Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-10 00:00:00

05 серпня 2021 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою від 06 серпня 2021 року позовну заяву залишено без руху. 31 серпня 2021 року [PERSON] на виконання ухвали суду подано позовну заяву в новій редакції. У поданому позові [PERSON] прохає шлюб, зареєстрований 09 березня 2002 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кобеляцького районного управління юстиції Полтавської області між ним та [PERSON] , розірвати, судові витати, а саме сплачений судовий збір в розмірі 908 гривень, стягнути з відповідачки. Позов обґрунтований тим, що подружні відносини між ними припинені з липня 2020 року через різницю характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри, однак шлюб у позасудовому порядку розірвати не має можливості через наявність у подружжя двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , дата народження: [INFO] , та [PERSON] , дата народження: [INFO] . 10 вересня 2021 року на адресу суду надійшло повідомлення про місце реєстрації [PERSON] . Ухвалою від 15 вересня 2021 року позовна заява прийнята до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, у справі призначено судове засідання на 11 жовтня 2021 року. 06 жовтня 2021 року до суду надійшов відзив [PERSON] на позов, у якому остання прохає розірвати шлюб між [PERSON] та нею, зареєстрований 09 березня 2002 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кобеляцького районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 8, у задоволенні вимог про стягнення судового збору в розмірі 908 гривень з відповідача - відмовити. У відзиві зазначає, що окрім вказаних позивачем дітей, від спільного шлюбу вони також мають одного повнолітнього сина [PERSON] , дата народження: [INFO] , та ще одну неповнолітню доньку [PERSON] , дата народження: [INFO] . [PERSON] вказує, що оскільки всі неповнолітні діти проживають разом із нею та перебувають на її утриманні, вона є багатодітною матір`ю, що підтверджується посвідченням батьків багатодітної сім`ї № 004547 від 02.11.2011 та отримує державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям та допомогу на дітей, які виховуються у багатодітних сім`ях. Інших доходів окрім соціальних виплат з відповідних бюджетів та аліментів вона не має, а оскільки зазначені виплати йдуть виключно на задоволення потреб дітей, прохає врахувати її матеріальний стан та відмовити позивачеві у стягненні з неї судових витрат. У судове засідання 11 жовтня 2021 року сторони не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. 08 жовтня 2021 року до суду надійшла письмова заява [PERSON] , у якій останній прохає справу розглядати без його участі, строк на примирення не надавати, позов задовольнити. 11 жовтня 2021 року до суду надійшла заява [PERSON] , у якій остання прохає справу розглянути без її участі. Відповідно до частини 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. За змістом речення 2 частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до частин 4, 5 ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, дослідивши наявні матеріали справи та давши їм належну оцінку, робить наступні висновки. Судом встановлено, що 09 березня 2002 року [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб із присвоєнням після державної реєстрації шлюбу прізвищ чоловіка та дружини « [PERSON] », про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кобеляцького районного управління юстиції Полтавської області складено відповідний актовий запис № 8. Зазначене підтверджується свідоцтвом про шлюб, яке видане 07 квітня 2017 року повторно Кобеляцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, серія [NUMBER] (а.с. 5). Від зазначеного шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають чотирьох дітей, троє з яких неповнолітні, а саме: [PERSON] , дата народження: [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 01 листопада 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Кобеляцького районного управління юстиції, серія [NUMBER] (а.с. 32) та копією посвідчення багатодітних батьків № [NUMBER] , виданого Кобеляцькою районною державною адміністрацією 02 листопада 2011 року, строк дії до 07 липня 2027 року (а.с. 33); [PERSON] , дата народження: [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 13 липня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Кобеляцького районного управління юстиції Полтавської області, серія [NUMBER] (а.с. 41) та копією посвідчення багатодітних батьків № [NUMBER] , виданого Кобеляцькою районною державною адміністрацією 02 листопада 2011 року, строк дії до 07 липня 2027 року (а.с. 33); [PERSON] , дата народження: [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 20 вересня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кобеляцького районного управління юстиції Полтавської області, серія [NUMBER] (а.с. 31) та копією посвідчення багатодітних батьків № [NUMBER] , виданого Кобеляцькою районною державною адміністрацією 02 листопада 2011 року, строк дії до 07 липня 2027 року (а.с. 33); [PERSON] , дата народження: [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 14 листопада 2018 року Кобеляцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, серія [NUMBER] (а.с. 6, 7, 40) та копією посвідчення багатодітних батьків № [NUMBER] , виданого Кобеляцькою районною державною адміністрацією 02 листопада 2011 року, строк дії до 07 липня 2027 року (а.с. 33). Відомостей про наявність спору про поділ майна між сторонами позовна заява не містить. Питання про місце проживання неповнолітніх дітей у позовній заяві не ставиться. Сторонами не заявлено клопотання про надання строку для примирення. Позивач не бажає продовжувати подружні стосунки з відповідачем та прохає розірвати зазначений шлюб. Відповідачка не бажає продовжувати подружні стосунки з позивачем та прохає розірвати зазначений шлюб. Розірвати шлюб через органи державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки сторони мають неповнолітніх дітей. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки, це суперечило б інтересам сторін. Спір між сторонами виник із сімейних правовідносин та його вирішення регулюється нормами сімейного законодавства. На час розгляду справи перешкоди для розірвання шлюбу, визначені статтею 110 Сімейного кодексу України, судом не встановлені. Відповідно до статті 111 Сімейного кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Разом з тим, суд вважає недоцільним надавати сторонам строк для примирення. Статтею 24 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За змістом частин 1, 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи вищевикладені обставини та з огляду на визнання відповідачкою позову в частині розірвання шлюбу, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки подальше перебування їх у шлюбі не ґрунтується на принципі вільного волевиявлення, а за таких обставин позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. При зверненні з позовом до суду позивачем сплачений судовий збір в сумі 908 гривень 00 копійок відповідно до квитанції № 05-10995993 від 05 серпня 2021 року (а.с. 1). Відповідно до частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частини 2 статті 142 Цивільного процесуального кодексу України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивачем заявлено лише одну позовну вимогу - про розірвання шлюбу. Зазначена вимога відповідачкою беззаперечно визнана до початку розгляду справи по суті. Зважаючи на визнання [PERSON] позову до початку розгляду справи по суті, відповідно до частини 2 статті 142 Цивільного процесуального кодексу України позивачеві слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тобто, 454 гривні 00 копійок. Відповідно до частини 2 статті 133 Цивільного процесуального кодексу України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до частин 1, 3 статті 136 Цивільного процесуального кодексу України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі; з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати. Частина 6 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України визначає, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до позиції, висловленої Верховним судом України у постанові від 01 березня 2017 року у справі № 703/686/15-ц, яка Верховним Судом не змінювалася, зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору. Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік осіб, які звільнені від сплати судового збору відповідно до закону. Умови, за яких суд може своєю ухвалою за клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору або зменшити розмір судового збору чи звільнити від його сплати передбачені статтею 8 Закону України «Про судовий збір». [PERSON] не є особою, яку звільнено від сплати судового збору відповідно до статті 5 Закону України «Про судовий збір». Стаття 8 Закону України «Про судовий збір» визначає, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті. Зазначена норма визначає, що відповідне клопотання може бути заявлене будь-якою стороною справи. Водночас, можливість звільнення від сплати судового збору законом пов`язується або зі співвідношенням розміру судового збору з річним доходом (пункт 1 частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір»), або з наявністю певного статусу (пункт 2 частини 1 цієї статті) або ж характером позовних вимог (пункт 3 частини 1 цієї статті). При цьому, у будь-якому випадку визначальним для вирішення питання звільнення сторони від сплати судового збору є її майновий стан (речення 1 частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» та частина 1 статті 136 Цивільного процесуального кодексу України). Судом встановлено, що сторони є членами багатодітної сім`ї, що підтверджено копією зазначеного вище посвідчення № [NUMBER] (а.с. 33). Отже, відповідачкою належним чином доведено існування обставин, визначених підпунктом «г» пункту 2 частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір». [PERSON] не має інших доходів окрім допомоги малозабезпеченим сім`ям, яка призначена їй на підставі статті 1-7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», на підтвердження чого нею надано довідку № 2501 від 09.09.2021 про отримання такої допомоги за період з травня по серпень 2021 року в загальній сумі 16795 гривень 64 копійки (а.с. 34), допомоги на дітей, які виховуються у багатодітних сім`ях, на підтвердження чого нею надано довідку № 2503 від 09.09.2021 про отримання такої допомоги за період з березня по серпень 2021 року в загальній сумі 10200 гривень 00 копійок (а.с. 35) та аліментів. Відповідно до наданих відповідачкою Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за 1 і 2 квартали 2021 року № 28373 від 13.09.2021, за період з січня по червень 2021 року включно [PERSON] отриманий дохід у загальному розмірі 18958 гривень 02 копійки, джерелами якого були: 3491234 - Полтавський обласний центр зайнятості, код та назва доходу: 140-Аліменти, та 5385890 - Управління соціального захисту населення Полтавської РДА, код та назва доходу: 128-Соціальні виплати з відповідних бюджетів (а.с. 36). Таким чином, враховуючи майновий стан відповідачки, на утриманні якої перебувають неповнолітні діти подружжя, суд вважає, що [PERSON] на підставі пункту «г» частини 1 та частини 2 статті 8 Закону України «Про судовий збір» підлягає звільненню від сплати судового збору, і з огляду на це в задоволенні вимог позивача про відшкодування судових витрат з відповідачки необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: approved