Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

04 травня 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна звернулося до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до Відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON], про звільнення майна з-під арешту, накладеного постановою головного державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 50244312 від 23.02.2016, зокрема: - земельної ділянки, що знаходиться за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, с. Радсад, вул. Лиманська, 6, кадастровий номер 4824283801:03:002:0065, що належить на праві власності [PERSON], що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 614220, виданим Радсадівською сільською радою Миколаївської області 08.08.2007, зареєстрованим у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010701800699; - земельної ділянки, що знаходиться за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, с. Радсад, вул. Лиманська, 5-а, кадастровий номер 4824283801:03:002:0064, що належить на праві власності [PERSON], що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 614219, виданим Радсадівською сільською радою Миколаївської області 08.08.2007, зареєстрованим у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010701800698; - земельної ділянки, що знаходиться за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, с. Радсад, вул. Лиманська, 9, кадастровий номер 4824283801:03:002:0062, що належить на праві власності [PERSON], що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 614221, виданим Радсадівською сільською радою Миколаївської області 08.08.2007, зареєстрованим у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010701800700. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 05.06.2008 між Закритим акціонерним товариством ОТП Банк, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство ОТП Банк, та [PERSON] був укладений кредитний договір № ML-401/031/2008. З метою забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за кредитним договором від 05.06.2008 № ML-401/031/2008 між Закритим акціонерним товариством ОТП Банк, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство ОТП Банк, та [PERSON] укладено іпотечний договір № PML-401/031/2008, відповідно до умов якого [PERSON] передав у іпотеку банку нерухоме майно, а саме: земельну ділянку, що знаходиться за адресою Миколаївська область, Миколаївський район, с. Радсад, вулиця Лиманська, 6; земельну ділянку, що знаходиться за адресою Миколаївська область, Миколаївський район, с. Радсад, вулиця Лиманська, 5а; земельну ділянку, що знаходиться за адресою Миколаївська область, Миколаївський район, с. Радсад, вулиця Лиманська, 9. 25.11.2011 Товариство з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг України прийняло право вимоги за кредитним договором та договором іпотеки. Станом на день розгляду спору [PERSON] надав згоду на добровільну реалізацію предмета іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, проте стало відомо, що на іпотечне нерухоме майно накладено арешти. Вказані арешти перешкоджають позивачу здійснити добровільну реалізацію іпотечного майна земельних ділянок, розташованих за адресами: Миколаївська область, Миколаївський район, с. Радсад, вулиця Лиманська, 6; Миколаївська область, Миколаївський район, с. Радсад, вулиця Лиманська, 5а; Миколаївська область, Миколаївський район, с. Радсад, вулиця Лиманська, 9, з метою погашення заборгованості за кредитним договором, у звязку з чим Товариство з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг України звернулося до суду. Представник позивача у судове засідання не зявився, 30.06.2016 подав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити та розглядати справу без його участі. Представник відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надійшло. Третя особа, належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надійшло. Відповідно до положень ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд ухвалив розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке: 05.06.2008 між Закритим акціонерним товариством ОТП Банк, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство ОТП Банк, та [PERSON] укладено кредитний договір № ML-401/031/2008. 05.06.2008 між Закритим акціонерним товариством ОТП Банк, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство ОТП Банк, та [PERSON], для забезпечення виконання умов кредитного договору № ML-401/031/2008 від 05.06.2008, був укладений іпотечний договір № РML-401/031/2008, відповідно до умов якого [PERSON] надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: земельну ділянку, що знаходиться за адресою Миколаївська область, Миколаївський район, с. Радсад, вулиця Лиманська, 6; земельну ділянку, що знаходиться за адресою Миколаївська область, Миколаївський район, с. Радсад, вулиця Лиманська, 5а; земельну ділянку, що знаходиться за адресою Миколаївська область, Миколаївський район, с. Радсад, вулиця Лиманська, 9. Відповідно до умов Договору купівлі-продажу кредитного портфелю та Договору про відступлення права вимоги від 25.11.2011 Товариство з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг України прийняло право вимоги за вказаними вище кредитним та іпотечним договорами. [PERSON] надав згоду на добровільну реалізацію предмета іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, проте Товариство з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг України стало відомо, що на іпотечне нерухоме майно накладено арешти постановою головного державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 50244312 від 23.02.2016, що підтверджується також Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта від 04.04.2016 № 56568717. Згідно з ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України Про іпотеку за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. На підставі ч. ч. 6, 7 ст. 3 Закону України Про іпотеку у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Згідно з п. 3 ст. 54 Закону України Про виконавче провадження для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Право на предмет іпотеки у Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг України виникло 05.06.2008, а постанова про накладення арешту на нерухоме майно була винесена 23.02.2016, тобто пізніше, ніж нерухоме майно було передано в іпотеку, зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з пріоритетами у черговості їх державної реєстрації. Статтею 54 Закону України Про виконавче провадження передбачено право заставодержателя на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача, оскільки накладений арешт державним виконавцем на предмет іпотеки перешкоджає іпотекодержателю реалізувати своє право на погашення заборгованості за кредитним договором за рахунок добровільної реалізації предмета іпотеки, а саме: земельної ділянки, що знаходиться за адресою Миколаївська область, Миколаївський район, с. Радсад, вулиця Лиманська, 6; земельної ділянки, що знаходиться за адресою Миколаївська область, Миколаївський район, с. Радсад, вулиця Лиманська, 5а; земельної ділянки, що знаходиться за адресою Миколаївська область, Миколаївський район, с. Радсад, вулиця Лиманська, 9, а тому вказаний предмет іпотеки слід звільнити зпід арешту.

Outcome: approved