Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

06 травня 2014 року [PERSON], [PERSON], звернулися до Городоцького районного суду з позовом до Городоцької міської ради Львівської області, треті особи: [PERSON], [PERSON], про визнання права власності на спадщину, в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги обгрунтовують тим, що [INFO] померла [PERSON], а [INFO] помер батько [PERSON], які на час смерті проживали та були зареєстровані в будинку по [ADDRESS]. За час шлюбу в 1992 році батьками спільно побудований житловий будинок по [ADDRESS]. Право власності на вказаний будинок згідно реєстраційного посвідчення зареєстровано на [PERSON] За життя батько [PERSON], розпорядився належній йому частці в спадковому будинку по [ADDRESS], заповівши частку порівну своїм онукам [PERSON], та [PERSON], згідно заповіту від 09.04.2009 року. На час відкриття спадщини позивачі не скористалися своїм правом щодо звернення із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], оскільки на той час знали про наявність заповіту [PERSON], який розпорядився щодо своєї частки на користь третіх осіб [PERSON], [PERSON] Просять визнати за ними право власності по 1/6 частині кожному житлового будинку по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], що померла [INFO]. Окрім цього клопотали про поновлення строку позовної давності, мотивуючи тим, що після відмови нотаріусом в оформленні спадщини у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документа на ім'я [PERSON], в травні 2014р. набули права на звернення до суду із вказаним позовом (а.с.72). Ухвалою суду від 10.07.2014 року у справі згідно клопотання позивачів було замінено третіх осіб - [PERSON], та [PERSON], на відповідачів. (а.с.99) В судовому засіданні позивач - [PERSON], та представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, покликаючись на мотиви викладені в позовній заяві. Просять поновити строк позовної давності звернення до суду, та задоволити позов. Відповідачі, та їх представник в судовому засіданні позовні вимоги заперечили з мотивів, що спірний будинок не є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON], оскільки правовстановлюючий документ є на [PERSON], який розпорядився своїм майном склавши заповіт на користь відповідачів. Крім того, покликались про те, що за життя [PERSON], не подала жодних заяв про визнання будинку спільною сумісною власністю та щодо визнання 1/2 частки у ній, позивачі не подавали у встановлений законом строк заяви про прийняття спадщини, та не надали жодних доказів на підтвердження фактичного вступу в управління спірним майном, при цьому не заперечили, що [PERSON] прийняла частину спадщини після смерті матері, і зокрема особисті речі, коштовності, документи. Стосовно права позивача [PERSON], апеляційним судом від 17.04.2014 року встановлено преюдиційний факт відсутності його права на спадщину. Представник Городоцької міської ради в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у відсутності представника, про задоволення позову не заперечує. (а.с.61) Заслухавши сторони, їхніх представників, свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить переконання про задоволення позову. Так, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування роз'яснено, що відносини спадкування регулюються за правилами ЦК 2004р., якщо спадщина відкрилася після 01.01.2004 р. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК1963 р., у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Оскільки [PERSON] померла [INFO], до правовідносин, що стосуються прийняття спадщини після її смерті слід застосовувати положення Цивільного Кодексу України в ред. 1963 року. Так, ст. 524 ЦК України передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. При спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого. Відповідно до ч.2 ст. 548 ЦК України 1963 р., прийняття спадщини визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким з урахуванням вимог ст. 525 зазначеного Кодексу, визнається день смерті спадкодавця. Статею 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців з дня її відкриття фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або подав до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. За змістом розд. УІІ вказаного Кодексу прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об'єкти спадкування водночас і свідчать про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Відпровідно до ст. 553 ЦК України ( в ред 1963 р.) спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь із спадкоємців закликаних від спадкоємства за законом або заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Із пояснень позивачів, копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с.19), [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 08.08.1959 р. З копії будівельного паспорту (а.с.28-30) видно, що рішенням Городоцької міської ради народних депутатів від 25.12.1981 №503 [PERSON] виділено земельну ділянку для будівництва індивідуального житлового будинку в [ADDRESS], в червні 1992 року побудований будинок введено в експлуатацію. Таким чином, будинок побудований за час шлюбу [PERSON] та [PERSON], а тому у відповідності ст. 22 КпШС чинного на час виникнення спірних правовідносин, останній є об'єктом їх спільної власності і подружжя мало рівні частки у праві на майно набуте за час шлюбу. Згідно реєстраційного посвідчення Самбірського міжміського бюро технічної інвентаризації Львівського обласного житлово-комунального господарства від 26.08.1992 року будинок по [ADDRESS] зареєстрований за [PERSON] (а.с.27) Як видно із копії свідоцтва про смерть (а.с.16) [INFO] [PERSON] померла. Разом із нею на час смерті проживали та були зареєстровані її чоловік [PERSON] та донька [PERSON], що підтверджується копією будинкової книги (а.с.8-15), та оглянутого оригіналу у судовому засіданні. Син померлої - [PERSON], що підтверджується копією його паспорта проживав та був зареєстрований у будинку по [ADDRESS]. Відтак всі спадкоємці першої черги за законом, у відповідності до ст. 549 ЦК УРСР, діючого на той час, фактично прийняли спадщину, і зокрема в рівних частках належну їй 1/2 частину житлового будинку по [ADDRESS] Львівської обл. Із пояснень в судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON], теж убачається про те, що [PERSON] проживала із матір'ю [PERSON] на час смерті останньої, займалась її похованням, успадкувала особисте майно [PERSON], і зокрема одяг, речі домашнього вжитку, коштовності, розпоряджалась вказаним майном. Факт прийняття одягу, речей домашнього вжитку [PERSON] після смерті [PERSON] не оспорюється в суді відповідачами та їхнім представником. Відповідно до діючої на часі смерті [PERSON] Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженої наказом Міністерства від 18 червня 1994 р. №18/5, прийняття і відмова від спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов'язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі. Як вбачається із долучених позивачкою ощадної книжки [NUMBER] виданої на ім'я [PERSON]; трудової книжки [PERSON]; посвідчення на нагороди і медалі [PERSON], майнового сертифікату, [PERSON] успадкувала вказані документи, які знаходились в неї на час смерті матері і по даний час, чого відповідачі не оспорюють. [PERSON] помер [INFO](а.с.17), що підтверджується копією свідоцтва про смерть. За життя [PERSON] розпорядився належною йому частиною житлового будинку по [ADDRESS], зокрема, заповівши цю частину порівну своїм онукам [PERSON] і [PERSON], що стверджується заповітом від 09.04.2009 року, що посвідчений приватним нотаріусом Городоцького нотаріального округу [PERSON] (а.с.59). В травні 2014 року [PERSON] та [PERSON] звернулись кожен із заявами до приватного нотаріуса Городоцького нотаріального округу [PERSON] із заявами про прийняття спадщини після смерті матері - [PERSON], із копії листів № 442/0214 від 13.05.2014 р. (а.с.96) убачається, що нотаріусом відмовлено їм у оформлення спадщини в порядку спадкування за законом після смерті матері, у зв'язку із відсутністю у спадкодавця правовстановлюючого документу на спадкове майно. Таким чином, суд приходить переконання про успадкування позивачами по 1/6 частині житлового будинку по [ADDRESS] Львівської обл. Щодо частки [PERSON], що із спірного будинку складає 2/3 частин, то як вбачається із пояснень позивачів, вони не оспорюють, що така входить до спадкового майна після смерті [PERSON], що охоплена заповітом, не претендують на таку та не заперечують про успадкування такої відповідачами по заповіту у Городоцькій державній нотаріальній конторі, куди вони звернулись, що вбачається із копії спадкової справи (а.с.49-60). [PERSON], помер [INFO], залишивши заповіт на своє майно в рівних частках відповідачам, після його смерті Апеляційним судом Львівської області [PERSON], встановлений додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. (а.с.53) Разом з тим, наявність рішення про визначення додаткового строку для прийняття спірного майна не впливає на право позивачів на спадкове майно їх матері, оскільки вони у визначений ст. 549 ЦК Української РСР вступили у володіння цим майном. Крім того, перебування у шлюбі [PERSON], та [PERSON], свідчить про набуття останньою у відповідності до ст. 22 КпШС України, права на 1/2 частину спірного будинку, а тому факт належності їй цього майна не потребує встановлення в судовому порядку. Також, не потребує встановлення в судовому порядку факту прийняття спадщини позивачами, та їх батьком після смерті [PERSON], оскільки вони на час відкриття спадщини у відповідності до ст. 549 ЦК Української РСР фактично прийняли спадщину. Суд критично оцінює покликання представника відповідачів в тій частині, що спірний будинок не є спільним подружнім майном, оскільки такі спростовуються ст. 22 КпШС УРСР, а також не бере до уваги покликання представника відповідача, що [PERSON] прийнято спадщину після смерті матері [PERSON], тільки в частині особистих речей, а не житлового будинку, оскільки за положеннями діючого на часі відкриття спадщини цивільного законодавства спадкоємець приймає всю спадщину. Зважаючи на те, що позивачам у грудні 2013 року стало відомо про те, що [PERSON], звернувся до суду із заявою про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, та рішенням Апеляційного суду йому встановлений додатковий строк, та те, що відповідачі за заповітом претендують на весь будинок, а також у період 2013 року стали чинити перешкоди в проживанні та виганяти [PERSON], із спірного будинку, суд приходить до переконання, що саме з цього часу їх права порушені та поновлює строк позовної давності на звернення до суду. Прийняття спадщини по закону в частині - не допускається. Зібрані докази в сукупності, дають підстави суду, вважити позов таким, що підлягає до задоволення, оскільки позивачі згідно закону є спадкоємцями належного їх матері права на майно, а тому суд визнає за ними право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] по 1/6 частині житлового будинку по [ADDRESS] Львівської обл.

Outcome: approved