Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

06.09.2019 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , який зареєстрований 03.02.2012 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №21. Свої вимоги мотивувала тим, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, тому вважає, що у підтриманні сімейних стосунків немає сенсу. Подружні стосунки та ведення спільного господарства сторонами припинені, від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 29.10.2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Позивач у підготовче засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач до підготовчого засідання не з`явився, до суду надав заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони 03 лютого 2012 року уклали шлюб, про що Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиціїбуло зроблено відповідний актовий запис №21. Від шлюбу у сторін народилася донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з приписами ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Спільне життя у сторін не склалося з причин несумісності характерів, різних поглядів на сімейне життя та обов`язки, що призвело до втрати почуттів кохання та взаєморозуміння. Подружні стосунки та ведення спільного господарства сторонами припинені. Встановлене свідчить, що подальше спільне життя позивача та відповідача неможливе, отже збереження шлюбу суперечить інтересам обох із подружжя. Тому на підставі ст.112 Сімейного кодексу України слід постановити рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] .. Згідно ч. 1 ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вимоги позивача, суд вважає за необхідне залишити [PERSON] прізвище « [PERSON] ». Частиною 4 ст.200 та ч.4 ст.206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, у тому числі і в підготовчому засіданні. Враховуючи викладене, визнання позову відповідачем у підготовчому засіданні, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн..

Outcome: approved