Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

05.06.2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем, зареєстрований 01.06.2002 року у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №284. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 01.06.2002 року він зареєстрував шлюб з відповідачем, однак їх спільне сімейне життя поступово погіршувалось, з травня 2015 року сторони шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Сумісне проживання в подальшому позивач вважає неможливим, оскільки сторони втратили почуття любові, довіри та взаєморозуміння. Спільних дітей подружжя не має, майновий спір відсутній. У зв'язку з викладеним позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 01.08.2018 року позов прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі, яка призначена до розгляду в підготовчому засіданні. 30.08.2018 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова підготовче провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Сторони в судове засідання не з'явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, в своїй письмовій заяві позивач позов підтримав, відповідач позов визнала у повному обсязі, просила його задовольнити. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що 01.06.2002 року [PERSON], [INFO], уклав шлюб з [PERSON], [INFO], який зареєстровано у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис за № 284 і підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим повторно 12.04.2018 року (а.с. 5). Згідно з ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Статтею 112 СК України передбачено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи наведене, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємини подружжя, дослідивши матеріали справи, суд вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї неможливе, оскільки це може зашкодити інтересам позивача та відповідача, яка позов визнала, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved