Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

07.09.2015р. позивач ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 48783грн. 33коп. та судових витрат - судового збору. В обґрунтування позову зазначив, що 15.02.2012 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № ВL_КГ100095050, згідно з п.п.1, 2, 3, 9, 10 якого банк надав відповідачу кредит в сумі 15800,00грн. на задоволення поточних потреб, з встановленням процентної ставки 0,01% річних з терміном повернення до 15.02.2015 року. Відповідно до п.1.2 Договору, банк надає позичальнику грошові кошти в національній валюті в сумі, зазначеній в п.1 спеціальної частини договору у формі відкличної не відновлювальної лінії, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити банку плату за користування кредитними коштами, комісії та можливі штрафні санкції в порядку та на умовах, визначених договором. Банк свої зобовязання виконав, надавши відповідачеві [PERSON] кредитні кошти в сумі 15800,00грн., але відповідачем порушені строки сплати кредиту та процентів за користування кредитом. Відповідно до п.2.4.2 Договору позичальник повинен щомісячно сплачувати відсотки в день повернення кредиту, відповідно до платежів, передбачених в графіку погашення заборгованості за кредитом Згідно п.4.2 Кредитного договору в разі порушення боржником обовязку, передбаченого в п.3.3.3., а саме за прострочення виконання будь-яких боргових зобовязань більше ніж на 60 днів, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту. У випадку прострочення позичальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за графіком, банк має право вимагати від божника сплатити пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобовязань, строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка, яка застосовується для обчислення пені, зазначена в п.9 договору(п.4.3). Позичальник зобовязується не пізніше дати, встановленої в графіку погашень, поповнювати рахунок банку, у валюті кредиту, шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за суми платежів, встановлених в графіку погашень.(п.2.5.2) Станом на 12.08.2015 року загальна сума заборгованості відповідача [PERSON] становить 48783грн. 33коп. і складається з: 3927,65грн. кредит, 0,07грн. відсотки, 9336,96грн. комісія за РО, 35518,65грн. плата за пропуск платежів, яку позивач просить стягнути з відповідача. А також позивач просив покласти на відповідача сплату судового збору, оскільки на підставі рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішення № 63 від 20.03.2015р. розпочата процедура ліквідації ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію [PERSON] Відповідно до п.22 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звільняється від сплати судового збору у справах, повязаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Представник позивача в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, в якій наполягав на задоволенні позовних вимогах(а.с.41). Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про дату та час слухання справи.(а.с.50) Суд постановлює заочне рішення, що відповідає положенню ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та перевіривши докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 15.02.2012 року між позивачем ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № ВL_КГ100095050, згідно з п.п.1, 2, 3, 9, 10 якого банк надав відповідачу кредит в сумі 15800,00грн. на задоволення поточних потреб, з встановленням процентної ставки 0,01% річних з терміном повернення до 15.02.2015 року.(а.с.6-13) Відповідачеві [PERSON]. було встановлено графік погашення заборгованості(а.с.14-15). Позивач виконав свої зобовязання за договором, надавши відповідачеві [PERSON] кредит в сумі 15800,00грн. у формі відкличної не відновлювальної лінії.(а.с.16-19) Згідно розрахунку(а.с.4-5) станом на 12.08.2015 року загальна сума заборгованості відповідача [PERSON]. становить 48783грн. 33коп. і складається з: 3927,65грн. кредит, 0,07грн. відсотки, 9336,96грн. комісія за РО, 35518,65грн. плата за пропуск платежів. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Статтею ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, Згідно ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Статтею ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Зважаючи на те, що відповідач [PERSON] порушив умови кредитного договору, суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за кредитом, відсотками є законними та обґрунтованими і підлягають задоволенню, слід стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 13267грн. 68коп., що складається з: 3927,65грн. кредит, 0,07грн. відсотки, 9336,96грн. комісія за РО. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача [PERSON] штрафу, суд вважає що він підлягає частковому задоволенню, оскільки пунктом 4.2. Кредитного договору передбачений розмір штрафу 25% від суми кредиту у випадку невиконання Позичальником обов'язків передбачених у п.3.3.3 загальної частини договору. Оскільки несплачена сума кредиту складає 3927,65грн., сума штрафу, що підлягає стягненню з відповідача є 981,91грн. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача пені в розмірі 35518,65грн., суд зазначає наступне. Частиною 3 статті 549 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Зважаючи на те, що розмір пені за кредитним договором, яку позивач просить стягнути з відповідача, складає 35518,65грн., що значно перевищує основну суму заборгованості за кредитом в сумі 3927,65грн. суд вважає, що вимоги позивача про стягнення пені за кредитним договором підлягають частковому задоволенню, слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача пеню за несвоєчасність виконання зобовязань за договором в межах суми заборгованості за тілом кредиту, що складає 3927,65грн. В іншій частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський [PERSON]» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити як не необґрунтованих. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України та п.22 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1218грн., відповідно до суми задоволених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial