Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

06.10.2021 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Вендор-Фінанс» звернувся до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що між ТОВ «Вендор-Фінанс» та [PERSON] укладений договір про надання фінансового кредиту №ІФ01-00743 від 14 лютого 2019 року. Згідно з договором позичальник зобов`язалася повернути наданий кредит у розмірі 6000,00 грн, здійснювати погашення кредиту та процентів єдиним платежем в розмірі 1202,80 грн, відповідно до Графіку внесків за кредитним договором, в тому числі сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 17% за кожні 30 днів користування (204% річних). Кінцевим терміном повернення кредитних коштів є 09 лютого 2020 року. Одержання коштів позичальником підтверджується видатковим касовим ордером від 14.02.2019. Позичальник не виконала умови договору, вчасно не сплачувала проценти та не погашала кредит. Сума не повернутого тіла кредиту складає 5817,21 грн. Заборгованість за процентами, нарахованими на фактичний залишок заборгованості за кредитом станом на 01.09.2021 становить 6 227, 74 грн. Всього заборгованість позичальника складає станом на 01.09.2021 - 12 044,95 грн, яку просить стягнути з відповідача на свою користь. Ухвалою суду від 11.10.2021 відкрито провадження в цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, від нього до суду надійшла заява, в якій він просив розгляд справи проводити без його участі, позов підтримав, не заперечував проти заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи була повідомлена відповідно до вимог закону, в тому числі через сайт «Судова влада». Правом на подання відзиву не скористалась. Заяви про розгляд справи за її відсутності чи будь-яких інших клопотань відповідач не подавала. За таких обставин, з урахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата його складання. Оскільки сторони в судове засідання, призначене на 13.12.2021 не з`явилися, суд, з дотриманням положень ч. 6 ст.259 ЦПК України і ч. 5 ст. 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог ч. 4 ст.268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення. Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене. Між сторонами існують правовідносини, які ґрунтуються на вимогах ст. 526, 530, 536, 553-554, 610-611, 625, 629, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України. Судом встановлено, що між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір про надання фінансового кредиту від 14.02.2019 №ІФ01-00743. Відповідно до умов договору кредитор зобов`язався надати позичальнику, а позичальник зобов`язалась прийняти, розпоряджатися та повернути кредитодавцю грошові кошти в порядку та на умовах, визначених договором. Кредитні кошти надалися в сумі 6000 грн на поточні потреби (п.1.3-1.4 договору). Кредитні кошти надалися строком на 12 періодів по 30 днів, а саме з 14 лютого 2019 року по 09 лютого 2020 року (п.1.5 договору). За користування кредитними коштами, позичальник сплачує кредитору плату в розмірі 17% від суми наданого кредиту за кожен/кожні 30 днів користування. Процентна ставка є фіксованою та не змінюється протягом усього строку користування кредитом (п.1.6 договору). Кредитні кошти та нараховані проценти за користування ними повертаються позичальником у касу або на рахунок кредитора відповідно до «Графіку внесків за договором», що є додатком 1 до даного договору, єдиним платежем, який включає в себе розмір отриманих кредитних коштів та нарахованих процентів (п.1.7 договору) в розмірі 1202,79 грн - 1202,80 грн. Позичальник зобов`язався своєчасно та в повному обсязі виконувати зобов`язання за цим договором і не пізніше строку, вказаного в п.1.5 договору повернути отримані кредитні кошти разом із нарахованими процентами, а також сплачувати штрафні санкції, якщо такі будуть мати місце ( п.3.3.2 договору). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 статті 526 та частина 1 статті 530 ЦК України). Згідно з частиною 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частин 1, 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Факт отримання позичальником кредитних коштів у розмірі 6000,00 грн підтверджується видатковим касовим ордером від 14 лютого 2019 року (а.с.6). Відповідач неналежно виконує умови кредитного договору та порушила умови договору щодо своєчасності погашення кредиту та процентів відповідно до графіку платежів. Оскільки в матеріалах справи відсутні докази повернення відповідачем позивачу повністю чи частково позики у строк, встановлений кредитним договором від 14.02.2019 №ІФ01-00743 суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовної вимоги про стягнення 12044,95 грн заборгованості за кредитом. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 по справі №444/9519/12 висловлено правову позицію про те, що припис абзац 2 частини 1 статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Як наслідок, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України, так як в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідно до п.2.7 Договору, у разі неповернення кредиту (повністю або частково) після закінчення строку користування кредитом, кредитор має право продовжити нарахування процентів за користування коштами у розмірі встановленому п.1.6 договору, аж до моменту повного фактичного погашення кредиту. У разі якщо прострочення кінцевого строку повернення кредиту триває більше 30 календарних днів, кредитор залишає за собою право, у будь який час, без необхідності додаткового повідомлення позичальника, припинити нарахування процентів за простроченим кредитом. А тому, була застосована відсоткова ставка для нарахування згідно п.2.7 договору. Як слідує із розрахунку заборгованості, за даними позивача, сума не повернутого тіла кредиту складає 5817,21 грн, заборгованість за процентами, нарахованими за період з 09.02.2019 по 09.03.2020 - 6227,74 грн. Даний розмір заборгованості встановлений в судовому засідання і ніким не оспорюється. Розрахунок заборгованості проведений з урахуванням погоджених сторонами умов. Згідно з ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, тобто зобов`язання за кредитним договором припиняється лише виконанням, проведеним відповідно до умов договору, а саме: поверненням кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом у строки, в розмірі та валюті, передбаченими в Кредитному договорі. Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань за договором привело до порушення прав кредитора - позивача, а тому порушене право підлягає поновленню, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором про надання фінансового кредиту від 14.02.2019 №ІФ01-00743 в сумі 12044,95 грн. Вирішуючи питання судових витрат, суд виходить з положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої в даному випадку сплачений судовий збір слід стягнути з відповідача в користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved