Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-22 00:00:00

07.02.2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути з останнього на її користь заборгованість за усним договором позики у розмірі 250 836,00 грн., 3% річних з 01.09.2017 по 04.02.2019 у сумі 18286,99 грн., а всього 269122,99 грн. та судовий збір у розмірі 2691,23 грн. На підтвердження своїх вимог позивач вказав, що відповідач написав розписку, відповідно до якої відповідач зобов`язувався 01.09.2017 року повернути грошові кошти, які позичив. Однак у строк, обумовлений в розписці, відповідач кошти не повернув. Тому позивач вимушений звернутися до суду з вказаним позовом. Відповідач отримав ухвалу суду про відкриття провадження та пропозиції щодо надання відзиву, однак, відзиву не надав. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення враховуючи неподання відповідачем відзиву та відсутністю заперечень щодо такого розгляду справи. Дослідивши докази в справі у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Так, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач [PERSON] отримав від позивача [PERSON] грошові кошти в розмірі 10 000,00 доларів США та зобов`язався їх повернути 01.09.2020 року (а.с.5) Згідно з ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 2 ст. 1047 ЦПК України). Відповідно до правового висновку Верховного Суду України від 18.09.2013 року по справі № 6-63цс13 розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, і підтверджує як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір є обов`язковим для виконання сторонами у відповідності до ст. 629 ЦК України. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно з ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. В силу ст. 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Гривня є законним платіжним засобом на території України.Ст. 524 ЦК України встановлено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Згідно з ч. 1 та 2 ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до розписки Відповідач мав повернути борг 01.09.2017 року, отже цей день можна вважати днем виконання зобов`язання. Офіційний курс НБУ на 1 веречня 2017 року складав 1 доллар США = 25.69395700 грн. Таким чином 10 000 * 25.69395700 = 256 930 гривень. В той же час, позивач просить стягнути еквівалент у гривні, який є меншим за суму 256 930 гривень. Суд не може виходити за межі позовних вимог, а тому саме сума названа позивачем підлягає задоволенню. Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Крім того, згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином суд дійшов висновку про те, що позов має бути задоволений в повному обсязі, а саме: заборгованість у сумі 250 836,00 грн., 3% річних з 01.09.2017 по 04.02.2019 у сумі 18286,99 грн., а всього 269122,99. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 2 691,23 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved