Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

06.01.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому ставить питання про позбавлення [PERSON], [INFO], батьківських прав щодо малолітнього [PERSON], [INFO], про стягнення з нього аліментів на утримання дитини, та про призначення позивача опікуном малолітнього. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що є дідусем малолітнього [PERSON], [INFO]. Відповідач є батьком дитини, матір дитини померла. Відповідач добровільно не утримує свого сина. Вихованням та навчанням дитини займається позивач разом із своєю дружиною [PERSON], бабусею малолітнього [PERSON] Оскільки відповідач не піклується про свого сина, не приймає участі у його вихованні, позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав заявлені вимоги та наполягав на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений шляхом розміщення оголошення про виклик учасників по справі на веб-сторінці Дзержинського міського суду Донецької області від 10.02.2016 року. Представник третьої особи - Служби у справах дітей виконкому Димитрівської міської ради у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримує вимоги позивача в повному обсязі, а також надав суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав та висновок про доцільність встановлення опіки над малолітнім. Прокурор Калашнікова Т.В. у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позову, вважає доцільним позбавлення батьківських прав відповідача. Дослідивши матеріали справи, враховуючи думки учасників справи, суд прийшов до наступного висновку. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] має малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними записами у свідоцтві про народження дитини (а.с. 7). Мати малолітнього, [PERSON], 07.01.2008 року померла (а.с. 9). Судом встановлено, що вихованням та навчанням дитини займається її дід позивач [PERSON], разом із своєю дружиною [PERSON], бабусею малолітнього [PERSON] (а.с. 8). У відповідності до довідки №177 від 23.11.2015 року, дитина навчається у 7-А класі [PERSON] ступенів №10 Димитрівської міської ради Донецької області, проте батько проживає окремо від дитини і на протязі всіх навчальних років школу не відвідував, вихованням сина не займався (а.с. 10). У відповідності до ч.4 ст.19 СК України при розгляді спорів судом щодо позбавлення батьківських прав обовязковою є участь органу опіки та піклування та у відповідності до ч.5 цієї статті подає суду письмовий висновок щодо розвязання спору. Згідно рішення Виконавчого комітету Димитрівської міської ради від 16.12.2015 року №383, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 12). При винесенні рішення суд виходив з того, що позбавлення батьківських прав є з одного боку захистом прав дитини, а з другого крайнім заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обовязки стосовно дитини. Судом було встановлено факт порушення прав дитини. Крім того, Виконавчий комітет Димитрівської міської ради від 16.12.2015 року №383, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO], який у свою чергу не заперечує проти позбавлення її батьківських прав. Згідно ч.6 ст.19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Суд вважає зазначений висновок обґрунтованим та таким, що не суперечить інтересам дитини, а тому приходить висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача. Щодо вимог позивача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, у розмірі 1/4 від всіх заробітків, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку суд зазначає наступне. Судом встановлено, що відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання малолітньої доньки. Суд враховуючи, що відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь [PERSON] на утримання дитини. Щодо вимог позивача про призначення його опікуном над малолітнім, суд зазначає наступне. У відповідності до Наказу від 26.05.1999 № 34/166/131/88 «Про затвердження Правил опіки та піклування» опіка (піклування) встановлюється для забезпечення виховання неповнолітніх дітей, які внаслідок смерті батьків, хвороби батьків або позбавлення їх батьківських прав чи з інших причин залишились без батьківського піклування, а також для захисту особистих і майнових прав та інтересів цих дітей. Згідно до ч.3 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно рішення служби у справах дітей Виконавчого комітету Димитрівської міської ради від 04.12.2015 року №42, служба вважає доцільним та відповідатиме інтересам дитини встановлення опіки над малолітнім [PERSON], [INFO] та призначення опікуном [PERSON] (а.с. 17). Суд вважає зазначений висновок обґрунтованим та таким, що не суперечить інтересам дитини, а тому приходить висновку про доцільність встановлення опіки та призначення опікуном позивача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та стягнення аліментів слід задовольнити повністю.

Outcome: approved