Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

06.10.2017 відкрито провадження в даній справі. Позивачка свої вимоги мотивує тим, що є власником будинку № 21 по вул. Андрія Шаталова у м. Охтирка Сумської області, в якому зареєстрована, але з 2013 року не проживає відповідача. Оскільки реєстрація відповідачки перешкоджає у реалізації права на володіння та користування будинком, просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування зазначеним житловим приміщенням, та примусово зняти її з реєстраційного обліку. В судовому засіданні позивачка вимоги підтримала та пояснила, що [PERSON] доводилася їй невісткою, однак 10 років тому син розлучився з нею. В 2013 році відповідачка забрала всі свої речі та виїхала з будинку, з того часу де проживає остання не відомо. Просила позов задовольнити. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку, про причини неявки не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи не надходило. За згодою позивачки суд проводить заочний розгляд справи на підставі доказів, наявних у справі, відповідно до положень ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення позивачки, її представника, покази свідка, дослідив письмові докази, дійшов наступного висновку. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до норм цивільного законодавства, що регулюють право власності та право користування чужим майном. Позивачка являється власником будинку № 21 по вул. Андрія Шаталова в м. Охтирці Сумської області. З інформації виконавчого комітету Охтирської міської ради від 27.09.2017 № 15-13/7030 вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO]. Згідно довідки квартального комітету «Перша сотня» від 15.09.2017 № 915, [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO], але не проживає. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він проживає по сусідству з позивачкою з 2000 року. В домоволодінні позивачки раніше проживала дружина сина позивачки, Олександра [PERSON]. Однак близько 4 років він її не бачить, оскільки та виїхала з будинку. Враховуючи, що відповідачкою не оспорено, що вона з 2013 року не проживає в зазначеному житловому будинку без поважних причин, наявні підстави для задоволення вимог позивачки та визнання [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням, відповідно до положень ст. 405 ЦК України. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Отже, визнання [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням, і є підставою для зняття її з реєстрації місця проживання. Лише в разі відмови компетентного органу вчинити дії зі зняття відповідача з реєстрації на підставі рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, у позивачки може виникнути право на звернення до суду у порядку адміністративного судочинства. Таким чином, вимога щодо примусового зняття відповідачки з реєстраційного обліку задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: partial