Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

06 грудня 2015 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області від позивача [PERSON] надійшла вище зазначена позовна заява, з проханням : зняти арешт з земельної ділянки площею 0,0960 га, що знаходиться за адресою : Київська область, Бориспільський район, Глибоцька сільська рада, кадастровий номер 3220882200:03: 004:0028, накладений постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції в Київській області про накладення арешту на нерухоме майно боржника; виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, а саме : земельної ділянки площею 0,0960 га, що знаходиться за адресою : Київська область, Бориспільський район, Глибоцька сільська рада, кадастровий номер 3220882200:03: 004:0028, накладений постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції в Київській області про накладення арешту на нерухоме майно боржника. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 03 липня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0960 га, що знаходиться за адресою : Київська область, Бориспільський район, Глибоцька сільська рада, кадастровий номер 3220882200:03: 004:0028. Позивач здійснив державну реєстрацію прав на нерухоме майно. [PERSON] стало відомо, що на вищевказану земельну ділянку накладено арешт у звязку з виконанням судових рішень про стягнення боргів з [PERSON] на користь [PERSON], [PERSON], [PERSON] Оскільки право власності у [PERSON] припинилось з 03 липня 2010 року, арешт на земельну ділянку накладений державним виконавцем 08 листопада 2010 року, тобто після укладення договору купівлі-продажу, а тому позивач вважає дії державного виконавця незаконними, у звязку з чим він не може реалізувати свої права власності у повному обсязі. Зважаючи на вказане, позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, натомість надав суду заяву з проханням слухати справу без його участі, позовні вимоги повністю підтримав та просив задовольнити. Державний виконавець Відділу Державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції у судове засідання не зявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, проте через канцелярію суду надала заяву, в якій просила проводити розгляд справи у її відсутність, проти позову заперечує. Крім того, просила долучити до матеріалів справи копію матеріалів виконавчого провадження. Дослідивши подані сторонами заяви, матеріали справи та виконавчого провадження № 25191834, суд прийшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 03 липня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0960 га, що знаходиться за адресою : Київська область, Бориспільський район, Глибоцька сільська рада, кадастровий номер 3220882200:03: 004:0028 та здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно (а.с.7). З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що 18 травня 2009 року Соломян-ським районним судом м. Києва видано виконавчий лист за № 2-1450/2009 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття (а.с.40). 10 липня 2009 року постановою державного виконавця Сергієнко В.П. Відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції в Київській області відкрито виконавче провадження за № 13650609 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі 1/3 частини щомісячно (а.с. 41). 16 грудня 2010 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області видано виконавчий лист за № 2-383/2011 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 141\~907 грн. боргу з урахуванням індексу інфляції на 3% річних від суми боргу в розмірі 6860 грн. та судові витрати в розмірі 1615 грн., а всього стягнути 150\~382 грн. (а.с.49). 18 березня 2011 року постановою головного державного виконавця Іваниною О.С. Відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції в Київській області відкрито виконавче провадження за № 25191834 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу 150\~382 грн. (а.с.50). 16 лютого 2011 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області видано виконавчий лист за № 2-448/2011 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 109 312 грн. боргу з урахуванням індексу інфляції на 3% річних від суми боргу в розмірі 6558 грн. та суму інфляційних процесів в розмірі 25 141 грн., а всього стягнути 141 011 грн. (а.с. 55). 25 серпня 2011 року постановою державного виконавця Кузнєцовою Я.А. Відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції в Київській області відкрито виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу 141 011 грн. (а.с.56). 31 травня 2011 року постановою головного державного виконавця Іваниною О.С. Відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції в Київській області накладено арешт на все майно [PERSON] у межах суми звернення стягнення 150\~382,00 грн. (а.с.39). Відповідно до ст. 334 Цивільного кодексу України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Пунктом 5.1.4 ч. 2 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 199 року за № 74/5, стягнення може бути звернено на майно боржника, яке належить йому на праві приватної власності. Згідно ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ч. 3, 4 , 5 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу держав-ної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. У разі наявності письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або в разі якщо витрати, пов'язані із зверненням на таке майно стягнення, перевищують грошову суму, за яку воно може бути реалізовано, арешт з майна боржника може бути знято за постановою державного виконавця, що затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копії постанови держав-ного виконавця про зняття арешту з майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Згідно до п.1 ст. 1 ст. 346 Цивільного кодексу України, право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. Разом з тим, в п. 12 договору купівлі-продажу земельної ділянки від 03 липня 2010 року укладеного між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7) вказано, що договір вважається укладеним з моменту його нотаріального посвідчення, право власності у покупця щодо земельної ділянки виникає після її державної реєстрації відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Судом встановлено, що\~право власності [PERSON] щодо земельної ділянки площею 0,0960 га, що знаходиться за адресою : Київська область Бориспільський район Глибоцька сільська рада, кадастровий номер 3220882200:03: 004:0028, зареєстровано 04 березня 2015 року. Наведене підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 34467556 від 04 березня 2015 року (а.с.9). З копії матеріалів виконавчого провадження (а.с. 39-60) вбачається, що державним виконавцем, в ході виконання судових рішень про стягнення з [PERSON] вищевказаних боргів, вжито заходів спрямованих на встановлення наявності майна у боржника. Так, згідно листа Головного управління Держкомзему у Київській області від 22 березня 2012 року за № 07-03-3/5677 встановлено, що боржнику [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,0960 га, що знаходиться за адресою : Київська область Бориспільський район Глибоцька сільська рада, кадастровий номер 3220882200:03: 004:0028 (а.с. 47). Наведені обставини також підтверджені листом Управління Держкомзему у Бориспільському районі Київської області від 31 жовтня 2012 року за № 5171 (а.с. 48). У звязку з цим, суд приходить до висновку, що дії державного виконавця щодо накладення арешту на земельну ділянку площею 0,0960 га, що знаходиться за адресою : Київська область Бориспільський район Глибоцька сільська рада, кадастровий номер 3220882200:03: 004:0028 і яка обліковувалась за боржником [PERSON], є правомірними та такими, що відповідають вимогам законодавства. Разом з тим, суд звертає увагу на той факт, що право власності на цю земельну ділянку з 04 березня 2015 року зареєстровано за позивачем [PERSON]. Зважаючи на вказане та вимоги ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині зняття арешту з земельної ділянки площею 0,0960 га, що знаходиться за адресою : Київська область Бориспільський район Глибоцька сільська рада, кадастровий номер 3220882200:03: 004:0028. Відповідно до пп. 4.1, 4.2 Положення про єдиний реєстр для реєстрації заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 27 травня 1997 року за № 194/1998 підставами для внесення у Базовий реєстр відомостей про зняття заборон та арештів на відчуження об'єктів нерухомого майна є повідомлення та заяви органів та осіб, за ініціативою яких були накладені відповідні заборони та арешти, а також органів, які згідно з чинним законодавством мають право зняти заборони та арешти на використання майна . Відомості про зняття заборон та арештів на відчуження майна вносяться в Базовий реєстр у день надходження повідомлень та заяв. Відповідно до ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Зважаючи на вищезазначене, суд вважає, що позовна вимога щодо виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна обтяження у вигляді арешту нерухомого майна задоволенню не підлягає, оскільки спору щодо цього питання наразі не існує. Доказів протилеж-ного суду не надано. З цих підстав суд, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: partial