Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

07.02.2019 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON], [INFO], на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Крім того, просить стягнути з відповідача судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги [PERSON] підтримав повністю, з підстав викладених в позовній заяві і просив їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав. Не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з'ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстровано 06.11.2012 року у виконавчому комітеті Переріслянської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис № 9, що стверджується свідоцтвом про шлюб, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.4). Зясовано також, що у них за час перебування в шлюбі народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], батьками яких є сторонни по справі, що підтверджується свідоцтвами про народження дітей, копії яких долучені до матеріалів справи (а.с.7, 8). На даний\~час неповнолітні\~діти проживають\~з позивачем\~[PERSON], що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї, складеним депутатом Переріслянської сільської ради ОТГ Надвірнянського району Івано-Франківської області, який долучений до матеріалів справи (а.с.10). Як вбачається з матеріалів справи, неповнолітні діти проживають разом з позивачем [PERSON], які знаходяться на її утриманні та вихованні. Вона не працює, підсобного господарства не веде, підприємницькою діяльністю не займається, а тому сама не взмозі в повному обсязі забезпечувати всім необхідним неповнолітніх дітей, у звязку з чим зазнає матеріальні труднощі. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, частин 7, 8 ст.8 СК України в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст.ст.2, 8 Закону України «Про охорону дитинства» завданням законодавства про охорону дитинства є розширення соціально-правових гарантій дітей, забезпечення фізичного, інтелектуального, культурного розвитку молодого покоління, створення соціально-економічних і правових інститутів з метою захисту прав та законних інтересів дитини в Україні. Відповідно зі ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Згідно ст.ст.180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком\~до 6\~років з\~01\~січня 2019\~року становить\~1626гривень. З врахуванням всіх обставин справи, матеріального становища позивача та платника аліментів, який є фізично здоровою особою, працює по тимчасових заробітках, не займається підприємницькою діяльністю, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення і розмір аліментів може бути визначений судом в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн., на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO], щомісячно до досягнення ними повноліття, оскільки і відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечив щодо стягнення з нього аліментів в даному розмірі. Згідно п.1 ч.3\~ст.133 ЦПК України\~до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ч.2\~ст.137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно наданих стороною позивача розрахунку суми судових витрат та квитанції від 06.02.2019 року, витрати на правничу допомогу склали 1300 грн. У відповідності до вимог\~ст.141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову [PERSON], з відповідача в користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1300 грн. 00 коп. згідно квитанції від 06.02.2019 року (а.с.15). Крім того, відповідно до п.3 ч.1 ст.5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. За таких обставин позивач у справі про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку ст.141\~ЦПК України - 768 грн. 40 коп судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст.180, 182, 184 СК України,

Outcome: approved