Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-28 00:00:00

05 березня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування заявленого позову посилалася на те, що з відповідачем вони розлучені та не проживають разом з січня 2016 року. Рішенням суду від 29 березня 2019 року відповідача позбавлено батьківських прав відносно двох дітей: [PERSON] , 2002 року народження, та [PERSON] , 2015 року народження, після чого діти змінила прізвище на - [PERSON]. Її чин [PERSON] є інвалідом дитинства з діагнозом: «Міогенний тетропарез переважно в нижніх кінцівках, в рамках міодистрофії клінічно та лабораторно підтверджений». Дитина перебуває на її утриманні, і вона намагається забезпечити дитині добре харчування, лікування, одяг, взуття, нормальні умови проживання та розвитку, та життєві потреби дитини-інваліда. Вона є інвалідом третьої групи, працювати не може, тому як не може, тому як дитині потрібен постійний цілодобовий догляд. У відповідача інших утриманців нема, він працездатний, має постійну оплачувальну роботу та регулярний дохід. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 06 березня 2020 року відкрите спрощене провадження у справі та призначене відкрите судове засідання. У судове засідання позивачка не з`явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити, проти постановлення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання відповідно до ч.9 ст. 28 ЦПК України. Зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст. 280 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин та який не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] знаходилися у зареєстрованому шлюбі з 18 липня 2012 року. На підставі рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 12 грудня 2016 року шлюб між ними (а.с. 8). Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 23 жовтня 2019 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області (а.с. 6). Як вбачається зі свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] , виданого 19 липня 2019 року Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] змінила прізвище на - [PERSON] (а.с. 9). Згідно довідки з місця проживання, виданої 27 січня 2020 року головою ОСББ « Вікторія -90», разом з [PERSON] проживають: син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). Позивачка є інвалідом ІІІ-ої групи та отримує пенсію у розмірі 2000 гривень, що підтверджується пенсійним посвідченням та довідкою про доходи (а.с. 11,12). Як вбачається з довідки ККП Маріупольської міської ради Центра первинної медико-санітарної допомоги № 5 міста Маріуполя від 26 лютого 2020 року, [PERSON] , [INFO] , є інвалідом дитинства з діагнозом: міогенний тетрапарез (а.с. 15). Дані обставини також підтверджуються медичним висновком № 12 від 28 січня 2020 року (а.с. 16). Згідно рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 29 березня 2019 року [PERSON] , [INFO] , позбавлено батьківських прав відносно дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 21-22). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому, відповідно до ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від сплати аліментів, тобто обов`язку щодо утримання дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій суді. За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину визначається судом. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, обов`язок по доказуванню позовних вимог та заперечень щодо них лежить на позивачеві та відповідачеві відповідно. В свою чергу позивачкою не було доведено в повній мірі несення витрат щодо утримання дитини у заявленому розмірі аліментів, а відтак заявлений розмір аліментів суд вважає завищеним. Відповідач же, в свою чергу, не надав до суду доказів перебування у статусі безробітного та доказів перебування у скрутному фінансовому становищі. Враховуючи вищевикладене, а також стан здоров`я дитини, яка є інвалідом дитинства, суд вважає доцільним стягувати з відповідача на користь позивачки на утримання сина [PERSON] , аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В задоволенні решти вимог позивачки необхідно відмовити. При цьому суд звертає увагу, що посилання позивачки на те, що вона не може працювати, оскільки доглядає за дитиною інвалідом, не можуть бути підставою для збільшення розміру аліментів, що стягуються на дитину, проте може бути підставою для звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дружини відповідно до ст.. 88 Сімейного Кодексу України. Таким чином, позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів на дитину у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а тому, аліменти необхідно стягувати з 05 березня 2020 року. Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дітей в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840 гривень 80 копійок.

Outcome: partial