Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-04 00:00:00

06.06.2019 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 01 листопада 2005 року між Відкритим акціонерним товариством «МОРСЬКИЙ ТРАНСПОРТНИЙ БАНК», правонаступником якого є ПАТ «МТБ БАНК» та [PERSON] був укладений Кредитний договір №46/11 про надання Позичальнику кредиту на споживчі потреби у вигляді кредитної лінії на суму 40 000,00 дол. США з 01 листопада 2005 року і терміном погашення до 01 листопада 2015 року включно із сплатою 16% річних за фактичний період користування кредитом (із розрахунку 360 календарних днів у році) від фактичної суми заборгованості за кредитом. У забезпечення виконання [PERSON] зобов`язань за Кредитним договором між Банком та [PERSON] 01 листопада 2005 року був укладений Договір поруки №65г. Відповідно до умов Договору поруки [PERSON] зобов`язався перед Банком відповідати за виконання зобов`язань [PERSON] за Кредитним договором. Крім того, 03.11.2005 року між Банком та [PERSON] , [PERSON] був укладений Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Дєордієвою І.В., реєстровий №6340, відповідно до якого забезпеченням по вказаному кредиту виступає земельна ділянка площею 0,0300 та за адресою: [ADDRESS] , яка належить відповідачам в рівних частках. 25.11.2009 року Київським районним судом м. Одеса було винесено судовий наказ по справі №2-н-2082/2009 про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором у розмір 28 311, 06 дол. США та 4719,78 грн., а також судовий збір у розмірі 850 грн. та витрати на ІТЗ у розмірі 30 грн., проте до цього часу боржниками не було виконано своє зобов`язання з виконання договору. Тому просив стягнути з відповідача на свою користь 3% річних, що становить 2465,10 дол. США. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Маломуж А.І. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Маломуж А.І. від 21.06.2019 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по вказаній цивільній справі. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Представник відповідача [PERSON] надав заяву про слухання справи за його відсутності, просив у задоволенні позову відмовити, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Судом встановлено, що 01 листопада 2005 року між Відкритим акціонерним товариством «МОРСЬКИЙ ТРАНСПОРТНИЙ БАНК», правонаступником якого є ПАТ «МТБ БАНК» та [PERSON] був укладений Кредитний договір №46/11 про надання Позичальнику кредиту на споживчі потреби у вигляді кредитної лінії на суму 40 000,00 дол. США з 01 листопада 2005 року і терміном погашення до 01 листопада 2015 року включно із сплатою 16% річних за фактичний період користування кредитом (із розрахунку 360 календарних днів у році) від фактичної суми заборгованості за кредитом. У забезпечення виконання [PERSON] зобов`язань за Кредитним договором між Банком та [PERSON] 01 листопада 2005 року був укладений Договір поруки №65г. Відповідно до умов Договору поруки [PERSON] зобов`язався перед Банком відповідати за виконання зобов`язань [PERSON] за Кредитним договором. Крім того, 03.11.2005 року між Банком та [PERSON] , [PERSON] був укладений Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Дєордієвою І.В., реєстровий №6340, відповідно до якого забезпеченням по вказаному кредиту виступає земельна ділянка площею 0,0300 та за адресою: [ADDRESS] , яка належить відповідачам в рівних частках. Банк повністю виконав взяті на себе за Кредитним договором зобов`язання щодо надання Позичальнику Кредиту. Зі свого боку, Позичальник систематично порушував Графік погашення Кредиту, а також строки сплати відсотків за користування Кредитом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом положень ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК). Положеннями ст. 611 ЦК передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. В зв`язку із систематичним порушенням умов сплати кредитних коштів відповідачами Банк звернувся до Київського районного суду м. Одеса з заявою про видачу судового наказу і 25.11.2009 року Київським районним судом м. Одеса було винесено судовий наказ по справі №2-н-2082/2009 про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором у розмір 28 311, 06 дол. США та 4719,78 грн., а також судовий збір у розмірі 850 грн. та витрати на ІТЗ у розмірі 30 грн. 17.01.2017 року старшим державним виконавцем Другого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Кудряшовим Павлом Юрійовичем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №53242859 з примусового виконання судового наказу №2-н-2082/2009, виданого Київським районним судом м. Одеса. Боржником по ВП №53242859 є [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , що зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . 01.12.2016 року державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Балалайкіною Катериною Володимирівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №53022903 з примусового виконання судового наказу №2- н-2082/2009, виданого Київським районним судом м. Одеса.. Боржником по ВП №53022903 є [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . На сьогоднішній день судовий наказ по справі №2-н-2082/2009 не виконаний. Станом на 27.05.2019 року заборгованість відповідачів перед ПАТ «МТБ БАНК» становить 28 245,05 доларів США. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Формулювання ст. 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень ст. 549 ЦК і ст. 230 ГК. Таким чином, проценти, передбачені ст. 625 ЦК, не є штрафними санкціями (постанова Верховного Суду України від 17 жовтня 2011 р. у справі № 6-42цс11 ). Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, (аналогічне положення міститься у постановах Верховного Суду України від 6 червня 2012 р. у справі № 6-49цс12 , від 24 жовтня 2011 р. у справі № 6-38цс11). Суд погоджується з розрахунком позивача, тому сума 3% річних за період з 27.05.2016 по 27.05.2019 року складає 2 465,10 доларівСША. Правовий аналіз положень ст.ст. 526, 599, 611, 625 ЦК дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за Договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього Договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст. 625 цього Кодексу, за час прострочення. Необхідно підкреслити, що судова практика виходить з того, що приписи ст. 625 ЦК про розмір процентів, що підлягають стягненню за порушення грошового зобов`язання, є диспозитивними та застосовуються, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 617 ЦК України визначено підстави звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, а саме: особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. При цьому статтею 617 ЦК України встановлено загальні підстави звільнення особи від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок дії непереборної сили, тоді як норми статті 625 ЦК України, які визначають відповідальність за порушення саме грошового зобов`язання незалежно від наявності чи відсутності вини боржника, є спеціальними, конкретизуючими і не передбачають жодних підстав звільнення від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Разом із тим, главою 19 ЦК визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто позовну давність. Аналіз змісту наведених норм матеріального права у їх сукупності дає підстави для висновку, що до правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК, застосовується загальний строк позовної давності тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК) Порядок відліку позовної давності наведено у ст. 261 ЦК, зокрема відповідно до ч. 1 цієї статті перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст. 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3% річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення (Аналогічне положення міститься у постанові Верховного суду України від 19.10.2016 р. у справ і № 6- 2129цс16). Так, згідно зі ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (частини перша та третя статті 533 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст.533 ЦК України, якщо в зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. За змістом ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає. Норми ч.2 ст. 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях. Так, враховуючи, що у судовому наказі по справі №2-н-2082/2009 про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором у розмір 28 311, 06 дол. США та 4719,78 грн., а також судовий збір у розмірі 850 грн. та витрати на ІТЗ у розмірі 30 грн., зобов`язання виражається в валюті - долар США, відповідно норми ч. 2 ст. 625 ЦК не застосовуються. З урахуванням викладеного, вимоги позивача про стягнення заборгованості, заявлені на підставі розрахунку, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,00 грн.

Outcome: approved