є двоє дітей дочка [PERSON], [INFO] та повнолітній син [PERSON], [INFO]. Вимоги позивач обгрунтовує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося, оскільки у кожного з них виявились свої погляди на життя, різні звички в побуті та ставлення до людських цінностей. Відповідач часто зловживав спиртними напоями, через що між ними постійно виникали конфлікти, які переростали в сварки і скандали, в нетверезоми стані постійно проявляв до неї неповагу, влаштовував скандали в присутності дітей. Її намагання зберегти сім'ю не мали позитивного результату і тому вже протягом п'яти місяців вони проживають окремо, не ведуть спільне господарство і не мають спільних інтересів. Вважає подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливим. Фактично їх сім'я розпалась та існує формально, тому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], а також стягнути з відповідача понесені нею судові витрати в сумі 787,20 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду письмову заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, позов підтримує повністю, просить його задоволити. Змінювати прізвище після розірвання шлюбу не бажає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю, щодо розірвання шлюбу не заперечує. В судовому засіданні встановлено, що сумісне життя подружжя є неможливим, збереження сім'ї суперечать інтересам сторін, які не живуть однією сім'єю, не підтримують подружніх взаємин, тому позов підлягає до задоволення. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, а саме: свідоцтво про одруження (а.с.5), копію свідоцтва про одруження (а.с.6), копію свідоцтва про народження дитини (а.с.7), копію паспорта позивача (а.с.3), суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, суд позов задовольняє.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

05 жовтня 2015 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, у якій вказувала, що вона та [PERSON] разом вже майже півроку, кохають один одного, мають близькі, як чоловік та жінка, стосунки, чекають на народження дитини та бажають створити сімю, яку у встановленому законом порядку зареєструвати неможливо через недосягнення нею шлюбного віку. У звязку з викладеним просила надати їй право на укладення шлюбу. У судовому засіданні заявниця та заінтересовані особи підтримали заяву та просили її задовольнити. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено судом, [PERSON], [INFO], зареєстрована [INFO] разом із матірю [PERSON], сестрою [PERSON] та тіткою [PERSON]. Фактично [PERSON] проживає разом із [PERSON] та його батьками у с.Пристайлове Лебединського району Сумської області. Згідно з довідкою Лебединської ЦРЛ від 15 вересня 2015 року, [PERSON] у звязку з вагітністю знаходиться на обліку у цьому лікарняному закладі. Відповідно до положень ч.3 ст.234 ЦПК України справи про надання права на шлюб розглядаються у порядку окремого провадження. Згідно зі ст.22 СК України шлюбний вік для жінки та чоловіка встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягнути шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до ст.23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Як розяснив Пленум Верховного Суду України у п.2 постанови від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. За таких обставин, зясувавши добровільність та невимушеність бажання [PERSON] укласти шлюб із [PERSON], її вагітність, наявність та взаємність почуття любові до майбутнього батька її дитини, відсутність заперечень з цього приводу їх матерів, суд вважає, що надання права на шлюб відповідає інтересами заявниці, а тому приходить до висновку про необхідність задоволення заяви та надання права на шлюб. У звязку з викладеним, розяснити заявниці, що вона має право не скористатись наданим їй правом та у будь-який момент до реєстрації шлюбу відмовитись від його реєстрації.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

05 жовтня 2015 року до Любешівського районного суду з позовом звернулась [PERSON]. Просить ухвалити рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання доньки у розмірі 600 гривень щомісячно. Свої вимоги обґрунтувала тим, що від шлюбу з відповідачем мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Натомість [PERSON] участі у її утриманні не бере, інших дітей на утриманні не має. У зв'язку з тим, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід позивач просить стягувати аліменти у твердій грошовій сумі. Позивач в судове засідання не з'явилася. До канцелярії суду подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала. Проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач до суду також не з'являвся, хоча належним чином через судове оголошення був сповіщений про час і місце розгляду справи, про причини своєї неявки не повідомив, будь-яких клопотань не подавав. Зі згоди позивача суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК). На підставі частини 2 статті 197 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу 13 листопада 2015 року не здійснювалось. Дослідженням матеріалів справи, аналіз законодавства приводить до наступного. Згідно з свідоцтвом про народження серії І-ЕГ № 155980 батьками [PERSON], яка народилась 11 травня 2012 року, є [PERSON] та [PERSON]. Статтею 180 Сімейного кодексу України (далі -- СК) встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності\~ до положень частини 1 статті 184 СК, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини 1 статті 191 СК аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи наведене вище у сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. Заявлений позивачем розмір аліментів не суперечать принципами справедливості, розумності та пропорційності Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 367 ЦПК суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів\~ у межах суми платежу за один місяць. Розподіл судових витрат між сторонами слід здійснити відповідно до статті 88 ЦПК.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

05 жовтня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], 1938 р.н., яка мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 04.10.2015р. об 11 год. 40 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 04.10.2015р. об 11 год. 40 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням з лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР по заяві сина. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора збуджена, агресивна, не виконує інструкції. Активно звучать маячні ідеї збитку в адресу сина. Критика відсутня. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - шизофренія, параноїдна форма. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

05 жовтня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Тверська, 5/69. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 04.10.2015 р. о 09 год. 10 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора агресивна та становить безпосередню небезпеку для себе та оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 04.10.2015 р. о 09 год. 10 хв. [PERSON]М була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Фоменко лікарні КЗ „ДСШМД ДОС. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора злобна, роздратована, імпульсивна. Відповіді не по суті. Мислення розірване. Негативістична в адресу брата, вважає що він чужа людина „он вытянул меня из квартиры и привез сюда. Бачить в оточуючих „старих знакомых. Вважає, що лікар носить її одяг. Критики не має. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-параноїдний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

05 жовтня 2015 року Криничанським районним судом винесено рішення по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вказаним рішенням позов задоволено в повному обсязі. Позивач ТОВ «Кредекс фінанс» звернувся до суду з заявою про ухвалення по даній справі додаткового рішення, оскільки в рішенні суду не вирішено питання про повернення позивачу судових витрат за дане відповідачу оголошення в газеті «Вісті Придніпровя». Приймаючи до уваги викладені обставини суд вважає, що в даному разі суд, не вирішив питання щодо стягнення судових витрат у вигляді 400 гривен за оголошення в газеті, що є підставою для ухвалення додаткового рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

05 жовтня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею і знаходиться на її утриманні, у розмірі 1/4 частини з всіх доходів відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти стягнення з нього аліментів. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, дійшов до висновку, що позов обґрунтований, підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що сторони мають від шлюбу, який зареєстровано 30 серпня 2013 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області актовий запис №581 (а.с.5), неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], батьками якого записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Згідно ст. 180 СК України батьки повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та відомості про відповідача, а тому вважає, що на користь позивача можливо стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини з всіх видів доходів відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

05 жовтня 2015 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог, [PERSON] зазначає, що він перебуває у шлюбі із [PERSON] з 17 серпня 2002 року. Від даного шлюбу у подружжя є неповнолітні діти: донька Яна [INFO] та Анастасія 17.02.2004 року.. [PERSON] в позовній заяві зазначив, що спільне життя між ним та [PERSON] не склалося у звязку з несумісністю характерів між сторонами. Спору майнового характеру між сторонами не має. Шлюбні відносини припинені з жовтня 2011 року. Позивач, [PERSON], в судове засідання не зявився, надав заяву в якій просить розгляд справи провести без своєї участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка, [PERSON], в судове засідання не зявилася, надавши заяву в якій розгляд справи просить провести без своєї участі, позовні вимоги визнала, на розірвання шлюбу згодна, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «Коваль». Вивчивши та проаналізувавши всі докази зібрані по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 серпня 2002 року (а.с.4). Шлюб зареєстровано Шахворостівською сільською радою Миргородського району Полтавської області актовим записом №6. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечило б інтересам сторін. Сторони не бажають продовжувати подружні стосунки. Відповідно до ч. 2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони шлюбні відносини не підтримують, позивач наполягає на розірванні шлюбу, примирення з відповідачем не бажає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує за таких обставин суд вважає, що подальше збереження їх сім'ї неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, а тому є підстави для розірвання шлюбу. Суд прийшов до висновку, що шлюб подружжя сторін слід припинити шляхом його розірвання. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

05 жовтня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 21 січня 2010 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Позивач у судове засідання подав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач подала заяву про розгляд справи без її участі, вказавши, що позов визнає. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21 січня 2010 року, актовий запис № 50 (а/с 3). Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] (а/с 6). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

05 жовтня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати за нею право власності на 1/6 частку земельної ділянки площею 0,06 га, яка розташована в межах території Коларівської сільської ради СТ Зайчевське для ведення садівництва в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 02 червня 2012 року. Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 28 грудня 2015 року позов [PERSON] задоволений. Рішенням за [PERSON] визнано право власності на 1/6 частку земельної ділянки для ведення садівництва, площею 0,06 га, що розташована в межах території Коларівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області СТ Зайчевське, яка відповідно до Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку, серії ЯЗ № 243150 від 05 лютого 2009 року на підставі розпорядження Жовтневої райдержадміністрації від 05 грудня 2008 року № 911-р, передана у приватну власність [PERSON], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 02 червня 2012 року (свідоцтво про смерть серія 1-ФП № 160308 видане Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 119). 11 лютого 2016 року представник позивача звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, оскільки судом не вирішено питання щодо судового збору. Сторони та представник позивача в судове засідання не зявились, причину неявки суду не повідомили, про дату та час слухання справи судом проінформовані своєчасно та належним чином. Пунктом 1 частини 1 статті 220 ЦПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Оскільки вимоги позивача судом задоволені, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення та на підставі ст. ст. 79, 88 ЦПК України стягнути з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON] судовий збір в сумі 487,20 грн., оскільки саме ця сума судового збору була сплачена позивачем під час подання позовної заяви. Враховуючи викладене,

Outcome: approved