Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-30 00:00:00

06 лютого 2019 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частину майна подружжя. В позові зазначено, що з 08 серпня 1992 року [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі із відповідачем [PERSON] по 05 червня 2009 року. За час проживання в шлюбі позивач та відповідач для сім`ї придбали за спільні кошти 12 січня 2000 року житловий будинок [ADDRESS] . За час сумісного проживання сторонами було побудовано за спільні кошти на території земельної ділянки біля житлового будинку приміщення сараю, загальною площею 13,10 кв.м. На даний час позивач намагалась оформити право власності на 1/2 частину нерухомого майна на своє ім`я, але відповідач [PERSON] взагалі не бажає займатись даним питанням, а без його присутності оформити нотаріально право власності позивач не має змоги. Позивач вимагає визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку, загальною площею 48,10 кв.м., житловою площею 26,30 кв.м., та господарських будівель і споруд, а саме: сараю, літ. «Г», літньої кухні, літ. «Д», гаражу, літ. «Е», вбиральні, літ. «Б», погрібу, літ. «В», колодязя, літ. «К», огорожі №1-6, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та прохав його задовольнити, при цьому представник не заперечив проти розгляду справи в заочного порядку. Відповідач в судове засідання не з`явився проте надіслав до суду відзив в якому прохає відмовити в задоволенні позову, через пропуск позивачем строку позовної давності на звернення до суду, а згодом надіслав заяву в якій позовні вимоги визнає та прохає позов задовольнити. Оскільки вказані обставини не давали можливості з`ясувати дійсну позицію відповідача, суд визнав явку [PERSON] в судове засідання, - обов`язковою. Разом з тим, відповідач в судове засідання так і не з`явився. Оскільки пересвідчитись в дійсній позиції сторони відповідача суд позбавлений можливості, жодну із заяву не приймає до уваги. Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 265 ЦПК України, рішення має містити зазначення процесуальних дій у справі. 06 лютого 2019 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частину майна подружжя. Справа розподілена в провадження судді Логвінова А.О. Ухвалою судді від 27.02.2019 року провадження у справі відкрите та призначено до розгляду в підготовче судове засідання. Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 14.03.2019 року, суддя Валківського районного суду Харківської області Логвінов А.О. відбув у відрядження строком на 1 рік, у зв`язку із чим, справа розподілена в провадження судді Товстолужського О.В. Ухвалою судді від 03.04.2019 року справу прийнято до свого провадження та призначено підготовче судове засідання. 12 червня 2019 року ухвалою суду закрите підготовче провадження та призначено цивільну справу до розгляду по суті. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що позивача та відповідач в період з 08 серпня 1992 року по 05 червня 2009 року перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] та свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с.17,18) Відповідно до ч. 1, 2 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з ч. 1 ст. 61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Як вбачається з ч. 3 ст. 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом, що витікає з ч. 3 ст. 368 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Як витікає з положень ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до договору купівлі-продажу від 13.01.2000 року, [PERSON] придбав житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] . Вказаний будинок літ. «А-1» житловою площею 26,3 кв.м. з надвірними будівлями: вбиральня, літ. «Б», погріб, літ. «В», огорожа №1-4.(а.с.7) В судовому засіданні представник позивача надав інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №163605339 від 15.04.2019 року, з якої вбачається, що право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , не зареєстровано. Відповідно до листа Комунального підприємства «Валківське бюро технічно інвентаризації» №02-08/715 від 03.11.2018 року, станом на 31.12.2012 року за [PERSON] зареєстроване право приватної власності на житловий будинок з господарчими будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку посвідченого Габінет Ю.І. приватним нотаріусом Валківського районного нотаріального округу Харківської області 13.01.2000 року за реєстровим номером 70 (а.с.6) Таким чином, житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , є спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] . Оскільки домовленості між сторонами щодо часток спірного майно в судове засідання не надано, суд вважає за необхідне визначити ці частки рівними, тобто по 1/2 частині. За таких підстав, суд вважає, що за [PERSON] необхідно визнати право власності на 1/2 частину житлового будинку із господарськими будівлями. Разом з тим, суд вважає, що позов підлягає задоволенню часткового з огляду на наступне. Так, згідно технічного паспорту виданого КП «Валківське бюро технічної інвентаризації» 23.10.2018 року, усі господарські будівлі та споруди в домоволодінні [ADDRESS] , окрім огорожі під №6, побудовано до або під час перебування позивача та відповідача у шлюбі, тобто до 2009 року. В свою чергу, огорожа №6 побудована в 2018 році, а тому вона не може вважатись спільною сумісною власністю подружжя. За таких підстав, вимоги в цій частині задоволеними бути не можуть. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, витрати зі сплати судового збору необхідно стягнути із відповідача на користь позивача.

Outcome: partial