Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

05 листопада 2015 року з позовною заявою до Миргородського міськрайонного суду звернулись [PERSON]. У позовній заяві викладено прохання постановити рішення, яким зобовязати Комишнянську селищну раду Миргородського району уточнити список громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства «Прогрес», які мають право на земельну частку (пай), що затверджений рішенням 7-ї сесії Комишнянської сільської ради 22 скликання від 25.12.1995 року та є додатком до державного акта серії ІІ-ПЛ № 000102 на право колективної власності на землю, виданого КСП «Прогрес» 25.12.1995 року Комишнянською сільською радою, шляхом включення до нього пенсіонерки КСП «Прогрес», яка раніше працювала в ньому і залишалась його членом на момент видачі вказаного державного акта, [PERSON], що померла 09 жовтня 2000 року та право позивачки в порядку спадкування на право її матері [PERSON] на земельну частку (пай) 4,12 умовних кадастрових гектари без виділення земельної ділянки в натурі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Комишнянської селищної ради Миргородського району Полтавської області із земель колишнього КСП «Прогрес». Позовні вимоги мотивовані тим, що померла 09 жовтня 2000 року [PERSON], являється матірю позивачки. За життя вона проживала в [INFO] та з 01.01.1950 року являлася членом колгоспу «Прогрес». В 1981 році їй була призначена пенсія як члену колгоспу. В 1992 році Колгосп «Прогрес» був реорганізований в Колективне сільськогосподарське підприємство «Прогрес». В подальшому КСП «Прогрес» було реформовано в Приватно-орендне сільськогосподарське підприємство агрофірму «Прогрес», яке в ліквідоване у 2006 році. Під час проведення розпаювання землі в КСП «Прогрес» [PERSON] була пенсіонером колгоспу та на переконання позивачки мала бути включена до списку, що є додатком до Державного акту на право колективної власності на землю. Посилаючись на Указ Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та статтю 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» позивачка просить суд уточнити список громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства «Прогрес», які мають право на земельну частку (пай) шляхом включення померлої до списку. Та визнати право позивачки на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування. Позивачка та її представник, адвокат [PERSON], підтримали позовні вимоги в судовому засіданні та просили їх задовольнити з підстав вказаних у позовній заяві. Представники відповідачів [PERSON] районної державної адміністрації, [PERSON], та Комишнянської селищної ради, [PERSON] в судовому засіданні заперечили проти задоволення позовних вимог [PERSON] та просили відмовити у задоволенні її позову з підставі пропуску нею строку позовної давності. Суду пояснили, що вони не заперечують, що мати позивачки, [PERSON], являлась членом колгоспу «Прогрес», однак не можуть ствердно повідомити суду, чи являлась вона членом Колективного сільськогосподарського підприємства «Прогрес» станом на 1995 рік, тобто на момент розпаювання земель та складення списку громадян членів КСП «Прогрес», які мають право на земельну ділянку (пай). Відповідно положень Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 право на земельну частку мали не всі пенсіонери, а лише ті які залишалися членами підприємства на момент реформування. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Управління держгеокадастру у [PERSON] районі Полтавської області, надав до суду заяву, в якій виклав прохання проводити судовий розгляд справи без його участі. При вирішенні позовних вимог покладався на розсуд суду. Суд заслухавши пояснення представників сторін вивчивши матеріали справи встановив, що [PERSON], являлась членом колгоспу «Прогрес», що підтверджується документами, які вона надавала для оформлення пенсії у 1981 році. (а.с. 20, 22, 24, 25). В 1992 році Колгосп «Прогрес» був реорганізований в Колективне сільськогосподарське підприємство «Прогрес». В подальшому КСП «Прогрес» було реформовано в Приватно-орендне сільськогосподарське підприємство агрофірму «Прогрес», яке ліквідоване в 2006 році. Пунктом 1 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» визначено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. У частині 2 пункту 24 постанови Пленуму Верховного суду України визначено, що член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК ( 435-15 ), у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Враховуючи те, що позивачка надала докази того, що [PERSON] була членом колгоспу з 01.01.1950 року, однак встановити чи була вона членом КСП під час паювання землі, станом 1995 року, на момент розгляду справи не можливо, і обовязок по доведенню даного факту може покладатись лише на підприємство, яке вело облік його членів, правонаступник якого на момент розгляду справи ліквідований, суд приходить до переконання про доведеність даного факту. Незважаючи на викладене суд відмовляє в задоволенні позову, так як позивачка [PERSON] пропустила трирічний строк позовної давності визначений статтею 257 ЦК України, про застосування якого було заявлено представниками відповідачів. Статтею 261 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. На переконання суду строк позовної давності до позовних вимог [PERSON] розпочався 09 жовтня 2000 року, з моменту відкриття спадщини після смерті [PERSON], відповідно положень ст. 425 та ч. 2 ст.448 ЦК Українського РСР та як відповідно до свідчень позивачки вона знала, що її матір не включили до списків громадян членів КСП підприємства «Прогрес», які мають право на земельну частку (пай), ще за її життя.

Outcome: dismissed