Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

06 березня 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі – ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат, мотивуючи свої вимоги порушенням відповідачем зобов’язань відповідно до умов договору. У позовній заяві зазначено, що між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] було укладено кредитні договори: № 168/4398CLРТ2 від 15 березня 2012 року на суму 2868,55 грн. на строк до 18 квітня 2012 року, № 167/4398CLРТ2 від 15 березня 2012 року на суму 2868,55 грн. на строк до 18 квітня 2012 року. Між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» було укладено Договір про відступлення права вимоги, за яким право вимоги по вищезазначеним Кредитним договорам було відступлене на користь ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС». 08 жовтня 2012 року між ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (надалі Позивач) було укладено Договір факторингу № 2, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» відступило Позивачу право вимоги від Відповідача коштів по вищезазначеним Кредитним договорам (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), право на одержання яких належить ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача. ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової допомоги до [PERSON] по кредитному договору № 168/4398CLРТ2 від 15 березня 2012 року в сумі 4165,54 грн. та по кредитному договору 167/4398CLРТ2 від 15 березня 2012 в сумі 4165,54 грн. На виконання умов Договору факторингу № 2 від 08 жовтня 2012 року, згідно вимог ст.ст.512-514, 516 ЦК України, ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» було направлено Відповідачу лист з повідомленням про відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» по зазначеним Кредитним договорам. Згідно з умовами Кредитних договорів Позичальник зобов’язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом, та виконати інші зобов’язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цими Договорами. Незважаючи на це Відповідач не виконав свого обов’язку та перестав повертати наданий йому Кредит в строки, передбачені Кредитними договорами. У зв’язку з істотними порушеннями Відповідачем умов Кредитних договорів, Позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу Відповідача було направлено повідомлення про зміну умов Кредитних договорів, включення його персональних даних до бази персональних даних та вимогу про погашення загальної суми боргу. Всупереч вимогам Кредитних договорів, незважаючи на повідомлення, [PERSON] не виконала свого зобов’язання. Після відступлення ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» позивачу права грошової вимоги до Відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості, внаслідок чого у [PERSON] утворилась непогашена заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 168/4398CLРТ2 від 15 березня 2012 року в сумі 4165,54 грн., з яких: 2868,55 грн. – заборгованість по тілу кредиту; 917,72 грн. – заборгованість по процентам за користування кредитом; 0 грн. – заборгованість по комісії за управління кредитом; 379,27 грн. – пеня за порушення графіку погашення заборгованості та за кредитним договором № 167/4398CLРТ2 від 15 березня 2012 року в сумі 4165,54 грн., з яких: 2868,55 грн. – заборгованість по тілу кредиту; 917,72 грн. – заборгованість по процентам за користування кредитом; 0 грн. – заборгованість по комісії за управління кредитом; 379,27 грн. – пеня за порушення графіку погашення заборгованості. Посилаючись на протиправність дій відповідача, яким суттєво порушуються законні права кредитора, позивач просить суд стягнути [PERSON] заборгованість за кредитними договорами у розмірі 8331,08 грн. та сплачені судові витрати у розмірі 243,60 грн. Представник позивача, який належним чином повідомлений про дату, місце та час розгляду справи, не використав наданого законом права на особисту участь у судовому засіданні, надав суду письмову заяву, в якій підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с. 61). Відповідач [PERSON], яка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду справи. Згідно ч. 1 ст. 74 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Відповідно до положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Як вбачається з матеріалів справи, а саме з відомостей, наданих адресно-довідковим підрозділом ГУДМС УДМС України в Донецькій області, відповідач зареєстрований за адресою [INFO]. На вказану адресу судом здійснювалися виклики відповідача. Суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи є поштові відправлення на 22.04.2014 р. та на 16.05.2014 р. адресовані відповідачу, які були повернуті до суду за закінченням строку зберігання. Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Оскільки відповідачем не надано заяву про зміну місця проживання або місцезнаходження судові повістки із зазначенням дати надсилалися судом на вищевказану адресу. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у випадку неявки в судове засідання відповідача, належним чином повідомленого і від якого не надходила заява про розгляд справи у його відсутність або якщо вказані ним підстави неявки визнано неповажними, суд може прийняти заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Матеріалами справи підтверджено, що відповідач був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, а представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, тому суд вважає за можливе розглянути справу у заочному порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об’єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. За приписами ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При цьому згідно роз’яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. З урахуванням встановлених у справі обставин суд дійшов висновку, що спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями Цивільного кодексу України, що регулюють питання виконання зобов’язань. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Матеріалами справи підтверджено, що між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] було укладено кредитні договори: № 168/4398CLРТ2 від 15 березня 2012 року на суму 2868,55 грн. на строк до 18 квітня 2012 року, № 167/4398CLРТ2 від 15 березня 2012 року на суму 2868,55 грн. на строк до 18 квітня 2012 року (а.с. 8-9, 20-21). Відповідно до умов укладених договорів [PERSON] були надані кредити у розмірі 2868,55 грн. кожний зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% на рік. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитом, сплати нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Проте як було встановлено судом, відповідачем умови договору не виконувались. Крім того, 08.10.2012 між ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №2, відповідно до якого відбулося відступлення права грошової вимоги за вищевказаними кредитними договорами та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права вимоги кредитора до [PERSON] (а.с. 31-33). Також судом встановлено, що договори про обслуговування кредитної карти та страхуванням життя позичальника укладені в письмовій формі, підписані уповноваженою на це посадовою особою ПАТ «Платинум банк» та особисто [PERSON], зміст правочину не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства і на підставі статті 629 ЦК України цей договір є обов’язковим для виконання. Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При цьому за приписами ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Враховуючи відсутність оплати за кредитом з боку відповідача, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог про стягнення з [PERSON] суми заборгованості по кредиту в розмірі 4165,54 грн. за кредитним договором №168/4398CLРТ2 від 15 березня 2012 року та суми заборгованості по кредиту в розмірі 4165,54 грн. за кредитним договором №167/4398CLРТ2 від 15 березня 2012 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Так, за умовами договорів [PERSON] зобов’язана була сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 36% на рік. Позивач у своїй заяві надав розрахунок процентів за користування кредитом станом на час звернення до суду, тому, враховуючи, що визначення предмету та підстав позову є виключним правом позивача, суд вважає за можливе прийняти до уваги розрахунок належних до стягнення процентів саме до цієї дати та у такому розмірі, тому сума відсотків, що підлягає стягненню, склала 917,72 грн. за кредитним договором №168/4398CLРТ2 від 15 березня 2012 року та 917,72 грн. за кредитним договором №167/4398CLРТ2 від 15 березня 2012 року. Одночасно, за приписами статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. При цьому за ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання ( ст. 549 ЦК України). Судом встановлено, що за умовами п. 5.4 кредитного договору №168/4398CLРТ2 від 15 березня 2012 року та кредитного договору №167/4398CLРТ2 від 15 березня 2012 року у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту позичальник зобов’язаний сплатити на користь банку пеню в розмірі 0,3% від суми простроченого платежу за кожен день прострочки платежу. Згідно ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. Отже, з [PERSON] підлягає стягненню пеня в розмірі 379,27 грн. за кредитним договором №168/4398CLРТ2 від 15 березня 2012 року та пеня в розмірі 379,27 грн. за кредитним договором №167/4398CLРТ2 від 15 березня 2012 року. Таким чином, на підставі викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню та з відповідача підлягає стягненню поточна заборгованість за кредитним договором №168/4398CLРТ2 від 15 березня 2012 року у розмірі 2868,55 грн. та за кредитним договором №167/4398CLРТ2 від 15 березня 2012 року в розмірі 2868,55 грн.; заборгованість за процентами за кредитним договором №168/4398CLРТ2 від 15 березня 2012 року у розмірі 917,72 грн. та за кредитним договором №167/4398CLРТ2 від 15 березня 2012 року в розмірі 917,72 грн.; пеня за кредитним договором №168/4398CLРТ2 від 15 березня 2012 року в розмірі 379,27 грн. та пеня за кредитним договором №167/4398CLРТ2 від 15 березня 2012 року в розмірі 379,27 грн., а всього в розмірі 8331,08 грн. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За приписами частини 1 статті 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Отже з урахуванням задоволення позову в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved