Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-12 00:00:00

04 травня 2018 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач посилається на те, що вона з 12 листопада 2011 року перебуває з відповідачем [PERSON] у шлюбі зареєстрованому Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №1168. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. У відносинах між ними відсутнє розуміння і повага. Це спричинено систематичним веденням відповідачем розгульного образу життя з постійними зрадами, внаслідок чого, він взагалі припинив забезпечувати утримання сімї та допомагати вести домашнє господарство. Таким способом свого життя, відповідач залишив без належної батьківської уваги дитину, унеможливив нормальне спілкування з позивачем та поклав обовязок утримання сімї на неї. Ця поведінка відповідача нестерпна для неї, приносить їй та дитині лише негативні емоції, душевні страждання та значні фінансові витрати. Вони мають діаметрально протилежні погляди на шлюб, сімю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між ними постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стає дитина, що тяжким чином впливає на її психічний стан та кожен раз спричиняє їй та дитині душевні страждання. На даний момент ведення між сторонами спільного господарства та сумісне проживання припинено, та за її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. На її неодноразові пропозиції розірвати шлюб відповідач постійно відповідає відмовою. Продовжувати шлюбні відносини вона не бажає, тому подальше збереження шлюбу є не можливим. Надання строку на примирення не виправить їх шлюбних відносин. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з нею. У звязку з викладеними обставинами позивач звернулася до суду з цим позовом в якому просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не зявилася, але від неї на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримувала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій не заперечував проти розірвання шлюбу. Приймаючи до уваги позицію позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 12 листопада 2011 року, шлюб зареєстрований Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №1168 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Також судом\~встановлено,\~що між\~сторонами по\~даній справі на протязі останнього року сімейні життя погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Зберігати сім`ю позивач не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню. На підставі викладеного,

Outcome: approved