Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

06.02.2017 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 06.02.2017 року до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що на даний час перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні та проживає з нею. Відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дитини з 29.10.2016 року, в звязку з чим змушена звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити. Вказала, що з осені 2016 року проживає з сином окремо від відповідача. За весь час в грудні 2016 року останній сплатив 300 грн., купив санки. 07.03.2017 року купив курточку синові за 500 грн. та продукти харчування. Ніякої іншої допомоги не надає. Вважає, що витрати щомісяця на утримання дитини становлять 2200 грн., що складається із 1300 грн. на продукти (молоко, кефір, яблука, банани), 260 грн. оплата за дитячий садок, 600 грн. на підгузки, 150 грн. на м'ясо. Вказала, що отримує щомісяця соціальну допомогу в розмірі 860 грн., але даних коштів не вистачає на забезпечення потреб дитини в повній мірі. Відповідач позов визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів, але не погодився із визначеним позивачем розміром. Пояснив, що в грудні 2016 року надав допомогу на утримання дитини в розмірі 2800 грн., оскільки на той час позивач проживала з дитиною в найманій квартирі. В подальшому запропонував позивачу сплачувати кожного місяця 1000 грн. на утримання дитини, але остання відмовилася. Посилаючись на те, що позивач отримує соціальну допомогу в розмірі 860 грн. в місяць, дитина відвідує дитячий садок, в звязку з чим позивач має можливість працевлаштуватися, просить визначити розмір аліментів у передбаченому законом розмірі, врахувавши, що він на підставі рішення суду вже сплачує аліменти на утримання 2-х неповнолітніх дітей від першого шлюбу в розмірі 1/3 частини доходу. В січні 2017 року був змушений звільнитися, на даний час офіційно не працює, інших доходів не має. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, що слідує із свідоцтва про шлюб серії 1-ВЛ № 260857, виданого 07.07.2015 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 804. Від шлюбу в сім'ї росте неповнолітній син [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії 1-ВЛ № 418451, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1757. Ст.180 СК України зобовязує батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, з урахуванням положень ч.2 ст.181 СК України може брати участь у її утриманні в грошовій (або) натуральній формі. З положень ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, або у твердій грошовій сумі. Зі змісту довідки № 193 від 06.02.2017 року, виданої КП «Благоустрій» Валківської міської ради Харківської області, вбачається, що син [PERSON], [INFO] проживає разом з матірю - позивачем у справі та знаходиться на її утриманні. При визначенні розміру аліментів у відповідності до ч.1 ст.182 СК України суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач сплачує аліменти на користь першої дружини [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) але не нижче 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дітьми 18-річного віку, що слідує із виконавчого листа № 614/810/16-ц, виданого 21.11.2016 року Борівським районним судом Харківської області та підтверджується копіями квитанцій про переказ коштів, згідно яких відповідач станом на 2017 рік сплачує аліменти щомісяця в сумі 725 грн. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину згідно з положеннями ч.2 ст.182 СК України не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Як передбачає ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Ч. 2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач сплачує аліменти на утримання 2-х неповнолітніх дітей від першого шлюбу в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, що не позбавляє сторони у майбутньому звернутися до суду з позовом про зміну порядку стягнення і розміру аліментів. Судові витрати у справі відповідно до положень ч.3 ст.88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: partial