overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

05 листопада 2015 [PERSON] (Далі - позивач) звернулася із вказаним вище позовом та зазначила, що із [PERSON] (Далі - відповідач) вони проживали у цивільному шлюбі, в якому у них народилась дочка [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні позивача і проживає разом з нею, потребує додаткових витрат за станом здоровя. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, не бере участі у її вихованні, ухиляється від виконання своїх обовязків, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Просить суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач надіслала суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач також надіслав суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позов визнає. Зясувавши обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних встановлених обставин і відповідних їм правовідносин. Відповідно до частини 4 статті174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом на підставі свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] /а.с. 6/ встановлено, що відповідач є її батьком. Згідно статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. В позовній заяві позивач зазначила, що вказаний обовязок відповідач не виконує, малолітня дочка проживає з нею та перебуває на її утриманні, відповідач працює, може сплачувати аліменти. Відповідач надав суду заяву, згідно якої позов визнає. Таким чином, вказане позивачем у позовній заяві згідно частини 1 статті 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. У відповідності до частини 3 статті 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі. Згідно частини 1 статті 183 СК України відповідна частка від доходу визначається судом. Відповідно до вимог частини 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивач звернулася до суду з вимогами 05 листопада 2015 року, а тому з цього часу слід присудити стягнення аліментів і до досягнення дитиною повноліття. Згідно частини 3 статті 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому, з відповідача згідно пп. 1.1. частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 року із наступними змінами та доповненнями в дохід держави слід стягнути 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що згідно статті 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» № 80-VIII від 28 грудня 2014 року становить 487 грн. 20 коп. З огляду на вищевикладене, на підставі статті 180, частини 3 статті 181, статі, 183, частини 1 статті 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-14 00:00:00

05 листопада 2015 року [PERSON]В звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що він перебуває з відповідачкою у шлюбі, зареєстрованому 02 жовтня 1997 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області. Від шлюбу з відповідачкою має повнолітню доньку. Через відсутність взаєморозуміння, втрату поваги та любові сумісне життя є неможливим. Просив розірвати їхній з відповідачкою шлюб. Позивач та відповідачка в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Крім цього, зазначили, що позивач повністю підтримує позовні вимоги; відповідачка позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 02 жовтня 1997 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 134. Зазначений факт підтверджуються дослідженим у судовому засіданні свідоцтвом про шлюб серії 1-ФП № 117582. Від шлюбу сторони мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ФП № 240364. Причинами розпаду сімї стали відсутність взаєморозуміння, втрата поваги та любові між подружжям. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сімї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

05 листопада 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якому просить визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Позовна заява мотивована тим, що позивач є власником будинку [ADDRESS]. У вищевказаному будинку зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], родичі позивача. Проте в будинку вони не проживають, комунальні послуги не оплачують. Позивач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дослідивши письмові докази у справі, вислухавши свідків, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 30.01.1998 року Другою Павлоградської державною нотаріальною конторою, р.№97. У вказаному будинку зареєстровано місце проживання [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується відомостями адресно-довідкового підрозділу головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, довідками В'язівоцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області від 26 жовтня 2015 року №989,№990,№991. Відповідно до акту В'язівоцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області від 30 листопада 2015 року в будинку [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], але не проживають за вказаною адресою з 2010 року. В судовому засіданні допитано свідка, [PERSON], сусіда позивача, який пояснив суду, що в будинку [ADDRESS] проживають тільки [PERSON] з дружиною, сторонніх осіб там не бачив. В судовому засіданні допитано свідка, [PERSON], сусіда позивача, яка пояснила суду, що в будинку [ADDRESS] проживають тільки [PERSON] з дружиною, [PERSON], [PERSON], [PERSON] виїхали в 2010 році. Відповідно до ст. 405 Цивільного кодексу України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Дослідивши письмові докази у справі, встановив, що відсутність відповідачів в будинку за адресою: [ADDRESS], складає більш ніж рік, що є підставою для визнання відповідачів такими, що втратили право користування вищезазначеним житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

05 листопада 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] 21 лютого 1996 року в Нововолинському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Волинської області. Від спільного шлюбу подружжя має сина [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося. Відповідач зловживала спиртними напоями, не брала участі у вихованні сина, який повністю був на утриманні позивача, не цікавилась його життям, не вела домашнього господарства. Сторони з 2002 року проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не мають спільного майна, не мають спільного бюджету. Позивач вважає, що сім'я давно розпалась, кожен живе своїм життям, спільне проживання та збереження сім'ї неможливе. Тому позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. До проведення судового засідання позивач [PERSON] подав до суду письмову заяву, просив справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити. До проведення судового засідання відповідач [PERSON] подала до суду письмову заяву, просила справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги визнлав повністю, не заперечила проти задоволення позову. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для розірвання шлюбу, суд позов задовольняє і розриває шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

05 листопада 2015 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про скасування заходів забезпечен позову по цивільній справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Заявник надав заяву про розгляд заяви про скасування заходів забезпечення позову без його участі. Суддею встановлено, що у провадженні Карлівського районного суду Полтавської області перебувла цивільна справа № 2-26/10 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Ухвалою Карлівського районного суду Полтавської області від 13 травня 2011 року (справі № 6-25/11) було задоволено заяву про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України [PERSON] (д.н. [INFO], адреса: [ADDRESS], ІПН: [NUMBER], Паспорт [NUMBER] видан Карлівським РВ УМВС України в Полтавській обл. 11.09.1996 року) до виконання зобов*язань, покладених за судовим рішенням по справі № 1608/2-26/10 . Відповідно до довідки №15531 від 15.09.2015 року ВДВС Полтавського РУЮ не заперечуй проти тимчасового виїзду [PERSON], [INFO] за межі України. 21.10.2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» надано дозвіл на виїзд [PERSON] за межі України. Відповідно до ч. 3 ст. 154 Цивільного процесуального кодексу України заходи забезпечен позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. 14.09.2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» надано дозвіл на виїзд [PERSON] за меж:і України. Відповідно до ч. З ст. 154 Цивільного процесуального кодексу України заходи забезпечен позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

05 листопада 2015 року [PERSON] звернулась в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною віку повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що знаходилась з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах. Від подружніх відносин сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. Шлюбні відносини між подружжям припинилися, відповідач відмовляється в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання сина, який проживає з позивачкою та знаходяться на повному її утриманні, тому [PERSON] вимушена була звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала заявлений позов та просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з підстав, наведених у позові, пояснила, що її заробітної плати не вистачає для забезпечення дитини всім необхідним. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що не згоден з позовом частково, а саме в частині розміру аліментів, пояснив, що має зобов`язання за кредитними договорами. Доказів на підтвердження неспроможності у зв'язку з матеріальним становищем сплачувати аліменти на утримання своєї неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) суду не надав. Суд, вислухавши позивачку та відповідача, вивчивши письмові докази по справі, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачка знаходилась з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах. Від подружніх відносин сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач згідно свідоцтва про народження (л.с. 6), виданого Баглійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 29. Як зазначила позивачка, шлюбні відносини між подружжям припинилися і відповідач перестав надавати матеріальну допомогу на утримання сина, який проживає з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач не надав суду доказів на підтвердження його неспроможності у зв'язку з матеріальним становищем надавати утримання своїй неповнолітній дитині. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України обов'язок з утримання неповнолітньої дитини покладається як на матір, так і на батька дитини, тому суд вважає необхідним позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити в повному обсязі. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

05 листопада 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з 14 липня 1989 року вона перебуває з відповідачем по справі у шлюбі, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції у Сумській області за актовим записом № 455. Спільне життя між подружжям не склалося, кожен із сторін має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, протягом тривалого часу сторони мешкають окремо, мають окремий сімейний бюджет, спільне господарство не ведеться, шлюбні стосунки фактично припинені з травня 2015 року. Позивачка вважає, що в подальшому підтримувати сімейні відносини сенсу немає. Строк для примирення просить не надавати. Неповнолітніх дітей від шлюбу сторони не мають. В судове засідання [PERSON] не з'явилась, надала заяву, в якій позов підтримала, прохала розглянути справу без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, пояснень або заперечень на позов не надав, тому суд вважає за можливе слухати справу у його відсутності, постановивши заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований, позовні вимоги витікають iз сімейних правовідносин, та на пiдставi ст.ст.110, 112 СК України підлягають задоволенню. У судовому засіданні були встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Із свідоцтва про шлюб /а.с.3/, вбачається, що 14 липня 1989 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції у Сумській області за актовим записом № 455 був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, оскільки вона не бажає підтримувати сімейні стосунки з відповідачем, та суперечитиме принципу добровільності шлюбу і визначеному ч. 3 ст. 56 СК України праву кожного з подружжя припинити шлюбні відносини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

05 листопада 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. У позовній заяві посилається на ту обставину, що з відповідачем по справі вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, однак на даний час вони проживають окремо, окрім того вона звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Від цього шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач по справі. Діти проживають разом з нею. Відповідач не бере участі у їх вихованні та утриманні. Їй самій важко забезпечувати належний життєвий рівень дітям, тому звертається до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача. Оскільки відповідач офіційно не працює, однак має певні доходи, то просить стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 600 гривень на кожну дитину щомісячно. У судовому засіданні під час розгляду справи позивачка [PERSON] позов підтримала, покликаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі, визначеному позивачкою, тобто по 600 грн на дитину щомісячно, про що подав суду письмову заяву. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовільнити повністю з наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач по справі. Дані обставини стверджуються копіями свідоцтв про шлюб та про народження дітей. Як вбачається з довідки про склад сімї, неповнолітні [PERSON] та [PERSON] проживають зі своєю матірю [PERSON] Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки судом встановлено, що відповідач не працює, його дохід має мінливий характер, з врахуванням даних про стан здоров»я дітей та відповідача, то розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей відповідно до ст.ст.181, 183 СК України, визначає у твердій грошовій сумі у розмірі по 600 грн на кожну дитину щомісячно з дня подачі заяви в суд і до досягнення нею повноліття. Судові витрати відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, суд покладає на відповідача. На підставі ст. ст.180-184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

05 листопада 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], щомісяця з дня пред'явлення позову, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, до досягненню дитиною повноліття. У судове засідання сторони не з'явились, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19 лютого 2011 року. Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка мешкає з матір'ю, достатньої майнової допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Відповідач працездатний, відомостей про інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи сторонами суду не представлено. За такого суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини, розмір яких визначити в 1/4 частину всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття, задовольнивши тим самим позов. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

05 листопада 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], щомісяця з дня пред'явлення позову, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягненню дитиною повноліття. У судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Позивач до суду надала заяву, в якій просила про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відомості про поважність причин неявки у судове засідання відповідача матеріали справи не містять. Суд ухвалив про заочний розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 серпня 2001 року. Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка мешкає з матірю, достатньої майнової допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Відповідач працездатний, відомостей про інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи сторонами суду не представлено. За такого суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини, розмір яких визначити в 1/4 частину всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття, задовольнивши тим самим позов. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved