Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

06 квітня 2018 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що проживала відповідачем без укладення шлюбу. У сторін [INFO] народилась донька [PERSON] . Донька проживає з нею. Відповідач участі в утриманні дитини не бере, матеріальної допомоги не надає. Просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки в розмірі 5000 гривень щомісячно, починаючи з 06 квітня 2018 року та до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 30 травня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 23 серпня 2018 року справу призначено до розгляду в судовому засіданні з повідомленням сторін. Заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2018 року позов [PERSON] задоволено частково. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 05 березня 2020 року заочне рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2018 року скасовано та справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. Представник позивача у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити. Пояснила, що відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що на період розгляду справи він офіційно працював та мав стабільний дохід. Позивачу відомо, що колишня дружина відповідача [PERSON] та їх донька [PERSON] у 2015 році виїхали на постійне місце проживання до Німеччини та [PERSON] їх не утримує. Крім того, відповідач посилається на те, що на його утриманні перебуває ще донька його теперішньої дружини від першого шлюбу [PERSON] , проте він не є її батьком та не має обов`язку щодо її утримання. Відповідач не приїжджає до дитини, не вітає її з днем народження, не подарував жодного подарунку, не цікавиться її життям та не приймає участь у її вихованні та утриманні. Представник відповідача у судовому засіданні зазначив, що [PERSON] визнає позов частково, а саме не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки в розмірі 1500 гривень щомісяця. Вважає, що позивачем не наведено обґрунтування на підтвердження розміру позовних вимог у сумі 5000 гривень. Відповідач не ухиляється від сплати аліментів на дитину, проте йому не зрозуміло, з яких підстав позивач визначила саме такий розмір аліментів. Просить при ухваленні рішення розстрочити його виконання. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Позивач просить суд стягнути на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 5000 гривень щомісячно, починаючи з 06 квітня 2018 року та до досягнення дитиною повноліття. Разом з тим, позивач не надавала суду доказів на підтвердження необхідності стягнення аліментів саме в такому розмірі. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини слід враховувати, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси всіх осіб та має брати до уваги інтереси не тільки позивача, але й відповідача. Відповідач зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, створювати необхідні умови для її розвитку та життя нарівні з позивачем, тобто витрати на утримання дитини мають нести спільно обоє батьків. У такому випадку, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на утримання [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 3000 гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 06 квітня 2018 року. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням часткового задоволення позову стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 704 гривні 80 копійок. Представник відповідача у судовому засіданні просив розстрочити виконання рішення суду у випадку задоволення позову. Відповідно до частин 1, 3, 4 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Наведені представником відповідача обставини не є такими, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Суд вважає, що зазначення представником відповідача про неможливість виконати рішення суду та сплатити суму не є підставою для розстрочки виконання рішення.

Outcome: partial