Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

05.05.2015 року ПАТ «Перший Український міжнародний банк» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача про звільнення майна з-під арешту, що знаходиться в заставі, а саме: автомобіль марки ВАЗ 111730, номер кузова [NUMBER], номер державної реєстрації АС 3312 АР, 2008 року випуску, сірого кольору, що належить [PERSON] В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № 6683672 від 04.08.2008 року відповідач [PERSON] передав в заставу ПАТ «Перший Український міжнародний банк» автомобіль марки ВАЗ 111730, номер кузова [NUMBER], номер державної реєстрації АС 3312 АР, 2008 року випуску, сірого кольору. У [PERSON] відділі державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції на примусовому виконанні знаходиться виконавче провадження № 46651602 про стягнення з [PERSON] 54577,79 грн. боргу та 545,78 грн. судового збору. В ході виконавчого провадження було накладено арешт на все рухоме майно боржника, в тому числі транспортний засіб марки ВАЗ 111730, номер кузова [NUMBER], номер державної реєстрації АС 3312 АР, 2008 року випуску, сірого кольору, що належить [PERSON] та є предметом застави ПАТ «ПУМБ». Існування арешту перешкоджає банку задовольнити свої вимоги за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет застави, у звязку з чим і просять зняти арешт з вказаного автомобіля. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] ВДВС Луцького МУЮ, представник третьої особи Управління ДАІ УМВС України в Волинській області та [PERSON] в судове засідання не зявилися, з невідомих суду причин, хоча належним чином були повідомлені про дату та час розгляду справи. За таких обставин, суд вважає за можливе продовжити розгляд справи без участі представника відповідача та третіх осіб на підставі наявних у справі доказів. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, зясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку,що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.08.2008 року між ПАТ «Перший Український міжнародний банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 6683672, згідно якого позивачем було надано відповідачу кредит в розмірі 10375 дол. США для придбання транспортного засобу, яке є предметом застави. Транспортний засіб марки ВАЗ 111730, номер кузова [NUMBER], номер державної реєстрації АС 3312 АР, 2008 року випуску, сірого кольору було передано ПАТ «Перший Український міжнародний банк» в заставу відповідно до Договору застави транспортного засобу № 6683700 від 04.08.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області [PERSON] зареєстрованого в реєстрі за № 2233 задля забезпечення виконання зобовязань [PERSON] в повному обсязі за укладеним між ним та банком Кредитним договором № 6683672 від 04.08.2008 року. Крім цього в судовому засіданні встановлено, що в [PERSON] відділі державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції на виконанні знаходиться виконавче провадження № 46651602 про стягнення з [PERSON] 54577,79 грн. боргу та 545,78 грн. судового збору. В ході виконавчого провадження було накладено арешт на все рухоме майно боржника, в тому числі транспортний засіб марки ВАЗ 111730, номер кузова [NUMBER], номер державної реєстрації АС 3312 АР, 2008 року випуску, сірого кольору, що належить [PERSON] та є предметом застави ПАТ «Перший Український міжнародний банк». Відповідно до ст.589 ЦК України, у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Згідно ст.572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодавець) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. У відповідності до вимог ст. 1 Закону України «Про заставу», якою передбачено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Також, згідно із вимогами ст. 19 Законом України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати, на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Згідно ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з-під арешту. Статтею 54 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майно з-під арешту, що й стало підставою для звернення до суду. Крім того, відповідно до ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець повідомляє заставодержателя не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або тоді, коли йому стало відомо, що арештоване майно боржника знаходиться у заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про звільнення заставленого майна з під арешту, що державними виконавцями виконано не було. У випадку невиконання своїх зобов»язань за кредитним договором, позивач в силу ст. 572 ЦК України, ст. 20 ЗУ «Про заставу»набуває право звернення стягнення на предмет застави та право одержати задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Згідно п.4 Постанови Пленуму ВСУ № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з акту опису» від 27.08.1976р., з подальшими змінами, за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках - особу, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. У відповідності з ст.ст. 11, 12, 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяження рухомого майна реєструється у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Враховуючи, що позивач має вищий пріоритет перед іншими кредиторами на задоволення своїх вимог за рахунок предмета обтяження, арештоване заставлене майно підлягає звільненню з-під арешту. Виходячи з наведеного, зокрема з того, що накладення постановою державного виконавця арешту на спірний автомобіль порушує переважне право заставодержателя на задоволення своїх вимог за рахунок предмету застави а також перешкоджає ПАТ «Перший Український міжнародний банк» реалізації повноважень по відчуженню автомобіля на який звернуто стягнення, суд приходить до висновку, що наявні підставі для задоволення позовних вимог банку про звільнення майна з-під арешту. Вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції слід стягнути в користь позивача 243,60 гривень судового збору.

Outcome: approved