Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

06.05.2016 року Фонд державного майна України звернувся до суду з позовом до [PERSON] міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції, у якому просив: Зняти арешти з нерухомого майна - 1894/3000 частин гуртожитку, що знаходиться на вул. Піонерській, 59 у [PERSON], зареєстровані в єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, за номерами: 8140692, 8828366, 8885697, 9067518, 9575441, 9748024, а саме: арешт нерухомого майна, зареєстрований за № 8140692, накладений згідно з постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АМ 639516, винесеною старшим державним виконавцем відділу ДВС [PERSON] міськрайонного управління юстиції [PERSON] 31.10.2008; арешт нерухомого майна, зареєстрований за № 8828366, накладений згідно з постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АМ 671554, винесеною державним виконавцем відділу ДВС [PERSON] міськрайонного управління юстиції [PERSON] 23.06.2009; арешт нерухомого майна, зареєстрований за № 8885697, накладений згідно з постановою про відкриття виконавчого провадження 21615, винесеною головним державним виконавцем відділу ДВС [PERSON] міськрайонного управління юстиції [PERSON] 14.07.2009; арешт нерухомого майна, зареєстрований за № 9067518. накладений згідно з постановою про відкриття виконавчого провадження 28702, винесеною старшим державним виконавцем відділу ДВС [PERSON] міськрайонного управління юстиції [PERSON] 10.09.2009; арешт нерухомого майна, зареєстрований за № 9575441, накладений згідно з постановою про відкриття виконавчого провадження 17702955, винесеною державним виконавцем відділу ДВС [PERSON] міськрайонного управління юстиції [PERSON] 27.02.2010; арешт нерухомого майна, зареєстрований за № 9748024, накладений згідно з постановою про відкриття виконавчого провадження 18728651, винесеною старшим державним виконавцем відділу ДВС [PERSON] міськрайонного управління юстиції [PERSON] 16.04.2010. В обґрунтування позову в заяві зазначено, що рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 20.12.2013 у справі № 801/12407/2012 позов [PERSON] міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Фонду до [PERSON] про витребування у [PERSON] 1894/3000 частин гуртожитку, що знаходиться на вул. Піонерській, 59 у [PERSON], та передачу зазначених частин гуртожитку у власність держави в особі Фонду, задоволено. Дане рішення залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 25.03.2014 року. Вирішено: витребувати у [PERSON] 1894/3000 частин гуртожитку, що знаходиться на вул. Піонерській, 59, а саме 1894/3000 частин (63,13%) гуртожитку. Актом державного виконавця відділу ДВС [PERSON] міськрайонного управління юстиції [PERSON] від 18.06.2014, ВП 43085382, вищезазначене майно передане Фонду державного майна України. Разом з цим, Фондом було отримано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного державного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта [PERSON] станом на 22.01.2016. Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна зареєстровані 6 обтяжень (арештів нерухомого майна) щодо 1894/3000 частин гуртожитку, що знаходиться на вул.Піонерській, 59 у м.Бердянську за номерами: №№ 8140692, 8828366, 8885697, 9067518, 9575441, 9748024. Отже, накладення арешту та внесення відповідного запису до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна обмежує права держави в особі Фонду як власника майна 1894/3000 частин гуртожитку, що знаходиться на вул. Піонерській, 59, щодо вільного розпорядження майном: унеможливлює проведення Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Запорізькій області роботи (за дорученням Фонду) з реєстрації права державної власності на вищезазначений об'єкт. У судовому засіданні представник позивача, за довіреністю [PERSON], просив задовольнити позов на підставах викладених в позовної заяві. Представник відповідача [PERSON] міськрайонного відділу Державної виконавчої служби, за довіреністю [PERSON]С просила розглянути справу за її відсутністю. Судом задоволено дане клопотання. Третя особа [PERSON], ухвалою Бердянського міськрайонного суду від 20.11.2015 року оголошений у розшук, його місцезнаходження на теперішній час не встановлено, тому справу розглянуто за його відсутністю. Вислухавши сторони та вивчивши надані докази, суд прийшов до наступного висновку. Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 20.12.2013 у справі № 801/12407/2012 позов [PERSON] міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Фонду до [PERSON] про витребування у [PERSON] 1894/3000 частин гуртожитку, що знаходиться на вул. Піонерській, 59 у [PERSON], та передачу зазначених частин гуртожитку у власність держави в особі Фонду, задоволено. Дане рішення залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 25.03.2014 року. Вирішено: витребувати у [PERSON] 1894/3000 частин гуртожитку, що знаходиться на вул. Піонерській, 59, а саме 1894/3000 частин (63,13%) гуртожитку (а.с.17-21). Актом державного виконавця відділу ДВС [PERSON] міськрайонного управління юстиції [PERSON] від 18.06.2014, ВП 43085382, вищезазначене майно передане Фонду державного майна України. (а.с.22-23). Але, фактично передати 1894/3000 частин гуртожитку, що знаходиться на вул. Піонерській, 59, у власність Фонду державного майна України не уявляється можливим, тому що згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна зареєстровані 6 обтяжень (арештів нерухомого майна) щодо 1894/3000 частин гуртожитку, що знаходиться на вул.Піонерській, 59 у м.Бердянську за номерами: №№ 8140692, 8828366, 8885697, 9067518, 9575441, 9748024 (а.с.13-16,58-60,62,65,71). Відділ ДВС [PERSON] міськрайонного управління юстиції надав суду копії постанов державних виконавців про відкриття виконавчого провадження від 16.04.2010р., 27.02.2010р., 10.09.2009р.,14,07.2009р. щодо примусового виконання рішень судів про стягнення з [PERSON] сум боргу на користь Запорізької обласний кредитної спілки «Довіра», ЗАТ «[PERSON] підприємство теплових мереж» та [PERSON] (а.с.61,63,66,69). Крім цього, Відділ ДВС [PERSON] міськрайонного управління юстиції надав суду копії постанов державних виконавців про арешт усього майна [PERSON] від 23.06.2000 року та 31.10.2008 року, щодо примусового виконання рішень судів про стягнення з [PERSON]: на користь [PERSON] суми 1700.0 грн., а також на користь [PERSON]М, аліментів на утримання дитини. Статтею З0 ЦПК України передбачено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Відповідач - це особа, яка на думку позивача порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред'явленими позовними вимогами. Юридична заінтересованість позивача процесуально зобов'язує його довести як наявність спірних матеріальних правовідносин, так і ту обставину, що даний відповідач має відповідати за заявленим позовом. На підставі зазначених вище постанов, державний виконавець лише поклав арешт на майно [PERSON] з метою задоволення майнових інтересів інших осіб, щодо примусового виконання судових рішень. Тобто у даному випадку державний виконавець ніякім образом не порушував своїми діями інтереси позивача. Більш того, дані постанови винесені державним виконавцем, до виникнення обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх вимог. На підставі ст. 10 ЦПК України судом запропоновано представнику позивача вирішити питання про притягнення у якості відповідачів по справі [PERSON], Запорізьку обласну кредитну спілку «Довіра», ЗАТ «[PERSON] підприємство теплових мереж», [PERSON]А, [PERSON] та [PERSON], так як при скасуванні арешту, накладеному на майно [PERSON] порушуються майнові інтереси зазначених осіб. Представник позивача, за довіреністю [PERSON], не вважав доцільним залучати вказаних осіб у якості відповідачів по справі, так як 1894/3000 частин гуртожитку, що знаходиться на вул. Піонерській, 59 вже є власністю держави, а тому задовольняти майнові інтереси інших осіб за рахунок держави не можна. З розясень, наданих в пункті 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014р. № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», вбачається, що вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом предявлення ними відповідно до правил судової юрисдикції позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту. Орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може бути залученим судом до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. Арешт, накладений на 1894/3000 частин гуртожитку, що знаходиться на вул. Піонерській, 59 щодо виконання рішень судів про стягнення сум боргу з [PERSON]В на користь Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра», ЗАТ «[PERSON] підприємство теплових мереж», [PERSON]А, [PERSON] та [PERSON], впливає на майновий інтерес зазначених осіб, тому по даної справі їх необхідно залучити у якості відповідачів. Відповідно до вимог ст. 33 ЦПК України суд з власної ініціативи не має право залучити у якості відповідача будь яку особу. Представник відповідача відмовився залучати зазначених осіб у якості відповідачів. Даний факт унеможливлює прийняття рішення про скасування арешту на майно, тому позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed