Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

06 лютого 2019 року заявник [PERSON] (місце реєстрації: Донецька область, м. Горлівка, Микитівський район, вул. Болотнікова, 31/79), заінтересована особа Бахмутський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (місцезнаходження: Донецька область, м. Бахмут, вул. Незалежності, 62) звернулася до суду із заявою про встановлення факту народження дитини [PERSON] 06 жовтня 2018 року у Микитівському районі м. Горлівка Донецької області, громадянкою України [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою: [INFO]. Відомості про батька відсутні. В обґрунтування заяви зазначила, що вона у шлюбі не перебуває. На підтвердження факту народження дитини їй було видано медичне свідоцтво про народження дитини (дублікат) № 260 від 16 жовтня 2018 року. Заявник звернувся до Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Донецькій області Головного територіального управління юстиції у Донецькій області для отримання свідоцтва про народження дитини. Але у звязку з тим, що державні органи на території України не визнають документів, наданих «державними органами» на території, не підконтрольній Україні, їй було відмовлено в реєстрації факту народження дитини, та рекомендовано звернутися до суду, оскільки даний документ не визнається таким, на підставі якого проводиться державна реєстрація народження дитини. На підставі викладеного, у звязку із народженням дитини на не підконтрольній Україні території (м. Горлівка Донецької області), вона вимушена звернутися до суду із вказаною заявою. Мета її звернення полягає у встановленні та реєстрації факту народження дитини, від якого залежать всі майбутні права та обовязки дитини. Заявник [PERSON] у судовому засіданні на вимогах заяви наполягала та просила її задовольнити. У судове засідання представник заінтересованої особи Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області не зявився, надавши до суду заяву з проханням розглянути справу без участі їх представника. Проти вимог заяви про встановлення факту народження не заперечує. Просить ухвалити рішення відповідно до діючого законодавства України. Факт народження особи в певний час у судовому засіданні підтверджений показаннями свідків. Так, допитана у судовому засіданні в якості свідка заявник [PERSON] суду пояснила, що вона у шлюбі не перебуває, та знаходячись у м. Горлівка Донецької області, 06 жовтня 2018 року у Горлівському пологовому будинку народила дівчинку, яку назвала [PERSON]. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона є матірю заявника [PERSON] та підтвердила суду той факт, що її дочка [PERSON] у зареєстрованому шлюбі не перебуває, проживає у [INFO] та 06 жовтня 2018 року у м. Горлівка Донецької області народила дитину дочку. Суд, заслухавши заявника, врахувавши думку заінтересованої особи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народилася 30 червня 1998 року у Микитівському районі м. Горлівка Донецької області та зареєстрована за адресою: [INFO] (а.с. 4-5). З дослідженої у судовому засіданні копії паспорту [PERSON], а також інших матеріалів справи встановлено, що вона не перебуває у зареєстрованому шлюбі. Судом також досліджено відмову у проведенні державної реєстрації народження Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 06 лютого 2019 року № 15.14-96/658, згідно якої [PERSON] було відмовлено в державній реєстрації народження дитини жіночої статі, народженої нею 06 жовтня 2018 року (а.с. 8). Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоровя документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоровя або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. У випадку неможливості надати до відділу ДРАЦС належним чином оформленого медичного свідоцтва про народження (форми № 103/о) або його дублікат, підставою для державної реєстрації народження дитини буде рішення суду про встановлення факту народження, як це передбачено ч. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Відповідно до «Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні» від 18.10.2000 року № 52/5 якщо реєстрація народження дитини, народженої в іншій державі, не була проведена компетентним органом такої держави або дипломатичним представництвом чи консульською установою України, підставою для проведення державної реєстрації в Україні є документ іншої держави, що підтверджує факт народження дитини, належним чином легалізований, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Ці документи подаються до органу державної реєстрації актів цивільного стану, де реєструється народження. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. Як виняток суд бере до уваги та оцінює разом з іншими доказами в їх сукупності: медичне свідоцтво про народження № 260, видане 16 жовтня 2018 року ТМО «Сімя та здоровя» м. Горлівка, згідно якого [PERSON] в м. Горлівка Донецької області 06 жовтня 2018 року о 09-20 год. народила дівчинку вагою 2950 г на 40-41 тижні вагітності (а.с. 6); обмінну карту [PERSON] (а.с. 7); фотографії, на яких зображена [PERSON] з новонародженою дитиною. Відповідно до\~ст. 126 Сімейного кодексу України,\~ походження\~дитини від\~батька визначається\~за заявою\~жінки та\~чоловіка,\~які не\~перебувають у\~шлюбі між\~собою,\~а у\~разі відсутності\~спільної заяви,\~запис про\~батька дитини\~здійснюється відповідно\~до ст.\~135\~СК України. Згідно ст. 135 ч. 1 СК України, при народженні\~дитини у\~матері,\~яка не\~перебуває у\~шлюбі,\~у випадках,\~коли немає\~спільної заяви\~батьків,\~заяви батька\~або рішення\~суду,\~запис про\~батька дитини\~у Книзі\~реєстрації народжень\~провадиться за\~прізвищем та\~громадянством матері,\~а ім'я\~та по\~батькові батька\~дитини записуються\~за її\~вказівкою. Враховуючи зазначене, суд приймає до уваги те, що у рішенні суду, ухваленому в порядку статті 317 ЦПК України, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження дитини, її стать, а також відомості про її матір. Разом з тим, зазначення у судовому рішенні прізвища, імені та по батькові дитини не є обовязковим та може бути зазначене батьками безпосередньо під час державної реєстрації народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Такий висновок узгоджується з частиною другою статті 319 ЦПК України, згідно з якою рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Таким чином, в судовому засіданні факт народження особи в певний час підтверджений в повному обсязі, а оскільки позасудове поновлення прав заявника неможливе, заяву слід задовольнити.

Outcome: approved