Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

06.11.2019 заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на те, що він був зарахований до складу сил та засобів, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежности, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції, однак в наказі першого заступника керівника Антитерористичного центру при СБ України про включення до складу сил і засобів, які залучаються та беруть безпоседердню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення, з метою виконання службових завдань від 14.12.2015 № 348 значиться тільки прізвище та ім`я [PERSON] , що суперечить його дійсним персональним даним - [PERSON] (паспорт серії [NUMBER] , виданий Жовтневим РВ УМВС України в Запорізькый області). Згідно відповіді Головного управління Національної поліції в Донецькій області № 799/12/02-2019 від 22.02.2019, наданої на його рапорт щодо надання довідки про безпосередню участь в АТО, у зв`язку з припиненням АТО та ліквідуванням Штабу АТО, як органа управління Антитерористичною операцією, йому запропоновано звернутися до суду для встановлення належності йому відповідного правовстановлюючого документу. Таким чином, просить суд встановити факт того, що вищевказані записи у наказі першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України про включення до складу сил і засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в АТО на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення, з метою виконання службових завдань від 14.12.2015 № 348, належать йому - [PERSON] . Ухвалою Першотравневого районного суду Донецької області від 08 листопада 2019 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій вимоги заяви уточнив та підтримав і просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - Антитерористичного центру при Службі безпеки України в судове засідання не з`явився, надіслав до суду відзив, в якому зазначив, що наказом керівника АТЦ при СБ України № 02 від 19.02.2019 на підставі листа Національної поліції України від 25.01.2019 № 19/02/20-2019дск внесені зміни до наказу керівника АТЦ при СБ України № 056 від 13.06.2017 щодо персональних даних [PERSON] , де уточнено його персональні дані та замість «старшого лейтенанта поліції [PERSON] » зазначено «старшого лейтенанта поліції [PERSON] », таким чином [PERSON] включений до складу сил і засобів, які залучаються та беруть безпесередню участь в АТО на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення, з метою виконання службових завдань № 056 від 13.06.2017 (а.с. 15). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Так, судом встановлено, що відповідно до копії паспорту серії [NUMBER] , заявнику видано паспорт на ім`я [PERSON] , [INFO] (а.с. 4). Як вбачається з витягу із наказу № 348 від 14.12.2015, старший лейтенант поліції Першотравневого відділення Маріупольського відділу поліції [PERSON] був залучений до складу сил та засобів, які беруть участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення, з метою виконання службових (бойових) завдань (а.с. 7). Згідно листа Управління кадрового забезпечення ГУНП в Донецькій області від 22.02.2019 № 799/12/02-2019, наданої на рапорт [PERSON] про безпосередню участь особи в Антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та Територіальної цілісності України, зазначено, що в наказі Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України про включення до складу сил і засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення, з метою виконання службових завдань від 14.12.2018 № 348 значиться тільки празвище та ім`я [PERSON] , що суперечить його персональним даним згідно паспорту серії [NUMBER] , виданого Жовтневим РВ УМВС України в Донецькій області від 21.05.1998, у зв`язку з чим надати довідку про безпосередню участь в Антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України не надається можливим та рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту належності правоустановлюючого документа (а.с. 6). Таким чином, у наказі про залучення заявника [PERSON] та безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької і Луганської областей № 348 від 14.12.2018 його персональні дані зазначені неповно Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. В абз. 2 п. 12 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення про те, що на підставі п. 6 ст. 273 ЦПК України суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. Враховуючи викладене, зважаючи на розбіжності у персональних даних заявника в різних документах, що ускладнює, а інколи унеможливлює належну ідентифікацію особи та створює сумніви у належності їй правовстановлюючого документа і прав, які він посвідчує, суд вважає, що заяву слід задовольнити. Разом з тим, суд звертає увагу на те, що рішення про встановлення факту належності документа не замінює собою правовстановлюючого документа та не є посвідченням прав, які надає такий документ.

Outcome: approved