Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

06 вересня 2017 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до Лівенської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що 15.05.2014 року померла [PERSON]. Після її смерті залишилася спадщина, яка складається з земельних ділянок площею 3,47 га та 0,70 га, що розташовані на території Лівенської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області і призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Спадкоємцем на зазначені земельні ділянки за законом після померлої [PERSON] є позивачка [PERSON] Постановою державного нотаріуса Четвертої Полтавської державної нотаріальної контори від 11.12.2014 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті 15.05.2014 року [PERSON], тому вона звернулася до суду з вказаним позовом. Позивач в судове засідання не зявилася, в матеріалах справи є заява представника позивача, в якій вона просить позов задовольнити повністю, справу розглянути без її участі. Представник відповідача Лівенської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області всудове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, надав заяву № 02-22/317 від 15.09.2017 року про розгляд справи у його відсутність. Проти задоволення позовних вимог не заперечують. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Судом встановлено, що у власності [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 166043, виданого Новосанжарською районною державною адміністрацією Полтавської області 04.06.2003 року, перебувала земельна ділянка площею 3,47 га у межах згідно з планом, що розташована на території Лівенської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 12). Також у власності [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 166074, виданого Новосанжарською районною державною адміністрацією Полтавської області 04.06.2003 року, перебувала земельна ділянка площею 0,70 га у межах згідно з планом, що розташована на території Лівенської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 13). Оригінали вищезазначених державних актів втрачені, про що свідчить оголошення в газеті (а.с. 29). Згідно заповіту від 23 лютого 1981 року [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] (а.с. 14). Також згідно заповіту від 26.11.2003 року [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] (а.с. 15). Згідно повторного свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 267925, виданого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції 06.06.2014року, [PERSON] померла 15 травня 2014 року (а.с. 17). Померла [PERSON] є рідною тіткою позивачки [PERSON], що підтверджено матеріалами справи (а.с.18, 19, 20, 21, 22, 23). В повідомленні завідувача Четвертою Полтавською державною нотаріальною конторою № 1279/0214 від 15.09.2017 року вказано, що після померлої 28.04.2010 року [PERSON] заведена спадкова справа № 532 від 25.12.2010 року. Подана заява про прийняття спадщини від дочки померлої [PERSON] (а.с. 41). Також з повідомлення завідувача Четвертою Полтавською державною нотаріальною конторою № 1278/0214 від 15.09.2017 року вказано, що після померлої 15.05.2014 року [PERSON] заведена спадкова справа № 290/2014 від 09.10.2014 року. Подана заява про прийняття спадщини від [PERSON] (а.с. 42). Стаття 1218 Цивільного кодексу України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Пункт 4.18. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, передбачає, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Абзаци 2, 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, передбачають, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання права власності в порядку спадкування, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved