Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-08 00:00:00

04 лютого 2021 року представник позивача адвокат Онищенко Л.В. звернулася до суду в інтересах [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 10 серпня 2007 року Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 346, а також стягнути з відповідачки судові витрати у сумі 4908,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що позивач з відповідачкою знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 10 серпня 2007 року. Від шлюбу сторони мають трьох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги один до одного, через різні погляди на життя в зв`язку з чим втрачене почуття любові та поваги. Сторони проживають окремо з 2015 року, спільне господарство та бюджет не ведуть, спільні інтереси відсутні. Примирення та збереження сім`ї неможливе. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, від представника до суду надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності, заявлені позовні вимоги свого довірителя підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Зазначила, що не наполягає на позовних вимогах в частині стягнення з відповідачки судових витрат. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву в якій вказала, що не заперечує щодо розірвання шлюбу, з приводу стягнення з неї судових витрат заперечувала, посилаючись на складне матеріальне становище. просила розглядати справу за її відсутності. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлено наступне. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб виданого 10 серпня 2007 року, серії [NUMBER] сторони уклали шлюб 10 серпня 2007 року, який зареєстрований Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 346. Під час державної реєстрації шлюбу відповідачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.6). Від шлюбу сторони мають трьох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 13 лютого 2008 року, серії [NUMBER] ; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 01 лютого 2012 року, серії [NUMBER] ; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 06 січня 2015 року, серії [NUMBER] (а.с. 51,52,53). Проте шлюбні стосунки між сторонами не склались та вони фактично припинили шлюбні відносини, мешкають окремо, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають. Про спір між сторонами щодо розподілу спільного майна на час розгляду справи не заявлено. З огляду на розрахунок наданий державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві ПМУ МЮ (м. Одеса) позивач має заборгованість зі сплати аліментів станом на 01 січня 2020 року, яка становить 57619,00 грн. (а.с. 58-59). Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В своїй позовній заяві, поданій до суду, позивач просить розірвати шлюб, відповідачка в свою чергу, у своїй заяві також не заперечує проти задоволення позову, що є свідченням того, що вона також втратила будь-який інтерес до шлюбу з позивачем. Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить формальний характер і збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін, які не бажають зберегти сім`ю, у зв`язку з чим позов [PERSON] є таким, що підлягає задоволенню. Оскільки представник позивача не наполягала на вимогах щодо стягнення з відповідачки судових витрат, суд вважає за можливе, з урахуванням того, що троє дітей знаходяться на утриманні [PERSON] , позивач має заборгованість по сплаті аліментів, судові витрати залишити за позивачем.

Outcome: approved