Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

05.06.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. Під час попереднього розгляду справи 27.06.2014 року [PERSON] позовні вимоги уточнила. При цьому позивачка вказує на те, що відповідач - бувший чоловік її доньки [PERSON] Вищевказана спірна квартира належить їй (позивачці) на праві приватної власності. На теперішній час в спірній квартирі зареєстровано чотири особи: вона (позивачка), її мати [PERSON], відповідач [PERSON] та онука [PERSON], [INFO]. Як зазначає позивачка, відповідач [PERSON] у квітні 2013 року добровільно залишив квартиру, забрав всі свої особисті речі. З цього часу в квартирі не проживає, нею не цікавиться, не несе витрати по її утриманню. Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що відповідач [PERSON] на спірній житловій площі не проживає без поважних причин більше року, добровільно залишив квартиру і з цього часу квартирою не цікавиться, не несе витрати по її утриманню, позивачка [PERSON] просить задовольнити її позовні вимоги від 27.06.2014 року (а.с.13-14). В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився. За останнім відомим місцем проживання - в квартирі [ADDRESS] відповідач не проживає, місце його проживання позивачці та 3-м особам невідоме. Тому, зі згоди позивачки суд ухвалює заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. 3-я особа [PERSON] та представник 3-ї особи [PERSON] позовні вимоги підтримали та підтвердили обставини, на які посилається позивачка [PERSON] Заслухавши пояснення позивачки [PERSON], 3-ї особи [PERSON], допитавши свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що спірна квартира [ADDRESS] відповідно до Свідоцтва про право власності на житло, виданого Відділом приватизації державного житлофонду Ватутінської районної державної адміністрації 18.10.1993 року, належала на праві спільної часткової власності позивачки [PERSON], її батькам - [PERSON] та [PERSON], та дочці [PERSON], в рівних долях (а.с.4). Судом також встановлено, що донька позивачки [PERSON] 06.05.2011 року зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON]. 15.11.2012 року відповідач був зареєстрований на спірну житлову площу. (а.с.5,6). В подальшому, заочним рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 01.10.2013 року шлюбу між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.6,32,33,34). На теперішній час в квартирі [ADDRESS] зареєстровані чотири особи: позивачка, її мати [PERSON], онука [PERSON], [INFO], та колишній зять позивачки [PERSON] - відповідач по справі (а.с. 5). Позивачка [PERSON] стверджує в судовому засіданні, що відповідач [PERSON] з квітня 2013 року в спірній квартирі не проживає, забрав всі свої особисті речі і добровільно залишив квартиру. З цього часу квартирою не цікавиться, не несе витрати по її утриманню. Позивачка також зазначає, що будучи зареєстрованим у спірній квартирі, [PERSON], як стороння особа, перешкоджає їй, як власнику квартири, користуватися та розпоряджатися нею. Посилаючись на викладені обставини, [PERSON] вважає, що відповідач [PERSON] на спірній житловій площі не проживає без поважних причин більше року, тому втратив право користування нею. Суд вважає, що вказані доводи позивачки знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Так, відповідно до вимог ст.405 ЦК України, члени сім»ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ч.4 ст. 156 ЖК України до членів сім»ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч.2 ст.64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Як вказує в судовому засіданні позивачка, [PERSON] з квітня 2013 року на спірній житловій площі в квартирі [ADDRESS] не проживає. З цього ж часу відповідач спірною квартирою не цікавиться, не несе витрати по її утриманню, крім того, не здійснює жодних дій в своїх інтересах, які б свідчили про його намір користуватися спірною житловою площею. При цьому перешкод в користуванні квартирою позивачка та 3-ї особи йому не створювали. Факт не проживання відповідача [PERSON] у квартирі [ADDRESS] підтверджується поясненнями свідка [PERSON], яка підтвердила факт непроживання відповідача у спірній квартирі з квітня 2013 року. Вищевказані обставини підтверджуються також матеріалами справи, а саме: повідомленнями Деснянського РУ ГУ МВС України в м.Києві від 14.07.2014 року № 46/5978 та довідкою ЖЄКу-304 Деснянського району м.Києва № 28 від 02.07.2014 року про те, що відповідач із заявами про неможливість проживання на спірній житловій площі та будь-якими іншими заявами до зазначених установ не звертався, а також повідомленням Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3» Деснянського району м.Києва № 521 від 02.07.2014 року про те, що [PERSON] з 01.04.2013 року по 01.07.2014 року в базі даних не зареєстрований, як такий, що звертався до лікарів за медичною допомогою (а.с.30,37,38). Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази, суд дійшов до висновку, що відповідач [PERSON], [INFO], з квітня 2013 року в квартирі [ADDRESS] не проживає, квартирою не цікавиться, не несе витрати по її утриманню, перешкод в проживанні позивачка та 3-ї особи йому не створювали. При таких обставинах суд вважає, що відповідач [PERSON] більше року без поважних причин не проживає у вищевказаній квартирі, тому втратив право користування нею. На підставі викладеного,

Outcome: approved