overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

06 серпня 2014 року Хотинський психоневрологічний будинок-інтернат звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області із заявою про визнання недієздатною [PERSON], [INFO], встановлення над нею опіки та призначення його опікуном. В обгрунтування заяви посилається на те, що [PERSON], [INFO] знаходиться на повному державному утриманні у Хотинському психоневрологічному будинку-інтернаті з 17 липня 2014 року згідно наказу № 56 від 17 липня 2014 року. Також вказує на те, що [PERSON] внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не задатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В судовому засіданні представник заявника Рибак Н.Й. повністю підтримала доводи, викладені в заяві і просила суд її задовольнити та визнати [PERSON] недієздатною, встановити над нею опіку і призначити Хотинський психоневрологічний будинок-інтернат її опікуном. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але була належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, заяви про розгляд справи у її відсутності суду не надала. Представник заінтересованої особи Гіждівський В.В. в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви Хотинського психоневрологічного будинку-інтернату щодо визнання недієздатною [PERSON] Також зазначив, що за своїми характеристиками, функціональною спрямованістю Хотинський психоневрологічний будинок-інтернат може бути призначений опікуном. Вислухавши пояснення представника заявника, представника заінтересованої особи, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява Хотинського психоневрологічного будинку-інтернату є обґрунтованою і підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи та було стверджено в судовому засіданні представником заявника Рибак Н.Й., що [PERSON], [INFO] страждає на психічні захворювання. Також судом встановлено, що [PERSON] знаходиться на повному державному утриманні в Хотинському психоневрологічному будинку інтернаті (а.с.3). Як вбачається із матеріалів справи, а саме акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 480, [PERSON], [INFO] на даний час виявляє ознаки психічного захворювання у формі глибокої розумової відсталості. За своїм психічним станом на даний час не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно з ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною. Судом встановлено, що за своїми характеристиками, функціональною спрямованістю Хотинський психоневрологічний будинок-інтернат може виконувати обов'язки опікуна. За таких обставин, суд вважає, що заява Хотинського психоневрологічного будинку-інтернату підлягає задоволенню, оскільки це необхідно в інтересах [PERSON] для захисту її прав та інтересів. В зв'язку з цим, суд вважає за необхідне визнати [PERSON] недієздатною та встановити над нею опіку і призначити Хотинський психоневрологічний будинок інтернат її опікуном. Зважаючи на вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

06 серпня 2015 року [PERSON] звернувся до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивував тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося, вони мешкають у одному приміщенні як сторонні особи, стосунки один з одним не підтримують, кожен веде своє особисте життя. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем суперечать інтересам сім'ї та вихованню дітей. За таких обставин збереження шлюбу та подальше сумісне життя, як і примирення є неможливим. До судового засідання позивач не зявився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач до судового засідання не зявилася, надала суду письмову заяву про згоду з позовними вимогами і проханням розглянути справу за її відсутності. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, без участі всіх осіб, які беруть участь у справі. У судовому засіданні встановлено, що 17 грудня 1999 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Худолєй) [PERSON] (а.с. 7). Від сумісного проживання мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 8, 9, 10). Спору про розподіл майна та місце проживання неповнолітніх дітей на даний час немає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за таких підстав: сторони припинили фактичні відносини, кожен веде своє особисте життя, спільного господарства не ведуть, подальше сімейне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб можливо розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

06 серпня 2015 року [PERSON] звернувся до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивував тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося, вони не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільне господарство. Фактично подружні відносини припинилися. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем суперечать інтересам сім'ї. За таких обставин збереження шлюбу та подальше сумісне життя, як і примирення є неможливим. До судового засідання позивач не з'явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач до судового засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчать поштові повідомлення наявні в матеріалах справи. Про причини неявки відповідача суд не має відомостей. Позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у зв'язку з чим суд на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу без відповідача за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення. Згідно із вимогами ч. 2 ст.197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, без участі всіх осіб, які беруть участь у справі. У судовому засіданні встановлено, що 23 листопада 2007 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). Подружжя має неповнолітніх доньок - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Спору про розподіл майна та місце проживання неповнолітніх дітей на даний час немає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за таких підстав: сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, подальше сімейне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб можливо розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

06 серпня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту проживання з матірю [PERSON], яка померла 17 серпня 2015 року, на день її смерті в с. Бухуни Шишацького району Полтавської області та належності останній Державного акту на право приватної власності на землю, в якому мається помилка в написанні її імені, що необхідно для оформлення спадщини. [PERSON] заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити, виходячи з обставин, викладених у заяві. Представник заінтересованої особи, - юрист консульт Яреськівської сільської ради Шишацького району Полтавської області не заперечувала проти задоволення заяви [PERSON], вказавши на те, що останній дійсно проживав з матірю [PERSON] на день її смерті. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, свідків, перевіривши фактичні обставини справи, наявними в ній доказами, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так, у судовому засіданні встановлено, що 17 серпня 2008 року в с. Бухуни Шишацького району Полтавської області померла [PERSON], про що Яреськівською сільською радою Шишацького району Полтавської області 21 серпня 2008 року в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 52 та видано свідоцтво про смерть серії І КЕ № 107547 / а. с. 7 /. Із свідоцтва про народження заявника від 19 жовтня 1946 року, слідує, що його матірю являється нині померла [PERSON] Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Яреськівської сільської ради Шишацького району Полтавської області, нині померла [PERSON] була зареєстрована за адресою: [INFO], відомості про фактичне місце її проживання відсутні / а. с. 8 /. Разом з цим, нині померлій [PERSON], мешканці с. Бухуни Шишацького району, на підставі рішення 12 сесії ХХІІІ скликання Яреськівської сільської ради Шишацького району від 15 березня 2001 року передана у приватну власність земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2.25 га, що розташована на території Яреськівської сільської ради Шишацького району, про що 14 серпня 2001 року видано Державний акт серії І - ПЛ № 035088, який зареєстрований в Книзі записів державних актів за № 784, в якому імя власника вказано як « Палажка » / а. с. 9 /. Як пояснили в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], які являються мешканцями с. Бухуни Шишацького району, нині померла [PERSON] до дня своєї смерті проживала разом з сином [PERSON], дійсне імя якої [PERSON], а не Палажка. З огляду на те, що в ході розгляду справи було достовірно встановлено, що заявник на день смерті матері, дійсне імя якої « Пелагея », а не « Палажка », як вказано в правовстановлюючому документів на нерухоме майно, проживав разом з нею в селі Бухуни Шишацького району Полтавської області, суд вважає наявними підстави для задоволення заяви [PERSON] Приймаючи таке рішення, суд також виходив з того, що встановлення даних фактів забезпечить належну реалізацію прав заявника на одержання спадщини після померлої матері [PERSON] З огляду на наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

06 серпня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування своїх вимог заявник вказав, що 26 липня 2015 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на майно, яке заявник має намір успадкувати. Під час підготовки документів для звернення до нотаріальної контори, заявник виявив, що в документах маються розбіжності в прізвищах з померлою матірю: згідно свідоцтва про народження заявника, його прізвище та прізвище його матері зазначено, як «Раина», на російській мові. Однак при видачі йому паспорту громадянина України не вірно було зроблено переклад прізвища заявника, та зазначено його, як «Раіна», а прізвище матері в паспорті та свідоцтві про смерть значиться як «Раїна». Викладені обставини перешкоджають заявнику отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину. В звязку з цим він звернувся до суду. У судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав та просить суд встановити факт, що померла 26 липня 2015 року [PERSON] за життя була його матірю. Представник заінтересованої особи Краснокутської селищної ради Харківської області в судове засідання не прибув, однак надав до суду заяву, згідно якої проти задоволення вимог не заперечує та прохав суд слухати справу за його відсутності. Суд, заслухавши доводи заявника, пояснення свідків, дослідивши письмові докази, прийшов до наступних висновків. Встановлено, що 26 липня 2015 року померла мати заявника [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ № 512866 виданим 28 липня 2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краснокутського районного управління Харківської області, видане на прізвище „Раїна. Із змісту заяви витікає, що причиною вказаних розбіжностей в написанні прізвища являється помилковий переклад з російської на українську мову. Факт споріднення між померлою [PERSON] та заявником також підтверджують і свідки [PERSON] та [PERSON] Встановлення факту, що [PERSON] була матірю заявника, необхідно йому для звернення до нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини, оскільки він, відповідно до ст. 1261 ЦК України, являється спадкоємцем першої черги за законом. У відповідності з ч.2 п.5 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Таким чином, повно та всебічно зясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

06 серпня 2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обгрунтувала тим, що 03 листопада 2007 року у Галузійській сільській раді Маневицького району Волинської області вона зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 3. Від шлюбу дітей немає. Подружні стосунки з чоловіком не склалися. По багатьох питаннях сімейного життя вони не можуть знайти взаєморозуміння, через що між ними часто виникають сварки. На сьогоднішній час між ними фактично припинені шлюбні відносини, оскільки вони проживають окремо. З цих причин дальше спільне життя стало неможливим. Посилаючись на зазначені обставини, просила шлюб з відповідачем розірвати та стягнути з нього судові витрати. Сторони в судове засідання не з'явилися, але у своїх письмових заявах на ім'я суду просять розглядати справу у їх відсутності, що на думку суду є можливим, погоджуються на розірвання шлюбу, позивачка просить судові витрати стягнути з відповідача та залишити прізвище [PERSON]. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до повного задоволення. Відповідно вимог ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом доведено, що сторони не бажають зберегти сім'ю і наполягають на розірванні шлюбу, дане їх рішення є добровільним, на даний час подружжя шлюбних стосунків не підтримує, тобто шлюб між ними носить формальний характер. З цих підстав суд вважає, що дальше збереження подружжям шлюбу є недоцільним, оскільки стосунки між ними істотно суперечать їх інтересам, а тому є всі підстави шлюб розірвати. Згідно ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З цих підстав суд вважає за доцільне позивачу за її вибором залишити право надалі іменуватися прізвищем [PERSON]. Відповідно вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 243 гривень 60 копійок судового збору, сплачених [PERSON] при подачі позову в суд і документально підтверджених.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

06 серпня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано, що 05.08.2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Зугреської міської ради міста Харцизька Донецької області, актовий запис №63. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 05.08.2011 року. Шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Зугреської міської ради міста Харцизька Донецької області, актовий запис №63 . Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

06 серпня 2015 року [PERSON] звернулася до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на непрацездатну дружину, посилаючись на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 17 січня 2015 року. Від шлюбу мають малолітню дитину дочку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з нею. Вона не працює, знаходиться у відпустці по догляду за малолітньою дитиною до досягнення нею трьох років, потребує матеріальної допомоги від відповідача на своє утримання. Відповідач їй матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає, хоча має таку змогу, бо працює на підприємстві ПАТ «ДТЕК Добропільська ЦЗФ». Позивач [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 1/10 частини всіх видів доходів до досягнення дочкою трьох років. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні висловив згоду відповідно до позовних вимог [PERSON] Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч.2 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі з 17 січня 2015 року, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Добропіллю реєстраційної служби Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 6. Від спільного життя мають дочку [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого, батьками записані [PERSON] та [PERSON]. Частина 4 статті 84 Сімейного кодексу України передбачає право на утримання дружини, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно частини 1 статті 80 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя. Відповідно до ч.1 ст. 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. З урахуванням наведеного, враховуючи, що відповідач зобовязаний надавати матеріальну допомогу своїй дружині і має таку змогу, але не надає в добровільному порядку, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання в розмірі 1/10 всіх видів доходів відповідача, починаючи з 06 серпня 2015 року, і до досягнення дитиною трьох років. Крім того, суд вважає необхідним стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

06 серпня 2015 року [PERSON] звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося, вони не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільне господарство. Фактично подружні відносини припинилися з січня 2015 року. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем суперечать інтересам сім'ї. За таких обставин збереження шлюбу та подальше сумісне життя, як і примирення є неможливим. До судового засідання позивач не зявилася, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення наявне в матеріалах справи. Про причини неявки відповідача суд не має відомостей. Позивач не заперечувала проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у звязку з чим суд на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу без відповідача за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення. Згідно із вимогами ч. 2 ст.197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, без участі всіх осіб, які беруть участь у справі. У судовому засіданні встановлено, що 30 квітня 1993 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Просянюк) [PERSON] (а.с. 6). Подружжя має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Спору про розподіл майна та місце проживання неповнолітньої дитини на даний час немає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за таких підстав: сторони припинили шлюбні відносини з січня 2015 року, спільного господарства не ведуть, подальше сімейне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб можливо розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

06 серпня 2015 року [PERSON] звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося, фактичні шлюбні відносини припинені з 05.07.2013, втрачені всі фізичні та духовні звязки між ними. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем суперечать інтересам сім'ї та вихованню дитини. За таких обставин збереження шлюбу та подальше сумісне життя, як і примирення є неможливим. До судового засідання позивач не зявилася, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач до судового засідання не зявився, надав суду письмову заяву про згоду з позовними вимогами і проханням розглянути справу за його відсутності. Згідно із вимогами ч. 2 ст.197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, без участі всіх осіб, які беруть участь у справі. У судовому засіданні встановлено, що 06 червня 1998 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Дорохіна) [PERSON] (а.с. 10). Від сумісного проживання мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Спору про розподіл майна та місце проживання неповнолітньої дитини на даний час немає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за таких підстав: сторони припинили фактичні відносини, кожен веде своє особисте життя, спільного господарства не ведуть, подальше сімейне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб можливо розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved