overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-24 00:00:00

06 грудня 2019 року позивач звернувся з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 08 жовтня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 413. Позивач посилається на те, що шлюбні відносини з відповідачем фактично припинились з 2015 року, спільне життя не склалося через постійні непорозуміння та сварки, подальше перебування у шлюбі з відповідачем суперечить його інтересам. Дітей від шлюбу немає, однак відповідач не бажає подавати до органу реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, пояснив, що сімейне життя не склалося, оскільки дружина погано ставиться до нього. Збереження шлюбу не відповідає його інтересам, тому він наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач у судовому засіданні пояснила, що згодна на розірвання шлюбу, протягом строку для примирення вона намагалася зберегти сім`ю, однак все було марно, останні два місяці вона проживає окремо від позивача на орендований квартирі. До цього вони з позивачем проживали разом і вели спільне господарство, твердження позивача про те, що з 2015 року вони не підтримували шлюбних стосунків, не відповідає дійсності. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що 08 жовтня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області згідно актового запису № 413 зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). [PERSON] та [PERSON] не змінювали свої прізвища у зв`язку з реєстрацією шлюбу. Дітей від шлюбу сторони не мають. У судовому засіданні встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюб існує формально, його подальше збереження суперечить інтересам сторін. Судом двічі надавався сторонам строк для примирення, за час перебування справи у провадженні суду сімейні відносини між ними не відновилися. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню. При зверненні до суду позивачем сплачений судовий збір у розмірі 768 грн 40 коп (а.с.1). Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач у судовому засіданні просив не покладати судовий збір на відповідача, пояснив, що згоден взяти на себе ці витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-29 00:00:00

06 грудня 2021 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що 17 грудня 2010 року у відділі ДРАЦС Виноградівського РУЮ Закарпатської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , про що було зроблено актовий запис в книзі реєстрації за №181. В даному шлюбі народилось двоє дітей: син [PERSON] ( [INFO] ) та син [PERSON] ( [INFO] ). Сімейне життя в них не склалось, шлюбні стосунки припинені, вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, сім`я фактично розпалась. На підставі вищезазначеного позивач просить розірвати шлюб. В судове засідання позивачка не з`явилася, однак надала письмову заяву, якій позовні вимоги підтримала, обставини справи підтвердила. В судове засідання відповідач не з`явився, однак надав письмову заяву, якій позовні вимоги визнав, просив їх задовольнити. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Так, під час судового слідства встановлено, що дійсно між [PERSON] та [PERSON] 17 грудня 2010 року укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб, видане відділом ДРАЦС Виноградівського РУЮ Закарпатської області й зроблено в книзі реєстрації актів запис за №181 (а.с.4). . В даному шлюбі народилось двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] (а.с.10) та син [PERSON] , [INFO] (а.с.9). З матеріалів справи вбачається, що спільне життя у них не склалося, подальше існування їхньої сім`ї неможливе. Шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Також в судовому засіданні встановлено, що майновий спір між позивачем та відповідачем відсутній, діти після розірвання шлюбу залишається з матір`ю.\~ З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у зв`язку з чим позивач звернувся з позовом в порядку ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України. Саме той факт, що сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, сім`я фактично розпалась, унеможливлює їх сумісне співіснування. При ухваленні рішення судом враховано бажання [PERSON] швидше розірвати шлюб, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими. Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам дітей, що має істотне значення, у зв`язку з чим шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Судові витрати у справі, а саме суму судового збору в розмірі 908 грн. 00 коп. покласти на відповідача, оскільки рішення ухвалено на користь позивача.\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

06 жовтня 017 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 29 жовтня 2005 року, який був зареєстрований в відділі реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 1048. Від шлюбу мають двох дітей- доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON] [INFO]. Подружні відносини з відповідачем були припинені з зими 2015 року , в звязку з тим, що в них різні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Вважає подальше спільне проживання недоцільним, примирення неможливим. Суперечок щодо розподілу майна та місця проживання дітей немає. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказавши, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, на розірвання шлюбу згоден. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] Вивчивши матеріали справи, суд знаходить заявлений позов обґрунтованим, та таким що підлягає задоволенню. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 жовтня 2005 року. Від шлюбу мають двох дітей- доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON] [INFO]. Сторони припинили подружні стосунки з зими 2015 року, через те, що в них різні характери та різні погляди на життя, між ними відсутнє взаєморозуміння. Зясувавши фактичні взаємини сторін, що втратили почуття любові і поваги один до одного, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них , що має істотне значення. При таких обставинах, суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами. У відповідності з вимогами ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню відшкодування витрат на сплату судового збору, оскільки позов повністю задоволений.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~06 жовтня 1997 року в с.Зубрець Бучацького району Тернопільської області помер батько позивачки [PERSON] Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Героя України Василя Мойсея,87 в с.Зубрець Бучацького району Тернопільської області. Через відсутність документа, який би за життя спадкодавця посвідчував його право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, позивачка не має змоги оформити право на спадщину в нотаріальній конторі, а тому виникла необхідність встановити право на спадкове майно в судовому порядку. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, однак подала суду заяву, в якій вказала, що позов підтримує і просить суд справу розглядати у її відсутності. В судове засідання відповідачка [PERSON] не зявилася, однак подала суду заяву, в якій вказала, що позов визнає і просить суд справу розглядати у її відсутності. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, однак подав суду заяву, в якій вказав, що позов визнає і просить суд справу розглядати у його відсутності. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини: \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~06 жовтня 1997 року в с.Зубрець Бучацького району Тернопільської області помер [PERSON]; \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно у виді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, яке належало йому на праві приватної власності; На час смерті [PERSON], згідно довідки №348/2-09/02 від 01.10.2018 року, виданої Зубрецькою сільською радою Бучацького району, вбачається, що позивачка постійно проживала разом із спадкодавцем, яка, згідно чинної на той час ст.549 ЦК України від 18.07.1963 року, вступила в управління та володіння спадковим майном, як спадкоємець за законом першої черги (ч.2 ст. 529 ЦК України в редакції 1963 року). Після смерті [PERSON] спадщина відкрилась за законом; \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] дочка спадкодавця є спадкоємцем за законом першої черги, в 6-місячний строк з дня смерті спадкодавця прийняла спадщину; Відповідачі від своїх часток у спадковому майні відмовилися на користь позивачки. Згідно п.4\~Прикінцевих та\~перехідних положень\~ЦК України\~від 16.01.2003\~року Цивільний\~кодекс України\~застосовується до\~цивільних відносин,\~що виникли\~після набрання\~ним чинності. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Суд приходить до переконання, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

06 жовтня 1997 року між сторонами був зареєстрований шлюб Запорізькою селищною радою Краснолуцької міськради, Луганській області, актовий запис № 8. Від спільного шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. Одруження з відповідачкою виявилось невдалим. За довгий час між ними склалися дуже погані стосунки, сварки. Взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюбні відносини не підтримують протягом 15 років, проживання разом та збереження шлюбу не можливі, спору про поділ майна немає. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на розірванні шлюбу. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, але від неї не надійшло повідомлення про причини неявки. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 жовтня 1997 року між сторонами був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], за актовим записом № 8, виданим 06.10.1997 року Запорізькою селищною радою Краснолуцької міськради, Луганській області, Луганської області. Від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. Сторони не підтримують подружніх стосунків протягом 15 років, не ведуть сумісного господарства, не мають загального бюджету, сторони втратили усяку повагу друг до друга. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, спору про поділ майна не мають. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

06 жовтня 2002 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у Лузькій сільській раді Чечельницького району Вінницької області , актовий запис № 4. Від цього шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка обґрунтовує свою заяву тим, що подружнє життя у них з відповідачем не склалося, оскільки відповідач зловживав алкогольними напоями, вчиняв сварки та бійки. На протязі семи років років вони разом не проживають та підтримують подружніх стосунків. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява, в якій вона підтримує позов і просить розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій позовні вимоги визнає, просить слухати справу у його відсутність. Оскільки сторони в судове засідання не явилися, на підставі ст. 197 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без фіксації судового процесу технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони не підтримують шлюбних стосунків, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, про що надала суду заяву відповідного змісту, а відповідач не заперечує проти його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти його розірвання. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб. Приймаючи до уваги те, що причини, які спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, а тому позов підлягає задоволенню. За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивачка не виявила бажання змінювати своє теперішнє прізвище. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки . На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

06 жовтня 2007 року було укладено шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 06 жовтня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Новомиколаївського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 29, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖС № 037249 від 06.10.2007. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 23.02.2010 серії 1-ЖС № 135798. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного. За правилами частини четвертої статті 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Обставин, що перешкоджають предявленню даного позову, визначених частиною другою зазначеної статті, судом під час розгляду справи не встановлено. Судом, відповідно до ст. 112 СК України, зясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Зважаючи на вказані обставини та письмові заяви сторін, суд визнав недоцільним вжиття заходів щодо примирення подружжя у даній справі. Враховуючи неможливість примирення сторін, та виходячи із закріпленого у статті 24 СК України принципу добровільності шлюбу, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову. З огляду на викладене, суд визнає позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До позовної заяви позивачем додано квитанцію від 16.03.2017 № 13, якою підтверджується сплата позивачем судового збору в розмірі 640,00 грн., отже відповідна сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

06 жовтня 2007 року в с. Шпиколоси Золочівського району помер [PERSON], батько позивачки. Після його смерті залишиласьь земельна ділянка пл. 0,8287 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Шпиколоської сільської ради. Але в Державному акті про право приватної власності на землю серії ЛВ № 000965 прізвище батька помилково записано як [PERSON], а по документах правильно його прізвище [PERSON]. Тому нотаріус відмовляє їй у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відділ держземагенства у Золочівському районі у виправленні помилки відмовляє, а видача дубліката державного акту є неможлива оскільки власник землі помер. Її брат [PERSON] на землю батька не претендує, і не заперечує проти прийняття нею спадщини . Тому вона звернулася в суд за захистом свого права, просить визнати право власності на земельну ділянку, що залишилася після смерті батька. Відповідач [PERSON] і Шпиколоська сільська рада , яка предсталяє інтереси територіальної громади , направили в суд клопотання в яких просять розгляд справи проводити без їх участі. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як видно з свідоцтва про смерть, то [PERSON] помер 6 жовтня 2007 року. Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом стверджується, що позивачка оформила на себе спадщину батька батька на житловий будинок № 63 по вул. Центральна с.Шпиколоси. Як вбачається з Державного акту на земельну ділянку серія ЛВ № 000965, то такий був виданий на прізвище [PERSON], і що він був власником землі площею 0,8287 га , що на території Шпиколоської сільської ради. Крім того, на акті є виправлення прізвища власника, із застереженням голови Золочівської райдержадміністрації. Рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 15.06.2015 р. встановлено факт приналежності [PERSON] державного акту на земельну ділянку загальною площею 0,8287 га, яка розташована на території Шпиколоської сільської ради. Отже, в судовому засіданні було встановлено, батько позивачки був власником земельної ділянки площею 0,8287 га, а тому [PERSON] правомірно вимагає визнання за нею права власності як спадкоємець за заповітом. .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

06 жовтня 2007 року Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 876. Від шлюбу є неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO]. [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що одруження з відповідачем виявилось невдалим, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, з'явилися різні погляди на сімейне життя, майнових спорів немає. З травня 2014 року подружжя не підтримує стосунки, проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву, якою позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі та закінчити розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву, якою позовні вимоги визнає та просив розглянути справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим, доказаним і таким, що підлягає задоволенню. Суд приходить до висновку, що подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї буде суперечити їх приватним інтересам, інтересам їх дитини, в зв'язку з чим шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

06 жовтня 2008 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачці кредит у розмірі 29000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак, отримавши кредит, відповідачка [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 29 жовтня 2017 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 21554,55 грн., заборгованність за кредитом - 2090,76 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом - 18199,29 грн, а також штраф (фіксована частина) - 250,00 грн., штраф (процентна складова) - 1014,50 грн., всього загальна сума заборгованості склала 21554,55 гривень. Тому, представник позивача просить розглянути справу та стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № б/н від 06 жовтня 2008 року в розмірі 21554,55 грн. та судові витрати. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день розгляду справи сповіщена належним чином, про причину неявки не повідомила, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, за таких обставин суд вважає можливим розглянути позов за його відсутності на підставі доказів, наданих у справі, постановивши заочне рішення, відповідно до ст.280 ЦПК України. Дослідивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що на підставі ст.1054 ЦК України, що між позивачем та відповідачкою [PERSON] 06 жовтня 2008 року укладено кредитний договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачці кредит у розмірі 29000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Однак отримавши кредит, відповідачка [PERSON] всупереч вимогам ст.526 ЦК України свої зобов'язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 29 жовтня 2017 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 21554,55 грн., заборгованність за кредитом - 2090,76 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом - 18199,29 грн, а також штраф (фіксована частина) - 250,00 грн., штраф (процентна складова) - 1014,50 грн., всього загальна сума заборгованості склала 21554,55 гривень. Задоволення позову, згідно ст.141 ЦПК України, покладає на відповідачку обов'язок по сплаті судових витрат.

Outcome: approved