Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

05 січня 2017 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, зацікавлена особа - [PERSON], в якій вказали, що [PERSON] є дружиною [PERSON] та матір'ю [PERSON] 23 вересня 1993 року органом приватизації Зміївської ДРЕС заявникам та зацікавленій особі, як членам однієї сім'ї, було видано Свідоцтво про право власності на житло, згідно якого їм на праві спільної власності належить квартира [ADDRESS] При переоформленні квартири на одну особу з'ясувалося, що нотаріус не має можливості оформити правочин, оскільки у правовстановлюючому документі - Свідоцтві про право власності на житло - прізвища заявників [PERSON] та [PERSON] не збігаються в написанні із прізвищами, зазначеними в їх паспортах, а саме: - прізвище заявника [PERSON] зазначене в Свідоцтві як [PERSON]; - прізвище заявника [PERSON] зазначене в Свідоцтві як [PERSON]. Виправити вказані помилки в правовстановлюючому документі в позасудовому порядку немає можливості, оскільки ані органу приватизації, ані самого підприємства «Зміївська ДРЕС», вже давно не існує. Різниця у написанні прізвищ заявників у паспортах та правовстановлюючому документі є наслідком довільного перекладу імен та прізвищ з російської мови, якою складалися більшість правовстановлюючих документів часів СРСР та на початку існування держави Україна. Тому заявники змушені звернутися до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. На підставі викладеного, заявники просили встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу - Свідоцтва про право власності на житло - квартиру [ADDRESS], виданого органом приватизації Зміївської ДРЕС на підставі розпорядження № 323 від 23 вересня 1993 року; Встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу - Свідоцтва про право власності на житло - квартиру [ADDRESS], виданого органом приватизації Зміївської ДРЕС на підставі розпорядження № 323 від 23 вересня 1993 року. У судове засідання [PERSON] та [PERSON] не з'явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Зацікавлена особа [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги [PERSON] та [PERSON] вважала законними та не заперечувала проти їх задоволення. У зв'язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Суд, ознайомившись з матеріалами справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також їх достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, дійшов наступного висновку: Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до копії Свідоцтва про укладення шлюбу, серії [NUMBER], актовий запис № 166, 17 листопада 1987 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 29). З копії Свідоцтва про народження, серії [NUMBER], актовий запис № 2110, вбачається, що матір'ю [PERSON] є [PERSON] (а.с. 25). Отже, заявники та [PERSON] між собою є родичами. Відповідно до копії Свідоцтва про право власності на житло від 23 вересня 1993 року, виданог органом приватизації Зміївською ДРЕС, квартира [ADDRESS] належить [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної власності (а.с. 14). Як вбачається з вказаного Свідоцтва прізвища заявників вказано як [PERSON] та [PERSON], що не відповідає даним, зазначеним у їх паспортах та інших документах. Так, відповідно до копії паспорту, копії приватизаційного платіжного доручення, копії технічного паспорту на квартиру, копії посвідчення водія, копії дипломів про освіту та загранпаспорту правильними даними заявника є «[PERSON]» (а.с. 5, 16, 17-19, 25, 26, 27, 28). Аналогічні документи - копія паспорту, копія пенсійного посвідчення, копія медичної довідки ЛТЕК, копія приватизаційного платіжного доручення, копія технічного паспорту на квартиру, копії посвідчення водія та талону порушень, копія Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу - свідчать про те, що правильними даними заявника є «[PERSON]» (а.с. 7, 9, 10, 15, 17-19, 30, 31, 32). На даний час заявники мають наміри переоформити право власності на вказану квартиру на одну особу, однак, у зв'язку з різним написанням їх прізвищ у правовстановлюючому документі - Свідоцтві про право власності на житло та їх паспортах, останні позбавлені можливості реалізувати свої права на зміну власника квартири. Отже, судом встановлено, що заявники мають правильні прізвища [PERSON] та [PERSON], наявна помилка в написанні їх прізвищ у Свідоцтві про право власності на житло є саме опискою, допущеною внаслідок неправильного перекладу прізвищ з російської на українську мови, в той же час, у суду відсутні сумніви та судом достовірно встановлено, що даний документ - Свідоцтво про право власності на житло належить саме [PERSON] та [PERSON]. З огляду на вищевикладене, а також враховуючи відсутність у заявників можливості іншим шляхом встановити факт належності їм правовстановлюючого документу на квартиру, суд вбачає підстави для задоволення їх заяви.

Outcome: approved