overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

06.09.2017 року представник позивача звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 16846,19 грн. за кредитним договором №б/н від 09.09.2011 року та судові витрати в сумі 1600 грн.. В обґрунтування позову вказує на те, що відповідач отримав кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, та не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, таким чином зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з цим має заборгованість до стягнення в розмірі 16846,19 грн.. Представник позивача надав суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про одержання ним судової повістки, причини своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що 09.09.2011 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір. Відповідно до наданого розрахунку, станом на 31.07.2017 року загальна заборгованість по кредитному договору за невиконання умов договору складає 16846,19 грн. (а.с.4). Згідно із статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Щодо зміни кредитного ліміту [PERSON] керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Згідно з ст. 11 Цивільного Кодексу України цивільні права та обовязки виникають на підставі договору або правочину. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частин 1,2 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобовязання. Боржник звільняється від відповідальності лише в тому випадку, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні зобовязання. Таких доказів суду не надано, вимоги позивача не спростовано. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути вказану заборгованість. Позивачем понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1600,00 грн., які у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача стягуються на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

06.09.2017 року представник позивача звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 48578,59 грн. за кредитним договором №б/н від 09.03.2011 року та судові витрати в сумі 1600 грн.. В обґрунтування позову вказує на те, що відповідач отримала кредит у розмірі 3400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, та не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, таким чином зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. У зв'язку з цим має заборгованість до стягнення в розмірі 48578,59 грн.. Представник позивача надав суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про отримання нею судової повістки, причини своєї неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що 09.03.2011 року між [PERSON] та позивачем було укладено кредитний договір. Відповідно до наданого розрахунку, станом на 31.07.2017 року загальна заборгованість по кредитному договору за невиконання умов договору складає 48578,59 грн. (а.с.4). Згідно із статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Щодо зміни кредитного ліміту [PERSON] керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Згідно з ст. 11 Цивільного Кодексу України цивільні права та обовязки виникають на підставі договору або правочину. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частин 1,2 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобовязання. Боржник звільняється від відповідальності лише в тому випадку, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні зобовязання. Таких доказів суду не надано, вимоги позивача не спростовано. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути вказану заборгованість. Позивачем понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1600,00 грн., які у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача стягуються на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

06.09.2017 р. позивач [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що з 23.06.2012 р. вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03.07.2017 р. шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання сина, має нерегулярний та мінливий дохід, тому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 06.09.2017 року. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій просила суд \~розглядати справу за її відсутності, позов підтримала повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позов визнав у повному обсязі. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

06.09.2017р. позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору від 20.09.2008 року № б/н із [PERSON], остання отримала кредит у розмірі 6000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підписавши заяву, позичальник висловила свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Банк взяті на себе зобовязання щодо надання кредиту виконав у повному обсязі. Відповідач умови договору належним чином не виконала, у звязку із чим у неї утворилась заборгованість перед банком, яка станом на 31.07.2017 року становить 51567 грн. 85 коп., яка складається з: 5840,67 грн. заборгованість за кредитом; 39983,47 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3050,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи 250 грн. (фіксована частина) та 2443,71 грн. (процентна складова), у звязку із чим,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

06.09.2018 [PERSON] звернулась в суд із заявою про надання їй права на шлюб, який має намір укласти з [PERSON], мотивуючи тим, що внаслідок фактичних шлюбних відносин між нею та [PERSON], вона завагітніла, чекає народження дитини від нього, у них є спільне бажання укласти шлюб, проте вона не досягла шлюбного віку.\~\~\~\~ [PERSON] в суді заяву підтримала, покликаючись на мотиви такої, пояснила, що чекає дитину від [PERSON], термін вагітності 14 - 15 тижнів. Просить надати їй право на шлюб з [PERSON] [PERSON] заяву підтримав, пояснив, що є батьком дитини яку чекає [PERSON], він теж бажає зареєструвати з останньою шлюб. Заінтересована особа [PERSON] висловилась на підтримку заяви [PERSON] пояснила, що її дочка та [PERSON] мають намір одружитись і створити сім'ю. Вона як мати заявниці буде допомагати дітям у влаштуванні їх спільного життя, вважає, що укладення шлюбу між її дочкою та [PERSON] буде відповідати її інтересам.\~\~ Представник Городоцького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівської області в судове засідання не з'явився. Заслухавши пояснення заявниці, заінтересованих осіб, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заяву [PERSON] слід задовольнити. За положеннями ч.1 ст.22, ч.2 ст.23 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Як убачається із копії паспорта №000504005 та копії Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання (а.с.4, 6), [PERSON] народилась 28 березня 2001 року, отже шлюбного віку не досягла. Із пояснень заявниці, заінтересованих осіб в суді, із копії довідки Городоцької центральної районної лікарні №266/52 від 06.09.2018р. убачається, що [PERSON] дійсно перебуває на обліку з причини вагітності 14 15 тижнів в Городоцькій жіночій консультації (а.с.5). Отже, ураховуючи, що [PERSON] і [PERSON] вирішили створити сім'ю, суд вважає, що укладення цього шлюбу, не буде суперечити інтересам заявниці. \~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

06.09.2018 [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб укладений 20.07.2007 року між нею та відповідачем. Як на підставу позову посилається на те, що з 20.07.2007 року вона з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Протягом сумісного життя у них виникали непорозуміння, різні погляди на сімейні проблеми та життя, що призвело до втрати почуттів любові та поваги, спільно господарства не ведуть, фактичні шлюбні відносини припинені з лютого 2018 року. Від сумісного проживання мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Ухвалою суду від 28.09.2018 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 13.02.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги просила задовольнити, на примирення незгодна, на розірванні шлюбу наполягає, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач не з'являвся, про час та місце розгляду справи повідомлявся неодноразово своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як зазначено в оригіналі Свідоцтва про шлюб, 20 липня 2007 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб. Подружжя має малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Сімейні відносини між сторонами припинені в лютому 2018 року, примирення неможливе, сумісного господарства сторони не ведуть, спільно не проживають. На підставі викладеного, суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї неможливо, шлюб фактично розпався та існує формально, тому позов підлягає задоволенню. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

06.09.2018 відкрито провадження у даній справі. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 08.04.2016 зареєструвала шлюб з відповідачем, мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння, на даний час проживають окремо, вважає, що сім'я розпалася, відновлювати шлюбні стосунки не бажає, тому просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення сторін, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених вимог, виходячи з наступного. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до положень Сімейного кодексу України. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 08 квітня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка Охтирського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 42. Мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Сторони не оспорюють, що внаслідок відсутності взаєморозуміння стосунки між ними погіршувалися, що призвело до фактичного їх припинення, відновлювати стосунки вони не бажають, від запропонованого судом строку для примирення відмовилися. За таких обставин суд дійшов висновку про розірвання шлюбу між подружжям, оскільки збереження шлюбу не сприятиме збереженню сім'ї і порушуватиме права сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

06.09.2018 позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 29.01.2000, посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось через те, що у них постійно виникали сварки, у сторін різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Сторони втратили почуття любові, взаєморозуміння та поваги один до одного. З відповідачем позивач разом не проживають близько одинадцять років, шлюб існує формально, тому доцільно його розірвати. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO], яка у випадку розірвання шлюбу між сторонами залишаться проживати з позивачем. Спір про поділ майна між сторонами відсутній. Сторони у судове засідання не зявились. Від позивача до суду надійшла заява, в якій вона просить справу розглядати без її участі, позов підтримує повністю. Відповідач до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій одночасно зазначив, що позов визнає повністю. На підставі статей 211, 223 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності учасників справи та здійснити судовий розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №2\~від 12.06.2009\~року «Про\~застосування норм\~цивільного процесуального\~законодавства при\~розгляді справ\~у суді\~першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, оскільки шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

06.09.2018 позивач звернулась до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 08 червня 2012 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб, від якого мають сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом із позивачем. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, вони втратили почуття любові і поваги, мають різні погляди на сімейні цінності, сімейні відносини припинили з вересня 2017 року, проживають окремо. Позивач вважає,, що збереження шлюбу та подальше сумісне життя з відповідачем є неможливим. У судове засідання сторони не зявились, подали письмові заяви про розгляд справи без їх присутності, відповідно до яких позивач на позові наполягає, відповідач позов визнає. Дослідивши подані сторонами заяви, матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, у звязку з повним визнанням відповідачем позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб, та не суперечить чинному законодавству. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 12 червня 2008 року у Виконавчому комітеті Дударківської сільської ради Бориспільського району Київської області, про що зроблено актовий запис № 3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії 1-ОК № 131618 (а.с.7), від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження Серії І-ОК №229571 (а.с.6). Сторони подружніх стосунків не підтримують та згідно з поданими письмовими заявами позивач на позові наполягає, відповідач позов визнав, в звязку з цим можливості збереження шлюбу не вбачається. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704 грн. 80коп (а.с.1) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-07 00:00:00

06.09.2018 р. [PERSON] звернулась з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 04.03.2006 р. В період шлюбу у них [INFO] р. народився син - [PERSON]. Шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично припинені з 06.04.2017 р., сумісне життя не склалося, спільне господарство не ведеться. Змінювати прізвище на дошлюбне не має наміру. За позовом [PERSON] просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Ухвалою судді від 12.09.2018 р. було відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 08.10.2018 р. Сторони подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позов підтримує, просить задовольнити, відповідач проти задоволення позову не заперечує. З огляду на визнання відповідачем позову, суд, на підставі ч.3 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію сторін, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, оскільки бажання [PERSON] розірвати шлюб відповідає її інтересам. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно пояснень сторін, викладених в наданих суду заявах, вони не бажають підтримувати шлюбні стосунки. Згідно ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про повернення позивачу 50 відсотків сплаченого при подачі позову судового збору за рахунок державного бюджету. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

06.09.2018 р. [PERSON] звернулась з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 14.12.2013 р. 10.04.2009 р. у них з відповідачем народилась донька [PERSON] Шлюбні відносини між нею та [PERSON] фактично припинені з червня 2015 р., сумісне життя не склалося, спільне господарство не ведеться. За позовом [PERSON] просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, неповнолітню доньку залишити проживати разом з нею. Ухвалою судді від 05.10.2018 р. було відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 09.11.2018 р. 09.11.2018 р. закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду на 07.12.2018 р. 07.12.2018 р. розгляд справи було відкладено на 22.01.2019 р. за клопотанням відповідача. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подавав. На підставі ч.1 ст.223 ЦПК України розгляд справи було проведено за відсутності відповідача. В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію позивача, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, оскільки бажання [PERSON] розірвати шлюб відповідає її інтересам. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved