Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

06.04.2015 року представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу. Свої вимоги обґрунтовував тим, що на підставі договору № б/н від 01.02.2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачкою, в результаті якого вона отримала кредит, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості. Клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Однак, відповідач належним чином умов договору не виконував, внаслідок чого станом на 31.01.2015 року, виникла заборгованість у сумі 12701,74 грн.. У добровільному порядку відповідач зазначену суму боргу сплатити відмовляється. Тому на підставі вищевказаного, позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та витрати по справі. Відповідач заперечень проти позову не надав. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явилась, надала заяву згідно якої позов визнала у повному обсязі. Сторони, які належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились, у зв'язку з чим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого порушеного права. Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідності до ст.. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Ч.1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що 01.02.2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачкою було укладено кредитний договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. З розрахункового документ заборгованості станом на 31.01.2015 року, встановлено, що заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором № б/н складає 12701,74 грн., із них: заборгованість за кредитом у розмірі 4891,09 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 5355,86 грн., заборгованість по пені та комісії за користування кредитом у розмірі 1373,75 грн.; штраф (фіксована частина) у розмірі 500.00, штраф (процентна складова) у розмірі 581,04 грн.. Враховуючи, що між сторонами укладено кредитний договір, відповідач допустила несвоєчасне та не в повному обсязі погашення заборгованості за кредитним договором, суд вважає, що вимога позивача про стягнення заборгованості підлягає задоволенню. На підставі ст. ст. 1054 ЦК України та

Outcome: approved