Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

06 лютого 2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до Кустинської сільської ради Радехівського району Львівської області про встановлення факту спільного проживання та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування. В позовній заяві зазначає, що [INFO] в с. Руденко, Радехівського району, Львівської області померла [PERSON] . Після її смерті у с. Руденко відкрилася спадщина - будинковолодіння [ADDRESS] та право на земельну частку / пай / розміром - 2,12 в умовних кадастрових гектарах на території Кустинської сільської ради Радехівського району Львівської області, згідно сертифікату [NUMBER] . Спадщину після смерті [PERSON] прийняла сестра чоловіка померлої [PERSON] , яка на час смерті спадкодавця проживала разом з нею однією сім`єю, що стверджується записом в будинковій книзі. [PERSON] не зареєструвала права власності на спадкове майно, оскільки [INFO] померла. Після смерті [PERSON] крім майна, яке вона фактично прийняла як спадщину, відкрилася спадщина на право на земельну ділянку / пай /, яке їй належало згідно сертифікату, серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] , спадщину за заповітом фактично прийняла [PERSON] , яка постійно проживала з 1997 р. разом з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації. Факт прийняття спадщини стверджується тією обставиною, що [PERSON] продовжувала проживати в тому ж господарстві, доглядала за будівлями, проводила поточний ремонт. [PERSON] права власності на спадкове майно не зареєструвала. [INFO] . [PERSON] померла в с.Руденко Радехівського району Львівської області. Спадщину після смерті [PERSON] , згідно заповіту, прийняла [PERSON] , яка на час смерті [PERSON] проживала разом з нею без реєстрації, утримувала і доглядала її, що стверджується довідкою Кустинської сільської ради Радехівського району, а також можуть ствердити свідки. Отримати свідоцтво про право на спадщину позивач не може, оскільки право власності на спадкове майно останній спадкодавець - [PERSON] не зареєструвала. Просить встановити факт прийняття спадщини [PERSON] , яка відкрилася після смерті [PERSON] - [INFO] в [ADDRESS] ; встановити факт, що [PERSON] проживала разом однією сім`єю з [PERSON] в [ADDRESS] , яка померла - [INFO] . Визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування на будинковолодіння [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право власності на земельні ділянки розміром - 3,02 в умовних кадастрових гектарах згідно сертифікату, серії [NUMBER] , на ім`я [PERSON] , та розміром - 2,12 в умовних кадастрових гектарах згідно сертифікату, серії [NUMBER] , на ім`я [PERSON] . Ухвалою судді Радехівського районного суду Львівської області відкрито провадження у справі (а.с.32). 21 листопада 2018 року автоматизованою системою документообігу суду Д-3 судді Семенишин О.З. передані згадані вище матеріали справи, для розгляду (а.с.46). У судове засідання позивач не з`явилася, однак подала до суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу у її відсутності, погоджується на розгляд справи в заочному провадженні (а.с.67). Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористалася позивач. Представник відповідача у судове засідання неодноразово не з`являвся, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суд не повідомив (а.с.51.66). Із врахуванням наведеного, на підставі ч.4 ст.223 та ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи проведено без участі сторін, без застосування фіксування судового засідання технічними засобами та на підставі представлених суду доказів. Згідно з ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних доказів, які знаходяться у матеріалах справи, чого не заперечила позивач. Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, окрім іншого - визнання права. Суд встановив, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Кустинською сільською радою Радехівського району Львівської області 20 вересня 1998 року, актовий запис №12 (а.с.8). Відповідно до копії дубліката свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого виконавчим комітетом Кустинської сільської ради народних депутатів Львівської області 29 квітня 1991 року, будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] дійсно належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] на праві особистої власності (а.с.9-9 зворот). Відповідно до копії сертифіката на земельну частку (пай), серії [NUMBER] , виданого Радехівською районною державною адміністрацією 26 вересня 1996 року на підставі рішення Радехівської районної державної адміністрації від 24 вересня 1996 року №494, право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності с/г кооперативу «Руденко», розміром 2,12 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), належить [PERSON] (а.с.15-15 зворот). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , виданого Кустинською сільською радою Радехівського району Львівської області 16 листопада 1998 року, актовий запис №18 (а.с.16). Відповідно до копії сертифіката на земельну частку (пай), серії [NUMBER] , виданого Радехівською районною державною адміністрацією 26 вересня 1996 року на підставі рішення Радехівської районної державної адміністрації від 24 вересня 1996 року №494, право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності с/г кооперативу «Руденко», розміром 3,0 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), належить [PERSON] (а.с.18-18 зворот). Із копії будинкової книги для прописки громадян, проживаючих в будинку [ADDRESS] , вбачається , що за вищевказаною адресою були зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.19-22). За життя [PERSON] здійснила розпорядження на випадок своєї смерті, зокрема все своє майно заповіла своїй сестрі [PERSON] , що підтверджується копією заповіту, посвідченого 2 жовтня 1998 року секретарем виконкому Кустинської сільської ради Радехівського району Львівської області та зареєстрованого в реєстрі за №24 (а.с.17). Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Кустинської сільської ради Радехівського району Львівської області 12 лютого 2015 року, актовий запис №03 (а.с.23). Згідно з копією заповіту, посвідченого секретарем виконкому Кустинської сільської ради 02 лютого 2015 року, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила особисте розпорядження, зокрема все своє майно заповіла [PERSON] (а.с.27). На день смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в [ADDRESS] , разом із нею проживала [PERSON] , яка здійснювала за нею догляд. [PERSON] проживала у даному будинку без реєстрації, що підтверджується копією довідки Кустинської сільської ради Радехівського району Львівської області від 04.04.2017 року №273 (а.с.24). Із копії довідки Кустинської сільської ради Радехівського району Львівської області від 04.04.2017 року №274 та від 05.08.2015 року №619, вбачається, що [PERSON] проживала в [ADDRESS] проживала без реєстрації. Останнє місце реєстрації - [ADDRESS] . Виконкомом сільської ради від імені померлої посвідчувався заповіт за реєстром №01від 02.02.2015 року (а.с.25,26). Окрім цього, факт, що [PERSON] проживали спільно із спадкодавцем до дня його смерті за адресою в [ADDRESS] підтвердили в судовому засіданні 18 червня 2019 року свідки [PERSON] та [PERSON] , не довіряти показам якого в суду підстав немає. Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12,229 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними. Відповідно до ч. 1. ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом). Відповідно до положень ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, у зв`язку з тим, що спадкодавець [PERSON] не зареєструвала право власності на спадкове майно, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом встановлення факту спільного проживання та визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування. Приймаючи до уваги вищенаведене, позиції з цього приводу, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги сторони щодо встановлення факту та визнання права власності в порядку спадкування є законними та обґрунтованими і, відповідно такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved