Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

07.08.2015 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. У позовній заяві позивач просить суд стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO] в сумі 1000, 00 грн., але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку починаючи з 07.08.2015 року до досягнення поноліття. Позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог покликається на наступні обставини: 15.09.2009 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Від спільного шлюбу в них народилося одна дитина [PERSON], [INFO], котрий проживає разом із позивачкою та повністю перебуває на її утриманні. Наголошує на тому, що відповідач повністю ухилився від покладених на нього обовязків по вихованню та утриманню дітей. На підставі наведеного позивач у позовній заяві просить суд позовні вимоги задовольнити. Позивач у судове засідання не зявилася, не повідомила суд про причини своєї неявки хоч про хоча про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, однак представник позивача [PERSON] подала на адресу суду заяву в якій просить заявлені позовні вимоги підтримує та просить такі задовольнити та проводити розгляд справи у її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, не повідомив суд про причини своєї неявки хоч про хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, однак скерував на адресу суду письмові заперечення на позовну заяву, та просить стягувати з нього аліменти в розмірі 30 % прожиткового мінімум для дітей відповідного віку. Відповідно до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Сторони у справі є батьками [PERSON], [INFO], що стверджується Свідоцтвом про народження серії 1 СГ № 334938 від 01.03.2010 року. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Обовязок утримувати дітей є рівною мірою обовязком обох батьків - як і позивача так і відповідача. Причому є обовязком особистим, індивідуальним, але ні в якому разі не солідарним, беручи до уваги те, що відповідач у добровільному та досудовому порядку не виявив бажання виконати покладений на нього обовязок, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини підставні. Згідно вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За вказаних вище обставин, аналізуючи зазначені норми закону, беручи до уваги те, що відповідач ухиляється від утримання своєї малолітньої дитини, те, що статтею 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2015 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років, що на час розгляду справи становить 1\~167, 00 гривень на одну особу, та беручи до уваги всі обставини справи, з врахуванням того, що утримувати дітей зобовязані двоє із батьків, як в період спільного життя, так і після розірвання шлюбу, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково. Суд вважає за необхідне стягувати з відповідача на користь позивачки на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] в твердій грошові сумі у розмірі 583, 50 грн., щомісячно, починаючи з 07.08.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Разом з тим, у відповідності до ст. 182 ч. 2 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу, а саме у випадку визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Через це вимоги позивачки у частині визначення розміру грошового утримання на дитину у розмірі не меншому 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку не підлягають задоволенню. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати, які складають із судового збору за подання позовної заяви до суду, оскільки відповідно до ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів. На підставі наведеного та

Outcome: partial