Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

05.10.2020 року позивач [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просила змінити розмір та спосіб стягнення аліментів з відповідача [PERSON] , який був встановлений рішенням суду, а саме 350 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, та стягувати з відповідача 1/4 частину з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Вказану позовну вимогу обґрунтувала тим, що обставини враховані судом при винесенні рішення змінилися, розмір аліментів призначений за рішенням суду не відповідає витратам, яких вимагає утримання дитини, є меншим від встановленого законом, та є недостатнім для утримання дитини, її повноцінного духовного та фізичного розвитку. Окрім цього, просила стягнути з відповідача на користь позивача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 37 100 грн., оскільки відповідач дев`ять років не сплачує аліменти, внаслідок чого виникла вказана заборгованість, виключного з вини відповідача, позивач як одержувач аліментів, має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Ухвалою суду від 15 грудня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання в спрощеному позовному провадженні. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, не заперечувала проти прохання відповідача розстрочити виконання рішення суду в частині стягнення пені в розмірі 37 100 грн. строком на 1 рік. Відповідач та його представник в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог в частині зміни розміру аліментів не заперечували, просили розстрочити рішення в частині стягнення пені строком до 1 року, враховуючи матеріальний стан відповідача та його сімейне становище, перебування в нього на утримання малолітньої дитини. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, між позивачем та відповідачем 28.09.2005 року зареєстрований шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Обухівського районного суду Київської області, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] . Від спільного шлюбу сторони мають дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] , виданим 11.01.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Менського районного управління юстиції Чернігівської області. Рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 06.03.2012 року по справі № 2512/168/2012 шлюб між сторонами розірваний. Рішенням Менського районного суду Чернігівської області по цивільній справі № 2-714/2011 стягнуто аліменти на утримання дитини, [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі 350 грн. і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 31.10.2021 року. За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитини до досягнення еню повнолітня. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181, 191 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до закону батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Згідно ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що з часу призначення аліментів попереднім судовим рішенням, суттєво змінилися соціально-економічні умови в країні, в зв`язку із чим позивачці призначених судом аліментів не вистачає для утримання дитини. До того ж розмір 350 грн. не відповідає мінімальному гарантованому рівню для забезпечення життєдіяльності дитини відповідного віку. Окрім цього, внаслідок невиконання відповідачем рішення суду утворилась заборгованість за аліментами в розмірі 37 100 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком заборгованості по аліментам, виданою 17.09.2020 Обухівським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Згідно ч. 1 ст. 196 Сімейного Кодексу України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Оскільки в конкретній справі розмір нарахованої пені за весь час прострочення перевищує розмір заборгованості, згідно наданого обрахунку становить 604 453,5 грн., суд відповідно до вимог Сімейного кодексу України зменшує її розмір до загальної суми заборгованості, тобто до 37 100 грн. Суд, відповідно до ст. 267 ЦПК України, враховуючи докази, надані відповідачем на підтвердження складного матеріального стану, та позицію позивачки, яка не висловила заперечень з цього приводу, вважає за доцільне розстрочити виконання рішення суду в частині, що стосується стягнення пені в розмірі 37 100 грн. При пред`явленні позову позивач не сплатила судовий збір за позовну вимогу щодо стягнення аліментів, оскільки вона звільнена від сплати судового збору за пред`явлення даної позовної вимоги на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Пред`явлений нею позов задоволений, тому із відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 1681 гривень 60 копійок, як за дві позовні вимоги майнового характеру.

Outcome: approved