Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

05 травня 2015 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (надалі - КБ «Приватбанк») звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначив, що 10.10.2007 року між КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №MR14GK04000111 (надалі - Кредитний договір). Відповідно до Кредитного договору, відповідач [PERSON] отримав кредит в розмірі 18000,00 доларів США зі строком повернення до 10.10.2027 року, та зобов'язався повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановленому Кредитним договором. Згодом, відповідач [PERSON] перестав виконувати свої зобов'язання за Кредитним договором, внаслідок чого, станом на 15.04.2015 року у нього перед КБ «Приватбанк» виникла заборгованість в сумі 17961,69 доларів США, яка складається: 15867,97 доларів США - заборгованість за кредитом; 1125,04 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 102,97 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 10,91 доларів США - штраф (фіксована частина); 854,80 доларів США (процентна складова). Посилаючись, зокрема на ст.ст.526, 530, 1050, 1054 ЦК України, просило суд: стягнути з [PERSON] на користь КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 17961,69 доларів США, що курсом на 22,92 відповідно до службового розпорядження НБУ від 15.04.2015 року складає 411681,85 грн. за Кредитним договором, а також стягнути з [PERSON] судові витрати. Відповідач [PERSON] письмових заперечень проти позову до суду не подав. Представник КБ «Приватбанк» Осовалюк М.О., що діє на підставі довіреності в чергове судове засідання не з'явилася. Проте, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності на підставі наявних у справі документах, позовні вимоги підтримувала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в чергове судове засідання не з'явився, хоча про місце, день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Неявка в судове засідання сторін, на думку суду не є перешкодою для розгляду справи на підставі наявних у ній доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про місце, день та час розгляду справи та на власний розсуд розпорядилися своїм правом щодо прийняття участі в судовому розгляді. Суд, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши у сукупності надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 10.10.2007 року між КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №MR14GK04000111. Відповідно до Кредитного договору, відповідач [PERSON] отримав кредит в розмірі 18000,00 доларів США на придбання нерухомості, а також 4040,00 доларів США на сплату страхових платежів, зі строком повернення до 10.10.2027 року та зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,92% на місяць на суму залишку заборгованості та винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,20% від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати. Період сплати сторони визначили дати з 20 по 24 число кожного місяця. Також сторони погодили, що позичальник повинен був сплачувати банку щомісячно суму в розмірі 224,17 доларів США. У п.4.1. Кредитного договору, сторони погодили, що у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі, який зазначений у п.7.4. Договору за кожний день прострочки. При цьому відсотки за користування кредитом на суму простроченої заборгованості додатково до вищезазначеної пені банком не нараховуються. Сплата пені здійснюється у гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати. В той же час, п.7.4. Кредитного договору сторони передбачили, що при порушенні позичальником зобов'язань із погашення кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочки, але не менше 1 гривні. Також п.4.3. Кредитного договору сторони встановили, що при порушенні позичальником строків платежів за будь-яким із грошових зобов'язань, передбачених кредитним договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 250,00 грн. + 5% від суми позову, Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (§1.Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частина 2 ст.60 ЦПК України передбачає, що докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. З розрахунку заборгованості, наданої позивачем КБ «Приватбанк» вбачається, що станом 15.04.2015 року у [PERSON] перед КБ «Приватбанк» виникла заборгованість в сумі 17961,69 доларів США, яка складається: 15867,97 доларів США - заборгованість за кредитом; 1125,04 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 102,97 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 10,91 доларів США - штраф (фіксована частина); 854,80 доларів США (процентна складова). Доказів того, що заборгованість за Договором у відповідача [PERSON] перед КБ «Приватбанк» відсутня, суду не надано. Таким чином, суд приходить до висновку, що розмір заборгованості відповідача [PERSON] перед КБ «Приватбанк» за Кредитним договором станом на 15.04.2015 року становить 17961,69 доларів США, яка складається: 15867,97 доларів США - заборгованість за кредитом; 1125,04 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 102,97 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 10,91 доларів США - штраф (фіксована частина); 854,80 доларів США (процентна складова). Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частина 2 ст.1050 ЦК України передбачає, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, суд приходить до висновку, що наявність заборгованості у відповідача [PERSON] перед КБ «Приватбанк» є доказом порушення відповідачем [PERSON] своїх зобов'язань за Кредитним договором, а отже вимоги КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 15867,97 доларів США; заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 1125,04 доларів США; заборгованості по комісії за користування кредитом в розмірі 102,97 доларів США за курсом Національного банку України станом на 15.04.2015 року є обгрунтованими та підлягають задоволенню. В той же час, суд вважає, що вимоги КБ «Приватбанку» про стягнення з [PERSON] штрафу є безпідставними, оскільки відповідно до ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Р озпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 р. №1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Відповідно до вказаного розпорядження м.Маріуполь було включено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Таким чином, вимоги КБ «Приватбанк» про стягнення з [PERSON] суми штрафу (фіксована частина) в розмірі 10,91 доларів США та суми штрафу (процентна складова) в розмірі 854,80 доларів США задоволенню не підлягають. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до платіжного доручення від 20.04.2015 року, КБ «Приватбанк» за подання позову до суду сплатив судовий збір в розмірі 3654,00 грн. Отже, виходячи з принципу пропорційності, з [PERSON] на користь КБ «Приватбанк» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3477,88 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial