Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-06 00:00:00

05 лютого 2020 року в суд надійшла позовна заява першого заступника керівника Кельменецької місцевої прокуратури Чернівецької області Корчинського І.А., подана в інтересах держави в особі Новодністровської міської ради до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної незаконним виловом риби (із врахуванням заяви № 103-655вих-20 від 07.02.2020р.). В обґрунтування позову зазначає, що 11 грудня 2019р. ухвалено вирок, яким [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України. Так, вироком встановлено, що [PERSON] здійснив незаконний вилов риби забороненими знаряддями лову в загальній кількості 217 шт., а саме: 52 шт. плітки, вартістю 85,00 грн. за 1 шт., на загальну суму 4420,00 грн.; 95 шт. окуня, вартістю 17, 00 грн. за 1 шт., на загальну суму 1615,00 грн.; 6 шт. рибця звичайного, вартістю 255,00 грн. за 1 шт., на загальну суму 1530,00 грн.; 56 шт. верховодки, вартістю 17,00 грн. за 1 шт., на загальну суму 952,00 грн.; 7 шт. судака звичайного, вартістю 510,00 грн. за 1 шт., на загальну суму 3570,00 грн.; 1 шт. марени звичайної, яка занесена до Червоної книги України, вартістю 330,00 грн. за 1 шт.; чим заподіяв навколишньому природному середовищу істотну шкоду на загальну суму 12417,00 грн. З огляду на зазначене, просить стягнути з [PERSON] 12417, 00 грн. матеріальної шкоди. Прокурор Остапчук І.І. в судовому засіданні позов підтримав з підстав, наведених в останньому. Додатково зазначив, що на даний час про долю речових доказів йому невідомо, однак вважає, що навіть у разі реалізації риби та звернення отриманих коштів в дохід держави, це не звільняє відповідача від відповідальності за шкоду, заподіяну внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу, в повному обсязі. Від позивача в судове засідання представник не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] повідомив, що [PERSON] позов визнає частково. Пояснив, що оскільки щодо його довірителя ухвалено вирок, за яким визнано винним у зайнятті незаконним рибним промислом, дані обставини не має сенсу оспорювати. Разом з тим, просив суд врахувати, що згідно вироку суду незаконно виловлена риба була конфіскована на передана для реалізації з передачею коштів в дохід держави, а марена звичайна передана в природничий музей. Відтак, вважав, що дохід від реалізації риби повинен бути врахований при визначені розміру шкоди, що підлягає стягненню з [PERSON] . Відповідач [PERSON] доповнень не мав; правом на подання відзиву на позов не скористався. Заслухавши учасників справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, суд встановив, що згідно вироку Новодністровського міського суду Чернівецької області від 11.12.2019р. по справі №719/619/19 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України. Вирок набрав законної сили 14 січня 2020р. (а.с. 9-10). Із мотивувальної частини вироку вбачається, що [PERSON] 24.09.2019 року близько 15 год. 00 хв., приїхавши до Дністровського водосховища в адміністративних межах м. Новодністровськ, Чернівецької області, з метою зайняття без належного дозволу добувним рибним промислом встановив в р. Дністер заборонені знаряддя лову - власні три ставкові риболовні сітки наступних розмірів: дві сітки - довжиною 10 м, висотою 1 м, розмір вічка 18 мм кожна, та одну сітку - довжиною 20 м, висотою 1 м, розмір вічка 18 мм. В подальшому, в цей же день близько 20 год. 00 хв. [PERSON] , діючи умисно, за допомогою вказаних вище риболовних сіток в порушення п. 3.14, 3.15 Правил любительського та спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.1999р., Закону України «Про тваринний світ», Тимчасового порядку ведення рибного господарства і здійснення рибальства, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1192 від 28.09.1996р., здійснив незаконний вилов риби забороненими знаряддями лову в загальній кількості 217 шт., а саме: 52 шт. плітки, вартістю 85, 00 грн. за 1 шт., на загальну суму 4420, 00 грн.; 95 шт. окуня, вартістю 17, 00 грн. за 1 шт., на загальну суму 1615, 00 грн.; 6 шт. рибця звичайного, вартістю 255, 00 грн. за 1 шт., на загальну суму 1530, 00 грн.; 56 шт. верховодки, вартістю 17, 00 грн. за 1 шт., на загальну суму 952, 00 грн.; 7 шт. судака звичайного, вартістю 510, 00 грн. за 1 шт., на загальну суму 3570, 00 грн.; 1 шт. марени звичайної, яка занесена до Червоної книги України, вартістю 330, 00 грн. за 1 шт.; чим заподіяв навколишньому природному середовищу істотну шкоду на загальну суму 12417, 00 грн. Обвинувачений погодився із кількістю і вартістю виловленої риби, які зазначені в обвинувальному акті. В межах кримінального провадження цивільний позов судом не розглядався. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, встановленню не підлягає протиправність дій [PERSON] щодо вилову риби забороненими знаряддями лову та його вина у вчиненому. Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України. Згідно ст. 38 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів. Законодавством України, громадянам гарантується право загального використання природних ресурсів для задоволення життєво необхідних потреб (естетичних, оздоровчих, рекреаційних, матеріальних, тощо) безоплатно, без закріплення цих ресурсів за окремими особами і надання відповідних дозволів, за винятком обмежень, передбачених законодавством України. В порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, - на пільгових умовах. Об`єктами тваринного світу, на які поширюється дія Закону України «Про тваринний світ», відповідно до ст. 3 цього закону є дикі тварини - хордові, в тому числі хребетні (ссавці, птахи, плазуни, земноводні, риби та інші) і безхребетні (членистоногі, молюски, голкошкірі та інші) в усьому їх видовому і популяційному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи в неволі. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про тваринний світ» у порядку загального використання об`єктів тваринного світу громадянам, у випадках, передбачених законодавством, дозволяється безоплатне, любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об`єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування. В інших випадках любительське і спортивне рибальство здійснюється на праві спеціального використання об`єктів тваринного світу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, відповідно до цього та інших законів. При цьому, у п. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.1999р. (надалі - Правил), визначено, що забороняється лов водних живих ресурсів, зокрема: із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї (за винятком гарпунних рушниць для підводного полювання), промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань, а також способом багріння, спорудження гаток, запруд та спускання води з рибогосподарських водойм; без наявності відповідних документів, що дають право на здійснення лову в окремих водоймах. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 324 ЦК України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, встановлених Конституцією України. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У ч. 2 ст. 10 Закону України «Про тваринний світ» встановлено обов`язок громадян відповідно до закону відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Згідно ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Відповідно до ч. 2 ст. 47, ст.ст. 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», ст. 53 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» заподіяна державі шкода внаслідок порушення природоохоронного законодавства підлягає відшкодуванню у повному обсязі і стягується до місцевого бюджету. Порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою, дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. При цьому, незаконно добуті в природі ресурси та виготовлена з них продукція підлягають безоплатному вилученню, а знаряддя правопорушення - конфіскації. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в порядку та розмірах, встановлених законодавством. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України. У ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» встановлено, що посадові особи органів рибоохорони мають повноваження визначати розмір збитків, завданих рибному господарств, за затвердженими таксами та методиками. Відповідно до п. 6.2 Правил шкода, заподіяна громадянами України, іноземцями та особами без громадянства незаконним (з порушенням Правил рибальства) виловом, добуванням або знищенням цінних видів риб, водних безхребетних і водних рослин у рибогосподарських водоймах, відшкодовується порушниками відповідно до такс, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2011р. № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів». Так, за вказаними таксами для обчислення розміру відшкодування шкоди, оцінка збитків, заподіяних внаслідок незаконного добування розраховується на один екземпляр водних біоресурсів, незалежно від розміру та ваги згідно додатків. Розмір шкоди, заподіяної [PERSON] навколишньому природному середовищу, підтверджується розрахунком збитків до протоколу № 003592 від 24.09.2019р., виданим Управлінням державного агентства рибного господарства у Чернівецькій області Держаного агентства рибного господарства України, та становить 12417, 00 грн. (а.с. 11-12). Аналізуючи вказані норми закону, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] , який здійснив незаконний вилов риби забороненими знаряддями лову, зобов`язаний відшкодувати державі шкоду у розмірі 12417, 00 грн. Оскільки, у добровільному порядку така шкода відповідачем не відшкодована, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. При цьому, суд відхиляє доводи представника позивача щодо необхідності врахування суми, отриманої від реалізації незаконно виловленої риби, при визначені остаточного розміру шкоди, що підлягає відшкодуванню та стягненню з [PERSON] , оскільки тлумачення вищевказаних норм ст.ст. 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та ст.ст. 10, 63 Закону України «Про тваринний світ» свідчить, що для відшкодування збитків за незаконне добування об`єктів тваринного світу не має значення вилучення незаконно виловленої риби у порушника з подальшою реалізацією такої в дохід держави. Така позиція узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 10.01.2019р. по справі № 541/307/17. Беручи до уваги п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2102,00 грн. на користь держави На підставі ст.ст. 22, 324, 1166 ЦК України, Законів України «Про охорону навколишнього природного середовища», «Про тваринний світ», «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів»,

Outcome: approved