Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

06.07.2020 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що 18.12.2008 року з метою отримання банківських послуг [PERSON] підписав заяву № б/н. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт. Відповідач своїм підписом в анкеті-заяві підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг (далі Умови) та Тарифами Банку складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. Відповідач надав свою згоду на встановлення кредитного ліміту, його зміну за рішенням та ініціативою Банку і надав Банку право в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Позивач зазначає, що повністю виконав свої зобов`язання за договором. Відповідач своїх зобов`язань не виконав, не надав своєчасно Банку грошей для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами згідно Умов, тобто порушив умови кредитного договору, внаслідок чого утворилася заборгованість. Станом на 10.06.2020 року відповідач має заборгованість за кредитом в сумі 25 768 грн. 85 коп., яка складається із: 17 322 грн. 52 коп. - простроченого тіла кредиту; 6 981 грн. 15 коп. - заборгованості за простроченими відсотками та штрафів відповідно до пункту 8.6 Умов: 250 грн. - фіксована частина та 1 215 грн. 18 коп. - процентна складова. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 25 768 грн. 85 коп. за кредитним договором № б/н від 18.12.2008 року та судові витрати по сплаті судового збору. Ухвалою суду від 06.07.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження на підставі ст.ст. 274, 276 ЦПК України та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін з особливостями, передбаченими ст. 279 ЦПК України. Ухвалою суду від 10.08.2020 року судовий розгляд відкладено через відсутність відомостей про належне повідомлення відповідача про розгляд справи. Станом на день розгляду справи [PERSON] своєчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Йому за зареєстрованим місцем проживання направлені копії позовної заяви, додатків до неї, запропоновано подати відзив на позовну заяву та докази, однак у визначений судом строк наданим правом він не скористався, відзиву та доказів не надав. Про судовий розгляд відповідач також в порядку ст. 128 ЦПК України повідомлений через оголошення на веб-порталі Судової влади України. Ухвалою суду від 14.09.2020 року вирішено провести заочний розгляд справи. Вирішуючи надану справу у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі доказами, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 18.12.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк», та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, за умовами якого відповідач отримав кредитку «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» з кредитним лімітом в сумі 300 грн. зі сплатою 2,5% на місяць. [PERSON] ознайомлений з фінансовими умовами надання кредитки, а також прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів, про що свідчить його підпис у Довідці про умови кредитування з використання кредитки. У заяві вказано, що [PERSON] згоден з тим, що ця заява разом з пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та Банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами, які йому були надані в письмовому вигляді. За своєю сутністю укладений кредитний договір є договором приєднання. Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частинами 1,2 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Банком [PERSON] було відкрито картковий рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти та довідкою про наданні кредитні картки. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 3.2, 3.3 Договору, згідно яких відповідач під час укладення договору надав свою згоду на встановлення кредитного ліміту, його зміну за рішенням та ініціативою Банку і надав Банку право в будь-який момент змінити кредитний ліміт. [PERSON] користувався кредитним лімітом: отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазині тощо, що підтверджується розрахунками Банку та випискою з рахунку про рух коштів. Суд вважає, що Банк свої зобов`язання виконав, надав можливість відповідачу розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Згідно з наданим Банком розрахунком, станом на 10.06.2020 року відповідач за кредитним договором № б/н від 18.12.2008 року має заборгованість в сумі 25 768 грн. 85 коп., яка складається із: 17 322 грн. 52 коп. - простроченого тіла кредиту; 6 981 грн. 15 коп. - заборгованості за простроченими відсотками та штрафів відповідно до пункту 8.6 Умов: 250 грн. - фіксована частина та 1 215 грн. 18 коп. - процентна складова. Розмір заборгованості за кредитним договором згідно розрахунку, наданого позивачем, боржником [PERSON] не спростовано. Заперечень щодо суми заборгованості суду не надано. Статтями 525, 526, 527, 530 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У заяві позичальника від 18.12.2008 року зазначена відсоткова ставка - 2,5%, а також встановлена відповідальність у разі порушення позичальником термінів платежів у вигляді штрафу в сумі 250 грн. та +5% від суми позову. Суд приходить до висновку про те, що відповідач не виконує умови договору, не повертає отримані у позивача грошові кошти, внаслідок чого йому нараховані відсотки за його використання, а також штраф. Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, коли наявні підстави для звільнення від доказування. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених законом випадках. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищезазначене з відповідача на користь Банку підлягає стягненню заборгованість в сумі 25 768 грн. 85 коп., яка складається із: 17 322 грн. 52 коп. - простроченого тіла кредиту; 6 981 грн. 15 коп. - заборгованості за простроченими відсотками та штрафів: 250 грн. - фіксована частина та 1 215 грн. 18 коп. - процентна складова. За наведених обставин, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Крім того, оскільки позов задоволено повністю, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved