Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

06 жовтня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позов мотивує тим, що їй на праві власності належить житловий будинок №53 по пров. Подгорному м. Словянська, де зареєстрований її колишній чоловік - відповідач [PERSON] Останній не проживає в будинку без поважних причин з серпня 2012 року. Відповідач створив нову сімю, але в добровільному порядку з будинку не виписується, а позивач несе додаткові витрати на оплату комунальних послуг та не має змоги оформити субсидію. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила визнати відповідача втратившим право користування житловим приміщенням. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявився, про час, дату і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. У ході судового засідання встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: Донецька обл., м. Словянськ, пров. Підгорний, 53, на підставі договору дарування від 15.09.2000 року. Відповідач, [PERSON], зареєстрований за адресою: [INFO], що підтверджується ксерокопією домової книги. Рішенням Словянського міськрайонного суду від 12 липня 2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Судом встановлено, що відповідач вибув з даного будинку за власним бажанням. [PERSON] не проживає в спірному будинку з серпня 2012 року. Перепон у користуванні житлом йому ніхто не чинив. За приписами ч.ч. 1,2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Проте відповідно до вимог ч. 4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Підстави позбавлення члена сімї права користування жилим приміщенням, яке належить громадянинові на праві власності, визначені ст. 405 ЦК України. Згідно до ч.2 ст. 405 ЦК України - член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Допитані в судовому засіданні як свідки [PERSON] та [PERSON], які є сусідами сторін , пояснили, що в зазначеному будинку [PERSON] не мешкає з серпня 2012 року, створив нову сімю. Після розірвання шлюбу добровільно залишив будинок, мешкає з іншою жінкою. Позивач не чинила йому перешкод в користуванні будинком. Судом встановлено, що [PERSON] не мешкає без поважних причин в будинку №53 по пров. Підгорному в м. Словянську Донецької області з серпня 2012 року, тобто понад три роки, в добровільному порядку виписатися з вказаного будинку не бажає. Виходячи з вищевказаного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і підлягають повному задоволенню. Позивач не ставить питання щодо відшкодування судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved