Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

05.11.2018 року позивач [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області з цивільним позовом до [PERSON] , в якому зазначив, що рішенням Володарського районного суду Донецької області з нього на користь останньої було стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх доходів щомісяця, починаючи з 12.01.2011 року до його повноліття, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Проте, на даний час змінився його сімейний та матеріальний стан. Так, він перебуває у другому шлюбі та має на утриманні другу дитину. Також, він має непрацездатних батьків-пенсіонерів, які є інвалідами та внутрішньо переміщеними особами. На теперішній час він безробітний, а його дружина знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 4-х років, не працює, оскільки їх дитина потребує домашнього догляду. В зв`язку з чим просив змінити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Володарського районного суду Донецької області від 11.02.2011 року з нього на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі щомісячно в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12.11.2018 року, з урахуванням винесеної в послідуючому ухвали суду від 18.12.2018 року про внесення виправлень в ухвалу від 12.11.2018 року, вищевказану цивільну справу передано на розгляд до Володарського районного суду Донецької області за підсудністю. Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 18.02.2019 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Крім цього, відповідачці визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копія зазначеної ухвали була надіслана сторонам. Також відповідачці разом з ухвалою надіслано копію позовної заяви з доданими до неї документами. Відповідачка у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подала. Також слід зазначити, що 27.05.2019 року, представником позивача - адвокатом Темір І.В. до початку першого судового засідання подано заяву про уточнення позовних вимог від 20.05.2019 року та докази про направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншій стороні (відповідачці). Відповідно до зазначеної заяви, позивач, не змінюючи підстави позову, змінив розмір позовних вимог, та просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Володарського районного суду Донецької області від 11.02.2011 року з нього на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з 1/4 до 1/6 частини з усіх видів його доходу (заробітку) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В зв`язку з подачею стороною позивача зазначеної заяви, розгляд справи було відкладено на іншу дату. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Явку до суду свого представника [PERSON] , не забезпечив. Представник позивача [PERSON] - адвокат Темір В.В. у судове засідання також не з`явився. Надав суду письмову заяву, в якій позов підтримав у повному обсязі, наполягав на його задоволенні та просив справу розглянути у його відсутність та відсутність позивача. Відповідачка [PERSON] до суду не з`явилася. Продату, час і місце розгляду справи повідомлялася за зареєстрованим місцем проживання, але на адресу суду повернувся конверт з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання». Таким чином її місцезнаходження та місце роботи суду не відомо, тому вона повідомлена продату, час і місце розгляду справи на підставі вимог ч.11 ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Між тим слід зазначити, що зазначений спосіб повідомлення сторони відповідача продату, час і місце судового розгляду справи, повністю узгоджується з правовою позицією викладеною в постанові Донецького апеляційного суду від 21.02.2019 року у справі № 222/1640/18, провадження № 22-ц/804/746/19. Згідно ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників справи достатніми, суд розглянув справу в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами у відсутність нез`явившихся учасників справи. Дослідивши матеріали справи, письмові докази, розглянувши письмову заяву представника позивача - адвоката Темір В.В., суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Так, судом встановлено, щ згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 06.05.2010 року, позивач та відповідачка є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Володарського районного суду Донецької області від 11.02.2011 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісяця, починаючи з 12.01.2011 року до його повноліття, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і дане рішення набуло законної сили 21.02.2011 року. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 27.09.2013 року [PERSON] 27.09.2013 року зареєстрував шлюб з [PERSON] та останній після державної реєстрації шлюбу присвоєно прізвище « [PERSON] », про що зроблено відповідний актовий запис № 768. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 21.01.2015 року [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки № 51-5/714 про потребу дитини (дитини-інваліда) у домашньому догляді та висновку ВКК № 51-5/714 КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2 м. Маріуполя» від 20.12.2017 року [PERSON] , [INFO] , за станом здоровця потребує домашнього догляду матері строком до 4-х років. Згідно розпорядження по цеху металоконструкцій № 19/710 від 29.12.2017 року ТОВ «Метінвест-Маріупольський ремонтно-механічний завод» комірникові ділянки по підготовці виробництва [PERSON] надано відпустку до догляду за дитиною до досягнення нею 4-х річного віку з 13.01.2018 року по [INFO] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.05.1985 року батьками [PERSON] , [INFO] зазначені [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до довідок від 10.05.2017 року № 0000201171 та № 0000201155 [PERSON] та [PERSON] взяті на облік, як внутрішньо переміщені особи, та їх фактичне місце проживання/перебування зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки до акта огляд МСЕК серії АВ № 0702696 від 04.12.2017 року [PERSON] з 01.10.2017 року встановлена третя група інвалідності за загальним захворюванням. Відповідно до довідки серії МСЕК № 0033909 від 11.04.2006 року [PERSON] з 02.03.2006 року встановлена друга група інвалідності за загальним захворюванням. Згідно посвідчень серії [NUMBER] від 05.05.2005 року та серії [NUMBER] від 04.06.2015 року [PERSON] та [PERSON] є пенсіонерами. Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу Пенсійного фонду України від 22.08.2018 року [PERSON] на даний час доходу не має. Згідно розрахунку заборгованості по аліментам Кальміуського ВДВС м. Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області № 17 від 01.09.2018 загальна сума заборгованості [PERSON] по сплаті аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , станом на 01.09.2018 року складає 607,23 грн. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч.ч. 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних правна результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв`язку з чим при зменшеному, за рішенням суду розмірі аліментів, що присуджені до стягнення, мінімальний їх розмір не повинен бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз`яснено у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, беручи до уваги, що після ухвалення рішення суду про стягнення з позивача на користь відповідачки аліментів, сімейний та матеріальний стан останнього змінився, оскільки він одружився та в нього народилася дитина, яка також знаходиться на його утриманні, та за станом здоров`я підлягає догляду, він безробітний, має непрацездатних батьків пенсіонерів, які є інвалідами та внутрішньо переміщеними особами, та його дружина також не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, в зв`язку з чим є всі підстави для задоволення позову, а тому необхідно зменшити розмір аліментів, які стягуються з позивача на користь відповідачки [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , призначених згідно рішення Володарського районного суду Донецької області з 1/4 до 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивач при зверненні до суду бува звільнений від сплати судового збору і позов задоволено, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь держави суму судового збору в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved