Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

07.02.2017 р. [PERSON] (далі за текстом позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на те, що він є головою фермерського господарства «Даніс», яке орендує земельну ділянку по вул. Бондарева, 27 в м. Арцизі Одеської області, поруч з приватним підприємством відповідача. З метою розмежування земельних ділянок він встановив на межі ділянок металевий паркан. 03.12.2016 року [PERSON] на ґрунті особистих неприязне них відносин, в ході виниклого спору, зніс належний позивачу паркан. В результаті пошкодження паркана відповідач спричинив позивачу матеріальну шкоду на загальну суму 14\~311 грн., за надання юридичних послуг позивач сплатив 5000 грн., а також внаслідок незаконних дій відповідача позивач зазнав моральної шкоди через порушення звичного способу життя, втрати майна, яку оцінює в 20\~000 грн. та просить стягнути з відповідача. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст. ст. 128, 130, 131 ЦПК України. Ухвалою суду від 12.11.2018 року справа прийнята у провадження судді Череватої В.І. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON], позов підтримав повністю та просив суд позов задовольнити у повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON] позов не визнав та просив суд у задоволенні позову відмовити, оскільки паркан знаходиться у позивача, вважає, що матеріальна та моральна шкода позивачу не завдана. Із встановлених судом обставин, суд прийшов до переконання, що правовідносини сторін випливають з обовязку винної особи відшкодувати потерпілому завдану шкоду, тому при ухваленні рішення слід керуватися положенням Цивільного кодексу України. Суд заслухавши учасників справи, свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази окремо та в цілому вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що відповідно до наданих позивачем [PERSON] накладних та товарних чеків, позивач на придбання профілю та труби, а також комплектуючих матеріалів для паркана, витратив грошові кошти на загальну суму 11\~311 грн. (а.с. 10 16). Як вбачається з копії рішення виконавчого комітету Арцизької міської ради Одеської області від 22.11.2016 року № 439, надано дозвіл на встановлення паркану вздовж межі земельної ділянки по вул. Бондарева, 27 та проїзду згідно наданої схеми, зобовязати ФГ «Даніс» дотримуватись Правил благоустрою території м. Арциз (а.с. 17 т. 1). Як вбачається з висновку від 26.01.2017 року Арцизького ВП ГУНП в Одеській області, [PERSON] рекомендовано звернутися із позовною заявою до суду для відшкодування завданих матеріальних збитків (а.с. 18 т. 1). В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив суду, що позивач є його онуком. Відповідач зніс паркан самовільно болгаркою в його присутності. У них були всі необхідні документи для встановлення паркану. Всі будівельні матеріали вони купували на гроші сімї і він також декілька разів купував будівельні матеріали для встановлення паркану. Листки паркану зіпсовані відповідачем та не придатні до використання. З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність та правдивість фактів, повідомлених свідком, в зв'язку з тим, що даних про його заінтересованість в результаті розгляду справи встановлено не було, його показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Щодо позовних вимог про відшкодування завданої матеріальної шкоди, слід звернути увагу на наступне. Відповідно до частин 1, 3 статті 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Частиною 1 статті 317 ЦК України\~визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Посилання позивача на те, що він витратив на виконання робіт з монтажу паркану грошові кошти на загальну суму 3000 гривень належним чином не є обґрунтованими та не доведені суду, чим позивач не виконав свого обовязку доказування, визначеного ст. ст. 12, 81 ЦПК України, у звязку з чим у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити. Таким чином, в судовому засіданні позивачем доведений факт спричинення відповідачем матеріальної шкоди на загальну суму 11\~311 грн., яку слід стягнути з відповідача на користь позивача, у звязку з чим позов в цій частині підлягає частковому задоволенню. Щодо позовних вимог про відшкодування завданої моральної шкоди, слід звернути увагу на наступне. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до положень ст. ст. 23, 1167 ЦК України\~позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. При цьому, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача, який завдав моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Як роз'яснено судам в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»,\~під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у принижені честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. В п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»,\~судам роз'яснено, що обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправними діями заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. \~Суд вважає,\~що позивачем\~не доведено\~заподіяння йому\~моральної шкоди,\~в звязку\~з чим,\~в задоволенні\~позову в\~цій частині\~слід відмовити\~повністю.\~ В позовній заяві позивачем заявлено розмір витрат на правничу допомогу в сумі 5000 грн., яку він просив стягнути з відповідача. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. В матеріалах справи міститься квитанція про оплату послуг з надання правової допомоги на суму 5000 грн. (а.с. 9), яка підтверджує витрати на професійну правничу допомогу та є обґрунтованою. Крім того в силу ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне частково стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача сплачений судовий збір за заявлену позовну вимогу про стягнення матеріальної шкоди пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 р. № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною\~Законом) Позовні вимоги підлягають задоволенню частково (11311+5000=16311), а саме у розмірі 84,46 % (16311 х100\~:19311). А тому судовий збір за розгляд справи у пропорційному розмірі 1351,36 грн. слід покласти на відповідача\~\~(1600:100 х 84,46%). Крім того, суд вважає, що судові витрати в розмірі 640 гривень сплачені за позовну вимогу про стягнення моральної шкоди потрібно покласти на позивача, оскільки в цій частині позову [PERSON] слід відмовити.

Outcome: partial