Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

05.03.2018 року до суду надійшла позовна заява за підписом представника позивача, в якій він просив позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], та стягувати з відповідача аліменти на користь дітей у розмірі не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця на кожну дитину відповідного віку. В обґрунтування позову було зазначено, що відповідач вихованням своїх дітей не займається, умови утримання дітей не відповідали мінімальним вимогам щодо забезпечення дітей, у зв'язку з чим діти були відібрані від матері та влаштовані у КП «Золочівська ЦРЛ» на лікування. Через тиждень після відібрання дітей відповідач завітала до служби у справах дітей, після чого покинула Золочівський район та направилася до м. Харкова. З часу відібрання дітей мати їх долею не цікавилася та лікувальну установу, де знаходяться діти не відвідувала. У зв'язку з викладеним позивач склав висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно її малолітніх дітей, оскільки вона належного виховання дітям не надає та ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Ухвалою судді від 21.03.2018 року провадження по справі було відкрито та призначено підготовче судове засідання, роз`яснено порядок подання відзиву з боку відповідача та заявлення інших клопотань, що потребують вирішення за участі суду (а.с.33). Позивач по справі у судове засідання не з`явився, надавши в особі свого уповноваженого представника за посадою клопотання від 08.06.2018 року за вих. №122/01-34, в якому просив розглядати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, згоди на заочний розгляд справи не надав (а.с.50). Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечила з підстав, що він є необгрутованим, начальник служби у справах дітей Золочівської РДА Харківської області має до неї особисті неприязні стосунки, займається хабарництвом з приводу встановлення порушення прав дитини, голова сільської ради, який підписував відповідні документи, щодо необхідності позбавлення її батьківських прав взагалі не знає дійсну ситуацію щодо неї, вона раніше зловживала спиртним, а наразі працює у м. Харкові та намагається забезпечити дітей на майбутнє зі своїм цивільним чоловіком, до найстаршої дитини її не пускають медичні працівники, яким таку команду дала начальник служби у справах дітей Золочівської РДА Харківської області. Підсумовуючи сказане відповідач вважала вимоги позову необгрунтованими та просила у їх задоволенні відмовити. Вислухавши відповідача, дослідивши надані суду документи, враховуючи, що допит найстаршої дитини відповідача суд не проводив з метою захисту її психічного стану, враховуючи поведінку відповідача у судовому засіданні, суд приходить до думки, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступного. Відповідач по справі є матір`ю: - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого повторно 27.12.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (актовий запис №2722 від 17.07.2007 року)(а.с.20); - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 01.12.2012 року Удянською сільською радою Золочівського району Харківської області (актовий запис №06 від 04.12.2012 року)(а.с.21); - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 09.08.2017 року виконавчим комітетом Удянської сільської ради Золочівського району Харківської області (актовий запис №04 від 09.08.2017 року)(а.с.19). 10.05.2017 року як покинута дитина [PERSON] був помішений до КП «Золочівська ЦРЛ», що підтверджується довідкою №289 від 10.05.2017 року служби у справах дітей Золочівської РДА Харківської області (а.с.13). Протоколом комісії по роботі з підлітками, багатодітними неблагополучними родинами та особами, які знаходяться під опікою та піклуванням Удянської сільської ради Золочівського району Харківської області від 27.09.2017 року встановлено, що відповідач станом на час засідання комісії була зареєстрована за адресою у [ADDRESS], а фактично мешкала за адресою: [ADDRESS] в домоволодінні [PERSON]. Дітям уваги не приділяє, постійно зловживає алкогольними напоями, старша дитина не відвідує школу, середня без нагляду знаходиться на вулиці напівгола, речей для дітей у матері немає, діти не доглянуті та покинуті. У результаті вивчення вказаного питання вирішили звернутися до органу опіки та піклування з метою позбавлення відповідача батьківських прав (а.с.24-25). Встановивши той факт, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо старших дітей та покинувши на призволяще новонароджену дитину з клопотанням про позбавлення батьківських прав до позивача звернувся Золочівський районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді (а.с.14). Відповідно до листа Удянської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів імені Героя Радянського союзу Угловського М.М. від 29.01.2017 року за №01-42/17 було встановлено, що [PERSON] навчається у вказаному навчальному закладі, мати уваги дитині не приділяє, батьківські збори не відвідує, часто знаходиться у алкогольному сп`янінні (а.с.9). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 26.09.2017 року, складеного Удянською сільською радою Золочівського району Харківської області встановлено, що за адресою мешкання сім`ї відповідача у [ADDRESS] мешкають діти та співмешканець відповідача [PERSON], умови проживання для дітей не відповідають мінімальним потребам, діти покинуті і не доглянуті, відповідач на зауваження не реагувала, сперечалася із членами комісії (а.с.5). Враховуючи вищевикладене, 13.02.2018 року за №02-29/404 органом опіки та піклування Золочівської районної державної адміністрації був складений висновок по доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно її дітей, оскільки не займається вихованням дітей та не цікавиться їх долею, зловживає алкоголем, діти двічі були вилучені від матері, а останній раз 25.12.2017 року вже без повернення дітей до відповідача по справі, оскільки через поведінку відповідача діти були поставлені в умови, в яких їх життю загрожувала небезпека. Після відібрання дітей, відповідач їх долею не цікавилася та виїхала до м. Харкова. Таким чином, судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню старших дітей, покинула свою новонароджену дитину та жодної уваги з моменту відібрання дітей їм не приділяє. Оцінюючи доводи відповідача, суд вважає, що вони жодним доказом не підтверджуються, пов'язані з позицією відповідача ухилитися від відповідальності за свої дії як матері та не мають під собою практичних кроків для виховання дітей. Той факт, що відповідач не змогла відвідати дітей на протязі майже півроку з дня їх відібрання вказує для суду на те, що реальні мотиви для виховання дітей у відповідача станом на час розгляду справи відсутні. В той же час, створивши відповідні умови для дітей, доказавши зміни у своєму житті, відповідач не позбавлена у будь-який час звернутися до суду із позовом про поновлення батьківських прав відносно всіх або когось із дітей. Виходячи з викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, визначених позивачем відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, а саме у зв'язку з тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. На підставі ч.2 та ч.3 ст. 166 СК України, які були прийняті в даній редакції 17.05.2016 року, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини, а суд, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. При цьому той факт, що позивач вказані вимоги заявив із порушенням вимог діючого законодавства (щодо не визначення розміру та встановлення меншого мінімального розміру аліментів, ніж передбачено законом) не є підставою для того, аби не стягувати з відповідачів аліменти, оскільки при позбавленні батьківських прав такий обов'язок суду презумується. Тому суд стягує аліменти у визначеному законом порядку, роз'яснюючи позивачу як представнику органу опіки та піклування необхідність дотримання норм Сімейного кодексу України при заявлені вимог про стягнення аліментів разом із вимогою про позбавлення батьківських прав, оскільки вказаний орган, як і суд повинен діяти виключно в межах повноважень та у спосіб, визначених законом. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, а відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька або у твердій грошовій сумі. На підставі ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. На підставі ч.5 ст.183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Щодо судового збору за вимогами про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів суд зазначає наступне. На підставі п.14 п.2 ч.3 ст.3 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору у всіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб у разі, якщо представництво їх інтересів у суді відповідно до закону чи міжнародного договору, згоду на обов'язковість якого надано Верховною Радою України, здійснюють Міністрество юстиції України, суб'єкти надання безоплатної правової допомоги та/або органи опіки та піклування або служби у справах дітей, а відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. До цього часу вказаний порядок КМУ не прийнятий, у зв'язку з чим судові витрати по справі, які складаються із несплаченого судового збору, слід компенсувати за рахунок держави. Питання негайного виконання рішення судом в даній справі не вирішується, оскільки стягнення аліментів в даній справі прямо прив'язано до вимог про позбавлення батьківських прав, рішення по яким може бути оскаржено в апеляційному порядку. Виходячи з вищенаведеного,

Outcome: approved