Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

05.09.2018 року позивач звернувся до суду з даним позовом, обґрунтувавши свої вимоги тим, що йому на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки на праві власності належить житловий будинок з господарськими спорудами [ADDRESS]. Разом з ним у вищевказаному житловому будинку зареєстрований [PERSON], який з 2011 року у будинку не проживає, його долею не цікавиться, комунальні послуги не сплачує. Оскільки відповідач не проживає у вказаному житловому приміщенні вже більше семи років, добровільно знятися з реєстрації бажання не виявляє, а його реєстрація в будинку створює перешкоди в реалізації позивачем своїх прав, як власника майна, він вимушений був звернутися до суду із даним позовом та просити суд ухвалити рішення, яким визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме, житловим будинком [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні та не з'явився у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання чи розгляд справи у його відсутності суду не надав. За вказаних обставин, у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України) встановив наступне. Відповідно до довідки № 2637-18/0.45/01 від 04.09.2018 року, виданої КП «БТІ», [PERSON] є власником 1/1 частки будинку [ADDRESS], на підставі Договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки, посвідченого Другою Слов'янською державною нотаріальною конторою 16.01.1970 р. № 100 (а.с.5-6, 10). З довідки № 02-40/2464 від 03.09.2018 року, виданої ВК Билбасівської селищної ради, вбачається, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та сумісно з ним за зазначеною адресою зареєстрований [PERSON], [INFO] (а.с.11). Відповідно до акту підтвердження фактичного не проживання, складеного депутатом Билбасівської селищної ради та членами квартального комітету, [PERSON] з грудня 2011 року по теперішній час не проживає у [ADDRESS], його речі у будинку відсутні (а.с.12). Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ст.ст. 391, 396 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння. Позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. Судом встановлено, що відповідач не проживає у спірному житловому будинку більше семи років, самостійно покинув зазначений будинок та перестав у ньому проживати, особистих речей у будинку немає. З огляду на вищенаведене суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню, а тому, відповідач [PERSON] має бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки його право користування спірним житловим будинком перешкоджає позивачу, як власнику житла, розпоряджатися даним житлом на свій розсуд. Позивач не наполягає на стягненні з відповідача судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved