Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

07.08.2017 року [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] на тій підставі, що він являється сином відповідача та не бачив свого батька вже понад 14 років. Позивач проживає з матір'ю і перебуває та перебував виключно на її утриманні. Відповідач ухилявся від сплати на утримання позивача аліментів та має заборгованість по сплаті аліментів станом на жовтень 2017 року 40400,81 грн. Також звертає увагу суду на ту обставину, що відповідач понад 14 років не виконував і не виконує своїх батьківських обов'язків по вихованню позивача, не бачиться з ним, не спілкується, не піклується і не цікавиться його життям, фізичним і духовним розвитком, навчанням, матеріальним становищем, тобто є абсолютно байдужим до нього. Зважаючи на викладене, просить суд позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно позивача [PERSON] В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав з мотивів, викладених у позовній заяві, просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] про день та час судового розгляду справи повідомлений за місцем реєстрації, у відповідності до вимог ст. 74 ЦПК України, в судове засідання повторно не з'явився. Відповідно до ст.ст. 77, 225 ЦПК України судом ухвалено провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача. Представник третьої особи Миргородської міської ради, як органу опіки і піклування Усатова Є.П., що діє на підставі довіреності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, позбавити відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON] 2000 року народження. Пояснила, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо своєї дитини, з сином не спілкується, і не бажає з ним спілкуватися, його життям та здоров'ям не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання сина не надає. На підставі вище вкладеного виконавчий комітет Миргородської міської ради вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] Представник третьої особи [PERSON] - [PERSON] просила позов задовольнити, вказавши, що відповідач зовсім не цікавиться життям, фізичним і духовним розвитком, навчанням, матеріальним становищем свого неповнолітнього сина, не спілкується з ним на протязі 14 років, а тому є всі підстави для позбавлення його батьківських прав відносно позивача. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що батьками позивача [PERSON] є [PERSON] і [PERSON], що вбачається з копії свідоцтва про народження (а.с.9). Шлюб між батьками позивача розірвано в 2003 році (а.с.8). Відповідно до довідки Миргородської ЗОШ І-ІІІ ступенів №1 імені Панаса Мирного [PERSON] не брав участі у вихованні сина [PERSON] (за час навчання в школі): не спілкувався з класним керівником, не брав участі в батьківських зборах, ніколи не відвідував сина (а.с.3). З довідки Миргородського ВДВС ГТУЮ у Полтавській області вбачається, що відповідач станом на жовтень 2017 року має заборгованість по сплаті аліментів в сумі 40400,81 грн. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] суду пояснили, що відповідач [PERSON] сином не цікавиться, його вихованням та матеріальним утриманням не займається, спілкуватися з власним сином не бажає. З висновку виконавчого комітету Миргородської міської ради, як органу опіки та піклування вбачається, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків, ні усно, ні письмово не спілкується з сином, не проявляє щонайменшої батьківської турботи, а тому є доцільним позбавити його батьківських прав відносно сина [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У ст. 3 Конвенції про права дитини зазначено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Верховний Суд України в ч. 2 п.16 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Доцільність позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно сина позивача [PERSON],що є в його інтересах, підтверджується перевіреними судом доказами по справі у їх сукупності, зважаючи на що позов підлягає до задоволення. Судові витрати підлягають до стягнення на користь позивача на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved