Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-20 00:00:00

06.11.2018 року позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому, із врахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 07.03.2019 року, посилаючись на ст.ст. 185, 192 Сімейного кодексу України, просила змінити спосіб стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , визначений рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 14.10.2004 року та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки в розмірі 45,53% від всіх видів його доходів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, виконавчий лист № 2-5317 відкликати, стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 21919,05 грн. На обґрунтування позову послалася на те, що з 26.10.2002 року перебувала у шлюбі з відповідачем. Від подружнього життя мають дочку [PERSON] , [INFO] 13.10.2007 року за рішенням суду шлюб з відповідачем було розірвано. Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 14.10.2004 року відповідача зобов`язано до сплати аліментів на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його доходів щомісячно, починаючи з 09.09.2004 року до повноліття дитини, але не менше неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. У 2015 році у дочки було встановлено наступні діагнози: хронічний риносинусит, хронічний етмоїдит, хронічний сфеноїдит у стадії субремісії. Дочка перебуває на диспансерному обліку у ЛОРа. Вказує, що за власні кошти лікувала дочку та витрачала чималі кошти. У 2018 році дочка вступила у приватний вищий навчальний заклад «Міжнародний коледж Святого Луки» курсу спеціальності «Сестринська справа», форма навчання денна, платна, стипендія у даному закладі не виплачується. Відповідно й виросли витрати на утримання дочки [PERSON] , а аліменти, які відповідач сплачує на утримання дочки є недостатніми. Вказує, що додаткові витрати на утримання [PERSON] складаються з наступного: лікуванні, загальна сума, підтверджена чеками становить 8649,91 грн., 14100,00 грн. оплата послуг навчання та проживання у гуртожитку, 1980,91 грн. проїзд до місця навчання, 15654,28 грн. купівля одягу, 3453,00 грн. купівля планшета та аксесуарів до нього. Загалом вартість додаткових витрат, котрі підтверджені чеками становить 43838,10 грн. Відповідач 14.02.2019 року подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити позивачу у задоволенні її позову в повному обсязі. На обґрунтування відзиву послався на те, що перебуває у шлюбі, має сина, отримує мінімальну заробітну плату 3723,00 грн., яких ледве вистачає для задоволення потреб його сім`ї. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити в повному обсязі. Зазначили, що відповідач працює у рідного брата. Додатковими витратами вважають лікування, оплата за навчання, проживання в гуртожитку, проїзд до місця навчання, купівля одягу, планшету. Просять позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, просила стягнути з відповідача на користь позивача половину вартості лікування дочки [PERSON] , а в решті частині позову просить відмовити, оскільки відповідач сплачує аліменти, і витрати на платне навчання та утримання дочки не є необхідними додатковими витратами на дитину. Заслухавши пояснення позивача, її представника та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від подружнього життя мають дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про її народження. Шлюб між сторонами розірвано 13.11.2007 року, прізвище дружини після розірвання шлюбу [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 14.10.2004 року [PERSON] зобов`язано до сплати на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), починаю из 09.09.2004 року до повноліття дитини, але не менше неоподаткованого мінімуму доходу громадян. Згідно з розрахунком заборгованості відповідача по сплаті аліментів така станом на 31.08.2018 року становить 5692,26 грн. Що стосується позову в частині зміни розміру аліментів, суд виходить з такого. Згідно ст.180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ст.181 СК України). Згідно із ч.ч.1 2 ст.182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 вказаної вище норми закону визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із чч.1,2 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При вирішенні даного спору, суд враховує, що відповідач з 18.09.2008 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] ), має на утриманні сина [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] ), працює верстатником у ПП «Експоліс» та отримує щомісячно заробітну плату в розмірі 3723,00 грн. (довідка про доходи від 24.01.2019 року). Таким чином,\~враховуючи усе\~наведене вище, беручи до уваги вимоги ч.1 ст.81 ЦПК України, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено можливості відповідача сплачувати на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] у більшому розмірі, а ніж це визначено рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 14.10.2004 року. Тобто позивач не довела, що матеріальний стан відповідача змінився, в бік покращення, що може слугувати, в свою чергу, підставою для збільшення розміру аліментів. А також позивач не подала суду доказів, що її матеріальний стан погіршився. Що стосується позову в частині стягнення додаткових витрат, суд вважає, що в цій частині позов підлягає до часткового задоволення, з огляду на наступне. Так, як видно із матеріалів справи (медичних документів), [PERSON] встановлено наступні діагнози: хронічний риносинусит, хронічний етмоїдит, хронічний сфеноїдит у стадії субремісії, остання неодноразово проходила відповідне лікування, на що було затрачено позивачем 8649,91 грн. Наведене підтверджується відповідними чеками, наявними у матеріалах справи. Крім цього, дочка сторін [PERSON] є студентом I курсу спеціальності «Сестринська справа» вищого навчального закладу «Міжнародний коледж Святого Луки», форма навчання денна, платна, стипендія не передбачена та не виплачується, термін навчання з 01.09.2018 року по 30.06.2022 року (копія довідки Приватного вищого навчального закладу «Міжнародний коледж Святого Луки» № 2024 від 01.10.2019 року). Статтею 185 Сімейного кодексу України визначено, що той з\~батьків,\~з кого\~присуджено стягнення\~аліментів на\~дитину,\~а також\~той з\~батьків,\~до кого\~вимога про\~стягнення аліментів\~не була\~подана,\~зобов`язані\~брати участь\~у додаткових\~витратах на\~дитину,\~що викликані\~особливими обставинами\~(розвитком\~здібностей дитини,\~її хворобою,\~каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення . Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. \~ \~ \~ \~Заявляючи вимогу про стягнення з відповідача на свою користь 21919,05 грн. додаткових витрат на утримання дочки [PERSON] , позивач зазначила, що такими додатковими витратами вважає: лікування, оплата за навчання, проживання в гуртожитку, проїзд до місця навчання, купівля одягу, планшету. Суд повністю погодитися з таким трактуванням статті 185 Сімейного кодексу не може, оскільки дана статті вказує на те, що додатковими витратами можуть бути, зокрема, розвиток здібностей дитини, її хвороба, каліцтво тощо. Позивачем не враховано, що додаткові витрати були викликані не особливими обставинами у вигляді розвитку здібностей дитини в розумінні статті 185 СК України, а у зв`язку з бажанням дочки навчатися у вищому навчальному закладі. Тому витрати за навчання не можуть вважатися додатковими. Коли повнолітні син, дочка потребують матеріальної допомоги на період навчання до досягнення ними двадцяти трьох років застосовується ст.199 СК України. Тому, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185\~СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199\~цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання) (постанова ВС від 29.01.2018 у справі № 622/373/16-ц). Водночас, суд погоджується з тим, що позивачем понесені витрати на лікування дочки [PERSON] у розмірі 8649,91 грн., представник відповідача визнала позов в цій частині та не заперечила щодо стягнення з відповідача на користь позивача половини від цієї суми, тому виходячи з принципів розумності та справедливості (ч. 9 ст. 7 СК України) та рівності прав та обов`язків щодо дитини (ст.141 Сімейного кодексу України), суд прийшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 4324,96 грн., що становить половину коштів, витрачених позивачем на лікування дочки [PERSON] . Враховуючи часткове задоволення позову, суд,

Outcome: partial