Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-01 00:00:00

05 жовтня 2018 року заявниця звернулася до суду з відповідною заявою, у якій зазначила, що [INFO] у неї народилася донька [PERSON] , яка з 16 серпня 1993 року перебуває на диспансерному обліку з діагнозом хвороба Дауна з глибокою затримкою психічного розвитку до рівня імбецильності. Відповідно до довідки МСЕК серії МСЕ-10 № 065180 від 19 березня 2010 року [PERSON] є інвалідом першої групи з дитинства, непрацездатна та потребує постійного стороннього догляду. Донька проходить підтримуючу терапію в амбулаторних умовах та за станом здоров`я дезорієнтована, поводиться неадекватно, не спроможна особисто реалізовувати індивідуальні потреби, не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Посилаючись на викладене, заявниця просила суд визнати [PERSON] недієздатною, та встановити над нею опіку, призначивши її опікуном доньки. Заявниця та її представник [PERSON] (за договором про надання правової допомоги адвокатом від 16 жовтня 2018 року) в судовому засіданні вимоги викладені у заяві підтримали у повному обсязі, просили суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи у справі в судове засідання не з`явилась, до суду направила заяву про розгляд справи за її відсутності, проти вимог заявниці не заперечувала. Вислухавши пояснення заявниці та її представника, дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, суд доходить наступного. Судом встановлено, що заявниця є матір`ю [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого 30 червня 1993 року Березнегуватським райвідділом РАЦС Миколаївської області (а.с.5). Згідно записів медичної карти амбулаторного хворого, виписки з неї та висновку Березнегуватської ЦРЛ від 11 липня 2016 року, з 16 серпня 1993 року [PERSON] перебуває на диспансерному обліку Березнегуватської центральної районної лікарні з діагнозом хвороба Дауна з глибокою затримкою психічного розвитку до рівні глибокої імбецильності (а.с.9,10). Відповідно довідки до акту огляду МСЕК серії МСЕ -10 № 065180 від 19 березня 2010 року, [PERSON] є інвалідом першої групи з дитинства, вона непрацездатна та потребує постійного стороннього догляду (а.с.8). За висновком судово - психіатричного експерта № 65 від 06 березня 2019 року, донька заявниці страждає на вроджене недоумство - важку розумову відсталість. За своїм психічним станом вона не може розуміти значення своїх дій та керувати ними (а.с.48-51). Відповідно до частини 1статті 39 ЦК України - фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно статті 60 ЦК України та статті 300 ЦПК України - суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку за поданням органу опіки і піклування та призначає їй піклувальника чи опікуна. За рішенням виконавчого комітету Березнегуватської селищної ради № 22 від 19 червня 2019 року та поданням, визнано доцільним призначити заявницю опікуном доньки [PERSON] (а.с.69-71). З огляду на викладене вище суд доходить висновку, що заява заявниці є законною та обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved