Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

06.04.1999 року позивач придбав у відповідача квартиру [ADDRESS]. Свою угоду з відповідачем позивач оформив договором купівлі продажу №Н-397, який був укладений на Українській універсальній біржі 06.04.1999 року. Сторони повністю виконали всі умови даного договору. Наприкінці червня 2016 року позивач звернувся до приватного нотаріуса для одержання свідоцтва про право приватної власності на придбану квартиру, але нотаріус відмовила йому з тих підстав, що договір купівлі-продажу квартири не посвідчений нотаріально. Сторони у судове засідання не зявилися. Представник позивача просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Проти постановлення заочного рішення по справі не заперечувала. Згідно ч.9 ст.74 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Відповідач у судове засідання була викликана через оголошення у пресі, опубліковане 19.08.2016 року у газеті «Зоря Полтавщини», проте в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляла. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав, заперечень проти задоволення вимог позивача не заявив. Розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України суд розглядає справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів та ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу №Н-397 від 06.04.1999 року, згідно біржових торгів на Українській універсальній біржі відповідач продала, а позивач купив квартиру [ADDRESS]. Дана угода була укладена у письмовій формі, та зареєстрована Полтавським бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» станом на лютий 2004 року в реєстровій книзі №2 за реєстровим №8. Оскільки вищезазначений договір купівлі-продажу нерухомого майна був укладений у 1999 році, до правовідносин, що виникли між продавцем і покупцем підлягають застосуванню норми цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року. Відповідно до ст.227 ЦК УРСР договір купівлі-продажу житлового будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Відповідно до ст.47 ЦК УРСР нотаріальне посвідчення угод обовязкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Згідно з ч.1 ст.15 Закону України „Про товарну біржу в редакції, яка була чинною на момент укладення сторонами договору купівлі-продажу, біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених нижче умов: а) якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; б) якщо її учасниками є члени біржі; в) якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. На підставі ч.4 ст.15 Закону України „Про товарну біржу угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. 06.04.1999 року сторони домовились відносно усіх істотних умов договору купівлі-продажу (про предмет договору і ціну) та відбулося повне його виконання як збоку покупця [PERSON], який здійснив оплату, так і з боку продавця [PERSON], яка прийняла оплату та передала у володіння і користування позивача відчужене нерухоме майно. В даний час місце проживання продавця [PERSON] не відоме і посвідчити договір купівлі-продажу в нотаріальному порядку не видається можливим. Приймаючи до уваги, що через зміну продавцем місця проживання нотаріальне оформлення договору купівлі-продажу є неможливим, договір купівлі-продажу №Н-397 від 06.04.1999 року, укладений на Українській універсальній біржі, зареєстрований Полтавським бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» станом на лютий 2004 року в реєстровій книзі №2 за реєстровим №8, не містить умов, які б суперечили закону суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Outcome: approved