Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

06.05.2020 [PERSON] звернулась до суду з позовом до акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, мотивуючи свої вимоги тим, що наказом № ЗАлК-19-П021/02а від 04.03.2019 вона була звільнена з посади провідного юрисконсульта підрозділу підпорядкування генерального директора на підставі п. 3 ст. 38 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) у зв`язку з невиконанням роботодавцем законодавства про працю, умов колективного та трудового договору. Також, наказом № ЗАлК-19-П020/02а від 04.03.2019 вона була звільнена з посади провідного юрисконсульта-адвоката юридичного відділу підрозділу підпорядкування генерального директора на підставі п. 3 ст. 38 КЗпП України. Станом на день звільнення 04.03.2019 за підприємством перед нею рахувалася заборгованість із заробітної плати загальним розміром 36 985,84 грн., з яких 6894,18 грн. - за грудень 2018 р., 15 570,74 грн. - за січень 2019 р., 12 912,72 грн. - за лютий 2019 р., та 1 265,13 грн. - за березень 2019 року. Також враховуючи, що позивач була звільнена на підставі п. 3 ст. 38 КЗпП України, при звільнені до виплати належала сума вихідної допомоги у розмірі 42 668,04 грн., та сума компенсації за невикористані дні відпустки у розмірі 9 375,97 грн. Однак, всупереч вимогам ст.ст. 47, 116 КЗпП України у день звільнення із позивачем не було проведено повного розрахунку. Такий розрахунок було з позивачем остаточно здійснено 04.10.2019. Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 21.11.2019 з відповідача на її користь стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні розміром 126 691,95 грн. за період затримки розрахунку з 05.03.2019 по 04.10.2019. Крім того, рішенням Оржонікідзевского районного суду м. Запоріжжя від 12.03.2020 стягнуто з відповідача на її користь 886,09 грн. компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з несвоєчасною її виплатою. Позивач зазначає, що компенсація втрати частини заробітної плати є складовою заробітної плати та входить до її структури. Ця компенсація не була своєчасно їй нарахована та виплачена відповідачем, що надає підстави для стягнення середнього заробітку за весь період затримки розрахунку зі сплати вказаної компенсації. Тому, враховуючи, що рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 21.11.2019 було встановлено, що середньоденна заробітна плата [PERSON] на момент звільнення складала 861,85 грн., з урахуванням кількості робочих днів за період з 04.10.2019 по 06.05.2020 (147 днів), сума середнього заробітку за час затримки розрахунку без урахування податків, зборів та загальнообов`язкових платежів становить 101 987,02 грн., яку позивач просила стягнути з відповідача на її користь (а.с. 2-4). Відповідачем АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» в особі представника Кізілова С.А. 15.05.2020 подано відзив на позовну заяву, за змістом якого при звільнені позивача 04.03.2019 їй дійсно не була виплачена заробітна плата та вихідна допомога. Ці виплати були проведені 24.05.2019 на суму 1000,00 грн., 31.07.2019 на суму 400 грн., 29.08.2019 на суму 400,00 грн., 04.10.2019 на суму 86 886,78 грн., з яких 6 894,18 грн. - заробітна плата за грудень 2018 р., 15 570,74 грн. - заробітна плата за січень 2019 р., 12 912,72 грн. - заробітна плата за лютий 2019 р., 1 265,13 грн. - заробітна плата за березень 2019 р., 9 375,97 грн. - компенсація за невикористані дні відпустки, 42 668,04 грн. - вихідна допомога. Компенсація втрати частини заробітної плати [PERSON] не виплачувалась. Просив ухвалити рішення на розсуд суду (а.с. 28). Інших заяв по суті справи від сторін не надходило. Судом проведено такі процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 07.03.2020 позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено провести в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в судове засідання, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті (відзиву, відповіді на відзив, заперечення на відповідь). Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Згідно зі ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 21.11.2019 у цивільній справі № 332/1269/19, провадження № 2/332/1010/19, що набрало законної сили 24.12.2019, позовні вимоги [PERSON] до акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» про стягнення заробітної плати, належних сум у зв`язку зі звільненням, середнього заробітку за невиплачену в строк заробітну плату, компенсації витрати частини заробітної плати в зв`язку із порушенням строків її виплати задоволено частково, внаслідок чого з акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» стягнуто на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 126 691,95 грн. та понесені судові витрати в розмірі 884,99 грн. Також стягнуто з акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» на користь держави судові витрати в сумі 381,92 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Цим рішенням встановлені такі обставини. Наказом відповідача № ЗАлК-19-П021/02а від 04.03.2019 [PERSON] звільнена з посади провідного юрисконсульта підрозділу підпорядкування генерального директора на підставі п. 3 ст. 38 КЗпП України у зв`язку з невиконанням роботодавцем законодавства про працю, умов колективного та трудового договору. Також, наказом відповідача № ЗАлК-19-П020/02а від 04.03.2019 [PERSON] звільнена 04.03.2019 з посади провідного юрисконсульта-адвоката юридичного відділу підрозділу підпорядкування генерального директора на підставі п. 3 ст. 38 КЗпП України у зв`язку з невиконанням роботодавцем законодавства про працю, умов колективного та трудового договору. Всупереч вимогам ст. 116 КЗпП України акціонерне товариство «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» не здійснило повного розрахунку із [PERSON] у день звільнення. 04.10.2019 відповідач виплатив заборгованість перед [PERSON] із заробітної плати та вихідної допомоги. Згідно з довідкою відповідача № 15 від 16.05.2019 про середню заробітну плату, середньоденна заробітна плата [PERSON] складає 861,85 грн. Вказані обставини в силу ч. 4 ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягають. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.03.2020 у справі № 335/148/20, провадження № 2/335/928/2020 позов [PERSON] до акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати в зв`язку із порушенням строків її виплати задоволено повністю, внаслідок чого стягнуто з акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» в тому числі з його відокремленого структурного підрозділу Придніпровське виробниче управління Публічне акціонерне товариство «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» на користь [PERSON] компенсацію втрати частини заробітної плати в зв`язку із порушенням строків її виплати відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари й тарифів на послуги з грудня 2018 р. по день фактичного розрахунку у розмірі 866,09 грн. (а.с. 14-16). Рішення набрало законної сили 13.04.2020. Вказана компенсація втрати частини заробітної плати розміром 866,09 грн., стягнута рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.03.2020, станом на час розгляду цієї справи судом не виплачена, що також підтверджується змістом відзиву відповідача на позов. Разом із тим, у позовній заяві позивачем помилково вказано розмір цієї суми компенсації як 886,09 грн., а не 866,09 грн. як установлено у вказаному рішенні суду. Оскільки вказана сума компенсації позивачеві не виплачена, позивач просить стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за весь час затримки розрахунку з виплати цієї компенсації за період з 04.10.2019 по 06.05.2020 у розмірі 101 987,02 грн., що і є предметом позовних вимог. Відповідно до ст.ст. 47, 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Згідно зі ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100. За своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні є компенсаційною виплатою за порушення права на оплату праці. В той же час, компенсація втрати частини заробітної плати в зв`язку із порушенням строків її виплати відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги, проводиться згідно з вимогами Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати». Згідно зі ст. 4 цього Закону виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. Станом на день звільнення відповідач мав заборгованість перед позивачем по заробітній платі за період грудень 2018 р. - березень 2019 р., що підтверджується як відзивом відповідача на позов, так і змістом вищезазначених судових рішень. При цьому, на день звільнення позивача з роботи 04.03.2019 їй не була нарахована та виплачена вищезазначена компенсація. Також не була їй нарахована та виплачена ця компенсація і станом на момент фактичного розрахунку 04.10.2019. Оскільки відповідач у встановлені строки не виплатив позивачеві дану компенсацію, вона звернулась до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, рішенням якого від 12.03.2020 ця компенсація була стягнута на її користь, чим поновлено порушене право позивача. Разом із тим, дотепер вказане рішення суду не виконане, вищезазначена компенсація не виплачена. Суд погоджується із доводами позивача, що вказана компенсація є складовою її заробітної плати, оскільки станом на день звільнення позивача перед нею існувала заборгованість по заробітній платі, щодо якої порушено термін її виплати, і тому відповідач на підставі ст. 4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» повинен був нарахувати та виплатити позивачеві цю компенсацію, що і було встановлено рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.03.2020 у справі № 335/148/20, провадження № 2/335/928/2020. Крім того, відповідно до пп. 2.2.8 п. 2.2 р. 2 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої Наказом Держкомстату від 13.01.2004 № 5, сума компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати відноситься до складових фонду додаткової заробітної плати. Таким чином, враховуючи, що розрахунок із позивачем по заборгованості із заробітної плати був проведений відповідачем 04.10.2019 і станом на день звернення до суду із цим позовом 06.05.2020 позивачеві не було виплачено компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати розміром 866,09 грн., тому на підставі ст. 117 КЗпП України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за весь час затримки розрахунку. Як зазначено судом вище, середньоденна заробітна плата позивача за два останні місяці перед звільненням склала 861,85 грн. Кількість робочих днів затримки за період з 04.10.2019 по 06.05.2020 складає 147 днів. Отже, розмір середнього заробітку за вказаний період становить 126 691,95 грн. (з урахуванням податків та зборів). За вирахуванням податку на доходи фізичних осіб та військового збору дана сума складає 101 987,02 грн., що відповідає заявленим позовним вимогам. Спору щодо розміру вказаної суми між сторонами немає, відповідач згідно з поданим відзивом просить ухвалити рішення у справі на розсуд суду. Тому судом не застосовуються положення ч. 2 ст. 117 КЗпП України. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати зі сплати судового збору розміром 1 019,87 грн. (а.с. 1).

Outcome: approved