Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

04 червня 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення 46198 грн. 80 коп. заборгованості за договором про надання правової допомоги, з якої 45000 грн. заборгованості за надану допомогу згідно договору №12 від 07.04.2011 року та 1198 грн. 80 коп. - 3% річних за період з 15.07.2012 року по 03.06.2013 року. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 07.04.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання правової допомоги. 14.09.2011 року сторони підписали акт здачі - прийняття виконаних робіт, відповідно до якого відповідач зобов»язаний сплатити позивачу за надану юридичну допомогу 45000 грн. згідно договору, проте відповідач не оплатив вартість виконаних робіт, у зв»язку з чим відповідач відповідно до ст. 625 ЦК України нарахував 3% річних за прострочення виконання зобов»язання по договору. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги і наполягав на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.04.2011 року між адвокатом [PERSON] та [PERSON] укладено договір №12 про надання правової допомоги. Згідно п.1.1 договору клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов»язання про надання правової допомоги в цивільно-правових відносинах між [PERSON] та [PERSON] з усіма правами, які надаються позивачу, відповідачу в судовому процесі з переліком прав, передбачених ст.ст. 27, 31 ЦПК України. Також даним пунктом договору передбачено право адвоката бути представником клієнта в усіх органах влади, підприємств, незалежно від форми власності, органах прокуратури, правоохоронних органах та державній виконавчій службі. Відповідно до п.2.1 договору адвокат зобов»язаний використовувати всі надані йому законом права і способи захисту з метою доведення обставин, підтверджуючих позовні вимоги клієнта і надати йому юридичну допомогу. Крім того, пунктами 2.5, 3.1 договору сторони передбачили, що сума гонорару по даному договору є конфіденційною і не може бути розголошена сторонами. Оплата винагороди складає 65000 грн. За актом №02 здачі-прийняття послуг, наданих згідно договору №12 від 07.04.2011 року, складеного 14 вересня 2011 року, загальна сума за надання послуги складає 45000 грн. і претензій щодо отриманих юридичних консультаційних послуг замовник не має. Між сторонами мало місце укладення цивільно-правової угоди, зокрема, договору про надання послуг, який має виконуватись відповідно до вимог ст. 526 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона ( виконавець) зобов»язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення повної діяльності, а замовник зобов»язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов»язання. Згідно зі ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов»язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов»язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов»язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до принципу свободи договору, закріпленого в ст.. 627 ЦК України, сторони добровільно уклали договір про надання послуг за плату та самостійно визначили її розмір і порядок розрахунків. Як вбачається з акту №02 здачі-прийняття послуг, наданих згідно договору №12 від 07.04.2011 року, складеного 14 вересня 2011 року було визначено найменування послуг, зокрема надання консультації, підготовка та подання позову, участь в судовому засіданні першої та апеляційної інстанції, складання апеляційної скарги на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова, представництво інтересів замовника в органах виконавчої служби. Загальна сума за надання послуги складає 45000 грн. Замовник претензій щодо отриманих юридично-консультаційних послуг не має. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідачем не надано суду беззаперечних доказів невиконання послуг наданих згідно договору №12 від 07.04.2001 року, де він особисто підписав акт здачі-прийняття послуг та визначив його розмір, при цьому відповідач до порядку оплати послуг претензій не мав. За таких підстав з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором №12 про надання правової допомоги від 07 квітня 2011 року в сумі 45000 грн. 00 коп. Одночасно, суд не знаходить правових підстав щодо стягнення з відповідача 3% річних в сумі 1198 грн. 80 коп. за період з 15.07.2012 року по 03 червня 2013 року. Також підлягають стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 450 грн. 00 коп.

Outcome: partial