Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

06.09.2016 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В процесі розгляду справи було з»ясовано, що відповідач [PERSON] помер 15.05.2014 року. 23.12.2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося із уточненим позовом, в якому зазначалося, що на підставі кредитного договору № б/н від 29.03.2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 8000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Спадкоємцем відповідача є [PERSON], яка постійно проживала з померлим на час відкриття спадщини. Таким чином, [PERSON] прийняла спадщину [PERSON], до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов*язання померлого позичальника. Спадкування обов*язків відбулося до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як відповідач не відмовився від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а сааме 6 місяців від дня відкриття спадщини. Станом на дату смерті заборгованість [PERSON]перед Банком за кредитним договором № б/н від 29.03.2012 року становить 14\~841,38 грн., яка скаладається з наступного: - заборгованість за кредитом 8107,92 грн.; - заборгованість за відсотками 5435,22 грн.; - заборгованість з пені та комісії 1298,24 грн. За таких обставин ПАТ КБ «ПриватБанк» просило суд вказану кредитну заборгованість у розмірі 14\~841,38 грн. стягнути з [PERSON] Представник позивача у судове засідання не з*явився, в матеріалах справи міститься його заява про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти винесення рішення в заочному порядку. З довідки адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Харківській області встановлено, що відповідачка [PERSON] не має зареєстрованого місця проживання, а тому у відповідність до положень ч.9 ст.74 ЦПК України її виклик у судове засідання було здійснено через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час та місце розгляду справи. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 29.03.2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 8000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», « Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківську сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/,\~складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Копії Умов та правил надання банківських послуг додаються до позовної заяви. При укладенні вищевказаного договору сторони керувались ч.1\~ст.634 ЦК України, відповідно до якої договір приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідно до\~ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Позивач зобов'язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Однак, позичальником не здійснювалося погашення кредитних коштів. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст.\~509,\~525-526,\~530,\~1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. Згідно ст.ст.525,\~526,\~530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. В процесі розгляду справи встановлено, що відповідно до актового запису про смерть № 7267 від 17.05.2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, [PERSON] помер 15.05.2014 року (а.с. 55). Станом на дату смерті заборгованість [PERSON] перед Банком за кредитним договором № б/н від 29.03.2012 року становить 14\~841,38 грн., яка скаладається з наступного: - заборгованість за кредитом 8107,92 грн.; - заборгованість за відсотками 5435,22 грн.; - заборгованість з пені та комісії 1298,24 грн., що підтверджується наданим з боку позивача ретельним розрахунком нарахувань та сплати грошових коштів за вищезазначеним кредитним договором (а.с.63-64). Посилаючись на положення ст.1282 ЦК України позивач просив суд стягнути борг з [PERSON] як спадкоємця померлого боржника [PERSON] у розмірі 14\~841,38 грн. Оскільки зі смертю боржника зобовязання по поверненню кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обовязку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми. Саме на підставі норм статей 1281, 1282 ЦК України кредитор ПАТ КБ «ПриватБанк» заявив вимоги до [PERSON] як спадкоємця [PERSON] Так, згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобовязаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.Вимоги кредитора вони зобовязані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. Разом з тим, положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків предявлення ним вимог до спадкоємців. Положеннями статті 1281 ЦК України передбачено, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Вказаних правових висновків дійшов Верховний Суд України у справі № 6-33 цс15 від 08.04.2015 року, які, в силу положень ст. 360-7 ЦПК України,мають враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.\~ Отже, встановлені статтею 1281 ЦК України строки - це строки у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє субєктивне право. Відповідно до ч.1\~ст.60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір (ч.3\~ст.60 ЦПК України). Будь-яких доказів на підтвердження факту, що відповідачка [PERSON] є спадкоємцем померлого [PERSON], прийняла його спадщину у встановленому законом порядку, що за життя [PERSON] належало будь-яке (рухоме, нерухоме) майно чи право на таке майно, та його отримала [PERSON] у спадщину, а тому в межах вартості такого майна, вона зобов'язана задовольнити вимоги кредитора, суду з боку позивача не надано. Навпаки, вказані доводи позивача спростовуються відповіддю 12-ї Харківської державної нотаріальної контори від 10.10.2016 року про те, що із заявами про прийняття спадщини [PERSON] ніхто не звертався, свідоцтво про спадщину нікому не видавалося, та довідкою КП «Жилкомсервіс» від 16.02.2017 року про те, що на час смерті [PERSON] відповідачка з ним не мешкала та зареєстрована не була, а.с. 49. За таких обставин, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги, заявлені позивачем, не знайшли свого підтвердження, а відтак не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed