Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-24 00:00:00

05 серпня 2021 року заявник звернувся до суду з відповідною заявою у якій зазначив, що 26 липня 1979 року був прийнятий у члени колгоспу «заповіт Леніна» з якого його виключили за власним бажанням і знову прийняли з 01 вересня 1985 року. У зв`язку з реорганізацією вказаного господарства його було переведено у члени колгоспу «Буревісник», з якого він звільнився за власним бажанням та заснував фермерське господарство «Данко». Трудова діяльність у колгоспах на роботі трактористом є підставою для призначення йому пенсії за віком. Однак оскільки у трудовій книжці колгоспника його прізвище записано російською « [PERSON] », що не відповідає його прізвищу зазначеному у паспорті громадянина України « [PERSON] », заінтересованою особою йому рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту належності йому трудової книжки колгоспника виданої « [PERSON] ». Заявник та його представник - адвокат Терлецька Т.О. в судове засідання не з`явились, до суду направили заяву про розгляд справи за їх відсутності, вимоги викладені у заяві підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити. Представник заінтересованої особи по справі Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Троян О.С. (за довіреністю від 19 травня 2021 року) в судове засідання не з`явилася, до суду направила пояснення, у яких заперечень проти вимог заявника не висловила. Представник Березнегуватського сектору обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області в судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази суд доходить наступного. Відповідно до ст.3, ч.1 ст.293 ЦПК України, п.4, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення » (з наступними змінами), окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав за відсутності іншого порядку встановлення цих фактів. За правилами п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по - батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім`ям, по - батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Згідно з абз. 2 п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року із змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» - суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів та інших органів військового управління про загибель чи пропажу безвісти у зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. З матеріалів справи, а саме копії свідоцтва про народження заявника убачається, що він народився [INFO] у с.Петропавлівка Березнегуватського району Миколаївської області, а його прізвище записано російською мовою « [PERSON] » ( а.с.10). 19 жовтня 1999 року Березнегуватським РВ УМВС України в Миколаївській області заявнику було видано паспорт громадянина України, у якому його прізвище зазначено українською мовою « [PERSON] » та ідентично на звороті російською ( а.с.4). 29 липня 1979 року колгоспом «Заповіт Леніна » було заведено трудову книжку колгоспника [NUMBER] [PERSON] [INFO] ( а.с.6). Відповідно до архівних довідок трудового архіву Березнегуватської селищної ради від 13 липня 2021 року № 04-03/331,№ 04-03/332 про відпрацьовані вихододні та заробітну плату, [PERSON] (так зазначено у документах з 1979 по 1991 року), [PERSON] ( як зазначено у документах з 1992 по 1993 рік» працював трактористом у колгоспах «Заповіт Леніна» та «Буревісник» в 1979, 1982 -1993 роках ( а.с.7-8). Вказані вище дані узгоджуються із записами №1-5 щодо прийняття та звільнення з членів колгоспів «Заповіт Леніна» та «Буревісник» трудової книжки колгоспника [NUMBER] виданої 29 липня 1979 року [PERSON] (а.с.6). Таким чином, оцінивши наявні у справі докази як кожен окремо так і в їх сукупності, суд доходить висновку, що трудову книжку колгоспника [NUMBER] на [PERSON] , [INFO] було заведено саме заявнику. Враховуючи, що помилка у написанні прізвища заявника позбавляє його можливості реалізувати гарантоване йому право на призначення та отримання пенсії за віком, встановлення факту належності [PERSON] трудової книжки має для нього юридичне значення. З огляду на викладене суд доходить висновку, що заява заявника підлягає задоволенню.

Outcome: approved