Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

05.11.2018 року позивач [PERSON] звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій посилається на те, що 01 липня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом № 980, між ним та відповідачкою був зареєстрований шлюб. Від шлюбу дітей немає. Зазначив, що спільне життя з відповідачкою не склалося через різні характери та різні погляди на сімейне життя, внаслідок чого постійно виникали сварки та суперечки, сімейне життя стало погіршуватися. Вказує, що вони з відповідачкою неодноразово припиняли шлюбні відносини та проживали окремо, однак стосунки між ними не покращувалися після їх відновлення. На даний час вони взагалі припинили шлюбні відносини, проживають окремо, перестали вести спільне господарство. Вказує, що відповідач від розірвання шлюбу в органах РАЦС ухиляється. Спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя немає. Просить розірвати шлюб, який зареєстрований 01 липня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом № 980. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 01 липня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом № 980, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 01.07.2015 року. Суд вважає, що збереження сім'ї неможливе, оскільки сім'я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені і вони не бажають зберегти сім'ю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, шлюб між сторонами фактично розпався, сім'я носить формальний характер, рішення про звернення до суду із даним позовом є виваженим та відповідає волевиявленню позивача, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved