Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

06.07.2018 року позивач звернулася до Ірпінського міського суду Київської області з даним позовом, яким просила розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , який був зареєстрований Ірпінським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ Київської області, про що 19 липня 2011 року складено відповідний актовий запис №48(а.с.2-4, 41-43). В обґрунтування позову зазначила, що з 19.07.2011 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають спільну дитину-сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею. Крім нього має ще двоє неповнолітніх дітей від попереднього шлюбу. Зазначила, що відповідач 28.04.2017 року засуджений до 5 років позбавлення волі, та відбуває покарання у Райківській виправній колонії № 73 Житомирської області. Позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося через діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, відповідач є небезпечним так як погрожує життю та здороваю їй та дітям, шлюбні відносини між ними припинені та спільне господарство не ведеться. Вважає, що по причинам, які є обґрунтованими, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, призначення строку на примирення є недоцільним.. Ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області від 22 серпня 2018 року( а.с.30) передано дану цивільну справу за підсудністю до Бориспільського міськрайонного суду Київської області. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області Яковлева Л.В. від 03.12.2018 року (а.с. 54) відкрито провадження у даній справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області Муранова-Лесів І.В. від 26 лютого 2019 року (а.с.69), відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.02.2019 року призначеного згідно розпорядження керівника апарату суду № 123 від 18.02.2019 року, прийнято до свого провадження зазначену цивільну справу та призначено до підготовчого судового розгляду. У судовому засіданні позивач повністю підтримала позовні вимоги та викладені в позовній заяві обставини, додатково зазначивши, що примирення між ними неможливе. Також зазначила, що бажає після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON] . Щодо заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином- за зареєстрованим місцем проживання, про причину неявки суд не повідомив, відзиву не подав, заяви про розгляд справи без його присутності не направив. Відповідно до вимог ст. ст. 223,280,281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач не заперечує. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 19 липня 2011 року у виконавчому комітеті Гостомельської селищної ради міста Ірпеня Київської області, про що складено відповідний актовий запис № 48, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] ( а.с.45). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] ( а.с.46). Вироком Ірпінського міського суду Київської області від 28 квітня 2017 року відповідач [PERSON] визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 24.07.2017 року вирок залишено без змін.( а.с.12-22). З листа начальника ДУ «Райківська виправна колонія № 73» Муц В.П. від 03.04.2019 за № 8-1466 (а.с.75) вбачається, що [PERSON] 30.01.2019 року звільнився з ДУ «Райківська ВК № 73» на підставі ухвали Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22.01.2019 року умовно-достроково, згідно ст.81 КК України та вибув [ADDRESS]. Як встановлено судом, сторони подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, позивач вважає, що примирення між ними неможливе. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. При цьому суд враховує вимоги ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, за змістом якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Питання про відшкодування понесених судових витрат позивач не порушує. На підставі викладеного,

Outcome: approved