Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

05.06.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною. В обґрунтування вимог зазначав, що з 23.09.2005 року по 24.09.2010 рік перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від шлюбу мають спільну дитину - сина [PERSON] [INFO]. Після розірвання шлюбу, відповідачка разом з сином стали проживати окремо. Крім того, після розірвання шлюбу між ним та відповідачкою стали виникати конфлікти з приводу його спілкування з дитиною. Відповідачка чинила йому перешкоди в спілкуванні та вихованні сина [PERSON], в зв'язку з чим, він був вимушений звернутися до органу опіки та піклування з метою визначення участі у вихованні дитини. Рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 25.10.2013 року за №997, була визначена його участь у вихованні дитини, шляхом надання побачень. Разом з цим, рішення виконавчого комітету [PERSON] не виконується, остання надалі продовжує перешкоджати йому (позивачу) брати участь у вихованні та спілкуванні з дитиною. Посилаючись на викладене, та вимоги ст.ст. 141, 153, 158, 159 СК України, [PERSON] просив зобов'язати відповідачку не чинити йому перешкоди у спілкуванні з сином [PERSON] 2006 року народження. Визначити його участь у вихованні сина шляхом систематичних побачень з дитиною без присутності матері дитини перші та треті вихідні місяця з 12.00 суботи до 14.00 неділі з ночівлею за місцем проживання батька, 50% канікулярних днів дитини, два тижні літнього оздоровлення, три будніх дні тижня для відвідування спортивних секцій з дитиною, в час та день домовленістю з матір'ю дитини, з правом зміни порядку спілкування за взаємною згодою батьків. В процесі розгляду справи позивач позовні вимоги підтримав, та наполягав на їх задоволенні. У судове засідання відповідач не з'явилась, про день слухання справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник служби у справах дітей адміністрації Центрального району виконавчого комітету Миколаївської міської ради у судовому засіданні зазначала про доцільність задоволення позовних вимог [PERSON] Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. Відповідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч.1 ст.151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ч.1,2,3 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч1,2 ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Також відповідно до положень ст. ст. 1, 16-1 ЗУ «Про охорону дитинства» контакт з дитиною - це також реалізація родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини. Однією з гарантій забезпечення контакту з дитиною є зобов'язання особи, яка контактує з дитиною про місце перебування дитини під час реалізації нею права на контакт. [PERSON] та [PERSON] з 23.09.2005 року по 24.09.2010 рік перебували у зареєстрованому шлюбі. Мають спільну дитину - сина [PERSON] [INFO],. На теперішній час дитина проживає разом з матір'ю [PERSON] В зв'язку з тим, що [PERSON] чинила перешкоди батьку [PERSON] у спілкуванні з сином [PERSON], рішенням Виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 25.10.2013 року за №977, визначена участь батька [PERSON] у вихованні дитини [PERSON], [INFO], шляхом надання йому можливість побачень з сином. Судом встановлено, що вищезазначене рішення [PERSON] не виконується, остання чинить позивачу перешкоди у спілкуванні з сином, а саме: нехтує правом спілкування та участі у вихованні дитини. З цього приводу позивач неодноразово звертався до Центрального районного відділу ММУ з заявами, щодо вжиття заходів до [PERSON], щодо надання можливості спілкування з дитиною, про що свідчать копії листів Центрального районного відділу ММУ на ім'я [PERSON] від 28.03.2014року, 15.03.2014 року, 18.03.2014 року. Згідно довідки - характеристики, за час проживання за адресою: [ADDRESS], [PERSON] характеризується з позитивної сторони, громадський порядок та спокій громадян не порушує, веде нормальний образ життя. Спиртними напоями не зловживає, наркотичні речовини не вживає. Скарг та заяв від сусідів у відношенні [PERSON] не надходило. Миколаївським міським центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, у лютому 2015 року, було проведено психологічне обстеження [PERSON] з метою вивчення ставлення дитини до батьків (висновок від 13.02.2015 року №258). За результатами обстеження було встановлено, що [PERSON] як свою сім'ю сприймає співмешканця матері, матір та себе. Отримані діагностичні дані свідчать про наявність тісного емоційного контакту дитини з матір'ю та її співмешканцем, з боку якого [PERSON] відчуває турботу та підтримку, називаючи його своїм «новим батьком». Дані діагностичного дослідження свідчать про дисбаланс у стосунках дитини з батьком: з одного боку [PERSON] висловлює зовнішню відмову від спілкування та зустрічей з ним, а з іншого прагне його уваги та турботи: «Батько ставиться до мене погано: він приділяє мені замало уваги». Відмова дитини від спілкування з батьком, на даний час, зумовлена конфліктними стосунками між батьками, негативною оцінкою матері особистості батька та емоційним приєднанням [PERSON] до матері. Сім'я [PERSON] потребує втручання та допомоги психолога, спрямованої на сприяння оволодінню батьками ефективними методами вирішення конфліктної ситуації поміж ними та гармонізацію дитячо-батьківських стосунків [PERSON] з батьком. Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо усунення перешкод у спілкуванні з дитиною є законні та обґрунтовані. Обставин, які б свідчили про те, що спілкування позивача з сином буде перешкоджати йому нормальному розвитку, судом не встановлено. Навпаки, суд вважає, що спілкування позивача з сином буде сприяти повноцінному його розвитку і буде повністю відповідати інтересам дитини.

Outcome: approved