Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

06.09.2018 року до суду звернувся позивач [PERSON], з позовом до відповідача [PERSON], про зменшення розміру стягуваних аліментів. 04.10.2018 року до суду надійшла довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 05.10.2018 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в судовому засіданні в спрощеному провадженні з викликом сторін на 22.листопад 2018 року . 13.11.2018 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. 22.11.018 року в судовому засіданні оголошена перерва для надання доказів. Справа призначена до розгляду на 30.01.2019 року Сторонам та учасникам розгляду справи роз'яснені права та обов'язки у відповідності до ст. 43, 44, 49 ЦПК України. 30.01.2019 року в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Згідно заявлених позовних вимог позивач просить зменшити розмір стягуваних з нього аліментів за наказом Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20.08.2018 року на користь відповідачки на утримання дитини з ј частини всіх видів його заробітку (доходу) але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи 11.06.2018 року. В обґрунтування позовних вимог посилаючись на наступне:з відповідачкою він в зареєстрованому не перебував. Проте в них народилась донька - [PERSON], [INFO]. На підставі судового наказу Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20.08.2018 з нього на користь відповідачки стягнені аліменти на утримання дитини - доньки [PERSON], [INFO] в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу) але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.08.2016 року і до повноліття дитини. Проте, крім даної дитини, він має на утриманні ще двох дітей: сина - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO], які проживають разом з ним в с. Терно-Лозуватка П'ятихатського району Дніпропетровської області та перебувають на його утриманні. Мати дітей померла [INFO]. Відповідачці були відомі зазначені обставини, але вона їх приховала від суду , в результаті чого з нього були стягненні аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини всіх видів його прибутку. Він офіційно працевлаштований та отримує заробітну плату в розмірі приблизно 6000 грн., на місяць. Інших доходів в нього немає, тому стягнення аліментів в даному розмірі ставить у завідомо нерівне становище ще двох його дітей, які так само мають право на належне матеріальне утримання, що й стало підставою звернення до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному об'ємі давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Відповідач в судове засідання не з'явилась про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. В минулому судовому засіданні та згідно поданого відзиву на позовну заяву проти задоволення позовних вимог заперечувала. Свої заперечення обґрунтовувала тим, що діти відповідача отримують пенсію по втраті годувальника. Тому заробіток позивача є не єдиним їх прибутком. Крім того діти позивача користуються пільгами по харчуванню в школі та іншими. Тому в задоволенні позовних вимог просила відмовити. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину: доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини, в якому сторони записані батьками дитини. Відповідно до наказу Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20.08.2018 року на користь відповідачки на утримання дитини з ј частини всіх видів його заробітку (доходу) але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи 11.06.2018 року. що підтверджується копією судового наказу Прохаючи зменшити розмір стягуваних аліментів на утримання доньки, позивач посилається на те, що на його утриманні перебувають ще двоє дітей, проте дана обставина не була врахована при винесені судового наказу про стягнення з нього аліментів. У разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути зменшений за позовом стягувача або платника аліментів у разі зміни його матеріального або сімейного стану. З досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлено, що на утриманні позивача перебуває ще двоє неповнолітніх дітей: син - [PERSON], [INFO] та син - [PERSON] , [INFO]. Дані обставини не були повідомлені відповідачкою при поданні заяви про стягнення з позивача аліментів на утримання доньки. Також судом встановлено, що мати синів позивача [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть. За даних обставин існують підстави для зменшення розміру аліментів, стягуваних з позивача за судовим наказом Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20.08.2018 року Доводи відповідачки, що діти позивача отримають пенсію по втраті годувальника. Не можуть бути прийняті до уваги судом та не є підставою для відмови від задоволення позовних вимог, так як згідно наданої довідки, розмір призначеної пенсії по втраті годувальника є мінімальним. І дана допомога надається державою дітям мати яких померла і тому не може утримувати своїх неповнолітніх дітей. А відповідач будучи працездатною особою, так само як позивач повинна матеріально утримувати свою дитину. Згідно наданих позивачем довідок пільгами по оплаті комунальних послуг та іншими пільгами він не користується. За даних обставин суд вважає за можливе зменшити розмір аліментів стягуваних з позивача на користь відповідачки за наказом Верхньодніпровського районного суду від Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20.08.2018 року з ј частини всіх видів його заробітку (доходу) до 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 505 від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вважає за можливе стягнути з відповідачки на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704 грн 80 коп., так як судом ухвалене рішення про задоволення заявлених позовних вимог, а відповідач подаючи заяву про стягнення аліментів за судовим наказом не повідомила суду відомості, що впливають на розмір аліментів. Тобто звернення позивача з даним позовом до суду відбулось з вини в відповідачки. Витрати на правову допомогу на думку суду повинні бути покладені на позивача, так як позивачем хоч і надано квитанцію про понесення таких витрат, але в зазначеній квитанції розмір витрат на надання правової допомоги не обґрунтований.. На основі ст. 180,182,183, 192 СК України,

Outcome: approved