Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-23 00:00:00

07.08.2020р. [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про визнання недійсним заповіту, визначивши третіми особами без самостійних вимог на предмет спору приватного нотаріуса Дніпровського МНО Мельник О.В. та приватного нотаріуса Дніпровського МНО Гугель С.Ю. (а.с. 1-4 т. 1). Ухвалою судді Наумової О.С. від 07.08.2020р. відкрито провадження по справі та справа призначена до розгляду у порядку загального позовного провадження (а.с. 45 т. 1). Ухвалою судді від 10.08.2020р. за заявою позивача забезпечено позов шляхом заборони будь-якому приватному або державному нотаріусу, в тому числі приватному нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу Гугель Світлані Юріївні видавати Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, який складений на спадкоємицю - відповідачку [PERSON] , у тому числі на підставі заповіту: номер у спадковому реєстрі 65352154, номер в реєстрі нотаріальних дій 21, дата посвідчення 15.01.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Мельник Олександром Івановичем, заповідач [PERSON] , [INFO] , код ІПН [NUMBER] (спадкова справа № 65445618) (а.с. 47 - 48 т. 1). Ухвалою суду від 05.10.2020р. за заявою представника відповідача - [PERSON] витребувано докази, витребувано у приватного нотаріуса Дніпропетровського МНО Гугель С.Ю. належним чином засвідчену копію нотаріальної справи, відкриту після смерті [PERSON] , спадковий реєстр №65445618, номер у нотаріуса №4/2020; витребувати у приватного нотаріуса Дніпропетровського МНО Мельника О.І. належним чином засвідчену копію нотаріальної справи відкриту за фактом складення заповіту від імені [PERSON] за реєстровим номером 65352154, номер в реєстрі нотаріальних дій 21, за яким останній заповів все належне йому майно [PERSON] (а.с. 112 - 113 т. 1). Ухвалою суду від 05.10.2020р. за заявою позивача витребувано докази, витребувано у Комунального підприємства «Дніпропетровський обласний центр кардіології та кардіохірургії «Дніпропетровської обласної ради» належним чином засвідчену копію медичної картки стаціонарного хворого [PERSON] , який за життя був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , за період з 06.01.2020р. по 29.01.2020р.; та інформацію наступного змісту: чи проводились [PERSON] у період з 06.01.2020р. по 29.01.2020р. оперативні втручання? яким був перебіг хвороби [PERSON] .? які медичні препарати/лікарські засоби (в т.ч. знеболювальні, снодійні чи седативні засоби) призначались [PERSON] у період з 06.01.2020р. по 29.01.2020р. включно? чи у весь час перебування у лікарні у період з 06.01.2020р. по 29.01.2020р. [PERSON] був підключений до апарату ІВЛ? (а.с. 113а-113б т. 1). Ухвалою суду від 11.11.2020р. за заявою позивача витребувано докази, витребувано у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , останнє місце реєстрації: [ADDRESS] ; витребувано від приватного нотаріуса Дніпровського МНО Лозенко Валентини Володимирівни відомості про те, чи відкривалася спадщина після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , останнє місце реєстрації: [ADDRESS] , а також відомості про спадкоємців, які прийняли спадщину або подали заяви про прийняття спадщини після смерті останньої та копію спадкової справи у разі її наявності (а.с. 276 - 277 т. 1). Ухвалою суду від 09.02.2021р. за заявою позивача залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог приватного нотаріуса Дніпровського МН Лозенко Валентину Володимирівну (а.с. 210 т. 1). Ухвалою суду від 21.04.2021р. за заявою представника позивача витребувано докази, витребувано (з урахуванням дотримання вимог ст. 222 КПК України стосовно розголошення відомостей досудового розслідування з письмового дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим) від ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області належним чином завірені копії висновків експертів в рамках кримінального провадження, внесеного до єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12020040650000353 від 13.02.2019р. за ч. 1 ст. 190 КК України, а саме: - висновку судово-психіатричної експертизи № 71, проведеної 30.09.2020 року на підставі постанови старшого слідчого Соборного ВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області від 04.08.2020р.; - висновку експерта Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 12.10.2020р. № 19/104-7/7/590 з проведення почеркознавчої експертизи, призначеної постановою старшого слідчого Соборного ВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області від 17.08.2020 року; - висновку експертів Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз від 14.12.2020 року № 3755-20 за результатами проведення комісійної судової почеркознавчої експертизи по кримінальному провадженню №12020040650000353 (а.с. 14 - 14 т. 2). Ухвалою суду від 24.05.2021р. за клопотанням представника позивача залучено до участі у справі у якості правонаступника відповідачки [PERSON] [PERSON] , який діє в інтересах малолітнього сина [PERSON] та [PERSON] (а.с. 66 т. 2). Ухвалою суду від 12.07.2021р. за клопотанням представника позивача витребувано докази, витребувано від ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області оригінал заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського МНО Мельником Олександром Івановичем (номер у спадковому реєстрі 65352154, номер в реєстрі нотаріальних дій 21), заповідач [PERSON] та оригінал довіреності від 15.01.2020р., зареєстрованої в реєстрі за № 20, номер бланку НОЕ 584430, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12020040650000353 від 13.02.2020р. за ч. 1 ст. 190 КК України для дослідження в рамках цивільної справи № 201/7358/20; витребувати від ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області належним чином завірені копії заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського МНО Мельником Олександром Івановичем (номер у спадковому реєстрі 65352154, номер в реєстрі нотаріальних дій 21), заповідач [PERSON] та довіреності від 15.01.2020р., зареєстрованої в реєстрі за № 20, номер бланку НОЕ 584430, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12020040650000353 від 13.02.2020р. за ч. 1 ст. 190 КК України для дослідження в рамках цивільної справи № 201/7358/20. Ухвалою суду від 04.08.2021р. відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] , який діє в інтересах малолітнього сина [PERSON] - адвокатові Матухно Ірини Анатоліївни про витребування доказів та про призначення судової почеркознавчої та посмертної судово - психіатричної експертиз стосовно [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , який діє в інтересах малолітнього сина [PERSON] , [PERSON] (треті особи - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Мельник Олександр Іванович, Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Гугель Світлана Юріївна, Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Лозенко Валентина Володимирівна) про визнання недійсним заповіту (а.с. 175 - 177 т. 2). Підготовче засідання у справи закрите 06.09.2021р. (а.с. 184 т. 1). В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що у момент, коли він перебував у відпустці у Єгипті, 06.01.202р. його батько - [PERSON] потрапив до Дніпропетровський центру кардіології та кардіохірургії з діагнозом «обширний інфаркт та зупинка серця». У період відсутності позивача до 09.01.2020р., до лікарні навідувалася онука [PERSON] - [PERSON] . Стан батька був стабільно важкий, він не розмовляв, самостійно не рухався, не міг навіть самостійно дихати і був підключений до апаратів ШВЛ. 15.01.2020р. йому зроблена реінтубація трубки, яку введено через ротову порожнину, гортань та між голосовими зв`язками в трахею. Тобто з моменту потрапляння у реанімацію і до 15.01.2020р. до ротової порожнини батька була під`єднана трубка, яка заважала йому розмовляти. 15.01.2020р. о 09 год. 20 хв. проведена реінтубація безпосередньо у трахею (в горло), тобто чого батько взагалі був позбавлений речової функції. З самого потрапляння у реанімацію 06.01.2020р. і до смерті, яка настала [INFO] батько не промовив жодного слова, іноді міг хитаючи головою або очима, надавати відповіді «так» або «ні», його стан був стабільно важкий, свідомість його була приглушена, щодня йому вводилися седативні препарати, які пригнічували мозкову діяльність, що підтверджено відповідною медичною документацією. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак нотаріусом Дніпровського МНО Гугель С.Ю. повідомлено, що [PERSON] склав заповіт, посвідчений 15.01.2020р. приватним нотаріусом Дніпровського МНО Мельником О.І. за реєстровим №65352154, номер в реєстрі нотаріальних 21, за яким заповідав належне йому майно [PERSON] , тому спадкування відбуватиметься за заповітом. Позивач вважав, що батько не міг скласти заповіт на ім`я [PERSON] через те, що не підтримував з онукою нормальних стосунків, неодноразово повідомляв, що не мав наміру складати заповіт взагалі. Таким чином, вважав, що заповіт від 15.01.2020р. складений не за його волею і не підписаний ним власноруч. 13.02.2020р. позивач звернувся до Соборного ВП ГУНП Дніпропетровській області із заявою про шахрайські дії [PERSON] з метою заволодіння правами на майно [PERSON] , за його заявою розпочате кримінальне провадження за № 12020040650000353 від 13.02.2019р. за ознаками ч. 1 ст. 190 КК України, триває досудове розслідування. На підставі вищевикладеного, просив визнати недійсним заповіт, складений [PERSON] , посвідчений 15.01.2020р. приватним нотаріусом Дніпровського МНО Мельником О.І., компенсувати судові витрати. 03.09.2020р. представником відповідачки [PERSON] - адвокатом Раєвським В.В. (діяв на підставі ордеру від 17.01.2020р. - а.с. 57 т. 1) надавався відзив на позовну заяву (а.с. 63 - 66 т. 1). Однак 15.10.2020р., під час розгляду даної справи у підготовчому засіданні, відповідачка [PERSON] померла, що було підтверджено повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (а.с. 192 - 193 т. 1), у зав`язку із чим за ухвалою суду від 24.05.2021р. залучено до участі у справі у якості правонаступників відповідачки [PERSON] - [PERSON] , який діє в інтересах малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] (а.с. 66 т. 1), які звернулися із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до приватного нотаріуса Дніпровського МНО Лозенко В.В., що було підтверджено матеріалами спадкової справи № 65/2020 від 16.10.2020р. (а.с. 195 - 204 т. 1). Відповідач [PERSON] , який діє в інтересах малолітнього сина [PERSON] , позовні вимоги не визнав. 22.06.2021р. надав відзив на позовну заяву (а.с. 128 - 129 т. 2), у якому вказав, що факт наявності захворювання у [PERSON] та інтубаціїя не свідчать про неможливість спадкодавця, на час складення заповіту, прочитати текст і підписати його, вважав, що позивачем не надано жодних належних допустимих доказів того, що спадкодавець [PERSON] на момент складання заповіту не міг керувати своїми діями і усвідомлювати їх наслідки. Вважав за необхідне витребувати додаткові докази по справі. Просив відмовити у задоволені позовних вимог. 15.07.2021р. представник позивача - адвокат Ковирєв А.В. (діє на підставі договору від 07.08.2020р. і ордеру від 07.08.2020р. - а.с. 5 - 8 т. 2) надав відповідь на відзив на позовну заяву, у якій не погодився із доводами відповідача і зазначив, що у провадженні ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 120200406500003 від 13.02.2019р. за ч. 1 ст. 190 КК України, розпочате не підставі заяви позивача про шахрайські дії [PERSON] з метою заволодіння прав на особисте майно [PERSON] . В рамках кримінального провадження проведено декілька експертиз, у т.ч. почеркознавчі експертизи та судово-психіатрична експертиза. Висновком експерта Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України від 12.10.2020р. № 19/104-7/7/590 встановлено, що [PERSON] не підписував заповіт від 15.01.2020р. НОЕ 584431, зареєстрований в реєстрі за № 21 та не підписував довіреність від 15.01.2020р. НОЕ 584430, зареєстровану в реєстрі за № 20. Висновком експертів Дніпропетровського НДІСЕ від 14.12.2020р. № 3755-20 за результатами проведення комісійної судової почеркознавчої експертизи встановлено, що [PERSON] не підписував заповіт від 15.01.2020р. НОЕ 584431, зареєстрований в реєстрі за № 21 та не підписував довіреність від 15.01.2020р НОЕ 584430, зареєстровану в реєстрі за № 20. Висновком судово-психіатричної експертизи №71, проведеної 30.09.2020р., встановлено, що [PERSON] на момент підписання заповіту від 15.01.2020р. і довіреності від 15.01.2020р. не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними. На підставі ухвали про витребування доказів ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надіслано до суду належним чином завірені копії висновків експертиз, які долучені до матеріалів цивільної справи № 201/7358/20 і які підтверджують обставини не підписання [PERSON] спірного заповіту і той факт, що [PERSON] не усвідомлював свої дії в період, яким датований оспорюваний заповіт. Висновок судово-психіатричної експертизи підтверджує відсутність волевиявлення [PERSON] на підписання оспорюваного заповіту. Враховуючи норми ст.ст. 76, 102 ЦПК України, експертизи проведені в рамках кримінального провадження є належними та достовірними доказами фактів того, що [PERSON] не підписував оспорюваний заповіт та не усвідомлював свої дії в період часу, яким датований оспорюваний заповіт. Щодо твердження відповідача про можливість [PERSON] прочитати (до підписання) та підписати безпосередньо ним у присутності нотаріуса заповіт, перевірки дієздатність заповідача і з`ясування його дійсної волі, то це твердження спростовується тим, що починаючи із 06.01.2020р. по 29.01.2020р. [PERSON] перебував у реанімації, переніс операцію на серці, був прив`язаний до ліжка та більшу частину часу перебував у сні та під дією ліків (знеболювальні, снодійні тощо). Дана обставина підтверджується наявною у матеріалах справи медичною документацією КІІ «Дніпропетровський обласний клінічний центр кардіології і кардіохірургії» ДОР» на стаціонарного хворого [PERSON] . Таким чином, [PERSON] жодним чином не міг ініціювати виклик нотаріуса до лікарні для укладення заповіту, оскільки у нього був відсутній мобільний телефон, він не міг розмовляти та [PERSON] не усвідомлював свої дії, що встановлено висновком експерта. Документи, які просить витребувати відповідач були предметом дослідження судово-психіатричної експертизи, проведеної в межах кримінального провадження або ж не стосуються предмета спору, тому у їх витребування немає необхідності. Наполягав на задоволенні позову. Представник позивача - адвокат Ковирєв А.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Матухно І.А. в судовому засіданні проти позовних вимог запресувала, просила відмовити у їх задоволенні. Відповідач [PERSON] , будучи неодноразово повідомленим про дату, місце і час розгляду справи, в судове засідання не з`явився, жодних заяв клопотань не заявив. Від приватного нотаріуса Дніпровського МНО Лозенко В.В. 15.12.2020р., 01.04.2021р. надходили заяви, у яких нотаріус просила справу розглядати без її участі, надавши витребувані на вимогу суду документи нотаріальної справи (а.с. 165 т. 1, а.с. 1 т. 2). Приватний нотаріус Дніпровського МНО Гугель С.Ю. і приватний нотаріус Дніпровського МНО Мельник О.І., будучи неодноразово повідомленими про місце, дату і час розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, надали на вимогу суду документи нотаріальних справ (а.с. 157, 188 т. 1, а.с. 20, 69 - 127 т. 2). Суд, вислухававши в судовому засіданні представників сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши позиції сторін та докази у справі, встановив такі обставини справи та відповідні ним правовідносини. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Встановлено, що позивач [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с. 10 т. 1). [INFO] [PERSON] помер у віці 82 роки, про що видано свідоцтво про смерть (а.с. 19 т. 1). Після смерті батька, а саме 03.02.2020р. , позивач звернувся із заявою до приватного нотаріуса Дніпровського МНО Гугель С.Ю. про прийняття спадщини (а.с. 70 т. 1). Як вказує позивач, нотаріусом Дніпровського МНО Гугель С.Ю. повідомлено, що [PERSON] склав заповіт, посвідчений 15.01.2020р. приватним нотаріусом Дніпровського МНО Мельником О.І. за реєстровим № 65352154, номер в реєстрі нотаріальних 21, за яким заповідав належне йому майно [PERSON] . З матеріалів спадкової справи № 4/2020 (номер у спадковому реєстрі 65445618) встановлено, що 27.07.2020р. із заявою про прийняття спадщини до всіх компетентних органів звернулася онука померлого [PERSON] - [PERSON] , її заява внесена приватним нотаріусом Тимофєєвою А.О. до Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів 20.07.2020р. (а.с. 78 т. 2). 07.08.2020р. [PERSON] звернулася із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Дніпровського МНО Гугель С.Ю., надавши дублікат оспорюваного заповіту (а.с. 112 - 113 т. 2). На вимогу суду приватним нотаріусом Дніпровського МНО Мельником О.І. надана належним чином засвідчена копія заповіту, посвідченого 15.01.2020р. за реєстровим № 21 і документів, на підставі яких він посвідчений (а.с. 121 - 125 т. 2). Також з наданих приватним нотаріусом Дніпровського МНО Мельником О.І. матеріалів нотаріальної справи установлено, що оригінали документів щодо посвідчення заповіту у нотаріуса вилучені згідно із протоколом тимчасового доступу від 15.06.2020р. в межах кримінального провадження № 12020040650000353 від 13.02.2020р. за ознаками ч. 3 ст. 190 КК України на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09.04.2020р. по справі № 201/4766/20, у т.ч. оригінал оспорюваного заповіту (а.с. 125-126 т. 2). Зазначене кримінальне провадження розпочате за заявою позивача [PERSON] щодо шахрайського заволодіння особистим майном його померлого батька [PERSON] , [INFO] , що видно з витягу з ЄРДР (а.с. 87 т. 2). На вимогу суду КП «Дніпропетровський обласний клінічний центр кардіології та кардіохірургії» ДОР надані копії медичної документації хворого [PERSON] , [INFO] (ас. 120 - 154 т. 2), з яких судом установлено, що 06.01.2020р. [PERSON] госпіталізований до відділення інтервенц.кардіології. Основний діагноз гострий Q-інфаркт міокарду задньо-діафрагмальної ділянки ЛШ (від 06.01.2020р.). Стенозуючий коронаросклероз. Коронароангіографія (від 06.01.2020р. - окклюзія ОГ ЛКА, стеноз ПКА 75%). СПО: Стентування ОГ ЛКА-BMS (1) (від 06.01.20). Порушення ритму по типу постійної форми фибриляції передсердь нормосистолічна форма. Порушення провідності по типу тимчасової АВ-блокада ІІІ ст. (від 06.01.20). Порушення провідності по типу аресту синусового вузла (від 06.01.20). Тимчасова ЕЕКС (від 01.06.20; 29.01.2020). Релятивна недостатність стулок обох АВ клапанів. СН ІІ-Аст. зі збереженою систолічної функцією ЛШ (ФВ-54%). Гіпертонічна хвороба III ст. 3 ст. Ризик високий. ГПМК по ішемічному типу. Постреанімаційна хвороба (29.01.2020). Ускладнення: гостра серцево-судинна недостатність. Кардіогенний шок. Гостра дихальна недостатність. Гостра нирково-печінкова недостатність. Набряк головного мозку. Набряк легень. Супутні: Правостороння полісигментарна пневмонія в S2, S6 правої легені в ННфазі розсмоктування. Хронічний бронхіт. Бронхообструктивний ННсиндром. Туберкулома S10 правої легені. Посттуберкульозний ННпневмофіброз. ЛН III ст. Енцефалопатія по змішаному типу. СПО ННтрахеостомія (від 17.01.2020р). Хронічний етмоедит, сфеноедит, ННгайморит. Хронічний холецистит. Хронічний панкреатит. При цьому, КП «Дніпропетровський обласний клінічний центр кардіології та кардіохірургії» ДОР повідомлено, що оригінали медичних документів вилучені слідчим СВ ВП № 5 ДВП ГУНП в Дніпропетровській області 24.06.2020р. на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27.05.2020р. та надано протокол тимчасового доступу до речей і документів від 24.06.2020р. (а.с. 115а-119 т. 1). Згідно із висновком комісійної судово-психіатричної експертизи № 71 від 30.09.2020р., проведеної на підставі постанови слідчого СВ Соборного ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 04.08.2020р. в межах кримінального провадження № 12020040650000353 від 13.02.2020р., [PERSON] на момент підписання заповіту від 15.01.2020р. виявляв розлад свідомості внаслідок важкого соматичного захворювання та медикаментозної седації. У той період часу (на момент підписання заповіту від 15.01.2020р.) він не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними (а.с. 22 - 29 т. 2). Комісія дійшла такого висновку на підставі матеріалів кримінального провадження і медичної документації про наявність у [PERSON] в період часу, що цікавить слідство, тобто, на момент підписання довіреності від 15.01.2020р. та підписання заповіту від 15.01.2020р., ознак загального постаріння організму через старечий вік (82 роки), також протягом тривалого часу він страждав на гіпертонічну хворобу, у нього були загально соматичні склеротичні зміни, в т.ч. ішемічна хвороба серця. На цьому фоні у нього за декілька днів у юридично значимих дій розвився гострий інфаркт міокарду, який протікав у важкій формі і викликав тяжкі розлади життєдіяльності всього організму, в тому числі психічної діяльності. Також йому проводилась медикаментозна седація, що стало причиною порушення свідомості у вигляді оглушення, яке характеризується значним підвищенням порогу сприйняття всіх зовнішніх подразників, сонливістю, навколишнє сприймається фрагментарно, продуктивному контакту він був малодоступний, уявлення убогі, орієнтування в навколишньому просторі неповне або відсутнє, запитання сприймаються з труднощами, відповіді на них неповні не повні і не точні. Зазначений розлад свідомості був виражений настільки значно, що позбавляв [PERSON] здатності розуміти значення своїх дій та керувати ними на момент підписання довіреності від 15.01.2020р. та підписання заповіту від 15.01.2020р. Суд звертає увагу на те, що у дослідницькій частині висновку повністю відображені записи стосовно хворого [PERSON] за 15.01.2020р. з 6 год. 00 хв. і до 23 год. 00 хв. (у день посвідчення заповіту), з яких видно, що його стан 15.01.2020р. був стабільно важкий та супроводжувався оглушеною свідомістю, хворий дихав через ендотрахеальну трубку (ЕТТ) апаратом штучної вентиляції легень. Так, щоденниковий запис від 15.01.2020р. о 06 год. 00 хв.: загальний стан важкий, стабільний. Тяжкість обумовлена гострим інфарктом міокарда, явищами дихальної недостатності на тлі основного захворювання. Об`єктивно: свідомість - оглушення. Гиперстеник. Об`єктивно: шкіра і видимі слизові бліді. Дихання через ендотрахеальну трубку (ЕТТ) апаратом штучної вентиляції легень. Дихання над легенями жорстке, ослаблене у нижньому відділі з двох сторін, хрипи одиничні. При санації - в`язке виділення. Тони серця приглушені, аритмічні. Самостійного випорожнення не було. Сечовипускання через уретральні катер. Щоденниковий запис від 15.01.2020р. о 09 год. 20 хв.: порушення цілісності ЕТТ, викликаної активними свідомими жувальними рухами пацієнта, виникла необхідність в реінтубаціі. Розпочато пріоксегінація, паралельно виконана санація ротової порожнини. Пацієнт відлучений від ШВЛ. У трахею через ЕТТ встановлений довгий провідник. За провідника виконана реінтубація трахеї ЕТТ з першої спроби. Продовжена апаратна ШВЛ з постоксігенаціей, з подальшим переходом на колишні параметри вентиляції. Аускультативно дихання проводиться у всіх відділах легеневих полів. Обхід з завідувачем відділенням 15.01.2020р. о 10 год. 06 хв.: загальний стан тяжкий стабільний. Тяжкість обумовлена ОІМ, явищами ДН на тлі основного захворювання. Свідомість - оглушення. Гиперстеник. Об`єктивно: шкіра і I че слизові бліді. Дихання через ЕТТ апаратне. Дихання над легенями жорстке, ослаблене у нижньому відділі з двох сторін, хрипи поодинокі. При санації - в`язке виділення. Тони серця приглушені, аритмічний. Акцент 2 тону над аортою. Самостійного випорожнення не було. Сечовипускання через уретральний катетер. Щоденниковий запис від 15.01.2020р. о 18 год. 05 хв.: загальний стан важкий, стабільний. Тяжкість обумовлена ОІМ, явищами ДН на тлі основного захворювання. Свідомість - оглушення. Гиперстеник. Об`єктивно: шкіра та слизові бліді. Дихання через ЕТТ апаратом ШВЛ. Дихання над легенями жорстке, ослаблене в нижньому відділі з двох сторін, хрипи сухі, розсіяні. При санації - в`язке виділення. Тони серця приглушені, аритмічні. Самостійного випорожнення не було. Сечовипускання через уретральний катетер. Седація 15.01.2020р. о 23 год. 00 хв. з метою синхронізації з апаратом ШВЛ. Висновком експерта Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 12.10.2020р. № 19/104-7/7/590 з проведення почеркознавчої експертизи, проведеної на підставі постанови слідчого Соборного ВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області від 17.08.2020р. в межах кримінального провадження № № 12020040650000353 від 13.02.2020р., підтверджено, що підпис у графі «Підпис» заповіту від 15.01.2020р. НОЕ 584431, зареєстрованого в реєстрі за № 21 - виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Вирішити питання, чи виконано підпис в документі «довіреність» від 15.01.2020р. зареєстрована в реєстрі за № 20, серія номер бланку НОЕ 584430», у графі: «Підпис» та у документі «Заповіт» від 15.01.2020р. зареєстрований в реєстрі за № 21, серія номер бланку НОЕ 584431» у графі «Підпис», однією або різними особами?» - не надалось можливим за причинами, викладеними у дослідницькій частіші висновку експерта. Рукописний запис «Білий» та підпис у графі «Підпис» довіреності від 15.01.2020р. НОЕ 584430, зареєстрованої в реєстрі за № 20 - виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Рукописний запис «Білий» у графі «Підпис» заповіту від 15.01.2020р. НОЕ 5.84431, зареєстрованого в реєстрі за № 21 - виконаний не [PERSON] , а іншою особою (а.с. 32 - 42 т. 2). Висновком експертів Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз від 14.12.2020р. № 3755-20 з проведення почеркознавчої експертизи, проведеної на підставі постанови слідчого Соборного ВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області від 04.09.2020р. в межах кримінального провадження № № 12020040650000353 від 13.02.2020р., підтверджено, що підпис від імені [PERSON] у графі «Підпис» заповіту від 15.01.2020р., зареєстрованого в реєстрі за № 21, серія і номер бланку - НОЕ 584431, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Мельником О.І., виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Підпис від імені [PERSON] у графі «Підпис» довіреності від 15.01.2020р., зареєстрованої в реєстрі за № 21, серія і номері ланку - НОЕ 584430, посвідченої приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Мельником О.І., виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Підписи від імені [PERSON] у графах «Підпис» довіреності від 15.01.2020р., реєстровий № 20, серія і номер бланку - НОЕ 584430, та заповіту від 15.01.2020р., реєстровий № 21, серія і номер бланку - НОЕ 584431, посвідчених приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Мельником О.І., виконані однією особою. Рукописний запис «Білий» у графі «Підпис» довіреності від 15.01.2020р., зареєстрованої в реєстрі за № 20, серія і номер бланку НОЕ 584430, посвідченої приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Мельником О.І., виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Рукописний запис «Білий» у графі «Підпис» заповіту від 15.01.2020р., зареєстрованого в реєстрі за № 21, серія і номер бланку НОЕ 584431, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Мельником О.І., виконаний не [PERSON] , а іншою особою (а.с. 44 - 56 т. 2). Оригінал оспорюваного заповіту від 15.01.2020р., складеного [PERSON] зареєстрований у реєстрі за № 21, серія і номер бланку НОЕ 584431, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Мельником О.І., був наданий суду на виконання ухвали про витребування доказів і досліджений безпосередньо в судовому засіданні 24.09.2021р., завірений підписом судді (а.с. 191 - 192 т. 2). Статтею 1234 ЦК України передбачено, що право на заповіт має фізична особа з повною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Частиною 3 ст. 1247 ЦК України передбачено, що заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Згідно із ч. 3 ст. 1247 ЦК України, заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. За частиною четвертою вказаної статті, заповіти посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Пунктом 1 глави 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. за № 296/5 передбачено, що нотаріус посвідчує заповіти фізичних осіб з повною цивільною дієздатністю, у тому числі подружжя, які складені відповідно до вимог статей 1233-1257 ЦК України та особисто подані нотаріусу. Згідно із п. 2.5. розділу ІІ Наказу Міністерства Юстиції України від 11.11.2011р. № 3306/5, яким затверджено Порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, при вчиненні нотаріальних дій визначається обсяг цивільної дієздатності фізичної особи, яка звернулась за вчиненням нотаріальної дії, у порядку, встановленому статтею 44 Закону України «Про нотаріат», згідно якої під час посвідчення правочинів визначається обсяг цивільної дієздатності фізичних осіб, які беруть у них участь. Визначення обсягу цивільної дієздатності фізичної особи здійснюється за паспортом громадянина України або іншими документами, передбаченими статтею 43 цього Закону (крім посвідчення водія, особи моряка, особи з інвалідністю чи учасника Другої світової війни, посвідчення, виданого за місцем роботи фізичної особи), які унеможливлюють виникнення будь-яких сумнівів щодо обсягу цивільної дієздатності фізичної особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії. У разі потреби нотаріусу надається довідка про те, що особа не страждає на психічний розлад, який може вплинути на її здатність усвідомлювати свої дії та (або) керувати ними. У разі наявності сумнівів щодо обсягу цивільної дієздатності фізичної особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, нотаріус зобов`язаний звернутися до органу опіки та піклування за місцем проживання відповідної фізичної особи для встановлення факту відсутності опіки або піклування над такою фізичною особою. Проте як вбачається з висновку комісійної судово-психіатричної експертизи № 71 від 30.09.2020р., проведеної у кримінальному провадженні, [PERSON] на момент підписання заповіту від 15.01.2020р. виявляв розлад свідомості внаслідок важкого соматичного захворювання та медикаментозної седації. У той період часу (на момент підписання заповіту від 15.01.2020р.) він не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними (а.с. 22 - 29 т. 2). Окрім того, двома висновками почеркознавчих експертиз, проведених у кримінальному провадженні (Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України від 12.10.2020р. № 19/104-7/7/590 Дніпропетровського НДІСЕ від 14.12.2020р. № 3755-20) підтверджено, що підпис у графі «Підпис» заповіту від 15.01.2020р. і рукописний запис «Білий» у графі «Підпис» заповіту від 15.01.2020р. НОЕ 584431, виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Суд не приймає до уваги доводи представника відповідача про те, що указані експертизи, проведені в межах кримінального провадження, є необ`єктивними, оскільки невідомо, які саме письмові докази досліджувались експертами при проведенні експертиз, а також не відомо у якій спосіб - законний чи незаконний такі докази були отримані. Стаття 103 ЦПК України визначає умови призначення експертизи судом. Так, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. У відповідності до ч.ч. 4. ст.103 ЦПК України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. А стаття 105 ЦПК України визначає підстави обов`язкового призначення експертизи судом, а саме, у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: 1) характер і ступінь ушкодження здоров`я; 2) психічний стан особи; 3) вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Отже, неналежними доказами є ті, що не стосуються предмету доказування, а недопустимими є ті, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Норми ст.ст. 102, 106 ЦПК України дозволяють учаснику справи самостійно подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, передбачених цим кодексом. Статтею 110 ЦПК України визначено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. Так, у постанові від 05.02.2020р. по справі № 461/3675/17 (провадження № 61-10814св19) Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, погодився з думкою судів першої та апеляційної інстанції про те, що висновок експерта, підготовлений у рамках кримінального провадження особою, яка є атестованим судовим експертом, відповідає положенням статті 102 ЦПК України, та врахував допустимість висновку експерта як доказу, оскільки експертиза проведена у кримінальному провадженні містила інформацію щодо предмета доказування у цивільному провадженні, незважаючи на те, що на момент розгляду справи вирок у кримінальній справі не ухвалений. На виконання ухвали суду про витребування доказів у даній справі від 21.04.2021р. ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надані завірені належним чином висновки судових експертів - висновок судово-психіатричної експертизи № 71 від 30.09.2020р., предметом дослідження якого було психічний стан померлого [PERSON] на момент складання заповіту від 15.01.2020р., висновки почеркознавчих експертиз № 19/104-7/7/590 від 12.10.2020р. та № 3755-20 від 14.12.2020р. (комісійна), предметом яких було дослідження виконання підпису померлим [PERSON] на заповіті від 15.01.2020р. (а.с. 21 - 56 т. 2). Як видно із висновку судово-психіатричної експертизи, на дослідження експерту надавалися в оригіналах медичні документи разом з матеріалами кримінального провадження, прошиті та пронумеровані. Як видно з дослідницьких частин почеркознавчих експертиз, на дослідження експертам при проведенні почеркознавчих експертиз надавалися в оригіналах: заповіт від 15.01.2020р. НОЕ 584431, зареєстрований в реєстрі за № 21, вільні зразки підпису та почерку [PERSON] у квитанціях від 14.02.2018р. - на 3х арк., квитанції № 4932857 від 02.11.2005р. - на 1 арк., (мовою оригіналу) соглашение об использовании аналога собственноручной подписи на договорах и соглашениях от 16.07.2008 - на 1 арк., соглашение об использовании аналога собственноручной подписи на договорах и соглашениях от 26.02.2009 - на 1 арк., квитанция о видачи наличних от 16.07.2008 - на 1 арк., квитанція № 236838066 Тr. № CASHAGR000000028232775 від 21.07.2010р. на аркуші паперу з рукописними записами. За клопотанням експерта 07.10.2020р. слідчим надані додатково документи х вільними зразками підпису та почерку [PERSON] (адміністративний позов про перерахунок пенсії - на 4 арк., аркуші паперу з рукописним текстом за 2019 рік - на 7 арк. (а.с. 33-34 т. 2). Документи передані слідчим разом з матеріалами кримінального провадження, документи, опечатані у спеціальні пакети Національної поліції України. Цілісність пакетів не була пошкоджена. За даними Єдиного державного реєстру судових рішень судом перевірено, що надані на експертизу документи були предметом клопотань слідчого про надання тимчасового доступу в межах вказаного кримінального провадження і вилучені на підставі цих ухвал. Так, на виконання ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27.05.2020р. по справі № 201/4765/20 у КП «Дніпропетровський обласний центр кардіології та хірургії» ДОР вилучалася в оригіналах медична документація померлого [PERSON] (а.с. 116 - 119 т. 1). На виконання ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04.09.2020р. по справі № 201/4766/20 у вилучалися відомості, які становлять таємницю вчинення нотаріальних дій, з подальшим вилученням їх оригіналів, які зберігаються у приватного нотаріуса Мельника О.І., а саме, оригінал заповіту з номером у спадковому реєстрі 65352154, номером в реєстрі нотаріальних дій 21, з усіма наявними без виключення нотаріальними документами і додатками (а.с. 125 - 126 т. 1). Зі змісту експертиз видно, що всі експерти, що проводили експертизи і складали висновки, попереджені про кримінальну відповідальність, передбачену ст.ст. 384, 385 КК України за завідомо неправдивий висновок, про що поставили власноручні підписи. Крім того, представник відповідача у клопотанні про призначення експертиз повторно (а.с. 163 - 165 т. 2) ставив питання, які є аналогічними тим, на які відповіді вже надані в експертизах проведених в межах кримінального провадження. Відмовляючи ухвалою від 04.08.2021р. представникові відповідача у задоволенні клопотань про витребування доказів для проведення експертиз і про призначення повторних експертиз, суд виходив із того, що проведені у кримінальному провадженні експертизи містять інформацію щодо предмета доказування у цивільному провадженні, а представником відповідача жодним чином не спростовано те, що ці висновки отримані не у встановленому законом порядку або ж висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. Відтак, оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. З огляду на ч. 2 ст. 1257 ЦПК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Заповіт є правочином, тому на нього поширюються загальні положення про правочин, якщо у книзі шостій ЦК немає відповідного правила. Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно з ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до приписів статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За таких обставин суд вважає, що складений [PERSON] заповіт від 15.01.2020р. підлягає визнанню недійсним з підстав передбачених ч. 1 ст. 225 ЦК України, яка передбачає, що правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Тлумачення статті 225 ЦК України свідчить, що правила цієї статті поширюються на випадки, коли фізична особа хоча і є дієздатною, однак у момент вчинення правочину вона перебувала в такому стані, коли не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). Підставою для визнання правочину недійсним на підставі, передбаченій частиною першою статті 225 ЦК України, має бути встановлена судом неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними. Аналогічний висновок зроблений і в постанові Верховного Суду від 07.02.2018р. у справі № 523/14606/13-ц. Встановлення неспроможності особи в момент вчинення заповіту розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними такого стану на момент вчинення заповіту відбувається з урахуванням як висновку посмертної судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів, що підтверджують чи спростовують доводи про те, що в момент вчинення заповіту особа не розуміла значення своїх дій та не могла керувати ними. Таким чином, суд приходить висновку, що волевиявлення [PERSON] у момент складання заповіту не відповідало його внутрішній волі, що в розумінні ч. 2 ст. 1257 ЦК України є підставою для визнання такого заповіту недійсним, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 1 261,20 грн., з яких 840,80 грн. (а.с. 5 т. 1) за позовні вимоги немайнового характеру і 420,40 грн. (а.с. 36 т. 1) за заву про забезпечення позову, по 630,60 грн. з кожного з відповідачів. На підставі викладеного,

Outcome: approved