Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

05 серпня 2015 року [PERSON] звернулась до Краснокутського районного суду Харківської області с зазначеним вище позовом. Просить суд визнати за нею право власності на 1\\2 частку земельної ділянки на підставі державного акту на право власності на землю серії ХР № 020877 та на 1\\2 частку земельної ділянки на підставі державного акту на право власності на землю серї ХР № 020878 після смерті її батька [PERSON], який помер 05 січня 2014 року. Заявлені вимоги мотивує тим, що вимушена звертатись до суду в зв`язку з відмовою нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину. Причиною відмови стало те, що спадкодавець за життя не зареєстрував право власності на зазначені частки земельних ділянок у встановленому законом порядку. В судове засідання представник позивача не прибув, але надав заяву, якою просить суд розглядати справу без його участі . Представник відповідача Краснокутської РДА в судове засідання також не прибула, але надала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує. Суд, розглянувши матеріали справи, приходить до наступного висновку, 05 січня 2014 року помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І ВЛ № 426444, виданим ВДРАЦС Краснокутського РУЮ. Після його смерті відкрилась спадщина, що складається із 1\\2 частки земельної ділянки на підставі державного акту на право власності на землю серії ХР № 020877 та на 1\\2 частки земельної ділянки на підставі державного акту на право власності на землю серії ХР № 020878. Спадкодавець за життя набув право на ці частки земельних ділянок на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом від 25.09.2012 року (реєстрові №№ 1937, 1940 , відповідно), видані Краснокутською державною нотаріальною конторою (нотаріус [PERSON]Ю.) після смерті [PERSON]. Про перехід права власності на спадкодавця свідчать також відповідні записи в Державних актах на право власності на земельні ділянки. Однак, за життя спадкодавець не здійснив державної реєстрації набутого права. Факт того, що позивач є донькою спадкодавця підтверджується свідоцтвом про народження на ім.`я [PERSON], серії ІІ ВЛ № 388210 , виданим Пархомівським ЗАГС Краснокутського району. В графі «Батько» зазначено [PERSON]. Згідно змісту постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 975 \\ 02 31 від 07 серпня 2015 року після смерті [PERSON] було заведено спадкову справу № 106 \\ 2014 року. С заявою про отримання спадщини у встановлений законом строк звернулась лише [PERSON] Відомостей щодо інших спадкоємців суду не надано. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно ч.1,2 ст.78 ЗК України, право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Згідно із ч.1 ст 79 Земельного Кодексу України Земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Відповідно до п. «а» ст. 80 Земельного Кодексу України Суб'єктами права власності на землю є громадяни та юридичні особи на землі приватної власності. Згідно із ч.1 п. «г» ст. 81 Земельного Кодексу України Громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Позивач надав суду докази на підтвердження заявлених вимог. Дії відповідача щодо розгляду позову на розсуд суду не суперечать закону і не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб .На підставі вищевказаного та

Outcome: approved