Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

07.04.2016 року начальник служби у справах дітей Золочівської районної державної адміністрації [PERSON] звернулася до суду з даним позовом. в якому просила позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні трьох малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідно до листа служби у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації про вимогу позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні її трьох малолітніх дітей, висновку органу опіки та піклування Дергачівської районної державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] останню необхідно позбавити батьківських прав. В судове засідання представник позивача Служби у справах дітей Золочівської районної державної адміністрації [PERSON] не зявилася, надала до суду заяву в якій просить проводити розгляд справи за її відсутності у звязку зі службовою завантаженістю. Відповідач в судове засідання не зявилась з невідомих суду причин, про день , час та місце проведення судового засідання повідомлялась своєчасно та належним чином. До суду повернулося поштове повідомлення про неможливість вручення судової повістки у звязку із відсутністю адресата за адресою: вул.. Центральна,5 с. Ковалі Золочівського району Харківської області. Однак, відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином, враховуючи відсутність відповідача за адресою його реєстрації, що підтверджена інформацією Одноробівської сільської ради Золочівського району Харківської області, суд вважає її такою, що повідомлена про дату судового засідання належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що [PERSON] є матірю малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] що підтверджується копіями свідоцтв про народження серія 1-ВЛ №100312, 1-ВЛ №149261 та 1-ВЛ №225459 відповідно (а.с.6,7,8) У наданому суду висновку органу опіки та піклування Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] зазначається, що [PERSON] є матірю малолітніх дітей [PERSON], [PERSON] та [PERSON], проживає у фактичних шлюбних відносинах із біологічним батьком дітей Усубовим Мехрабом Олідостом, який не має паспорту та не є громадянином України. Одночасно зазначено, що мати відносно дітей є одинокою. Неодноразово до служби надходили звернення сусіда родини [PERSON] про неналежне виконання батьками своїх обовязків щодо виховання дітей, полишення їх вдома самих, зловживання спиртними напоями. [PERSON] зазначав, що діти тривалий час перебувають брудні та голодні без нагляду дорослих, що може становити загрозу їх життю та здоровю. Службою у справах дітей проводилися неодноразові профілактичні бесіди із [PERSON], родина деякий час перебувала під супроводом фахівця із соціальної роботи. Зазначено, що [PERSON] притягалася до адміністративної відповідальності за ч. 2\~ст. 184 КУпАП, двічі на електронну адресу служби надходили повідомлення про скоєння фізичного насильства над дітьми з боку дорослих, підтверджені аудіозаписами. Зазначено, що діти були вилучені з родини, коли було виявлено, що вони тривалий час перебувають без нагляду дорослих, у брудному одязі, а продукти харчування у будинку відсутні. За клопотання служби у справах дітей Дергачівської райдержадміністрації 23.02.2016 року малолітніх дітей було влаштовано до Харківського центру соціально-психологічної реабілітації «Гармонія» для проходження курсу соціально-психологічної реабілітації. Орган опіки вважав доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Золочівськимй районним судом Харківської області вже відмовлялося у задоволенні позову про позбавлення батьківських прав [PERSON] (а.с. 2-5). При вирішенні спору суд виходив з того, що вони врегульовані нормами\~\~СК України. Статтею 150 СК України\~визначені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Так, батьки зобов'язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину.\~Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Статтею 157 СК України\~визначено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Стаття 164 СК України\~обумовлює підстави позбавлення батьківських прав, так, мати,\~батько\~може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до положень\~ст. 165 СК України\~право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до положень ст.ст.\~58, 59 ЦК України\~опіка встановлюється над малолітніми особами,\~які є сиротами або позбавлені батьківського піклування; піклування встановлюється над особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування. Згідно з ч. 1\~ст. 32 ЦК України\~неповнолітньою є особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Статті\~10,\~59,\~60 ЦПК України\~передбачають, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відтак, аналізуючи надані в якості доказів матеріали, суд не вбачає підстав для позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні трьох малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та вважає, що таке позбавлення не відповідає інтересам дітей, виходячи з наступного. Оцінюючи наданий суду висновок органу опіки та піклування невиконання [PERSON] своїх батьківських обовязків суд знаходить їх невмотивованими, оскільки обставини, що ставляться у вину [PERSON] документально не підтверджені, відсутні посилання на конкретні докази, у висновку містяться лише судження щодо членів родини та умов її проживання. Так, зокрема, доказів притягнення [PERSON] до відповідальності за неналежне виконання нею батьківських обовязків у висновку не наведено, суду вказані докази також не надані. Доказів ведення аморального способу життя відповідачем [PERSON], як то негативна характеристика з місця проживання, перебування на обліку у відповідних установах, через зловживання спиртними напоями тощо суду не надано, у висновку на них також відсутнє посилання. Суд критично оцінює посилання служби у справах дітей Дергачівської РДА у висновку на надходження двох повідомлень про скоєння фізичного насильства над дітьми з боку дорослих, як на доказ неналежного виконання [PERSON] своїх батьківських обовязків. Оскільки у висновку не зазначено долю цих звернень, чи були вони перевірені, підтвердилися чи спростовані, якщо підтверджені, то хто встановлений порушником, та які службою вжиті заходи. Доказів соціальної занедбаності малолітніх дітей суду не надано. Відтак, виходячи з наданих доказів суд доходить висновку, що позивачем в розумінні положень ст.ст.\~10,\~59,\~60 ЦПК України\~не надано належних та допустимих доказів неналежного виконання [PERSON] своїх батьківських обовязків відносно її малолітніх дітей: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], в той час як позивач не був обмежений у праві надання вказаних доказів, проте своїм правом не скористався в судові засідання жодного разу не зявився, подавав заяви про розгляд справи за відсутності представника. За таких обставин суд вважає, що позов про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не підлягає задоволенню. Відповідно за відсутності підстав для позбавлення батьківських прав [PERSON] діти мають бути повернуті у родину, та будуть перебувати на утриманні матері, як і перебували до їх вилучення. Враховуючи, що судом відмовлено у задоволенні позову, а позивач від сплати судового збору звільнений, судові витрати компенсуються за рахунок держави.

Outcome: dismissed