overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

06.12.2013 року заявник, [PERSON] звернулась до суду с заявою про встановлення факту спільного проживання з її чоловіком [PERSON], який помер [INFO] року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 29.02.1980 року вона перебувала у шлюбі з [PERSON]. На час смерті чоловіка вони разом проживали за адресою: [ADDRESS] де був зареєстрований чоловік заявниці. Проживали разом, вели спільне господарство та бюджет. [INFO] року чоловік помер. При зверненні до управління Пенсійного Фонду України з заявою про призначення пенсії при втраті годувальника, їй було запропоновано звернутися до суду з заявою про встановлення факту спільного проживання, тому і було звернуто до суду вказану заяву. Заявник [PERSON] в судове засідання з'явилась, заявлені вимоги підтримала, просила суд заяву задовольнити. Зацікавлена особа в судове засідання не з'явилась хоча належним чином була повідомлена про час та дату судового розгляду, але надала заяву про розгляд справи в її відсутність, проти задоволення заявлених вимог не заперечує.. Суд, вислухавши свідків з боку заявника, [PERSON], [PERSON], які розповіли суду що знають сім'ю [PERSON] тривалий час, дійсно покійний [PERSON] доводиться чоловіком заявникові, до часу смерті вони разом з мешкали за адресою: [ADDRESS], та дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав: - заявник [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] з 29.02.1980 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданого 28.11.1989 року Палацом одруження м.Макіївки Донецької області, про що зроблено відповідний актовий запис №536 (а.с.8); - згідно довідки наданої ТОВ «УК-Лідер» № 153 від 04.12.2013 року, [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], - зі своєю жінкою [PERSON], де заявник і покійний проживали разом ( а.с.12); - згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 12.03.2004 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Совєтського районного управління юстиції м.Макіївки Донецької області (а.с.9) видно, що [PERSON] помер [INFO] року, про що складено відповідний актовий запис № 207. В силу ч.2 ст. 256 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно з п. 1 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, які мають юридичне значення» справи про встановлення фактів розглядаються, якщо відповідно закону такі факти тягнуть юридичні наслідки, а саме від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих або майнових прав громадян .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

06.12.2013 року Кредитна спілка « Полтава і полтавці» звернулися до суду з позовом, де просить стягнути з [PERSON] на їхню користь заборгованість за кредитом у розмірі 5535,94 грн. та судові витрати в розмірі 229,40 грн. Представник позивача надав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, суд про причину неявки не повідомив Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 19 березня 2013 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № 15. У відповідності до кредитного договору позивач прийняв на себе зобов'язання надати боржнику кредит в сумі 5000 грн. строком на 18 місяців з 19.03.2013 р. по 19.09.2014 р., а боржник взяв на себе зобов'язання погасити кредит згідно Графіку погашення кредиту, який є невід'ємною частиною договору з процентною ставкою за користування кредитом 0, 19 % щоденно на залишок суми кредиту, що складає 70 % річних. Боржник частково виконав свої зобов'язання та сплатив на користь КС « Полтава і полтавці» суму основного боргу в розмірі 874, 86 грн. Заборгованість боржника за основною сумою кредиту складає 4125,14 грн. Таким чином, загальна заборгованість складає 5535,94 грн., з яких: - основна сума боргу 4125, 14 грн.; - заборгованість за відсотками 1410,80 грн. Пунктом 9.1. Кредитного договору встановлено, що при порушенні боржником будь-яких платежів більш ніж на три дні, позивач має право подвоїти процентну ставку, вказану у пункті 1.1. договору, якщо після закінчення місячного строку з дня подвоєння процентної ставки боржник порушує строк сплати кредиту та/або процентів, то позивач має право потроїти процентну ставку до моменту повного погашення простроченої заборгованості. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до п.1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк ( термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк( термін). Відповідно до статті 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема зміна умов зобов'язання. Аналізуючи встановлені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

06.12.2013 року ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 3828,98 грн. В обґрунтування позову позивач вказує, що згідно кредитного договору № 002-26063-100607 від 10.06.2007 року, ПАТ «Дельта Банк» надало [PERSON] кредит шляхом відкриття кредитної лінії на загальну суму 30000 грн. Відповідно до вимог договору відповідач зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов кредитного договору. Заборгованість відповідача станом на 22.10.2013 року становить 3828,98 грн. та складається з тіла кредиту. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача сплачені при подачі позову судові витрати - 229,40 грн. судового збору. В судове засідання представник позивача не з'явилася, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином, через оголошення в газеті «Вісті Придніпров'я» №18 (1511) від 13.03.2014 року, - а.с.27. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 10.06.2007 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, - а.с.5-8. Відповідач взяті на себе зобов'язання передбачені в договорі по поверненню кредиту, сплаті відсотків, комісії не виконує, має заборгованість перед ПАТ «Дельта Банк» в сумі 3828,98 грн., яка складається з тіла кредиту, - а.с.12, 13. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином з [PERSON] слід стягнути на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 3828,98 грн., а також, сплачені при подачі позову судові витрати в розмірі 229,40 грн. судового збору. На підставі ст.ст.526, 611 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

06.12.2013 року ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 5117.60 грн. В обґрунтування позову позивач вказує, що згідно кредитного договору № 2/ФК-07(26) від 02.11.2007 року, ПАТ «Дельта Банк» надало [PERSON] кредит на суму 5500 грн. з розрахунком 23% річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 02.11.2007 року по 01.11.2009 року. Відповідно до вимог договору відповідач зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом та відсотками. Заборгованість відповідача станом на 20.11.2013 року становить 5117,60 грн. та складається з наступних сум: 3877,83 грн. - сума заборгованості за кредитом, 1239,77 грн. - сума заборгованості за відсотками. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача сплачені при подачі позову судові витрати - 229,40 грн. судового збору. В судове засідання представник позивача не з'явилася, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що в порядку заочного розгляду справи зі згоди представника позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 02.11.2007 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, - а.с.6-13. Відповідач взяті на себе зобов'язання передбачені в договорі по поверненню кредиту та сплаті відсотків не виконує, має заборгованість перед ПАТ «Дельта Банк» в сумі 5117,60 грн., яка складається з наступних сум: 3877,83 грн. - сума заборгованості за кредитом; 1239,77 грн. - сума заборгованості за відсотками, - а.с.16. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином з [PERSON] слід стягнути на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 5117,60 грн., а також, сплачені при подачі позову судові витрати в розмірі 229,40 грн. судового збору. На підставі ст.ст.526, 611 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

06.12.2013 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 28.01.2008 року вона уклала шлюб, зареєстрований Виконкомом Новоекономічної селищної ради Красноармійського району Донецькій області, актовий запис № 1 з відповідачем по справі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені. Спільне життя с відповідачем не склалося. Спільного господарства не ведуть. Причиною розпаду сім'ї є то, що відповідач не опікується сім'єю, живе своїм життям, не цікавиться позивачем та дитиною. Позивач [PERSON] просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав, тому суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі 28 січня 2008 року зареєстрували шлюб Виконкомом Новоекономічної селищної ради Красноармійського району Донецькій області, актовий запис № 1 (а.с. 6). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені через то, що відповідач не опікується сім'єю, живе своїм життям, не цікавиться позивачем та дитиною. Сторони спільне господарство не підтримують, примирення між ними неможливо, оскільки вони не бажають в подальшому жити разом, спор про розподіл майна не виникає, тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] Відповідно до ст.110 СК України позивач має право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу. За цих обставин, суд вважає, що зберегти сім'ю неможливо. Після розірвання шлюбу позивач просить залишити прізвище - [PERSON]. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

06.12.2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання в розмірі 4172 грн. 10 коп., яка утворилась за період з 01.07.2010 року по 01.11.2013 року та витрат по сплаті судового збору. Представник позивача до початку розгляду справи через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без участі представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщалася належним чином. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання. Відповідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за місцем їх реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідач зареєстрована та проживає у [ADDRESS] (а.с. 11). Відповідно до вимог ст.ст. 64, 66 - 68, 160-162 ЖК України, ст. 20 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» власник, наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово - комунальні послуги. Відповідачу централізовано надавалися послуги з опалення житлової площі, але плату за отримані послуги відповідач своєчасно не вносив, в зв'язку з чим виникла заборгованість, що підтверджується розрахунком (а.с.5). За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

06.12.2013 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 500 гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня пред'явлення позовної заяви до суду. Позивач через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином про причини неявки не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстораваному шлюбі від 11.06.2005 року. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що відповідач є працездатний, може надавати матеріальну допомогу, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини у розмірі 500 грн. щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

06.12.2013 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 29.10.1983 року перебуває у шлюбі з [PERSON] Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. На теперішній момент сторони припинили спільне подружнє життя в зв'язку з тим, що втратили взаєморозуміння, в результаті чого між ними склалися такі відносини при яких подальше спільне життя неможливе. Спільне господарство подружжя не ведуть. Вважає, що сім'я розпалася остаточно і примирення між ними неможливе. Просить винести рішення про розірвання шлюбу. У судове засідання позивачка не з'явилася, але надала до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила винести рішення про розірвання шлюбу. Була не проти винесення по справі заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином, повідомлень про причини неявки від нього не надійшло. Згідно ст.224 ЦПК України, суд на підставі наявних у справі доказів, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони 29.10.1983 року уклали шлюб, реєстрація якого відбулася у міському відділі ЗАГС м. Дружківка Донецької області, актовий запис № 568. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. На теперішній момент сторони припинили сімейні відносини, проживають окремо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

06.12.2013 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що від шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 13 серпня 2011 року у Приморському ВДРАЦС Маріупольського МУЮ у Донецькій області, мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. У теперішній час з вона вирішила узаконити процедуру сплати аліментів, та просила стягнути з [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] аліменти у розмірі ? частки зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Також просила стягувати аліменти з 01 січня 2014 року, оскільки відповідач добровільно сплатив аліменти за грудень 2014 року. Відповідач надав суду письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Відповідно до поданих сторонами заяв суд розглянув справу у їх відсутності. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв'язку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Вказані обставини підтверджуються: - копією свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] (Серії [NUMBER] виданим 13.08.2011 року), актовий запис №297 від 13 серпня 2011 року зроблений Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON]; - свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO], актовий запис про народження №95 від 23.01.2013 року зроблений Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області. Батьками вказані [PERSON] та [PERSON]. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів утримання, відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, є стягнення аліментів за рішенням суду. У зв'язку з чим, суд вважає, що визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 229,40 гривень. На підставі ст. ст. 180, 182 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

06.12.2013 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що вона у 2010 році зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. На даний час сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, однак шлюбні відносини припинені, відповідач подав позовну заяву до суду про розірвання шлюбу. Донька перебуває на утриманні позивачки. Відповідач допомоги на утримання дитини не надає. Просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітку кожного місяця та до повноліття дитини. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила справу розглянути у судовому засіданні за її відсутності та задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій просить справу слухати у судовому засіданні в його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Всебічно та об'єктивно вивчивши матеріали справи, вислухавши думку сторін, суд вважає за можливе ухвалити рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню дитину -доньку [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.6). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, вимоги позивачки підлягають задоволенню, і з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітків (доходу) відповідача щомісяця. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягнення на користь держави судовий збір в сумі 229,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

06.12.2013 року позивач подав в суд позов, в якому просив визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] через відсутність в ній без поважних причин понад шість місяців. Відповідач проти позову заперечувала, посилалась на те, що квартирою користується, періодично в ній ночує та зберігає особисті речі. Третя особа [PERSON] проти позову заперечував, підтвердив, що відповідач, яка є його матір'ю, користується спірною квартирою. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Позивачем не надано жодних доказів на підтвердження тієї обставини, що [PERSON] не проживає в [ADDRESS] без поважних причин понад шість місяців. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed