overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

06.10.2017 року заявниця звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу - Державного акту на право постійного користування землею серії [NUMBER] виданого Камяномостівською сільською радою Первомайського району Миколаївської області 21.03.1996 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 105. Заявлені вимоги мотивовані тим, що у вказаному державному акті її прізвище зазначено з помилкою «[PERSON]», тоді як згідно паспорту виданого їй 28.12.1995 року правильно її прізвище пишеться «[PERSON]». Встановлення даного факту їй необхідно для реалізації свого права на користування земельною ділянкою сільськогосподарського призначення площею 0,80 га для ведення особистого підсобного господарства. Заявниця в судове засідання не з'явилась, а її представник надав заяву в якій підтримав заяву про встановлення факту та просив її задовольнити, а справу розглядати у відсутність його та заявниці. Камяномостівська сільська рада Первомайського району Миколаївської області надала заяву по розгляд справи в відсутність представника, з заявленими вимогами згодні. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Із копії паспорта заявниці, виданого 28.12.1995 року видно що вірно її прізвище «[PERSON]» [PERSON], що народилась [INFO] року в с. Кумари Первомайського району Миколаївської області, та яка мешкає в с. Кам'яний Міст Первомайського району Миколаївської області (а.с.5), тоді як із копії Державного акту на право постійного користування землею серії [NUMBER] виданого Камяномостівською сільською радою Первомайського району Миколаївської області 21.03.1996 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 105, видно, що «[PERSON]» [PERSON], яка мешкає в с. Кам'яний Міст Первомайського району Миколаївської області, на підставі рішення Камяномостівської сільської ради від 17.12.1993 року надається в постійне користування земельна ділянка площею0,80 га, яка розташована на території Камяномостівської сільської ради для особистого підсобного господарства ( а.с.4). Із копії рішення Камяномостівської сільської ради від 17.12.1993 року видно, що для ведення особистого підсобного господарства вирішено надати земельні ділянки і серед вказаних громадян зазначена і [PERSON] ( а.с.10-15). Довідкою Камяномостівської сільської ради від 04.10.2017 року ( а.с.9) підтверджено те, що [PERSON] Камяномостівською сільською радою Первомайського району Миколаївської області 21.03.1996 року видано Державний акт на право постійного користування землею, серії [NUMBER] який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 105. На підставі викладеного та враховуючи відсутність заперечень проти заявлених вимог, суд знаходить що в силу ст. 60 ч.1ЦПК України заява доведена і підлягає задоволеннювідповідно до ст.ст. 256 ч.1п.6 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

06.10.2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 07.10.2006 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO], які проживають разом з позивачем. Шлюбні відносини з відповідачем на даний час припинені, у зв'язку з тим, що різні погляди на життя, несумісність характерів . Вважає, що подальше сімейне життя не можливе, спору про розділ майна немає. Позивач в судове засідання не зявився, до початку розгляду справи надав заяву про розгляд справи у його відсутність,\~ наполягав на задоволені позовних вимог. Відповідач в судове засідання не зявився, до початку розгляду справи надав заяву про розгляд справи у його відсутність, де зазначено, що проти задоволення позовних вимог не заперечує. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-НО № 064158 виданого 07.10.2006 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - Пронська) перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.10.2006 року, актовий запис № 1117. Згідно свідоцтва про народження серії І-НО № 515343 виданого 06.02.2013 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], та свідоцтва про народження серії І-НО № 168332 виданого 13.11.2017 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Вимогами ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, шлюбні стосунки між подружжям фактично припинені, суд вважає, що збереження сімї не можливе, а подальше спільне життя буде суперечити їх інтересам та інтересам дитини, тому шлюб підлягає розірванню.\~\~\~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

06.10.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послався на неможливість спільного проживання з відповідачем однією сімєю через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя та фактичне припинення сімейних відносин. У судовому засіданні позивач предявлений позов підтримав і наполягав на його задоволенні; відповідач погодилася в суді на розірвання шлюбу, водночас зауважила, що, на її думку, шлюб розпався саме з вини позивача. Від надання судом строку на примирення сторони відмовилися. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 02.06.2004 року, при цьому мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сімї. Хоча сторони проживають разом, проте вони припинили сімейні відносини та не ведуть спільне господарство; подальше збереження шлюбу не відповідає їхнім інтересам. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи те, що натепер шлюб носить формальний характер і сторони не бажають його збереження та спільного проживання однією сімєю, предявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

06.10.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Свої вимоги обґрунтовував тим, що відповідач відповідно до свідоцтва про народження, яке додається, є його батьком. Після розірвання шлюбу між батьками позивача, він залишився жити з матірю, а батько виплачував аліменти на його утримання до повноліття. З 01.09.2017 року позивач навчається у Державному вищому навчальному закладі «Криворізький національний університет», денної форми навчання на бюджетній основі. Термін навчання: з 01.09.2017р. по 30.06.2020 р., що підтверджується довідкою від 11.09.2017 № 01/28-13. Відповідач працездатний та здоровий. Працює в м.Зеленодольск на ДТЕК КРИВОРІЗЬКА ТЕС і отримує заробітну плату, має повний пакет акцій ПАО «ДНІПРОЕНЕРГО», аліменти більше нікому не сплачує. На підставі зазначеного просить стягнути з відповідача 30 % від всіх видів заробітку на його утримання на термін навчання. Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, відповідно до якої просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого\~\~інтересу,\~\~який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як зазначено в ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.\~\~ Зі свідоцтва про народження серії І-КИ № 015588 від 26.08.1998 року встановлено, що 01.08.1998\~року народився [PERSON], батьками якого вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). З довідки № 01/28-13 від 11.09.2017 року встановлено, що [PERSON] дійсно є студентом І курсу Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» на денному відділенні, закінчується навчання в 30.06.2020 року (а.с. 15). Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України\~якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. На підставі вищезазначеного суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, з відповідача підлягає стягненню аліменти у розмірі 30 % від всіх видів заробітку на користь позивача на його утримання на термін навчання, тобто до 30.06.2020 року, оскільки судом встановлено, позивач сам не в змозі нести матеріальні витрати на навчання, відповідач має змогу матеріально забезпечувати свого сина [PERSON] на час навчання, оскільки являється працездатним, відповідач здоровий, утримання з його доходу не проводиться. Стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

06.10.2017 року позивач звернулась до Любашівського районного суду Одеської області з зазначеним позовом, вказавши, що 21 квітня 2015 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного проживання в шлюбі вони мають одну неповнолітню дитину. За час шлюбу між ними склалися стійкі неприязні відносини, виникали сварки, скандали, непорозуміння, на протязі останніх двох років вони разом не проживають. Оскільки примирення між нею та відповідачем неможливе ні за яких умов, то вона просила суд розірвати їх шлюб. Позивач в судове засідання не зявилась, але надала до суду заяву про можливість розгляду справи в її відсутність, свої позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, але згідно отриманої від нього телефонограми, він просить суд розглянути справу в його відсутність, позовні вимоги визнає повністю на розлучення згоден. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи зі слідуючого. Як видно з позовної заяви позивача, в сім'ї склались ненормальні стосунки. За час шлюбу виникали сварки, скандали, непорозуміння, разом вони не проживають. Примирення між ними неможливе ні за яких умов. Із свідоцтва про укладення шлюбу видно, що сторони дійсно уклали шлюб між собою 21 квітня 2015 року в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по місту Котовську та Котовському району Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 87 (а.с. 5). Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Спору щодо розподілу спільного сумісного майна подружжя у сторін, на момент звернення до суду, немає. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання \~шлюбу, \~якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сімї є неможливим і суперечить інтересам позивача та відповідача, \~позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

06.10.2017 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, який в подальшому уточнила, в якому просить стягнути на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 5000 грн. щомісячно з моменту подачі позовної заяви до суду до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилася, однак надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності на підставі вимог ст. 211 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується змістом свідоцтв про народження дітей (а.с. 7). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками цього обовязку визначаються за домовленістю між батьками. Право на отримання аліментів на утримання неповнолітньої дитини має той з батьків, з ким дитина проживає. Мати та батько мають рівні обовязки щодо утримання дітей. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , проживає разом з матір`ю. Домовленість між батьками щодо матеріального утримання дитини відсутня. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. 182, 184 Сімейного Кодексу України і приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі, а саме у розмірі 5000, 00 грн. щомісячно. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704, 80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

\~\~ \~ \~\~\~\~ 06.10.2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між ними 06.06.2008 року, вказавши у позові, що мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. В позові зазначила, що на даний час разом з чоловіком не проживають, дитина проживає разом з матірю. Спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок суперечок та небажання піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби. Спільне господарство не ведеться. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, немає. В судове засідання представник позивача за довіреністю [PERSON] не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 25). Відповідач в судове засідання не зявився, до суду повернуто конверти, направлені за місцем його реєстрації (а.с. 23, 24), заяв про розгляд справи за його відсутності чи про відкладення слухання справи не надав. Тому\~суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України, вважає за можливим провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає \~задоволенню з наступних підстав.\~\~ Судом встановлено, що сторони одружені з 06.06.2008 року, мають спільну дитину: дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтва про шлюб, про народження дитини (а.с. 5, 6). На даний час сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, сторонами не заявлено. \~ \~\~\~\~ Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам \~їхніх дітей, що мають істотне значення.\~\~ \~ \~ \~ \~ \~ На підставі зазначеного, враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає необхідним\~шлюб розірвати.\~\~\~\~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

06.10.2017 р. ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

06.10.2017 р. позивач [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що з відповідачем по справі вони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження останньої, яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. На теперішній час донька є студенткою другого курсу денного відділення будівельного факультету Київського національного університету будівництва і архітектури, тому вона не має можливості працювати та забезпечувати себе самостійно. Позивач зазначає, що, оскільки відповідач має постійну роботу, до цього часу сплачував аліменти на утримання доньки до досягнення нею повноліття, його матеріальний, сімейний стан не змінився, тому позивач вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання їх повнолітнього доньки на період навчання. У звязку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання у розмірі 1/6 частки із всіх видів заробітку (доходу) за час навчання повнолітньої доньки, але не більше як до 23 років. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій просила суд \~розглядати справу за її відсутності, позов підтримала повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. Треті особи в судове не з'явились, надали суду заяви, в якій просили суд \~розглядати справу за їх відсутності. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

06.10.2017 р. позивач звернулась до суду посилаючись на наступні обставини. 27 липня 1998 року вона уклала з відповідачами договір купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS]. Зазначений договір був зареєстрований за № 2371 на Товарній біржі «Нерухомість-Південь». В липні 1998 р. право власності на вказану квартиру було зареєстровано за позивачем в Миколаївському МБТІ р. № 6045. В зв'язку з тим, що вказаний договір не був нотаріально посвідчений, позивач не може належним чином розпорядитися своєю власністю, тому була вимушена звернутися до суду. Почивач надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, судом про дату і час розгляду справи були повідомлені належним чином, доказів про поважність причин неявки суду не надали. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Правовстановлюючим документом на квартиру [ADDRESS] є договір купівлі-продажу від 27.07.1998 р., який зареєстрований на Товарній біржі «Нерухомість-Південь» за № 2371. Обставини належності будинку позивачу, укладення нею з відповідачами біржового договору купівлі-продажу нерухомого майна, згідно якого [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS], реєстрація в МБТІ права власності на вказану квартиру підтверджуються письмовими матеріалами справи. (а.с. 4). Відповідно до ст. 47 ЦК Української РСР 1963 р., який діяв на момент укладення договору: нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених в законі. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Відповідно до ст. 224 ЦК Української РСР 1963 р.: за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Тобто на підставі ст. 224 ЦК Української РСР 1963 р. зазначений біржовий договір є дійсним, так як сторони виконали всі істотні умови договору. За таких обставин суд вважає позовні вимоги обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved