Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-30 00:00:00

05.01.2021 позивач [PERSON] звернулася до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в якій просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина, [PERSON] , який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку починаючи з дня звернення до суду і до досягнення сином 23-х років за умови, що він буде продовжувати навчання. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі з 25.01.1997, який на даний час розірвано. Від шлюбу мають дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] . Діти залишилися проживати разом з матір`ю. Відповідно до рішення суду відповідач сплачував на її користь аліменти на утримання дітей до досягнення ними повноліття. На даний час [PERSON] досяг повноліття, але разом з тим, він навчається на першому курсі денного відділення Західноукраїнського національного університету на контрактній основі. Після досягнення сином повноліття відповідач ухиляється від утримання сина, матеріальної допомоги добровільно не надає, хоча має таку можливість. Позивач працює, має середньомісячний заробіток 5167 грн., але у зв`язку з тим, що на її утриманні крім, повнолітнього сина є ще одна неповнолітня дитина - [PERSON] , має тяжке матеріальне становище. Оскільки син навчається на стаціонарі у ВНЗ на контракті, стипендії не отримує, ніякого джерела доходів не має, враховуючи те, що відповідач не є інвалідом, знаходиться у працездатному віці, непрацездатних батька чи матері на його утриманні не перебуває, він зобов`язаний та має можливість утримувати свого повнолітнього сина - [PERSON] , який продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги. Ухвалою судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 22.06.2021 відкрито провадження в справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 05.08.2021 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він позовні вимоги визнав частково, просив стягнути з нього на користь позивача аліментина утримання сина, в розмірі 1/8 частини з усіх видів його заробітку (доходу). Вказав, що наказом №175-р від 11.05.2021 був звільнений за власним бажанням за ст.38 КЗпП з ПАТ «Кркюківський вагонобудівний завод». На даний час не має постійного офіційного місця роботи та постійного офіційного доходу, не є підприємцем, пенсіонером, жодних виплат та соціальних допомог від держави не отримує. Доказів на підтвердження витрат, пов`язаних саме з навчанням їх повнолітнього сина (щодо понесення витрат на проїзд до навчального закладу, проживання, придбання підручників тощо) позивачем надано не було. Просив при визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з нього на навчання сина, врахувати обставини, визначені в ч.2 ст.182 СК України, зокрема: розмір аліментів, що стягується з нього на даний час на утримання їх спільної з позивачем дитини, доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2567 грн.; перебування на його утриманні неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , відсутність будь-яких джерел постійного доходу; наявність щомісячних обов`язкових платежів, зокрема, комунальних, вартість яких коливається від 1000 грн. - влітку, 3000 грн. - взимку; відсутність будь-якого майна у власності, окрім квартири, в якій він у даний час проживає по [ADDRESS] . 11.08.2021 від позивача надійшла відповідь на відзив відповідача, в якій вона зазначила, що на момент подання позовної заяви у січні 2021 року відповідач працював у ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод», звільнився у травні 2021 року за власним бажанням. Відповідач не є інвалідом чи пенсіонером, тому відсутність на даний момент у нього офіційного місця роботи не може бути підставою відмови сплати аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Наявність у відповідача дитини 2012 року народження не може звужувати право їх сина на нормальне забезпечення обома батьками. Вказала, що теж сплачує комунальні послуги за себе, та їх з відповідачем дітей. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у її заявах по суті спору. Відповідач, повідомлений про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не прибув. Надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі та стягнути з нього на користь позивача аліментина утримання сина, в розмірі 1/8 частини з усіх видів його заробітку (доходу). Третя особа [PERSON] , належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не прибув. Надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Суд, заслухавши позивача, дослідивши наявні у справі докази, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 25.01.1997 між сторонами було укладено шлюб, який рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука у цивільній справі №524/6463/16-ц від 06.11.2016 було розірвано. [INFO] у сторін від шлюбу народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 14.01.2003, серія [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Автозаводського районного управління юстиції м. Кременчука Полтавської області, актовий запис № 36. [INFO] у сторін від шлюбу народилася дочка [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 02.06.2006, серія [NUMBER] , виданим Автозаводським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 547. Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука у цивільній справі №524/6463/16-ц від 06.11.2016 після розірвання шлюбу, укладеного між позивачем та відповідачем, місце проживання дітей [PERSON] та [PERSON] визначено з матір`ю. Із повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 22.06.2018 Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, вбачається, що [INFO] у відповідача та [PERSON] народився син, [PERSON] . Рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука від 11.08.2011 у справі №2-2289/2011р. з стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та [PERSON] ,\~ [INFO] , в розмірі 2/5 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з 21.04.2011 і до осягнення повноліття найстаршою дитиною. Відповідно до довідки Автозаводського ВДВС у м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) №88102 від 02.08.2021 станом на 02.08.2021 відповідач не має заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим листом, виданим на виконання вказаного рішення суду. З трудової книжки [PERSON] серія [NUMBER] вбачається, що відповідача було звільнено наказом №175-р від 11.05.2021 за власним бажанням за ст.38 КЗпП з ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод». Відповідно до довідки ПП «Фірма «Принцип» №2 від 04.01.2021 [PERSON] займає посаду бухгалтера у ПП «Фірма «Принцип», її дохід за період з липня 2020 року по грудень 2020 року склав 33706,52 грн. Згідно з довідкою, виданою факультетом фінансів та обліку Західноукраїнського національного університету №178 від 24.09.2020 [PERSON] навчається у Західноукраїнському національному університеті за спеціальністю 072 «Фінанси, банківська справа та страхування» на денній формі навчання, ступінь вищої освіти бакалавр, нормативний термін навчання 3 роки 10 місяців, завершення навчання згідно з навчальним планом 30.06.2024, умови навчання повна оплата. Відповідно до договору №378472 про надання освітньої послуги між вищим навчальним закладом та фізичною (юридичною) особою від 31.08.2020, укладеним між Тернопільським національним економічним університетом та [PERSON] для [PERSON] варість одного місяця навчання становить 1625,00 грн. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі статтею 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до статті 200 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 Сімейного Кодексу України. Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. В пункті 20 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів»\~№ 3\~від 15\~травня 2006\~року зазначено про обов`язок батьків утримувати повнолітніх сина чи дочку, які продовжують навчання, після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), який (обов`язок) настає за обов`язкової сукупності трьох юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років і продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Аналіз статей 182, 191, 199, 200, 201\~СК України у поєднанні з основними правилами доказування (параграф перший глави п`ятої розділу першого ЦПК України) дає підстави зробити висновок про те, що обов`язок батька (матері) надавати матеріальну допомогу своїй дитині, яка продовжує навчання, презюмується. Батько (мати) можуть бути звільненні від такого обов`язку у разі доведеності факту неможливості надавати допомогу дитині, при цьому, зважаючи на специфіку спірних правовідносин, обов`язок доведення такого факту покладається саме на батька (мати), до яких пред`явлений позов. Відповідно до частини 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи те, що форма навчання повнолітнього сина позивача та відповідача є денною, і він потребує матеріальних витрат на оплату проїзду до місця мешкання, на житлово-побутові потреби, їжу, одяг, придбання підручників та інших матеріалів для навчання, суд вважає доведеною обставину щодо потреби сина в матеріальній допомозі батьків. При цьому [PERSON] навчається на денній формі, що виключає його працевлаштування. Обов`язок утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання, є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дітей, які хоча й досягли повноліття, однак продовжують навчання з метою здобуття спеціальності, що забезпечить їм можливість у подальшому працевлаштуватися та мати власний незалежний від батьків дохід. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання пов`язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою та не ставити повнолітніх у становище вибору між можливістю подальшої освіти і здобуття спеціальності та між необхідністю працевлаштування для власного матеріального забезпечення. При визначенні розміру аліментів, суд враховує, що [PERSON] має на утриманні доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Не зважаючи на те, що відповідач у даний час не працевлаштований він є здоровою особою працездатного віку. Таким чином, суд вважає за необхідне визначити розмір стягуваних аліментів із відповідача у розмірі 1/6 частки всіх видів його доходів. Таким чином, беручи до уваги обов`язковість сукупності таких юридичних фактів - як досягнення сином сторін повнолітнього віку, продовження ним навчання і у зв`язку з цим існування потреби у матеріальній допомозі, наявності у відповідача можливості надавати таку допомогу, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON] аліменти в розмірі 1/6 частки всіх видів його доходів щомісячно, починаючи стягнення з 05.01.2021 і на весь період навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років. Враховуючи наявність у справі доказів того, що термін навчання [PERSON] \~- до 30.06.2024, стягнення аліментів необхідно обмежити саме цією датою. При цьому, відповідно до п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне допустити до негайного виконання рішення суду про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Позивач [PERSON] від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви про стягнення аліментів звільнена (пункт 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір»), відтак, відповідно до положень частини 6 статті 141 ЦПК України, судовий збір в сумі 908 грн 00 коп. підлягає стягненню з [PERSON] до Державного бюджету України. Таким чином, відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial