Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

06 квітня 2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, в якому просить суд: стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення аліментів робити щомісяця, починаючи від дня подачі позовної заяви й до досягнення найменшою дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Також просила стягнути на її користь з відповідача витрати на сплачену нею правничу допомогу адвоката за консультацію та складання позовної заяви в розмірі 1000 (тисячу) гривень. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем з 25.10.2003 по 31.10.2017, від якого мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дітей та не виконує свої батьківські обов`язки. Відповідач офіційно не працює та офіційного постійного доходу немає. Хоча працює не офіційно, має достатній доход надавати дітям матеріальну допомогу. 29 квітня 2021 року ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду по вказаній справі було відкрито спрощене позовне провадження з викликом, повідомленням сторін. Позивач у судове засідання не прибула, була повідомлена про дату, час і місце судового засідання. Відповідач у судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відтак суд, відповідно до п.1 ч.3 ст.223\~ЦПК України ухвалив провести судовий розгляд справи за відсутності сторін. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 25.10.2003 між [PERSON] та [PERSON] виконкомом Шабівської сільради Білгород-Дністровського району Одеської області укладено шлюб, про що зроблено актовий запис № 48 та що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 6). Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.10.2017 розірвано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ), [INFO] , зареєстрований 25.10.2003 року у виконкомі Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, актовий запис № 48 (а.с. 7). Відповідач [PERSON] є батьком неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03.10.2018, виданим Білгород-Дністровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с. 9) та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07.03.2006, виданим Шабівською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області (а.с. 10), які проживають з позивачем [PERSON] , що підтверджується довідкою №494 від 01.04.2021 виданою Шабівською сільською радою (а.с. 12). За твердженням позивача, батько дітей матеріальної допомоги на їх утримання не надає, хоча має можливість та обов`язок їх забезпечення. Згідно акту обстеження побутових умов проживання, складеного 01.04.2021 комісією у складі депутата Шабівської сільської ради у присутності сусідів (а.с. 13) батько дітей з ними не проживає, за вказаною адресою не з`являється. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У відповідності до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 5 ст.183 СК України, визначений розмір аліментів із розрахунку: на одну дитину\~однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей\~половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів малолітніх дітей, враховуючи, що\~ст. 180 СК України\~покладає обов`язок утримувати дитину на обох батьків, прийнявши до уваги, що чинним законодавством чітко передбачений розмір аліментів, що вираховується від заробітку /доходу/ платника аліментів, виходячи з кількості дітей, прийнявши до уваги вікову категорію дітей, їх потреби, суд приходить до висновку, що в даному випадку доцільним буде стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з моменту звернення до суду, тобто з 06.04.2021 і до досягнення повноліття [PERSON] , [INFO] , тобто до 20.07.2022 включно, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, позивач просить стягнути на її користь з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 1 000 (тисячу) грн. Відповідно до ч.1\~ст.137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно із ч.2\~статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3\~ст.137 ЦПК України). Як вбачається, в матеріалах справи перебуває детальний опис робіт від 06.04.2021 року про надання правової допомоги (а.с. 14). Згідно квитанції № 3 (а.с. 11) [PERSON] передано відповідні кошти адвокату. Таким чином, дослідивши вищезазначені документи по оплаті витрат на правову допомогу встановлено, що позивачкою відповідно до вимог\~ст.137 Цивільного процесуального кодексу України, надані належні докази щодо обсягу наданих їй представником послуг і виконаних робіт та їх сплаченої вартості; докази, які підтверджують здійснення її представником відповідних витрат; детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У зв`язку з цим, суд вважає, що вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення на її користь витрат на правничу допомогу в розмірі 1 000 (тисяча) грн. обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: 1) стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved