Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

05 липня 2016 р. Банк звернувся до суду з вказаними вимогами до відповідача. Вимоги обґрунтовував тим, що 16.10.2005 р. між ним та [PERSON] укладено Генеральну угоду без номера, відповідно до якої відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою 18,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Зазначили, що боржник свої зобовязання по Договору не виконує. Станом на 20.04.2016 р. загальна заборгованість за кредитним договором склала 17 178,30 грн. З посиланням на статті 509, 525, 526, 527, 530, 598, 599, 610, 615, 629, 1050 і 1054 ЦК України просили стягнути заборгованість по кредиту та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не зявився, але надав суду письмову заяву, в якій просив вимоги задовольнити, а позов розглянути за його відсутності. Відповідач будучи своєчасно та належним чином повідомленою за місцем реєстрації про час і місце розгляду справи у судове засідання без поважних причин чотирижди, 18.07.2016 р., 02.08.2016 р., 15.08.2016 р. і 29.09.2016 р. не зявилася. Про причини неявки суду не повідомила. Представник позивача у своїй заяві погодився на постановлення судом рішення у заочному порядку. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, а в силу ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змісту положень ст. 1054 ЦК випливає, що банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Як вбачається з матеріалів справи, 16 жовтня 2015 р. між Банком та [PERSON] укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та Правил надання продукту кредитних карт без номера, відповідно до якої відповідачу надано кредит в сумі 12\~743,25 грн у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою 18,0 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В день укладення договору боржником була отримана кредитна картка, на рахунку якої знаходились грошові кошти. Боржник ознайомилася і погодилася з Умовами і правилами надання банківських послуг. Відповідач зобовязана була здійснювати погашення кредиту у період з «1» по «25» число кожного місяця. Судом встановлено, що боржник свої зобовязання по договору не виконує, внаслідок чого загальна заборгованість за кредитним договором станом на 20 квітня 2016 року склала 17\~178,30 грн, з яких: - заборгованість за кредитом 12\~743,25 грн; -заборгованість по процентам за користування кредитом 1 197,86 грн; -заборгованість за пенею та комісією 2\~038,92 грн; -штраф 1\~198,27 грн. Виходячи з того, що відповідач не зявилася до судового засідання, а отже ухилилася від надання доказів, що спростовують вимоги позивача, то суд вважає нарахований борг безспірним, а відтак, то наявні правові підстави щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором.

Outcome: approved