Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

04 серпня 2015 року позивачі звернулися до суду з позовом, який уточнили в подальшому, зазначаючи в обґрунтування своїх позовних вимог наступне. [PERSON] і [PERSON] є дочкою і матірю. Їх батьком і чоловіком відповідно є [PERSON], який за життя був власником жилого будинку №34 по вул.Постишева у м.Пологи Запорізької області. Позивач [PERSON] з 2008 року по теперішній час зареєстрована у зазначеному будинку. Її батько [PERSON] своїм заповітом від 18 січня 2008 року належний йому жилий будинок №34 по вул.Постишева у м.Пологи заповів їй, [PERSON]. [PERSON] постійно проживав у [INFO]. 31 березня 2014 року [PERSON] помер. На час його смерті позивачі у справі фактично проживали з ним однією родиною, в тому числі [PERSON] без реєстрації у жилому будинку №30 по вул.Трудова у с.Інженерне Пологівського району Запорізької області, а позивач [PERSON] була зареєстрована у зазначеному жилому будинку. Ще до смерті свого батька позивач [PERSON] фактично проживала разом з ним у с.Інженерне, так як обоє батьки потребували стороннього догляду у звязку з їх похилим віком. У звязку з тим, що вона, [PERSON], працювала помічником вихователя в ДКЗ Пологівської міської ради «Віночок» і хотіла, щоб її дочка відвідувала другу міську школу, вона зареєструвалася в будинку по вул.Постишева,34 у м.Пологи, проте фактично проживала разом з батьками і донькою у будинку батьків у с.Інженерне. Позивач [PERSON] зазначає у позові в обґрунтування своїх позовних вимог, що вона після смерті свого батька не звернулася у передбачений законом шестимісячний строк після смерті спадкодавця до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини і видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а тому була вимушена звертатися до Пологівського райсуду Запорізької області з заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Проте, рішенням Пологівського райсуду Запорізької області від 21 липня 2015 року їй було відмовлено в задоволенні позову з-за недоведеності поважності причини пропуску строку для прийняття спадщини. Позивач [PERSON] просить постановити судове рішення, яким визнати за нею як за спадкоємицею за заповітом, яка постійно проживала зі спадкодавцем [PERSON] однією сімєю на час відкриття спадщини, право власності на 1/2 частину жилого будинку №34 по вул.Постишева у м.Пологи Запорізької області відповідно до вимог ст.1268 ЦК України. Позивач [PERSON] як переживший член подружжя, який є інвалідом другої групи, просить суд постановити судове рішення, яким визнати за нею в порядку ст.1241 ЦК України право власності на 1/2 частину жилого будинку №34 по вул.Постишева у м.Пологи Запорізької області в порядку спадкування за законом. Позивач [PERSON] надала суду письмову заяву, в якій просить її позов розглянути без її участі за участю її представника адвоката [PERSON] (а.с.23). Позивач [PERSON] і представник позивачів адвокат [PERSON], який діє на підставі договору про надання юридичних послуг адвоката (а.с.14-15), у судовому засіданні підтримали позовні вимоги і просили їх задовольнити з зазначених у позові і уточненій позовній заяві підстав. Відповідач у судове засідання не явився, на адресу суду надійшла письмова заява за підписом Пологівського міського голови про розгляд справи у відсутність представника Пологівської міської ради. Заперечень проти позовних вимог не мають (а.с.61). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є невісткою [PERSON]. Вона, свідок, проживає у [INFO] більше десяти останніх років. Номер їх будинку зазначається і як порядковий №2, і як порядковий №30, бо будинок є кутовим. Її свекруха [PERSON] від дня забудови жилого будинку по вул.Трудовій, 2 у м.Пологи проживала в ньому зі своїм чоловіком [PERSON] аж до смерті чоловіка, проживає свекруха у зазначеному будинку і по сьогоднішній день. [PERSON] проживала [INFO] разом зі своїми батьками приблизно рік до смерті свого батька [PERSON] і на день його смерті, бо [PERSON] давно вже хворіла і не могла доглядати за своїм чоловіком, коли той захворів і потребував постійного стороннього догляду за собою. [PERSON] проживала, щоб доглядати за батьком, в батьківському будинку. За життя [PERSON] належний йому будинок №34 по вул.Постишева у м.Пологи заповідав своїй дочці [PERSON]. Будинок цей дістався свекру за спадщиною від його померлого батька. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона проживає у [INFO] з 2009 року по теперішній час. Її сусідкою є [PERSON] Їй, свідку, достовірно відомо, що приблизно рік до смерті батька [PERSON] постійно жила разом зі своїми батьками, бо [PERSON] інвалід, і не могла доглядати за своїм чоловіком [PERSON]. От [PERSON] і доглядала свого батька. На день смерті батька [PERSON] проживала з ним в одному будинку по вул.Трудовій,2 у м.Пологи. Зараз [PERSON] проживає в своєму будинку по вул.Постишева,34 у м.Пологи. Суд, вислухав у судовому засіданні позивача, представника позивачів, свідків, беручи до уваги міркування відповідача щодо заявленого позову, дослідивши письмові докази по справі, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 31 березня 2014 року помер [PERSON], який є батьком позивача у справі [PERSON] (а.с.8-9) і чоловіком позивача у справі [PERSON] (а.с.6,зворот;10). Судом також встановлено, що на день смерті [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19 грудня 2007 року належав жилий будинок №34 по вул.Постишева у м.Пологи Запорізької області з господарськими спорудами до нього (а.с.33-35,42), вартість будинку становить 76307 грн. (а.с.45-60). З копії заповіту на а.с.13 судом встановлено, що 18 січня 2008 року [PERSON] належний йому жилий будинок №34 по вул.Постишева у м.Пологи Запорізької області заповідав своїй дочці [PERSON]. З відповіді державної нотаріальної контори на а.с.30-31 судом встановлено, що спадкова справа до майна померлого [PERSON] не заводилися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Відповідно до ст.1261 ЦК України спадкоємцями першої черги за законом є діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого законом строком він не заявив про відмову від неї. Відповідно до положення ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених Законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У судовому засіданні з пояснень у судовому засіданні позивача [PERSON] і свідків підтвердився факт постійного проживання спадкоємиці за заповітом [PERSON] і спадкоємиці за законом [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, позивачі не заявляли про відмову від прийняття спадщини. Судом встановлено, що на час відкриття спадщини дружина померлого - позивач [PERSON] постійно проживала зі спадкодавцем своїм чоловіком однією сімєю (а.с.6,зворот), тому має право на частину жилої нерухомості як спадкоємець за законом відповідно до ст.1268 ЦК України. Посилання на ст.1241 ЦК України в даному випадку суд вважає недоречним, оскільки в такому випадку частка спадкоємиці за законом позивача [PERSON] не буде дорівнювати 1/2 частину жилого будинку, як зазначено в позові. З огляду на те, що у позивачів як спадкоємців за законом і за заповітом нема спору щодо часток у спадковому майні у вигляді жилого будинку №34 по вул.Постишева у м.Пологи Запорізької області, суд вважає за можливе визнати право власності за кожним із спадкоємців в рівних частках.

Outcome: approved