Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-12 00:00:00

04 травня 2020 року директор КП «Токмак біоенергія» Токмацької міської ради звернувся до Токмацького районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії, в якому просить стягнути з [PERSON] [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь комунального підприємства «Токмак біоенергія» Токмацької міської ради борг за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.11.2018 року по 01.04.2020 року в сумі 7919,54 грн., на рахунок [NUMBER] в AT «Ощадбанк» та втрати внаслідок інфляції в сумі 259,67 грн., три відсотки річних у сумі 55,18 грн., витрати на оплату судового збору в сумі 2102,00 гри. на рахунок [NUMBER] в AT «МетаБанк», а всього 10336,39 (десять тисяч триста тридцять шість) грн. 39 коп. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що між комунальним підприємством «Токмак теплоенергія» ТМР та комунальним підприємством «Токмак біоенергія» ТМР укладено договір про відступлення права вимоги від 05.06.2019 року у відповідності ст.ст. 512-519 ЦК України, за яким Первісний кредитор передав, а Новий кредитор прийняв на себе право вимоги до боржників Первісного кредитора за договорами про надання послуг з централізованого опалення. Відбулась заміни кредитора у зобов`язанні з 05.06.2019 року, що підтверджується Договором. КП «Токмак біоенергія» ТМР визначено виконавцем послуг з постачання теплової енергії в м. Токмак згідно з рішенням виконавчого комітету Токмацької міської ради №97 від 23.05.2019 року. Підприємство є єдиним виробником послуг з централізованого опалення в м. Токмак. Боржник на підставі укладеного Договору про надання послуг з централізованого опалення № 3250 від 12.12.2018 року отримує послугу з централізованого опалення квартири [ADDRESS] безперебійно. Цивільні права та обов`язки на даний момент не припинялися. Відповідач є і співвласником цього будинку. Квартира оснащена системою опалення, яка приєднана до централізованої системи опалення. Система теплопостачання відповідача є невід`ємною частиною системи теплопостачання зазначеного будинку. Власник не виконує обов`язок з утримання майна, що їм належить, як це передбачено нормою статті 322 Цивільного кодексу України, а отже, своєю бездіяльністю порушує вимоги чинного законодавства, також права підприємства, яке в силу технічної та юридичної неможливості від`єднання квартири від централізованої системи теплопостачання, продовжує надавати послугу з централізованого опалення квартири [ADDRESS] . Відповідно до п. 9 Договору розрахунковим періодом є календарний місяць із щомісячної системою сплати послуг. Платежі за послуги вносяться не пізніше 10 числа місяця, що настає з розрахунковим, а п. 17 погоджено, що споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строк. Оформлених претензій, відповідно до ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року № 1875-IV та ст. 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VІІІ, від боржника до підприємства не надходило. Відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг, і споживачем регулюються Договором, Законом України «Про теплопостачання», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», постановами Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630 та від 21 серпня 2019 р. № 830. Боржник зобов`язаний оплатити за спожиті послуги, а заявник має право вимагати від боржника виконання обов`язку щодо оплати наданих послуг. Відповідач взяті на себе обов`язки не виконує, плату за надану послугу не сплачує, на попередження про необхідність погасити заборгованість не реагує. Заборгованість за період з 01.11.2018 року по 01.04.2020 року за отримані послуги склала 7919,54 грн. Згідно зі ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За весь час затримки розрахунку, сума інфляційних втрат становить - 259,67 грн. та 3 % річних - 55,18 грн. Позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість за житлово-комунальні послуги, з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості, а також стягнути судові витрати у виді сплати судового збору в розмірі 2102,00 грн. Ухвалою судді Токмацького районного суду Запорізької області від 09 червня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Роз`яснено відповідачу право на подання відзиву на позовну заяву, також роз`яснено сторонам право на подання відповіді на відзив та заперечення. 07 вересня 2020 року до Токмацького районного суду Запорізької області від представника позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, в якій просили стягнути заборгованість з [PERSON] [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь комунального підприємства «Токмак біоенергія» Токмацької міської ради за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.11.2018 року по 01.04.2020 року в сумі основного боргу 14983,38 грн., на рахунок [NUMBER] в AT «Ощадбанк» та втрати внаслідок інфляції в сумі 426,68 грн., три відсотки річних у сумі 346,98 грн., витрати на оплату судового збору в сумі 2102,00 грн. на рахунок [NUMBER] в AT «МетаБанк», а всього 17 859 (сімнадцять тисяч вісімсот п`ятдесят дев`ять) грн. 04 коп. До вказаної заяви додано розрахунок заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, копію паспорта відповідача, копію заяви відповідача від 12.12.2018 року про внесення змін до особового рахунку та укладення договору про надання послуг з централізованого опалення, та докази направлення вказаної заяви з додатками відповідачу (а.п. 52-58). Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, з урахування поданих уточнень, не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.п. 35, 40, 61, 66). Відповідач, [PERSON] в судові засідання 08.07.2020 року о 09-00 год., 03.09.2020 року о 10-00 год., після уточнення позовних вимог 23 вересня 2020 року о 10-00 год. та 13 жовтня 2020 року о 10-00 годині не з`явилася, про день, час та місце слухання справи повідомлялася шляхом направлення кореспонденції за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку та за адресою фактичного місця проживання. Клопотань про перенесення розгляду справи чи розгляд справи за її відсутності не надходило. Відзиву на позовну заяву не надходило. Відповідно до положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Умови проведення заочного розгляду справи визначені ст. 280 ЦПК України, де передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В даному випадку наявна вся сукупність умов для проведення заочного розгляду справи, а тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 статті 12 ЦПК України та частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до положень статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Судом встановлено, що відповідач, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 23 листопада 2018 року та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, інформаційна довідка № 227964776 (а.п. 10). 12 грудня 2018 року між КП «Токмак теплоенергія» Токмацької міської ради та [PERSON] було укладено договір № 3250 про надання послуг з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] (а.п. 7-8). Відповідно до п. 9 Договору розрахунковим періодом є календарний місяць із щомісячної системою сплати послуг. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем). Відповідно до п. 17 Договору споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строк. Відповідач є споживачем житлово-комунальних послуг. Отримує послугу з централізованого опалення квартири [ADDRESS] безперебійно. Цивільні права та обов`язки на даний момент не припинилися. Послуги з теплопостачання вказаної квартири надавалися: з 23 листопада 2018 року по 23 травня 2019 року виконавцем послуг було КП «Токмак теплоенергія» на підставі рішення виконавчого комітету Токмацької міської ради №151 від 31.05.2013 року, а з 24 травня 2019 року виконавцем послуг являється Комунальне підприємство «Токмак біоенергія» Токмацької міської ради на підставі рішення виконавчого комітету Токмацької міської ради № 97 від 23 травня 2019 року. Комунальне підприємство «Токмак біоенергія» Токмацької міської ради зареєстровано як юридичну особу, яка здійснює діяльність щодо постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.п. 17). 23 травня 2019 року виконавчим комітетом Токмацької міської ради прийнято рішення № 97, відповідно до якого, визначено Комунальне підприємство «Токмак біоенергія» Токмацької міської ради виконавцем послуг з постачання теплової енергії в м. Токмак, з 24 травня 2019 року. Рішення виконавчого комітету Токмацької міської ради № 151 від 31.05.2013 року, за яким виконавцем послуг з централізованого опалення в м. Токмак Запорізької області визначено Комунальне підприємство «Токмак Теплоенергія» Токмацької міської ради, вважається таким що втратило чинність (а.п. 18). 05 червня 2019 року між Комунальним підприємством «Токмак біоенергія» Токмацької міської ради та Комунальним підприємством «Токмак теплоенергія» Токмацької міської ради укладено Договір про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого КП «Токмак теплоенергія» Токмацької міської ради передає, а КП «Токмак біоенергія» Токмацької міської ради приймає на себе право вимоги до боржників за договорами про надання послуг з центрального опалення, договорами про постачання теплової енергії в гарячій воді, договорами про закупівлю теплової енергії, договорами про забезпечення функціонування індивідуального (автономного) опалення та централізованого опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, які укладені між КП «Токмак теплоенергія» Токмацької міської ради та фізичними особами, фізичними особами-підприємцями, юридичними особами, які є споживачами теплової енергії в сумі 25194177,55 гривень. (а.п. 12). Відповідно до п. 1.2 Договору про відступлення права вимоги, крім передачі прав вимоги оплати за спожиту теплову енергію та послуг з централізованого опалення за зобов`язанням, зазначеним в п. 1.1 договору, до нового кредитора переходять права вимоги стягнення пені, інфляційних втрат та відсотків, пов`язаних з невиконанням або неналежним виконанням боржниками своїх зобов`язань за договорами. Відповідно до п. 1.3 Договору про відступлення права вимоги передача прав на вимогу оформлюється актом прийому-передачі, який підписується обома сторонами договору та є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до п. 2.1. Договору про відступлення права вимоги, первісний кредитор, КП «Токмак теплоенергія» Токмацької міської ради, зобов`язаний в термін до 11 червня 2019 року передати новому кредитору, КП «Токмак біоенергія» Токмацької міської ради, оригінали документів, які підтверджують права вимоги до боржників, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Відповідно до п. 2.1.1 вказаного Договору документами, що підтверджують право вимоги є: договір постачання теплової енергії з усіма додатками та при наявності протоколу розбіжностей і узгодження розбіжностей (оригінал); договір про надання послуг з центрального опалення (оригінал); договір про закупівлю теплової енергії; акт приймання передачі чи розрахунки за спожиту теплову енергію (оригінали); документи що підтверджують проведення боржником розрахунків; акт звіряння розрахунків станом на дату укладання договору відступлення права вимоги боргу; лист-вимога про оплату боргу; будь-які інші документи. Право вимоги вважається переданим після фактичної передачі документів зазначених в п. 2.1 договору. 05 червня 2019 року, відповідно до акту прийому-передачі КП «Токмак теплоенергія» Токмацької міської ради передало КП «Токмак біоенергія» Токмацької міської ради договори про надання послуг з централізованого опалення (оригінал) укладені між комунальним підприємством «Токмак теплоенергія» Токмацької міської ради і споживачами згідно реєстру від 05 червня 2019 року, що є додатком до договору про відступлення права вимоги від 05 червня 2019 року (а.п. 13). Згідно з актом прийому-передачі від 05 червня 2019 року КП «Токмак теплоенергія» Токмацької міської ради передало КП «Токмак біоенергія» Токмацької міської ради дебіторську заборгованість на загальну суму 25194177,55 гривень (а.п. 13). З реєстру від 05.06.2019 до акту прийому-передачі від 05.06.2019 дебіторської заборгованості по населенню, згідно списку, слідує, що одним з боржників є [PERSON] (а.п. 14-16). Відповідно до рішення виконавчого комітету Токмацької міської ради № 160 від 17 жовтня 2017 року встановлено з 04 листопада 2017 року Комунальному підприємству «Токмак теплоенергія» Токмацької міської ради тарифи на теплову енергію та послуги з централізованого опалення (а.п. 19). Відповідно до рішення виконавчого комітету Токмацької міської ради № 208 від 29 листопада 2018 року встановлено з 15 грудня 2018 року Комунальному підприємству «Токмак теплоенергія» Токмацької міської ради тарифи на теплову енергію та послуги з централізованого опалення (а.п. 20). 12 грудня 2018 року між Комунальним підприємством «Токмак теплоенергія» Токмацької міської ради та [PERSON] було укладено договір № 3250 про надання послуг з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] (а.п. 7-8). Комунальне підприємство «Токмак біоенергія» Токмацької міської ради є правонаступником Комунального підприємства «Токмак теплоенергія» Токмацької міської ради за правами та обов`язками в частині надання житлово-комунальних послуг та постачання теплової енергії. Згідно з ч. 1, 3, 4 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Між Комунальним підприємством «Токмак біоенергія» Токмацької міської ради та відповідачем встановилися договірні відносини з приводу надання послуг з централізованого опалення, відкрито особовий рахунок, за яким проводились нарахування. Статтею 67 ЖК України, передбачено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. В матеріалах справи містяться рішення про встановлення тарифів на теплову енергію та послуги з централізованого опалення (а.п. 19-20). У відповідача перед Комунальним підприємством «Токмак біоенергія» Токмацької міської ради виникла заборгованість за послуги з постачання теплової енергії, за період з 23 листопада 2018 року (коли відповідач, [PERSON] стала власником квартири) по 01 квітня 2020 року. В цей період діяв Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV (далі - Закон України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875- IV). Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII, введений в дію з 01 травня 2019 року, з цієї дати визнано такими, що втратив чинність Закон України від 24 червня 2004 року N 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» N 1875-IV мешканці багатоквартирних будинків-споживачі отримають комунальні послуги: з централізованого опалення; з централізованого постачання гарячої води; з централізованого водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем). До 01 травня 2019 року підприємства тепло-, водопостачання та водовідведення надають комунальні послуги та нараховують плату за них відповідно до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» N 1875-IV та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та договорів, оформлених на підставі типових договорів про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року N 630. Відповідно до вимог пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» N 2189-VIII договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. Такі договори мають бути укладені між споживачами та виконавцями комунальних послуг протягом п`яти місяців з дня завершення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України. У разі якщо згідно з договорами про надання комунальних послуг, укладеними до введення в дію цього Закону, передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах. 12 грудня 2018 року між Комунальним підприємством «Токмак теплоенергія» Токмацької міської ради та [PERSON] було укладено договір № 3250 про надання послуг з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] . Між Комунальним підприємством «Токмак біоенергія» Токмацької міської ради та відповідачем встановилися договірні відносини з приводу надання послуг з централізованого опалення, відкрито особовий рахунок, за яким проводились нарахування. В даному випадку застосовується до 01 травня 2019 року Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV, а з 01 травня 2019 року Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII. Згідно ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV КП «Токмак біоенергія» ТМР надає послуги, що за своїм функціональним призначенням є комунальними послугами, а саме - надання послуг з централізованого опалення. У частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» 1875-IV передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 вказаного Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. 12 грудня 2018 року між КП «Токмак теплоенергія» Токмацької міської ради та [PERSON] було укладено договір № 3250 про надання послуг з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 9 Договору розрахунковим періодом є календарний місяць із щомісячної системою сплати послуг. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем). Відповідно до п. 17 Договору споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строк. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону та умовами договору № 3250 про надання послуг з централізованого опалення (п. 9, 17 Договору) споживач зобов`язаний оплатити за житлово-комунальні послуги. Оформлених претензій, відповідно до ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року № 1875-IV та ст. 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VІІІ, від боржника до підприємства не надходило. Позивач належним чином виконував взяті на себе зобов`язання, а відповідач користувався наданими йому послугами, проте не здійснював їх оплату. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII, до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII). Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Пунктом 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Зазначеними нормами закону споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги. Позивач відповідно до тарифів на теплову енергію, постачає централізоване опалення та гаряче водопостачання до житла відповідача. Свої зобов`язання щодо надання житлово-комунальних послуг з централізованого опалення позивач виконує в повному обсязі, в свою чергу, відповідач дані послуги не оплачує в повному обсязі, у зв`язку з чим, утворилась заборгованість. Згідно зі статтями 19, 25 Закону України «Про теплопостачання» від 2 червня 2005 року № 2633-IV, споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію і у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості. Відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим (п. 18 Правил). Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 322 ЦК України тягар утримання майна є обов`язком його власника. Статтею 525 ЦК України, передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20, ч.1-2 ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до частини 1, 2 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Відповідно до частини 1, 5, 6 статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII одиниця виміру обсягу спожитої споживачем теплової енергії визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Так, відповідач зобов`язаний оплатити за надані послуги, а позивач має право вимагати від відповідача виконання обов`язку щодо оплати наданих послуг. [PERSON] придбала у власність квартиру [ADDRESS] 23 листопада 2018 року, що підтверджується договором від 23 листопада 2020 року, засвідченим державним нотаріусом Токмацької державної нотаріальної контори (а.п. 10). Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг за період з 01.11.2018 року по 01.04.2020 року. Діючим законодавством не передбачено обов`язку покупця квартири сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, якщо це прямо не зазначено в договорі купівлі-продажу. Борги за комунальні послуги, спожиті до відчуження квартири сплачуються попередніми власниками, такий висновок висловлено Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 01 вересня 2020 року в справі № 686/6276/19 (провадження № 61-3604 св 20). Новий власник майна не зобов`язаний повертати борги попереднього власника, якщо суд установить, що він не брав на себе обов`язку з їх сплати. Договори про надання послуг не обтяжують майна, тому за відсутності відповідної умови в договорі щодо відчуження нерухомого майна суд повинен відмовляти в задоволенні позовних вимог до нового власника, оскільки належним відповідачем є попередній власник. Договір купівлі-продажу від 23 листопада 2018 року, згідно з яким [PERSON] стала власником квартири, не містить застережень про переведення боргу попереднього власника й не містить згоди кредитора на таку заміну, що узгоджується з положеннями статті 520\~ЦК України (заміна боржника у зобов`язанні). До пред`явлення вимог про стягнення заборгованості в порядку позовного провадження позивач у березні 2020 року звертався до суду із заявою про видачу судового наказу з вимогою про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення за період з 01.11.2018 року по 01.04.2019 року з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних в сумі 8 444,59 грн. Ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 10 березня 2020 року відмовлено у видачі судового наказу. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг за період з 01.11.2018 року по 01.04.2020 року, проте власником спірної квартири, [PERSON] стала 23 листопада 2020 року, а отже з неї не може бути стягнуто заборгованість за той, період, за який вона ще не набула права власності на дану квартиру. Відповідач [PERSON] не виконувала свої обов`язки щодо оплати наданих послуг з постачання теплової енергії, в результаті чого за період з 23.11.2018 року по 01.04.2020 року утворилась заборгованість. Відповідно до розрахунку заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з постачання теплової енергії за період з 01.11.2018 по 01.04.2020 року за листопад 2018 року [PERSON] було нараховано суму заборгованості в розмірі 697,63 грн., сума інфляції за листопад 2018 року - 9,77 грн., 3 % річних за листопад 2018 року - 29,64 грн. (а.п. 53). Тобто, згідно розрахунку, наданого позивачем загальна сума заборгованості за листопад 2018 року складає 737,04 грн. [PERSON] стала власником спірної квартири 23 листопада 2018 року, отже з неї не може бути стягнуто заборгованість за період, коли вона не була власником зазначеної квартири. Відповідно до перерахунку заборгованості за листопад 2018 року сума заборгованості буде складати 186,03 грн., сума інфляції - 2,60 грн., 3 % річних - 7,90 грн., а всього 196,53 грн. Отже за період з 23.11.2018 року по 30.11.2018 року включно загальна сума заборгованості буде складати 196,53 грн. Відповідач [PERSON] не виконувала свої обов`язки щодо оплати наданих послуг з постачання теплової енергії, в результаті чого за період з 23.11.2018 року по 01.04.2020 року утворилась заборгованість, яка становить 14\~471,78 грн. та яка підлягає стягненню з відповідача. Щодо застосування до даних правовідносин ч.2 ст. 625 ЦК України, суд виходить із наступного. Правовідносини, які виникли між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплати грошей за надані послуги. Крім того, обов`язок сплатити за надані й спожиті послуги випливає також з положення частини першої статті 11 ЦК України про те, що цивільні права та обов`язки випливають із дій осіб, що передбачені актом цивільного законодавства. З огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. У пункті 10 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV закріплена правова норма, відповідно до якої споживач зобов`язаний у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах. Аналогічні положення містяться в пункті 10 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII, а саме індивідуальний споживач зобов`язаний у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг. Таке положення не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та 3 % річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами, що підлягають сплаті кредиторові. Відповідно до правової позиції, що викладена судовою палатою у цивільних справах Верховного Суду України у постанові від 20.06.2012 року по справі № 6-68цс12, закріплена в п. 10 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, встановлених у ч. 2 ст. 625 ЦК України. Застосування положень ч. 2 ст. 625 ЦК України до спірних правовідносин також кореспондується із закріпленими в п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України нормами, відповідно до яких однією з вимог, за якими може бути видано судовий наказ, є вимога про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. Аналогічна позиція сформульована у постановах Верховного Суду: у постанові Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі N 210/5796/16-ц (провадження N 61-1647св17), постанові від 19 серпня 2019 року у справі N 462/4403/15-ц (провадження N 61-33073св18), постанові від 01 серпня 2019 року у справі N 644/5029/16-ц (провадження N 61-27671св18), постанові від 03 липня 2019 року у справі N 640/17718/16-ц (провадження N 61-26541св18), постанові від 19 серпня 2019 року у справі N 462/4403/15-ц (провадження N 61-33073св18), постанові від 10 жовтня 2019 року у справі N 205/1460/15-ц (провадження N 61-13198св19), постанові від 16 жовтня 2019 року у справі N 127/29935/18 (провадження N 61-13481св19). З огляду на викладене, з відповідача на користь КП «Токмак біоенергія» Токмацької міської ради підлягають стягненню, за період з 23 листопада 2018 року по 01 квітня 2020 року: 3% річних в сумі 325,24 грн.; сума витрат від інфляції 419,51 грн. Таким чином, позовні вимоги Комунального підприємства «Токмак біоенергія» Токмацької міської ради до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії, підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача на користь Комунального підприємства «Токмак біоенергія» Токмацької міської ради підлягає стягненню заборгованість за послуги з постачання теплової енергії, за період з 23.11.2018 року по 01.04.2020 року, в сумі основного боргу 14\~471,78 грн., втрати внаслідок інфляції в сумі 419,51 грн., три відсотки річних у сумі 325,24 грн., а всього 15 216 (п`ятнадцять тисяч двісті шістнадцять) грн. 53 коп. В іншій частині позовних вимог, а саме щодо стягнення боргу за послуги з постачання теплової енергії з урахуванням інфляційних втрат та трьох відсотків річних за період з 01.11.2018 року по 22.11.2018 року, необхідно відмовити. Щодо судових витрат Ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 10 березня 2020 року відмовлено у видачі судового наказу. Відповідно до ч.2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви. Згідно з ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 2102,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 156 від 27 лютого 2020 року та платіжним дорученням № 255 від 25 березня 2020 року. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до п.2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначаються розподіл судових витрат. Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2102,00 грн., що відповідає заявленій в позові сумі в розмірі 15\~757,04 грн. Задоволеній сумі в розмірі 15 216 грн. 53 коп. буде відповідати такий розмір судового збору: 2102,00 грн. х 15\~216 грн. 53 коп. : 15\~757 грн. 04 коп. = 2029,90 грн. - який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Оскільки позовні вимоги задоволено частково, то суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2029,90 грн.

Outcome: partial