Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-01 00:00:00

04 листопада 2019 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом про зміну черговості одержання права на спадкування. Позовні вимоги мотивовані тим, що він є рідним братом [PERSON] , який помер [INFO] , з яким він проживав однією сім`єю в квартирі [ADDRESS] , яка належала їм на праві власності в рівних частках. Будучи спадкоємцем другої черги за законом після смерті брата, позбавлений права спадкування, оскільки заяву про прийняття спадщини до Шепетівської державної нотаріальної контори подала його дочка, яка є спадкоємцем першої черги, за заявою якої заведено спадкову справу №64894518. Має право спадкування майна померлого на рівні з відповідачем, оскільки протягом тривалого часу проживав з покійним братом в спільній квартирі, доглядав за покійним, який мав хронічні хвороби та шкідливі звички, потребував постійної опіки та контролю. Діти померлого не спілкувалися з ним та йому не допомагали. З 2011 року [PERSON] не працював, мав цироз печінки, тому він матеріально утримував брата, купував йому весь необхідний одяг, засоби особистої гігієни, оплачував комунальні послуги та забезпечував брата кишеньковими коштами. Його цивільна дружина виконувала усю хатню роботу, прала речі та готувала їжу для померлого. За весь час спільного проживання з братом в їхній спільній квартирі проводився косметичний та капітальний ремонт за його рахунок. Крім того, він за власний рахунок здійснив поховання брата. Враховуючи вказані обставини, просив визнати за ним як спадкоємцем за законом другої черги право на спадкування у першій черзі майна спадкодавця [PERSON] разом із [PERSON] , яка є спадкоємцем першої черги. Ухвалою суду від 13 листопада 2019 року відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання на 04 грудня 2019 року, яке відкладалося на 16 січня 2020 року через відсутність відомостей про отримання сторонами, які не з`явилися в засідання, судових повісток, та на 28 січня 2020 року, у зв`язку з роз`ясненням представнику відповідача за довіреністю [PERSON] права на представництво інтересів сторони в справах, які не є малозначними, професійним адвокатом, та надання можливості для його залучення до участі в справі. Підготовче засідання відкладалося на 03, 17 лютого 2020 року за клопотанням представника відповідача адвоката Єрмоли А.П. для подання відзиву на позов та доказів по справі. 10 лютого 2020 року представник відповідача [PERSON] адвокат Єрмола А.П. надала до суду відзив, в якому відповідач позов не визнала. Заперечення мотивовані тим, що відповідач є спадкоємцем першої черги за законом. На день смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав в с. Пліщин Шепетівського району Хмельницької області один. Позивачем не надано належних доказів того, він протягом тривалого часу матеріально забезпечував та надавав іншу допомогу [PERSON] , який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво перебував у безпорадному стані. Позивач не міг постійно проживати з померлим, оскільки працював у м. Києві, а відповідач не перебував у безпорадному стані. Просила у задоволенні позову відмовити, стягнути з позивача судові витрати на надання професійної правничої допомоги в сумі 8000 грн. Ухвалою суду від 17 лютого 2020 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду на 25 лютого 2020 року. У розгляді справи оголошувалися перерви 23 березня 2020 року у зв`язку з ненадходженням доказів, витребуваних судом за клопотанням сторін, 22 квітня, 18, 28 травня, 24 липня, 06, 31 серпня, 11 вересня, 01,02 жовтня 2020 року за заявами представників сторін у зв`язку із запровадженням в Україні карантинних заходів, перебуванням у відпустках, для забезпечення участі в судовому засіданні свідків сторін, зайнятістю в інших справах та для підготовки до судових дебатів. 02 жовтня 2020 року позивач [PERSON] надав суду копію паспорта громадянина України, виданого 17 вересня 2020 року, у зв`язку з внесенням до паспорта відомостей щодо його даних по-батькові « [PERSON] », замість « [PERSON] » . Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, зазначив, що протягом останніх дванадцяти років утримував свого брата [PERSON] , який через хвороби та зловживання спиртним не працював та не міг матеріально себе забезпечувати. Після смерті матері, яка просила не залишати брата, повністю опікувався ним. Не давав брату гроші, щоб не витрачав їх на алкоголь, натомість купував одяг, продукти харчування, цигарки. Орієнтовно у 2013 чи 2014 році брат зламав ногу, він забезпечував його лікування у лікарні, придбавав ліки, а коли останній самовільно залишив лікарню, наполягав на його лікуванні. Брат не хотів лікуватися, погано ходив, у нього трусилися ноги та руки, по квартирі ледь пересувався, притримуючись за стіни. Всю домашню роботу виконувала його цивільна дружина, яка також доглядала за його братом, прала йому одяг, готувала їжу. У брата був будинок в с. Пліщин, куди він їздив на велосипеді, коли зловживав спиртним, на яке витрачав кошти, виручені від здачі металобрухту. Брат не міг себе доглядати, продукти та готову їжу віз в село на велосипеді, а з села привозив брудний одяг. Разом з тим, більше часу брат проводив в квартирі в м.Шепетівці, де за ним доглядали він та його дружина. Опіка над братом не встановлювалася. Діти покійного ним не цікавилися, на його похоронах був лише син та колишня дружина, а донька, що є відповідачем по справі, на похованні не була. Просив позов задовольнити. Представник позивача адвокат Підопригора Р.Б. в судовому засіданні підтримав позов, з підстав, викладених у позовній заяві, просив його задовольнити. Представник відповідача адвокат Єрмола А.П. в судовому засіданні позов не визнала. В обґрунтування заперечень зазначила, що сторона позивача не довела, що покійний потребував опіки, був у безпорадному стані внаслідок хвороби чи каліцтва, не міг самостійно забезпечувати свої потреби, позивач здійснював за ним догляд та утримував його. Просила у задоволенні позову відмовити за його безпідставністю. Стягнути з позивача судові витрати. Заслухавши пояснення позивача, його представника та представника відповідача, показання свідків сторони позивача та сторони відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити з огляду на наступне. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом частини другої статті 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України). Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черг, усунення їх від права спадкування, неприйняття ними спадщини, або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України За правилами ч. 2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред`явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом. Підставами для задоволення такого позову є сукупність юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами), матеріальне забезпечення спадкодавця; надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріальне вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; тривалий час здійснення зазначених вище дій; безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Таким чином, для задоволення позову необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин. Такого висновку дійшов Верховний суд у постанові від 17 жовтня 2018 року (справа №200/21452/15-ц провадження №61-1857св18). Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 17 травня 2019 року Шепетівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального юстиції у Хмельницькій області [PERSON] помер (виявлено) 16 травня 2019 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадшина на належне йому майно, в т.ч. на Ѕ частину квартири [ADDRESS] , що належала померлому на підставі свідоцтва на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , посвідченого 08 вересня 2016 року приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу Петровською Л.О., № в реєстрі 1371. Інша Ѕ частина квартири квартира [ADDRESS] , належить [PERSON] . Крім того, до спадкової маси входить житловий будинок [ADDRESS] , що належав [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу жилого будинку від 03 грудня 1991 року. Відповідно до довідки виконавчого комітету Пліщинської сільської ради Шепетівського району №640, від 21 жовтня 2019 року, [PERSON] на день смерті [INFO] , постійно проживав та був зареєстрований по [ADDRESS] (до перейменування - [ADDRESS] , один. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №57966255, від 18 жовтня 2019 року після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , заведена спадкова справа №64894518. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюб серії [NUMBER] , шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 24 травня 2005 року. [PERSON] на випадок своєї смерті не розпорядився своїм майном, заповіту на склав. Отже спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] , який на день смерті у зареєстрованому шлюбі не перебував, є його діти: [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до заяви про відмову від прийняття спадщини за законом, засвідченої державним нотаріусом П`ятої Львівської державної нотаріальної контори Бобеляк Т.В. від 28 жовтня 2019 року [PERSON] , [INFO] , відмовився від прийняття спадщини за законом після смерті [INFO] свого батька [PERSON] в користь доньки померлого [PERSON] , [INFO] . Факт родинних відносин спадкодавця [PERSON] з донькою [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , від 29 липня 1993 року та свідоцтвом серії [NUMBER] про її одруження 26 липня 2018 року зі [PERSON] , згідно якого після державної реєстрації шлюбу її прізвище змінилось на [PERSON] . Позивач [PERSON] , [INFO] , є рідним братом померлого [PERSON] по материнській лінії, що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] , від 01 вересня 1974 року, згідно якого його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Батьками [PERSON] , [INFO] згідно свідоцтва про його народження серії [NUMBER] . є [PERSON] та [PERSON] . Отже позивач є спадкоємцем другої черги за законом та має право на звернення до суду з даним позовом. Суд вважає, що підстав для зміни черговості одержання позивачем [PERSON] права на спадкування за законом спадщини після смерті [PERSON] немає. Для одержання права на спадкування разом із відповідачем, що є спадкоємцем першої черги, йому необхідно довести що він протягом тривалого часу опікувався, матеріально забезпечував, надавав іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Спроможність позивача [PERSON] надавати матеріальну допомогу підтверджена довідками ТОВ «Креатив Буд Сервіс» №ПЛ-00-000001 від 20 січня 2020 року та №ПЛ00-000002 від 20 січня 2020 року про те, що він працював на підприємстві на посаді головного інженера в період з 01 жовтня 2018 року по 31 серпня 2019 року, його заробітна плата за жовтень 2018 року грудень 2018 року склала 11\~190 грн., за січень 2019 серпень 2019 року 35\~972,22 грн. та довідкою Головного управління Пенсійного фонду України №18510 від 31 січня 2020 року згідно якої [PERSON] , перебуває на обліку по інвалідності ІІ-ої групи та отримує пенсію в сумі 2932,50 грн. Згідно характеристики ТОВ «Креатив Буд Сервіс» від 20 січня 2020 року [PERSON] характеризується виключно позитивно, шкідливих звичок не має. Після смерті брата позивач організував та провів поховання померлого брата [PERSON] , що підтверджується договором-замовлення на організацію та проведення поховання №264 від 17 травня 2019 року, сплатив кошти в розмірі 6830 грн. за ритуальні товари, що підтверджено накладною №24 від 17 травня 2019 року. Разом з тим, судом встановлено, що [PERSON] помер у віці 56 років, тобто не був особою похилого віку, та не був безпорадним. Згідно лікарського свідоцтва про смерть №1180 [PERSON] помер (виявлений) вдома в селі Пліщин Шепетівського району Хмельницької області, причиною його смерті є токсична дія етанолу. Хвороба (патологічні стани), що призвели до смерті: набряк головного мозку, токсична дія етанолу, випадкова дія алкоголю. Інші суттєві стани, які сприяли смерті: рана підборіддя, цироз печінки. Така причини смерті не свідчить про те, що [PERSON] знаходився у безпорадному стані. Посилання позивача [PERSON] на те, що померлий страждав тяжкою хворобою - не міг ходити, у нього трусилися ноги, і у зв`язку з цим був у безпорадному стані не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки відповідно до довідки КНП «Шепетівська центральна районна лікарня» №20/1135 від 23 жовтня 2019 року [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні з 29 квітня 2014 року по 20 травня 2014 року з діагнозом: двохкісточковий перелом правої гомілки зі зміщенням та підвивихом стопи до зовні. Після цього він в лікувальні заклади з приводу лікування не звертався та не лікувався. Відповідно до інформації КНП «Шепетівська центральна районна лікарня» №20/231 від 13 лютого 2020 року [PERSON] не знаходився під динамічним спостереженням у лікаря-нарколога КНП «Шепетівська ЦРЛ». Згідно повідомлення управління праці та соціального захисту населення Шепетівської міської ради №01-09/379 від 10 лютого 2020 року та 02-320 від 11 лютого 2020 року [PERSON] не перебував на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Шепетівської міської ради як особа, яка потребувала стороннього догляду, допомоги чи піклування. [PERSON] не призначався опікуном чи піклувальником відносно [PERSON] . Враховуючи ці довідки, у суду немає підстав для висновку про те, що померлий [PERSON] знаходився в безпорадному стані і потребував сторонньої допомоги. Судом встановлено, що позивач [PERSON] на час виникнення обставин, якими обґрунтовує позовні вимоги, фактично проживав у м. Києві за місцем знаходження його роботи, у місті Шепетівка проживав у вихідні, святкові дні та під час відпустки. [PERSON] переважно проживав у с. Пліщин Шепетівського району Хмельницької області, в т.ч. і на день смерті, самостійно їздив на велосипеді. Вказані обставини підтвердили в судовому засіданні свідки сторони позивача. Свідки [PERSON] та [PERSON] суду показала, що позивач є двоюрідним братом їх покійного чоловіка та батька, вони проживають в одному під`їзді. Підтвердили, що [PERSON] протягом останніх років ніде не працював через проблеми із здоров`ям, пенсії не мав, бо не досяг пенсійного віку. Після смерті матері жив за рахунок позивача в їхній спільній квартирі, влітку їздив на велосипеді в село, як на дачу. Покійний зловживав спиртними напоями, тому [PERSON] , коли їхав на роботу, залишав їм гроші для придбання продуктів та цигарок. Позивач проживав разом з братом, коли приїжджав на вихідні з Києва, в інші дні покійний проживав у квартирі один, сам готував собі їжу, останній рік перед його смертю з ним проживала цивільна дружина позивача, яка за ним доглядала. Останні роки він не міг ходити, у нього трусилися ноги. Діти покійного його не навідували, ним не цікавилися, допомоги не надавали. Свідок [PERSON] суду показав, що позивач є двоюрідним дядьком його дружини. Йому відомо, що [PERSON] фактично проживав у с. Пліщин, навідувався в м. Шепетівку. Протягом останніх років фактично проживав у міській квартирі за рахунок позивача, який давав йому гроші. Покійний свого часу був хорошим електриком, але в останні роки не працював, не міг себе обходити, надмірно вживав спиртні напої. Позивач йому надавав матеріальну допомогу, а цивільна дружина позивача готувала їжу та прала одяг, покійний потребував стороннього догляду, він погано ходив, падав, не міг самостійно піднятися. Свідок [PERSON] суду показала, що є сусідкою позивача [PERSON] . Знала покійного [PERSON] , який після смерті матері переважно проживав у с. Пліщин, їй відомо, що він хворів, погано ходив, в стані алкогольного сп`яніння не міг пересуватися, не працювали ноги. [PERSON] коли їхав на роботу, залишав їй гроші на їжу для покійного, просив останньому гроші не давати, щоб не пропив. Підтвердила, що [PERSON] не був пенсіонером, не мав інвалідності, помер в с. Пліщин, його похованням займався [PERSON] відомо, що покійний, після розірвання шлюбу не спілкувався з дітьми, не сплачував на їх утримання аліментів, то й вони з ним не спілкувалися. Свідки сторони відповідача у судовому засіданні спростували факт проживання позивача [PERSON] однією сім`єю із спадкодавцем [PERSON] та факт його перебування у безпорадному стані. Свідок [PERSON] суду показав, що є головою будинкового комітету будинку [ADDRESS] . Покійний [PERSON] проживав у міській квартирі разом з матір`ю, яка хворіла. Після її смерті постійно проживав у с. Пліщин, часто на вихідні приїжджав у двір будинку, де мав гараж, скаржився на те, що його не пускають в квартиру. Йому відомо, що покійний не працював, у нього боліли ноги, він ледве ходив з паличкою, однак на велосипеді їздив самостійно. Не знає на які кошти жив покійний, його підгодовували сусіди з жалю, позичали йому гроші. Зазначив, що на даний час в квартирі ніхто не проживає, раніше помічав жінку, яка виходила на балкон, а перед тим в квартирі проживали військовослужбовці, бо звертались до нього з приводу водопостачання. Свідок [PERSON] суду показала, що знає покійного [PERSON] , який був її сусідом через дорогу у с. Пліщин. Він проживав одиноко, не працював, бо в нього боліли ноги. Був гарним спеціалістом електриком, жив з того, що ремонтував на замовлення радіотехніку, йому давали продукти, а також допомагали сусіди. Він завжди був охайний, доглянутий, помер у власній хаті в селі, його знайшла продавець з магазину. Свідок [PERSON] суду показала, що є колишньою дружиною покійного [PERSON] , з яким розлучилися у 1995 році. Коли захворіла його матір, він доглядав її на квартирі в м. Шепетівці. [PERSON] працював в м. Києві, не жив у м. Шепетівці постійно, а після смерті матері вигнав [PERSON] з квартири, тому він жив в с. Пліщин, де і помер. Зазначила, що після розірвання шлюбу покійний не цікавився дітьми, не сплачував аліментів на їх утримання, а як вони стали дорослими не просив у них допомоги. Зазначила, що покійний не працював з 2014 року, хворів, однак самостійно їздив на велосипеді, не був у безпорадному стані. Їй відомо, що покійний мав гроші, бо продав автомобіль марки «Таврія» та гараж. Згідно п.6 постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Показання свідків сторони позивача щодо тяжкої хвороби спадкодавця [PERSON] , внаслідок якої останній не міг ходити, падав, потребував сторонньої допомоги та догляду, суд вважає такими, що не мають доказового значення для підтвердження обставин перебування спадкодавця [PERSON] у безпорадному стані, оскільки доказами безпорадності спадкодавця можуть бути документи, що підтверджують тяжкість стану здоров`я: виписки з історії хвороби, амбулаторні картки, висновки медичних закладів, документи про інвалідність тощо, оскільки безпорадність особи пов`язана саме зі станом її здоров`я. Безпорадний стан необхідно доказувати відповідними записами в медичних документах, проте з 21 травня 2014 року по день смерті [INFO] [PERSON] на лікуванні не перебував. Відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Крім того, згідно ст.80 ЦПК України доводити факт безпорадного стану тільки поясненнями позивача та свідків є недостатнім, з огляду на те, що відповідач спадкоємець першої черги, заперечує право позивача на спадщину Показання свідків сторони позивача щодо надання померлому [PERSON] матеріального утримання не можуть бути підставою для задоволення позову. У Законі міститься вичерпний перелік обставин, за наявності яких можлива зміна черговості, що не потребує розширеного тлумачення. Відсутність хоча б однієї із таких обставин зумовить застосування загального порядку черговості спадкування, визначеного у ст.1258 ЦК України. При цьому факт проживання із спадкодавцем протягом певного часу і відповідна взаємна турбота осіб, які проживають разом, не є підставою для зміни черговості спадкування. \~ \~ \~ \~Інших доказів, які б з достовірністю підтверджували ті обставини, що спадкодавець [PERSON] через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані, у зв`язку з чим потребував сторонньої допомоги у відповідності до ст.81 ЦПК України ним не надано. Поховання позивачем померлого [PERSON] та понесені ним у зв`язку з цим витрати не можуть бути підставою для задоволення позовних вимог, оскільки ці витрати були здійснені ним вже після смерті спадкодавця і він має право на їх відшкодування спадкоємцем, звернувшись з позовними вимогами до суду про це. Таким чином, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини та досліджені докази, суд дійшов висновку, що спадкодавець [PERSON] не був особою похилого віку, не страждав на тяжку хворобу чи каліцтво, не був у безпорадному стані і не потребував сторонньої допомоги, а тому відсутні підстави для задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких належать витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8000 грн. покладаються на позивача. При вирішенні питання про розподіл судових витрат по оплаті правничої допомоги, наданої відповідачу адвокатом Єрмолою А.П. суд враховує, що професійна правнича допомога надавалась відповідачу на підставі договору від 20 січня 2020 року та додаткової угоди до договору від 20 січня 2020 року, укладеного із представником відповідача [PERSON] [PERSON] , яка згідно довіреності від 15 жовтня 2019 року мала повноваження на укладання такої угоди від імені [PERSON] . З наданого суду акту про надання юридичних послуг від 30 вересня 2020 року слідує, що адвокат виконала, передбачені договором про надання професійної правничої допомоги та додатковою угодою до договору, зобов`язання, - склала та подала до суду відповідні документи, які визначені адвокатом, виходячи із обставин справи та стратегії захисту інтересів клієнта та алгоритмом дій , а також забезпечувала представництво відповідача у судових засіданнях. Із матеріалів справи убачається, що такі дії відповідають умовам договору про надання правової допомоги, а час, витрачений на складання та подання цих документів, є обґрунтованим. Суд враховує, що про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу було заявлено у строк визначений ч.1 ст.134 ЦПК - у першій заяві по суті спору (відзиві на позов), розрахунок був наданий у строки, визначений частиною восьмою\~статті 141 ЦПК України. Розмір, понесених відповідачкою витрат підтверджується відповідною квитанцією АТ КБ «Приватбанк» про оплату правової допомоги в сумі 8000 грн. Витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, починаючи з січня 2020 року, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, загальним засадам цивільного законодавства та критеріям такого відшкодування.

Outcome: dismissed