Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

05 лютого 2016 року [PERSON] звернувся до Словянського міськрайонного суду Донецької області із позовом до ДП «Артемвугілля» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, моральної шкоди, обґрунтувавши свої вимоги тим, що він тривалий час працював у відповідача у якості забійника, а 06.04.2015р. він був звільнений за ст. 36 КЗпП України. Відповідач порушив строки виплати заробітної плати, заборгованість по заробітній платі на момент подання позовної заяви, згідно довідки № 07/3 від 25.11.2014 р. становить 25384,68 грн. Також вважає, що його середньоденний заробіток складає 400,00 грн. (відповідач ані йому, ані його адвокату не надав довідки про розмір його середнього заробітку), а заборгованість за весь час затримки розрахунку при звільненні з урахуванням 200 робочих днів з дня звільнення складає 80000,00 грн. (400х200=80000). Також вважає, що протиправними діями відповідача йому заподіяно моральну шкоду, яка полягає в душевних стражданнях у звязку з відсутністю грошей, неможливістю купити необхідне: їжу, ліки, одяг, необхідністю звертатися до родичів і знайомих і позичати гроші. Моральну шкоду вона оцінює у 10000,00 грн. Просив суд стягнути з відповідача на власну користь заборгованість по заробітній платі у сумі 25384,68 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 80000,00 грн., компенсацію спричиненої моральної шкоди у сумі 10000,00 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача ДП «Артемвугілля», який також був належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, без поважних причин у судове засідання не з'явився і не повідомив суд про причину своєї неявки, з заявою про розгляд справи у його відсутність відповідач до суду не звертався, у звязку з чим ухвалою суду від 01.03.2016 року суд вирішив розглянути дану справу у заочному порядку. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, встановивши всі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд приходить до переконання про можливість і необхідність часткового задоволення позову з наступного: Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю; кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно ст. 115 КЗпП України заробітна плата повинна виплачуватися робітнику регулярно у робочі дні у строки, встановлені колективною угодою, але не реже двух разів на місяць через проміжок часу, не перевищуючий шістнадцяти календарних днів. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Судом встановлено, що позивач з 07.09.2009 року знаходився у трудових правовідносинах із шахтою ім. В.І.Леніна, яка входить до складу ДП «Артемвугілля», а 06.04.2015р. був звільнений з СП «Шахта ім. В.І.Леніна» ДП «Артемвугілля» за переводом в СП «Шахта ім. А.І.Гаєвого» ДП «Артемвугілля» за ч. 5 ст. 36 КЗпП України і по теперішній час перебуває в трудових стосунках з СП «Шахта ім. А.І.Гаєвого» ДП «Артемвугілля» (а.с.6-9). СП «Шахта ім. В.І.Леніна» ДП «Артемвугілля» порушило строки виплати позивачеві заробітної плати, заборгованість СП «Шахта ім. В.І.Леніна» ДП «Артемвугілля» перед позивачем із заробітної плати згідно довідки № 07/3 від 25.11.2014р., виданою СП «Шахта ім. В.І.Леніна» ДП «Артемвугілля» становить 25384,68грн. (а.с.10). Згідно до ст. 116 КЗпП України при звільнені працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Наявність у СП «Шахта ім. В.І.Леніна» ДП «Артемвугілля» заборгованості із заробітної плати перед позивачем [PERSON] у сумі 25384,68 грн. підтверджена документально. Позивач просить суд стягнути заборгованість із заробітної плати не зі структурного підрозділу ДП «Артемвугілля» «Шахта ім. В.І.Леніна», а безпосередньо з головного підприємства - ДП «Артемвугілля»; суд відомостями про перереєстрацію СП «Шахта ім. В.І.Леніна» ДП «Артемвугілля» із тимчасово захопленої території України не володіє, тому, за умови перебування СП «Шахта ім. В.І.Леніна» ДП «Артемвугілля» на тимчасово захопленої території України, відповідальність по боргам із заробітної сплати покладається на головне підприємство - ДП «Артемвугілля». Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по заробітній платі підлягають задоволенню. Вирішуючи питання стосовно стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні суд виходить з наступного: Позивач [PERSON] подав позов про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, моральної шкоди безпосередньо до Державного підприємства «Артемвугілля», але, згідно записів у трудовій книжці позивача позивач був звільнений за переводом з СП «Шахта ім. В.І.Леніна» ДП «Артемвугілля» до СП «Шахта ім. А.І.Гайового» ДП «Артемвугілля» і на час розгляду справи в суді продовжує перебувати в трудових стосунках з ДП «Артемвугілля» у якості працівника СП ДП «Артемвугілля» «Шахта ім. А.І.Гайового». Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не припинив перебування з відповідачем ДП «Артемвугілля» у трудових стосунках і не є звільненим саме з цього підприємства, тому позовні вимоги в частині стягнення саме з ДП «Артемвугілля» середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання стосовно стягнення моральної шкоди, суд приходить до наступного висновку: Відповідно до ст. 2371 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Позивач зазначає у тексті позову про те, що він знаходився у трудових відносинах із підприємством «Шахта ім. В.І.Леніна», яка є структурним підрозділом Державного підприємства «Артемвугілля», позовні вимоги предявляє безпосередньо до Державного підприємства «Артемвугілля». Позивачем не доведено завдання йому моральної шкоди саме відповідачем ДП «Артемвугілля», підтвердження навмисних дій з боку відповідача ДП «Артемвугілля». Позивач також взагалі не надав жодного доказу на підтвердження його моральних страждань та відповідності стягненню саме 10000,00 грн. для компенсації завданої моральної шкоди. У звязку з цим, враховуючи обставини справи, а також те, що визнання судом факту порушень відповідачем строку розрахунку з позивачем само по собі становить достатньо справедливу сатисфакцію за моральну шкоду, завдану позивачу, суд вважає, що в стягненні моральної шкоди в грошовому вигляді з відповідача на користь позивача належить відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача потрібно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 1378 грн. 00 коп. стосовно вимог про стягнення заборгованості із заробітної плати. На підставі викладеного та

Outcome: partial