Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

06.11.2018 позивачка звернулась до суду із указаним позовом, посилаючись на те, що 29.10.1999 вона уклала шлюб з [PERSON], який рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 23.11.2016 року було розірвано. Від шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO]. На даний час дитина є повнолітньою, однак продовжує навчатися. На даний час навчається на першому курсі навчально-наукового інституту права денного відділення Сумського державного університету та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. До досягнення повноліття відповідач сплачував аліменти на утримання доньки. Після досягнення повноліття доньки сторони згоди про розмір матеріальної допомоги на її утримання на час навчання не досягнули. Відповідач працює в Тростянецькому відділенні поліції Охтирського відділу ГУНП в Сумській області, інших дітей не має. У звязку із цим, позивачка просила суд стягнути з [PERSON], [INFO], на її користь на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі ? частки з усіх видів доходу щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення нею двадцяти трьох років за умови продовження навчання. Ухвалою суду від 23.11.2018 року було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання сторони не зявились, подали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач у своїй заяві позов визнав. Суд дослідивши матеріали справи, мотивуючи рішення, зазначає про наступне. З матеріалів справи судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Тростянецького районного суду від 23.11.2016 року справа №588/1130/16-ц було розірвано (а.с.7-8). Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-БП №019861 (а.с.9). Відповідно до довідки Навчально-наукового інституту права №102 від 18.10.2018 року [PERSON] є студенткою 1 курсу навчально-наукового інституту права денного відділення Сум ДУ спеціальність «Право», навчається на умовах бюджету. Терміні навчання з 01.09.2018 по 30.06.2022 року (а.с.10). Відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно із статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення (статті 182 Сімейного кодексу України). Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 1,4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими і підлягають задоволенню. За вимогами частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються рішенням суду від дня пред'явлення позову. За таких обставин, аліменти з відповідача на утримання повнолітньої доньки [PERSON] підлягають стягненню з 06.11.2018 року. Згідно із частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 1 частини 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що у разі задоволення позову судовий збір стягується з відповідача. Ураховуючи, що позивач за позовами про стягнення аліментів відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору то з відповідача на користь держави підлягає стягненню 50 відсотків судового збору за вимогою про стягнення аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: approved