Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-25 00:00:00

05 липня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON] , мотивуючи це тим, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 29 квітня 2007 року, від якого сторони мають одну неповнолітню дитину. Позивачка вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалось з причин вживання відповідачем алкоголю, проявами агресії до позивачки та до дитини, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сімейні стосунки припинені та більше не поновлювались, а тому подальше перебування у шлюбі з [PERSON] неможливе. Позивачка [PERSON] , її представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, позивачка на розірванні шлюбу наполягала, повідомила про неможливість примирення сторін. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав. Вислухавши пояснення позивачки, прийнявши до уваги позицію відповідача та визнання ним позову, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Припинення шлюбу визначено главою 11 Сімейного кодексу України. Враховуючи вказані обставини, суд вважає за доцільне застосувати в даному випадку вимоги вказаної глави з урахуванням заявлених вимог та наявності у сторін неповнолітньої дитини. Згідно вимог ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд вправі постановити рішення про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі, зареєстрованому 29 квітня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дунаєвецького районного управління юстиції Хмельницької області актовим записом № 49, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 29 квітня 2007 року, копія якого додана до матеріалів справи. Від цього шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого додана до матеріалів справи. Позивачка у судовому засіданні повідомила, що дитина проживає з матір`ю [PERSON] . Проти вказаної обставини відповідач жодних заперечень не подав. Між сторонами спір про місце проживання дитини відсутній, у позовній заяві відсутня вимога щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини. За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність підстав для вирішення питання про місце проживання дитини. Позивачка у судовому засіданні вказала, що сімейні стосунки між сторонами припинені у березні 2020 року та більше не поновлювались. Відповідач проти вказаної обставини заперечень не подав. Також, судом встановлено, що фактично підстав вважати можливим збереження сім`ї немає, шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримують, що у судовому засіданні підтвердили самі сторони. Намірів на відновлення сімейних стосунків позивачка та відповідач не мають, визнають ту обставину, що вони різні за характером люди з різними поглядами на життя, внаслідок чого між ними склались неприязні відносини. Суд враховує, що відповідно до ч. 1\~ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема, особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Статтею 110 СК України\~встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Зважаючи на відсутність будь-яких підстав для примирення сторін, що подружжя фактично припинило шлюбні стосунки, враховуючи категоричну позицію позивачки про необхідність розірвання шлюбних відносин, та позицію відповідача про повне визнання позовних вимог, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, оскільки подальше проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них та інтересам їх неповнолітньої дитини. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України\~у зв`язку із задоволенням позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати у вигляді сплаченого [PERSON] при подачі позовної заяви судового збору.

Outcome: approved