Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

06 червня 2019 року позивач [PERSON] звернувся до Костянтинівського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про виключення з актового запису № 40 від 25 січня 2005 року, складеного Костянтинівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецької області, про народження [PERSON] , [INFO] , відомостей про батька [PERSON] , посилаючись на те, що він записаний батьком [PERSON] , проте не має з ним кровного споріднення. В обґрунтування заявлених позовних вимог послався на те, що протягом 2004 року співмешкав з [PERSON] , [INFO] . [INFO] [PERSON] народила сина - [PERSON] . Оскільки позивач вважав себе біологічним батьком хлопчика, то в свідоцтві про народженні дитини він був вказаний батьком дитини. З [PERSON] з 2005 року він ніяких стосунків він не підтримував. Дитина проживала у сім`ї матері. Оскільки [PERSON] почала зловживати спиртними напоями, не приділяла дитині уваги, а він мешкав окремо, у 2009 році вони були позбавлені батьківських прав та з нього стягнуті аліменти на утримання дитини. Опікуном дитини був призначений відповідач [PERSON] . [INFO] [PERSON] , яка на момент смерті мала прізвище « [PERSON] », померла. Влітку 2018 року від спільних із [PERSON] знайомих він дізнався, що не є батьком дитини, про що [PERSON] особисто їм говорила. Тому він вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав. У підготовчому судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, просив задовольнити клопотання про призначення молекулярно-генетичного дослідження для вирішення спірного питання: чи є позивач батьком дитини [PERSON] . Відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечував, надав відзив у якому зазначив, що не є належним відповідачем по справі, позивач звернувся з цим позовом лише тому, що у зв`язку із наявною заборгованістю по сплаті аліментів, державний виконавець почав процедуру реалізації належного позивачу автомобіля в рахунок погашення заборгованості. Зазначив, що позивач добровільно у 2005 році у відділі ДРАЦС подав заяву про те, що саме він є батьком дитини. (а.с.29-32). Ухвалою суду від 19 лютого 2020 року до участі у справі було залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, орган опіки та піклування Костянтинівської міської ради (а.с.91). Представник третьої особи Костянтинівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області у підготовчому судовому засіданні проти призначення по справі експертизи не заперечував. Враховуючи те, що обставини щодо відсутності кровного споріднення між позивачем [PERSON] , який записаний батьком, та дитиною [PERSON] мають істотне значення для справи, та для їх з`ясування необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, а також те, що сторонами не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань, ухвалою суду від 17.06.2020 року у справі була призначене молекулярно-генетичне дослідження, та доручене її проведення Харківському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав заяву у якій підтримав позов, просив розглянути справу за його відсутності У судові засідання, призначені на 23.10.2020 року, 18.11.2020 року та 01.12.2020 року, відповідач [PERSON] та представник третьої особи не з`явились, про час та місце їх проведення повідомлялись належним чином. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.05.2005 року батьками [PERSON] , який народився [INFO] у м. Костянтинівка Донецької області, є [PERSON] та [PERSON] . Актовий запис про народження №40 (а.с.6). Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 14 жовтня 2009 року [PERSON] та [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно дитини - сина [PERSON] , [INFO] , над яким встановлено опіку та призначено опікуном [PERSON] та стягнуто на його користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісяця, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 липня 2009 року до повноліття дитини (а.с.37). Рішенням Виконкому Костянтинівської міської ради № 377 від 16 грудня 2015 року призначено опікуном над малолітнім [PERSON] , [INFO] , відповідача [PERSON] (а.с.36) Зазначені обставини, крім наведених рішень суду, повністю визнаються сторонами, а тому у відповідності до ч.ч.1,4 ЦПК України, не підлягають доказуванню. Зміна прізвища [PERSON] на « [PERSON] » підтверджена Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №00021184539 від 11.10.2018 року (а.с.8). Згідно копії повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09.10.2018 року, виданого Костянтинівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області [PERSON] , яка народилась [INFO] у м. Костянтинівка Донецької області, померла [INFO] у м. Костянтинівка Донецької області (а.с.7). Суд не враховує заперечення відповідача [PERSON] щодо тотожності осіб матері дитини « [PERSON] » та померлої « [PERSON] », оскільки зазначене питання не є предметом розгляду у цій справі, доказів на підтвердження вказаних заперечень відповідачем не надано. Крім того, відповідно до статті 55 Цивільного кодексу України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Згідно частини 4 статті 66 Цивільного кодексу України опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. Статтею 59 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що права, свободи та інтереси малолітніх осіб, неповнолітніх захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом. Рішенням Виконкому Костянтинівської міської ради № 377 від 16 грудня 2015 року відповідача [PERSON] призначено опікуном над малолітнім [PERSON] , [INFO] . Таким чином, заперечення відповідача [PERSON] , що він не є належним відповідачем по справі не ґрунтуються на законі. Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Згідно ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи. Відповідно до висновку судової молекулярно-генетичної експертизи від 22.09.2020 року №9/835СЕ-20, проведеної експертами Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, біологічна спорідненість гр. [PERSON] , який народився [INFO] у м. Запоріжжя відносно дитини - [PERSON] , який народився [INFO] у м. Костянтинівка, Донецької області, виключається (а.с.146-163). Відповідно до ч. 5 ст. 136 СК України не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123цього Кодексу. Тлумачення статті 136 СК України свідчить, що підставою для оспорювання батьківства є невідповідність встановленого батьківства факту біологічного походження. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, записаною батьком і дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей з актового запису про народження дитини. Отже, в ході судового розгляду перевірці підлягають обставини чи особа, яка оспорює батьківство, знала в момент реєстрації себе батьком дитини, що не є батьком дитини, або за встановленими обставинами справи не могла про це знати. Відповідно, з урахуванням вимог ч.3 ст. 12 ЦПК України на позивача покладається тягар доведення, що він не є біологічним батьком дитини, а відповідач у справі повинен довести належними та допустимим доказами, що позивач в момент реєстрації себе батьком дитини знав, що не є батьком дитини, або за встановленими обставинами справи не міг про це знати. Доказів на підтвердження наведених обставин відповідачем суду не надано. Відповідно до п.п.2.13, 2.16 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011р. за № 55/18793, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану, різновидом яких є актовий запис про народження дитини, є серед іншого і рішення суду про виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження. Зміни, доповнення, виправлення, зазначені в рішенні суду, вносяться в паперові носії актових записів цивільного стану та одночасно до Державного реєстру цивільного стану. За правилами ст. 134 Сімейного Кодексу України, на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до п.п.20 п.1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Враховуючи доведеність позовних вимог, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини. На підставі наведеного та

Outcome: approved