Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

06 грудня 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право на користування житловим приміщенням в квартирі № 74, що розташована в будинку № 147 по проспекту Перемоги в м. Чернігові, оскільки відповідач не проживає в ньому з 2011 року без поважних причин. Представник позивача у судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, вказавши, що проти задоволення позову не заперечує. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач є власником квартири № 74, що розташована в будинку № 147 по проспекту Перемоги в м. Чернігові, що підтверджується інформаційною довідкою Комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 06 грудня 2016 року (а/с 9). В даній квартирі, крім позивача, зареєстрована також її донька - [PERSON], про що свідчить копія особового рахунку Комунального підприємства «Деснянське» Чернігівської міської ради (а/с 11). Як зазначила позивач, відповідач не проживає за місцем реєстрації без поважних причин з 2011 року, участі у витратах на утримання житла не приймає. Вказане підтверджується також актом, затвердженим начальником дільниці з обслуговування житлового фонду № 3 Комунального підприємства «Деснянське» Чернігівської міської ради від 02 грудня 2016 року, згідно якого, зі слів сусідів [PERSON], [PERSON], [PERSON] вбачається, що [PERSON] не проживає за місцем своєї реєстрації (а/с 10). Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. ст. 1, 3 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 383 Цивільного кодексу України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власника майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, враховуючи визнання відповідачем позову, вимога позивача про визнання відповідача такою, що втратила право на користування житловим приміщенням з підстав, передбачених ч. 2 ст. 405 ЦК України, підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved