Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

06 серпня 2015 року позивач ПАТ Дельта Банк звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтований тим, що 23.04.2007 року між ТОВ Український промисловий банк та [PERSON] укладений кредитний договір № 178-04/К-07, за умовами якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 13590 доларів США, зі сплатою 14,6 % річних за весь час фактичного користування кредитом, кінцевим строком повернення 22 квітня 2017 року. АТ Дельта Банк отримав право вимоги до боржника за цим кредитним договором, на підставі договору про передачу активів та кредитних зобовязань ТОВ Укрпромбанк на користь АТ Дельта Банк. [PERSON] не виконував свої зобовязання належним чином, станом на 03.07.2015 року у відповідача виникла прострочена заборгованість в сумі 293\~342 грн.65 коп., з яких: 249153 грн.35 коп. сума заборгованості за кредитом, 44189 грн.30 коп. сума заборгованості за відсотками. У звязку з цим, позивач просив суд стягнути з [PERSON] суму заборгованості в розмірі 293\~342 грн. 65 коп. та покласти на відповідача судові витрати. Ухвалою суду від 24.09.2015 року, у звязку зі смертю [PERSON], відповідача [PERSON] замінено на його правонаступників (спадкоємців) [PERSON], яка діє у свої інтересах а також в інтересах малолітньої [PERSON], [INFO]. 30 Листопада 2015 року заочним рішенням Приазовського районного суду Запорізької області відмовлено в задоволенні позову. Апеляційним судом Запорізької області 12.04.2016 року рішення залишене без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.02.2017 року рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасовані, справа передана на новий розгляд до Приазовського районного суду Запорізької області. Відповідно до ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.02.2017 року, вирішуючи позов банку, який пред'явлено до померлого [PERSON], порушивши вимоги п.1ч.6ст.130 ЦПК України, суди не уточнили, чи пред'являє вимоги банк до спадкоємців боржника та дійшли до передчасного висновку про пропуск банком строку пред'явлення такої вимоги. Висновки і мотиви суду касаційної інстанції, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи (ч.4 ст.338 ЦПК України). На виконання ухвали суду касаційної інстанції позивач ПАТ Дельта Банк 27.10.2017 року подав уточнення до позовної заяви, де відповідачами зазначив правонаступників (спадкоємців) [PERSON] і [PERSON], [INFO] і заявив вимоги до спадкоємців, які є тотожними із вимогами первісного позову, заявленого до позичальника. При обґрунтуванні вимог до спадкоємців позивач як на підставу позову посилається на положення статей 1218, 1282 ЦК України. Представник позивача в судове засідання не зявився, у поданій позовній заяві звернувся до суду з проханням розглядати справу за відсутності представника позивача, на позовних вимогах наполягає, проти заочного вирішення справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялась належним чином, про причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала. Враховуючи викладені обставини щодо неявки відповідача та згідно ст.ст. 157, 169, 224 ЦПК України, за наявності згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи за відсутності відповідача і за наявними у справі доказами. Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають виходячи з наступного. Згідно ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Із матеріалів справи (копій кредитного договору, договору про передачу активів та кредитних зобов'язань) судом встановлено, що 23.04.2007 року між ТОВ Укрпромбанк та [PERSON] був укладений кредитний договір №178-04/К-07, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит в сумі 13590 доларів США, зі сплатою 14,6 % за користування кредитом, кінцевою датою повернення кредиту 22 квітня 2017 року. Пунктом 2.4 кредитного договору визначено обовязок позичальника повернути кредит частинами, щомісячно, зі сплатою по 113,25 доларів США по 10 число кожного місяця. 30.06.2010 року між ТОВ Укрпромбанк, АТ Дельтабанк та Національним банком України укладено Договір про передачу активів та кредитних зобовязань Укрпромбанку на користь Дельтабанка, відповідно до умов якого та Додатку № 2 до нього, позивач набув права вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть від 02.09.2015 року, позичальник [PERSON] помер 14 вересня 2010 року. Із копій матеріалів спадкової справи, заведеною Приазовською районною державною нотаріальною конторою, судом встановлено, що після смерті [PERSON] спадкоємцями, які прийняли спадщину є його дружина [PERSON] та малолітня дочка [PERSON], [INFO]. Відповідно до свідоцтв про право на спадщину від 02.03.2011 року та 09.11.2011 року, [PERSON] та малолітня [PERSON] отримали у спадщину по ? частині автомобіля MAN 1996 року випуску, та по 1/6 частині квартири [ADDRESS]. Статтею 1282 ЦК України визначено, що спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Проте, частиною 2 ст. 1281 ЦК України передбачено, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Пунктом 2.1 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мінюсту України від 22.02.2012 року визначено, що спадкова справа заводиться, в тому числі на підставі поданої претензії кредитора. Досліджені судом матеріали спадкової справи не містять відомостей про звернення банку до нотаріальної контори для предявлення вимог до спадкоємців боржника [PERSON] Будь-яких доказів на підтвердження виконання вимог статті 1281 ЦК України іншим чином, позивачем надано не було. Як свідчать ухвали Приазовського районного суду Запорізької області від 08.01.2014 року (справа 325/1816/13-ц) та від 14.07.2014 року (справа № 325/729/14-ц), ПАТ Дельтабанк вже звертався до суду із позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором. В кожному випадку позовні заяви були повернуті банку у звязку зі смертю відповідача. Отже, позивач був достовірно обізнаний про смерть відповідача [PERSON] ще з 08.01.2014 року, але вимоги статті 1281 ЦК України так і не виконав, і не скористався своїм правом на предявлення вимоги до спадкоємців боржника у шестимісячний строк. Частиною 4 ст.1281 ЦК України передбачено, що кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. В постанові Верховного Суду України від 08.04.2015 року у справі 6-33цс15 зазначено, що встановлені статтею 1281 ЦК України строки - це строки у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє субєктивне право, а не є строком позовної давності. Оскільки позивачем не було надано доказів предявлення вимог до спадкоємців боржника в строки, передбачені статтею 1281 ЦК України, то він втратив право вимоги і в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed