Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

05 березня 2018 року, [PERSON] звернулася в суд із вказаним вище позовом, в якому просить збільшити розмір аліментів, які встановлено рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28.09.2015 року. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28.09.2015 року вирішено стягувати з [PERSON], [INFO] року народження, проживаючого [ADDRESS] в користь [PERSON] аліменти на утримання двох синів - [PERSON] , [INFO] та [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісяця, починаючи від дня пред»явлення позову, а саме з 20.08.2015 року і до досягнення дітьми повноліття. Зважаючи на те, що присуджених аліментів не достатньо для належного утримання дітей, вона змушена звернутися до Дрогобицького міськрайонного суду з позовом про зміну розміру стягуваних аліментів. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, подала клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав викладених в позовній заяві, просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] та його захисник [PERSON] в судовому засіданні, позов визнали частково. Суд вислухавши пояснення відповідача, дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони по справі являються батьками: [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO]. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28.09.2015 року у справі № 442/5643/15-ц вирішено стягувати з [PERSON], [INFO] року народження, проживаючого [ADDRESS] в користь [PERSON] аліменти на утримання двох синів - [PERSON] , [INFO] та [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісяця, починаючи від дня пред»явлення позову, а саме з 20.08.2015 року і до досягнення дітьми повноліття При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами: Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Вирішуючи питання щодо зміни розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін, зокрема суд враховує ту обставину, що на даний час мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Разом з тим, суд вважає за доцільне роз'яснити сторонам, що мати та батько - найрідніші для дитини люди на землі, тому одним із найосновніших їхніх немайнових прав є можливість постійного або хоча б систематичного спілкування: безпосереднього (прямого), телефонного, листовного. Дитина має природну потребу і право спілкуватися з обома батьками. Відсутність батьківської лінії виховання, справляє на дитину негативний вплив, а брак материнської любові є психологічною травмою на все життя. Разом з тим, спілкування з батьком - це право, а не обов'язок дитини. Якщо дитина через певні обставини відмовлятиметься бачитися з батьком, силувати її ніхто не має права. Такий примус буде актом неповаги до дитини. Обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. У відповідності до вимог ст. 182 СК України суд враховує, що позивачка виховує та проживає з малолітніми дітьми (сином та дочкою), перебуває у гіршому матеріальному становищі, ніж відповідач. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них. Згідно ст.8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини передбачений Конвенцією ООН про права дитини від 20.11.1991р. Враховуючи матеріальне становище позивачки, на утриманні якої знаходиться двоє дітей, а також те, що цінова політика на одяг та продукти харчування в порівнянні з 2015 роком (коли було ухвалено первісне рішення про призначення аліментів) неодноразово змінювалася, суд вважає слушним покликання позивачки на те, що їй важко повноцінно утримувати дітей. Позивач несе інші витрати пов'язані з фізичним, духовним та моральним розвитком дітей, а тому з врахуванням наведеного вище, суд приходить до переконання, що розмір стягуваних аліментів слід збільшити. Щодо визначення розміру аліментів, які слід стягувати з відповідача, суд виходить із його доходів, а саме із заробітної плати. Відповідно до п. 6 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави.

Outcome: approved