Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

06.03.2018 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить змінити розмір стягуваних аліментів\~ та стягувати з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в розмірі по 1500 грн. щомісяця на кожну дитину. 06.03.2018 року направлено запит до Відділу АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо реєстрації місця проживання відповідача, що містяться в картотеці реєстраційного обліку. Ухвалою від 06.03.2018 року в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження, встановлено відповідачу пятнадцятиденний строк\~ з дня вручення даної ухвали\~ для подання відзиву на позовну заяву, предявлення зустрічного позову. Також позивачу встановлено пятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу пятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07.04.2016 року з відповідача [PERSON] стягуються аліменти в її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], в розмірі по 650 грн. щомісячно, починаючи з 17.03.2016 року і до досягнення дітьми повноліття. Незважаючи на такий розмір аліментів, відповідач не виконує в повному обсязі рішення суду, нерегулярно сплачує аліменти на їхніх синів, а тому матеріальним забезпеченням дітей займається вона. Однак, вказує, що не має змогу працевлаштуватись на повну зайнятість, позаяк їхні діти ще неповнолітні. Зазначає, що у звязку із збільшенням розміру аліментів на законодавчому рівні сплачувана відповідачем сума аліментів недостатня для повноцінного забезпечення дитини, а тому змушена звернутися до суду з позовом про збільшення розміру стягуваних аліментів. Просить суд постановити рішення, яким змінити розмір аліментів та стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі по 1500 грн. щомісячно на кожного сина. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позов підтримав та просить його задоволити. Відповідач позов визнав частково. Вказав, що постійно забезпечує своїх дітей всім необхідним (підгузники, посуд, дитяче харчування, тощо) та сплачує аліменти. Діти, час від часу проживають з ним. Однак, у звязку з тим, що офіційно не працевлаштований, має на утриманні свою матір, якій встановлено 3 групу інвалідності довічно та сестру [PERSON], яка також хворіє і потребує його допомоги, не має змоги платити аліменти у визначеному позивачкою розмірі. Погоджується платити аліменти, однак у меншому розмірі, ніж просить позивачка. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Вимогами ст. ст. 13, 81 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як вбачається з свідоцтв про народження, серії I СГ №387957 від 10.10.2013 року та серії I CГ №456348 від 04.08.2015 року відповідач [PERSON] є батьком сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07.04.2016 року постановлено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в розмірі по 650 грн. щомісячно на кожну дитину і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд приймає до уваги доводи позивача, що з моменту винесення судового рішення змінилось законодавство в частині стягнення аліментів, неодноразово підвищувався розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а відтак погіршилося матеріальне становище дитини.\~ При зміні розміру аліментів суд враховує положення ст. 141 СК України, згідно яких мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, зокрема, утримання дітей, як матірю, так і батьком. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів на неповнолітніх дітей, суд враховує стан здоровя позивачки і відповідача - платника аліментів, їхнє матеріальне становище (офіційно не працевлаштовані), прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, а також з врахуванням рівності прав та обовязків батьків щодо дитини, вимог розумності та справедливості і визначає їх в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000,00 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття. На думку суду вказаний розмір аліментів забезпечить дітям належний та достатній рівень матеріального утримання, який відповідає встановленому законодавством розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.\~ При наявності у позивача доказів про одержання відповідачем доходів у більшому розмірі, позивач не позбавлена можливості заявити вимогу про збільшення розміру аліментів. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Разом з тим, суд вважає, що попередній виконавчий лист по справі слід відкликати.\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved