Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

07.02.2014 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності. Свій позов мотивує тим, що в жовтні місяці 2012 року сторони по справі домовились про купівлю-продаж житлового будинку з надвірними будівлями та земельною ділянкою площею 0,0918 га, за адресою: [ADDRESS] за 45 000 грн. 29 жовтня 2012 року в кабінеті приватного нотаріуса Первомайського нотаріального округу Харківської області позивач передала відповідачу по справі завдаток у сумі 5000 грн. В цей же день дружина відповідача нотаріально оформила згоду на продаж житлового будинку та земельної ділянки, які були придбані у шлюбі. Відповідач замовив в БТІ поточну інвентаризацію будинку, технічну документацію на житловий будинок та витяг з реєстру прав власності для оформлення договору. Відповідач, якому терміново були потрібні гроші, запропонував позивачу підписати договір купівлі-продажу та повністю з ним розрахуватися, при цьому зобов'язався в місячний термін оформити нотаріально договір купівлі-продажу. На час подання позовної заяви до суду, відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору, тому позивач вимушена звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. Позивач в судове засідання не з'явилась, хоча про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно даних Первомайського РС ГУДМС України в Харківській області відповідач по справі значиться зареєстрованим за місцем проживання за адресою: [ADDRESS]. Судові повістки відповідачу надсилались судом відповідно до положень ст. 74 ЦПК України, однак повертались до суду з відміткою про те, що відповідач за зазначеною адресою не проживає. Ст. 77 ЦПК України передбачено, що сторони по справі зобов'язані повідомляти суд про зміну свого проживання. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи про причину неявки в судове засідання не повідомив, за таких обставин суд не має відомостей про причини його неявки, тому вважає потрібним відповідно до ст.224 ЦПК України, отримавши згоду позивача, вирішувати справу шляхом ухвалення заочного рішення на підставі наявних у ній даних чи доказів. Враховуючи неявку в судове засідання повідомлених сторін, суд приймає рішення за наявними у справі доказами, без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав визначених ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. З матеріалів справи достовірно вбачається, що позивач придбала у відповідача житловий будинок з надвірними будівлями та земельною ділянкою розміром 0,0918 га: за адресою: [ADDRESS] згідно договору купівлі-продажу від 26 січня 2013 року (а.с.7). Відповідно до п. 3 договору покупець передав, а продавець отримав гроші у сумі 45 000 грн., а продавець передав покупцю ключі від будинку, правовстановлюючі документи та технічну документацію на нерухоме майно. Крім того, п. 8 Договору передбачено, що продавець зобов'язується в місячний термін надати всі необхідні додаткові документи для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Однак, станом на час розгляду справи в суді, відповідач залишив місце свого постійного проживання та реєстрації, що унеможливлює посвідчення договору у нотаріуса та свідчить про ухилення від нотаріального посвідчення. Право власності відповідача на нерухомі об'єкти, які є предметом договору підтверджується рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 17.06.2005 року, відповідно до якого [PERSON] визнано власником житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,0918 га за адресою: [ADDRESS] (а.с.13-14). Дійсність волевиявлення на продаж нерухомих об'єктів зазначених вище, підтверджується оригіналом розписки від 04.10.2013 року, відповідно до якої відповідач отримав завдаток у сумі 5000 грн. Дослідженою в судовому засіданні інвентаризаційною справою № 1033, з якої вбачається, що власником житлового будинку по [ADDRESS] є [PERSON] Також, в матеріалах справи в наявності є копія нотаріально посвідченої заяви дружини відповідача, відповідно до якої остання дає згоду своєму чоловікові на продаж за ціну та на умовах на його розсуд житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Крім того, згідно за вищезазначеною адресою на даний час ніхто не зареєстрований, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Первомайської міської ради Харківської області від 11.03.2014 року (а.с.38). Ч. 2 ст. 220 ЦК України визначено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому випадку нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Пленумом Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року « Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз'яснено, що у зв'язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та 220 ЦК України. Достовірно вбачається, що сторони при укладенні договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями домовилися щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу і відбулося повне виконання договору. Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає з моменту посвідчення договору, або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору дійсним, якщо договір відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту такої реєстрації. При таких обставинах суд вважає, що такий договір можна визнати дійсним, оскільки достовірно встановлено, що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення спірного договору, сторони домовилися всіх істотних умов при укладенні договору та відбулося його повне виконання. В даному випадку звернення до суду із зазначеним позовом є єдиним способом захисту та відновлення порушених прав позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved