Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

07.08.2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання угоди недійсною. Одночасно з позовною заявою позивачка 07.08.2017 року подала до суду заяву про забезпечення свого позову шляхом накладення заборони на відчудження обєктів нерухомості, а саме: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: Донецька область, Лиманський район, с. Озерне, вул. Зарічна, будинок 4, а також земельну ділянку з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд(присадибна ділянка), площею 0,0647 га, розташовану за адресою: Донецька область, Лиманський район, с. Озерне, вул. Зарічна, будинок 4, кадастровий номер: 1423082000:03:001:0107; а також земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0711 га, розташовану за адресою: Донецька область, Лиманський район, с. Озерне, вул. Зарічна, будинок 4, кадастровий номер: 1423082000:03:001:0108. Заяву про забезпечення позову [PERSON] обґрунтовує тим, що нею в позові поставлено питання про визнання угоди недійсною, а саме: визнання недійсним договору дарування, відповідно до якого [PERSON] - бабуся позивачки передала в дар відповідачу вище зазначене майно, та у звязку із тим, що відповідач має намір розпорядитися зазначеним майном, вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі. Розгляд заяви здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України. \~Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав. \~Ст. 151 ЦПК України\~передбачено, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходів забезпечення позову. Згідно із ч.2\~ст. 151 ЦПК України\~у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду (ч.3\~ст. 151 ЦПК України). Відповідно до правових позицій, визначених у п.4\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду при задоволенні позову; суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів. \~Згідно з копією інформаційної довідки наданою позивачкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, [PERSON] відповідач по справі, відповідно до договору дарування, серії та номеру:1300, виданого 19.05.2016 року державним нотаріусом Краснолиманської державної нотаріальної контори [PERSON], є власником зазначеного майна. Враховуючи, що відчуження зазначеного майна може ускладнити виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог в частині визнання недійсним договору дарування, суд вважає доцільним вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення заборони на відчуження обєктів нерухомості. Враховуючи викладене,

Outcome: approved