Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

05 лютого 2019 року АТ «УкрСиббанк» поштою направив до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська позовну заяву до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, який надійшов до суду 06 лютого 2019 року. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 лютого 2019 року позовну заяву було прийнято до провадження суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у своєму позові посилався на те, що 14 липня 2017 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № [NUMBER], відповідно до умов якого позивач надав відповідачеві кредитні кошти у розмірі 49 999 гривень, з яких 49 850 гривень - сума кредиту, надана в безготівковій формі на рахунок позичальника, 50 гривень - страховий платіж, 99 гривень - оплата разової комісії. За умовами кредитного договору відповідач зобов'язався повернути одержаний кредит у повному обсязі не пізніше 14 липня 2019 року та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 55 % річних, а за користування коштами понад встановлений договором строк, процентна ставка становитиме 62% річних. Відповідач свої зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати процентів не виконує, що призвело до виникнення заборгованості, розмір якої станом на 30 січня 2019 року складає 46 893 гривні 32 коп. Позивач у своєму позові просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 46 893 гривень 32 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 30 508 гривень 50 коп., заборгованості за відсотками у розмірі 8 579 гривень 91 коп., заборгованості за комісією у розмірі 6 099 гривень 88 коп., пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом у розмірі 828 гривень 47 коп., пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам у розмірі 532 гривень 93 коп., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по комісії у розмірі 343 гривень 63 коп., а також судовий збір у розмірі 1 921 гривні. У своїй заяві до суду представник позивача просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та без фіксування судового засідання. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з'явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 14 липня 2017 року між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір № 93910840000, відповідно до умов якого позивач надає відповідачеві кредитні кошти на споживчі цілі у сумі 49 999 гривень 00 коп., з яких 49 850 гривень 00 коп. - сума кредиту, надана в безготівковій формі на рахунок позичальника, 50 гривень 00 коп. - страховий платіж, 99 гривень 00 коп. - оплата разової комісії, а відповідач зобов'язується повернути одержаний кредит в повному обсязі та сплатити 55 % річних, про що свідчить його особистий підпис (а.с. 17-21). Згідно з п. 3.9 договору від 14 липня 2017 року№ 93910840000, який було укладено АТ «УкрСиббанк» та [PERSON], за користування кредитними коштами понад встановлений договором термін встановлюється процентна ставка у розмірі 62,00 % річних. Відповідно до умов п. 5.3 договору від 14 липня 2017 року№ 93910840000 позичальник підтверджує, що він особисто ознайомлений з правилами та тарифами банку. Листом від 07 грудня 2018 року вих. № 23-1-02/1589 банк звертався до боржника з вимогою про усунення порушень умов кредитного договору та погашення простроченої заборгованості (а.с. 23), яку було направлено на адресу [PERSON] 18 грудня 2018 року (а.с. 24 оберт). Відповідачем порушуються взяті на себе зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати процентів, внаслідок чого станом на 30 січня 2019 року відповідно до розрахунку, наданого позивачем, виникла заборгованість у розмірі 46 893 гривні 32 коп. (а.с. 29-31). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківський кредит, будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно до ч. 2 ст. 89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З урахуванням того, що у відповідача перед позивачем існує заборгованість, яка [PERSON] добровільно не сплачується, а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 46 893 гривень 32 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 30 508 гривень 50 коп., заборгованості за відсотками у розмірі 8 579 гривень 91 коп., заборгованості за комісією у розмірі 6 099 гривень 88 коп., пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом у розмірі 828 гривень 47 коп., пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам у розмірі 532 гривень 93 коп., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по комісії у розмірі 343 гривень 63 коп. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, саме: судовий збір. На підставі ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 1 921 грн. (а.с. 1), який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Таким чином, загальна сума, яку належить стягнути з [PERSON] на користь АТ «УкрСиббанк», складає 48 814 гривень 32 коп.(46 893 гривні 32 коп. + 1 921 гривня 00 коп. = 48 893 гривні 32 коп.). На підставі викладеного,

Outcome: approved