Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

06 липня 2018 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], в якій позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 16.11.2002 Відділом реєстрації актів громадянського стару Підгаєцького районного управління юстиції Тернопільської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 22. Свої вимоги обґрунтовує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалось у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, через різні погляди на шлюб та сім', що призводило до постійних конфліктних ситуацій і як наслідок припинення подружніх відносин. Вказує, що в шлюбі з відповідачем в них народилось твоє дітей, які в даний час є неповнолітніми і проживають з нею. Вважає, що між ними примирення не відбудеться, разом вони не проживають, не поєднані спільним побутом, а тому збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме його інтересам. Ухвалою суду від 24.07.2018 відкрито загальне позовне провадження в справі та призначено підготовче засідання. В підготовче засідання позивач [PERSON] не з'явилась, через канцелярію суду подала заяву, в якій просить суд справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає. За таких обставин суд розглядає справу в підготовчому засіданні за наявними у ній матеріалами. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв'язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 16 листопада 2002 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб про що Відділом реєстрації актів громадянського стару Підгаєцького районного управління юстиції Тернопільської області в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 22 та видано повторно свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 05.07.2018. Після реєстрації шлюбу позивач прізвища не змінювала. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинились, разом не проживають, не поєднані спільним побутом, від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] р., [PERSON], сторони не виявили бажання примиритись та наполягали на розірванні шлюбу, то суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, а подальше існування шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя на створення нової сім'ї, а також створюватиме невизначеність у правах та обов'язках подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. При цьому, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Беручи до уваги те, що відповідач визнав позов, про що зазначив у письмовій заяві, таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, враховуючи встановлені обставини справи суд дійшов висновку про наявність зхаконних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved