Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

06.07.2016 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення часток в праві спільної сумісної власності, визнання права власності на 1/2 частину нежилого приміщення за адресою: Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, вул.Косигіна /Чарівна/, буд.№6, прим.№8, загальною площею 22,1 кв.м. після смерті дружини [PERSON], померлої 15.03.2011 р., як за спадкоємцем першої черги за законом. В обґрунтування вказує, що з померлою перебував в шлюбі з 01.09.1973 р., в період шлюбу 14.10.2010 р. придбали зазначене приміщення за договором купівлі-продажу. Право власності зареєстровано на позивача. Оскільки частки в праві спільної сумісної власності є рівними, просять встановити частки в праві спільної сумісної власності на приміщення по 1/2 частині за ним та померлою. Після смерті дружини спадщина відкрилася на 1/2 частину приміщення, позивач прийняв спадщину, звернувшись з заявою до нотаріуса, але отримав відмову в видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки в приміщенні не визначені частки. Спадкоємець, онук померлої [PERSON] проти позову не заперечує. Позивач [PERSON] подав до суду заяви про підтримання позову та розгляд справи в свою відсутність. Відповідач [PERSON] надав суду листа про визнання позову. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України суд приймає визнання позову, яке здійсненими судом заходами по перевірці на думку суду, не суперечить вимогам закону, позов є законним та для його задоволення маються всі законні підстави. Належність спадкодавцю та [PERSON] нежилого приміщення на праві власності, рівність часток подружжя, відсутність претензій інших спадкоємців, наявність родинних відносин, та даних про прийняття спадщини підтверджується наданими позивачами доказами. Правовідносини між сторонами регулюються ст.370, 372 ЦК України згідно норм яких у разі виділу частки в натурі із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. В разі поділу вказаного майна між співвласниками вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Згідно ст.ст.1261, 1268, 1269 ЦК України - визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, або звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є діти подружжя, та батьки. Таким чином при відсутності спору частки [PERSON] та його дружини [PERSON] в приміщенні є рівними по 1/2 частині кожного, що підлягає визначенню в судовому порядку. Суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту свого невизнаного права стосовно визнання права власності на спадкове майно, а не визнання права на спадщину, відповідає правовідносинам які склалися, оскільки існують виняткові обставини. Як вказав ВССУ в листі №16.05.2013\~ № 24-753/0/4-1, та пленумі про судову практику у справах про спадкування - визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, зокрема в разі відсутності часток в праві спільного сумісного майна подружжя. Оскільки суду надано всі належні докази прав позивача на спадщину, з чим погодився відповідач, то позов підлягає задоволенню, слід визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину нежилого приміщення, як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті дружини. На підставі ст.ст.370, 372, 1261, 1269 ЦК України,

Outcome: approved