Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

05.03.2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на свою користь на утримання малолітньої дитини та на своє утримання, в якій вказує, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі з 03.08.2013 року, який було зареєстровано відділом ДРАЦС по м. Артемівську реєстраційної служби Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO]. На теперішній час шлюбні відносини припинені, сторони проживають окремо, дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Крім того, позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, яка не досягла 3-річного віку, тому не має можливості працювати. Просила постановити рішення, яким стягнути з відповідача щомісячно на свою користь аліменти на своє утримання до досягнення дитиною [PERSON], 3-річного віку у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу щомісячно, а також на утримання малолітньої дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача до досягнення ним повноліття. У судовому засіданні позивачка на позовних вимогах наполягала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дружини та на утримання дітей, про що подав письмову заяву. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Заслухавши доводи та пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони дійсно перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 03.08.2013 року відділом ДРАЦС по м. Артемівську реєстраційної служби Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, про що в книзі реєстрації актів зроблено запис під № 304. Від шлюбу вони мають дитину: сина - [PERSON], [INFO]. Батьком у свідоцтві про народження записаний відповідач [PERSON]. В судовому засіданні встановлено, що на теперішній час шлюбні відносини між сторонами припинені, сторони проживають окремо. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні.. Судом встановлено, що добровільно відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини та непрацездатної дружини відповідач не надає. Згідно зі ст. 84 ч. 2 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст. 80 ч. 1 цього ж Кодексу аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 ч. 3 цього ж Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька. В судовому засіданні встановлено, що відповідач працює, отримує заробітну плату, а тому може надавати матеріальну допомогу на утримання непрацездатної дружини та дитини. Оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved