Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

06.05.2014 року позивач подав до суду позовну заяву, в якій просив стягнути з відповідача на його користь безпідставно отримані грошові кошти в розмірі 20 000 гривень та витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 18 грудня 2012 року він уклав з відповідачем усний договір доручення, за умовами якого відповідач зобов'язалася виконати дії щодо сплати за виготовлення спеціалістами Харківського міського БТІ технічного паспорту та оформлення права власності позивача на нерухоме майно, яке розташоване в [ADDRESS]. Для виконання договору доручення він передав відповідачу грошові кошти в сумі 20 000, 00 гривень, що підтверджується розпискою, написаною відповідачем власноручно 18 грудня 2012 року, в якій відповідач також зобов'язалася до 28 грудня 2012 року сплатити за технічний паспорт та виконати дії щодо оформлення права власності на нерухоме майно або повернути грошові кошти. Для представництва інтересів та виконання дій щодо переоформлення на нього права власності на нерухоме майно ним була видана відповідачу довіреність, посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] Позивач зазначає, що неодноразово телефонував відповідачу та зустрічався з нею з метою з'ясування обставин виконання доручення, однак умови усного договору доручення від 18 грудня 2012 року відповідачем виконані не були, право власності позивача на об'єкт нерухомості не було зареєстровано, технічний паспорт не був виготовлений, а грошові кошти відповідач так і не повернула. Представник позивача надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала, погоджувалась на заочний розгляд справи. [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про дату розгляду справи була повідомлена належним чином, шляхом направлення судових викликів зі зворотними повідомленнями, про причини неявки суду не повідомила. За таких обставин суд ухвалює рішення в порядку заочного провадження, відповідно до ст. 224 ЦПК України. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав. Як встановлено судом, 18 грудня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений усний договір доручення, за умовами якого відповідач зобов'язалася виконати дії щодо сплати та виготовлення технічного паспорту, оформлення права власності нерухомості позивача та отримала для виконання доручення грошові кошти в сумі 20 000 гривень. Факт отримання відповідачем грошових коштів від позивача в сумі 20 000 гривень підтверджується оригіналом розписки від 18.12.2012 року, яка була надана представником позивача до суду та долучена до матеріалів справи. Також, позивачем було надано до суду копію довіреності від 11 січня 2013 року, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], якою позивач уповноважив відповідача бути його представником в усіх установах, підприємствах, організаціях, товариствах будь-якої організаційно-правової форми та форми власності, перед усіма фізичними та юридичними особами, в тому числі бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна з будь-яких питань, пов'язаних з будівництвом, переплануванням, переобладнанням, реконструкцією належного йому нерухомого майна за адресою: м. Харків, пр-т 50 річчя СРСР, 56, з питань оформлення права власності та вищезазначений об'єкт нерухомого майна та реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна у відповідних органах. Відповідач не виконала умови договору доручення - право власності позивача на об'єкт нерухомості не було зареєстровано, технічний паспорт не був виготовлений, грошові кошти не повернуті. Відповідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ч.1 ст. 1000 ЦК за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя. Згідно ч.1 ст. 1003 ЦК України у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними. Статтею 1006 ЦК України передбачено, що Повірений зобов'язаний: 1) повідомляти довірителеві на його вимогу всі відомості про хід виконання його доручення 2) після виконання доручення або в разі припинення договору доручення до його виконання негайно повернути довірителеві довіреність, строк якої не закінчився, і надати звіт про виконання доручення та виправдні документи, якщо це вимагається за умовами договору та характером доручення 3) негайно передати довірителеві все одержане у зв'язку з виконанням доручення. Відповідач не виконала своїх зобов'язань, як повіреного, встановлених ст. 1006 ЦК України та безпідставно користується отриманими від позивача грошовими коштами в сумі 20 000 гривень. Відповідно до ст.ст.177, 190 ЦК, гроші є об'єктом цивільних прав - одним із видів майна. Частина 1 статті 1212 ЦК встановлює, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно частини 2 статті 1212 ЦК положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Частиною 3 ст.1212 встановлено, що положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Згідно ч.1 ст. 1213 ЦК України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Відповідач у зв'язку з не виконанням оплати виготовлення технічного паспорту та реєстрації права власності нерухомого майна позивача, порушила своє зобов'язання та не повернула 28 грудня 2012 року позивачу грошові кошти в сумі 20 000 гривень, а тому позивач правомірно вимагає їх повернення. . З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача суми в розмірі 20 000 гривень . На підставі ст.88 ЦПК України, суд стягує відповідача на користь позивача судові витрати понесені останнім при подачі позову в суд і які документально підтверджені, а саме сплачений судовий збір, відповідно квитанції філії Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк» від 26.04.2014 року в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved