Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-30 00:00:00

06 травня 2020 року (згідно відмітки на конверті, в якому надійшов позов) [PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ у Волинській області) про стягнення спадщини у вигляді недоотриманих пенсійних виплат у розмірі 28 228,42 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] на території міста Кадіївка Луганської області, яка є тимчасово окупованою територію, помер чоловік позивача - громадянин [PERSON] . За час свого життя, чоловік позивача будучи пенсіонером тривалий час не отримував пенсію, а заборгованість за пенсійними виплатами становила 263 316,32 грн. У встановленому порядку позивач звернулася до нотаріуса та отримала свідоцтво про право на спадщину, згідно якого успадкувала недотриману суму пенсії у розмірі 263 316,32 грн. Звернувшись до відповідача, позивач добровільно отримала від нього 235 087,90 грн. успадкованої суми пенсії. У виплаті решти пенсії позивачу було відмовлено з посиланням на ст.ст.46, 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позивач вважає вказані дії протиправними та просить суд стягнути з відповідача на свою користь 28 228,42 грн. в якості недоотриманої пенсії. Позивач у судове засідання не прибула, але її представник у письмовій заяві просив суд слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у письмовому відзиві просить суд відмовити у задоволенні позову. У судове засідання представник відповідача не прибула. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено і сторонами не заперечується, що позивач [PERSON] є вдовою померлого [INFO] [PERSON] (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07 лютого 2020 року, остання отримала спадщину у вигляді недоотриманої пенсії у розмірі 263 316,32 грн., належність якої підтверджена листом ГУ ПФУ у Волинській області від 28 листопада 2019 року №25654/04-10 (а.с.6 зворот). Із вказаної суми відповідач добровільно виплатив позивачу 235 087,90 грн., що сторонами не заперечується (а.с.8 зворот). У виплаті решти суми позивачу відмовлено листом відповідача від 22 квітня 2020 року №030-04-10-8/9813 з посиланням на припис ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме у зв`язку з тим, що померлий не отримував пенсію із власної вини, а тому строк її виплати обмежується трьома роками до дня звернення за отриманням пенсії (а.с.8). Надаючи правову оцінки правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне. Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Отже, позивачу, як спадкоємцю померлого [PERSON] за заповітом, належать суми пенсії, які нараховані останньому за життя, але були не виплачені у встановленому порядку. Одночасно, статтею 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон) передбачено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом. Частиною першою статті 47 цього ж Закону визначено, що пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України. Отже відмовляючи у виплаті пенсії за минулий час, з посиланням на приписи ч.1 ст.46 Закону, відповідач повинен довести, що він виконав припис ч.1 ст.47 Закону, а саме здійснив активні дії стосовно виплати пенсії у грошовій формі: 1) або через організації, що здійснюють виплату і доставку пенсій; 2) або через установи банків. На переконання суду, тільки виконання вищенаведених активних дій з боку органу Пенсійного фонду може свідчити про відсутність його вини у невиплаті нарахованої пенсії, так само як і про ухилення пенсіонера від її отримання. Суд підкреслює, що чинне пенсійне законодавства покладає саме на державу, в особу органів Пенсійного фонду України, тягар здійснення як виплати, так і доставки пенсії у грошовій формі пенсіонеру. Однак, у розглядуваному випадку, відповідач будь-якими належними та допустимими доказами не довів суду, що ним вчинялися активні дії з виплати пенсії померлому [PERSON] , а той не отримував її з власної вини. Сама лише смерть [PERSON] на території міста Кадіївка Луганської області, яка є тимчасово окупованою територію, не є свідченням того, що він не отримував пенсію з власної вини. З наведених вище мотивів суд дійшов висновку, що відповідач неправомірно застосував до спірних правовідносин приписи ч.1 ст.46 Закону, а мав діяти відповідно до ч.2 ст.46 Закону та виплатити спадкоємцю [PERSON] успадковані нею суми пенсії без обмеження будь-яким строком. З цих підстав суд задовольняє позов у повному обсязі та стягує 28 228,42 грн., як різницю між успадкованою та фактично виплаченою сумою пенсії померлого [PERSON] . У зв`язку із задоволенням позову, на підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved