Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

06 вересня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Богуславської сільської ради, в якій просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позовна заява мотивована тим, що [INFO] помер дідусь позивача [PERSON] , після смерті якого залишилось спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . 01.08.2014 року на підставі заяви позивача була заведена спадкова справа №235/2014 після смерті [PERSON] , видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом. 21 серпня 2019 року позивач звернувся до нотаріальної контори із проханням видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , однак 21 серпня 2019 року нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з тим, що відсутній оригінал правовстановлюючого документу на вказаний будинок. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 січня 2020 закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав письмову заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник відповідача надав заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності, проти позовних вимог не заперечили, у вирішенні справи покладались на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази у справі в підтвердження вказаних обставин, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 01 серпня 2014 року Другою Павлоградською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області заведена спадкова справа №235/2014 до майна померлого [INFO] [PERSON] . Із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернувся [PERSON] . За життя [PERSON] залишив заповіт від 17 січня 2012 року, посвідчений секретарем виконкому Богуславської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, згідно якого залишив все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось [PERSON] , 1980 року народження. 17 листопада 2014 року нотаріусом видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, розташовані на території Богуславської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем майна є [PERSON] . Згідно довідки №952 Богуславської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області [PERSON] помер [INFO] , на момент смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , зареєстрованих та проживаючих не зареєстровано. 21 серпня 2019 року Другою Павлоградською державною нотаріальною конторою позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно [PERSON] , який помер [INFO] , житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу. У відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1216, 1217 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Позивач належним чином прийняв спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , так як звернувся з відповідною заявою до нотаріальної контори в установлений законом строк, що підтверджується матеріалами справи. Згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відсутні відомості щодо реєстрації права власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки колективного підприємства «Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 10 серпня 2018 року №807, право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , який був побудований в 1977 році та площа якого склала загальна 41 кв.м., житлова 33,9 кв.м., зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 24.03.1989 року Павлоградським райвиконкомом. Згідно довідки Богуславської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області №919/2-12, [PERSON] , який помер [INFO] , є власником домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , згідно по господарської книги № [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] за період 2011-2015 р.р. Технічний паспорт на житловий будинок [ADDRESS] виготовлено 16 липня 2019 року, згідно даних якого житловий будинок А, сіни а1, а2 побудовано в 1977 році, літня кухня Б, погріб пдБ, сарай Є побудовано в 1980 році, вбиральня В, літній душ Д, сараї Г, Е побудовано в 1985 році, сарай Ж побудовано в 1987 році. Станом на 16 липня 2019 року загальна площа будинку становить 55,3 кв.м., житлова 32,4 кв.м. До 19.01.1996 року правовідносини щодо реєстрації будинків регулювались Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої 31.01.1966 року Міністерством комунального господарства Української РСР, згідно п. 6 якої не підлягали реєстрації будинки та домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але не приєднані до них (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин). При цьому, в Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом від 31.10.1975 року №45/5, вказано, що підтвердженням належності будинку можуть служити відповідні довідки виконавчого комітету сільської ради депутатів трудящих. Відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказ Держбуду України 24.05.2001 N 127, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 липня 2001 р. N 582/5773, не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 5 серпня 1992 року \ Абзац пункту 3.2 розділу 3 в редакції Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства N 404 від 09.08.2012\. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог, визнання за позивачем права власності на житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] .

Outcome: approved