Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

05.05.2016 року представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування завданої шкоди в порядку регресу, посилаючись на обставини викладені в позові. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності. Суд дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини. 06.01.2014 року у м.Одесі по вул.. Балкіській відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Toyota Corolla», д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Ніссан», д/н [NUMBER], в наслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 19.03.2014 р. [PERSON] було визнано винним в означеній дорожньо-транспортній пригоді та притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Toyota Corolla», д/н [NUMBER] застрахована на підставі полісу № АС/2740091. 25.03.2014 року до страховика звернувся представник власника за довіреністю пошкодженого транспортного засобу «Ніссан», д/н [NUMBER] - [PERSON] із заявою про виплату страхового відшкодування. 22.01.2014р.було складене автотоварознавче дослідження № 101400Е-22.01./5 від 22.01.2014 року, відповідно до якого сума матеріального збитку склала 22074.19 (двадцять дві тисячі сімдесят чотири тривні дев'ятнадцять копійок). Відповідно до розрахунку страхового відшкодування від 15.04.2014 p.. та страхового акту ОЦВ -14-111/1 від 15.04.2014р., сума страхового відшкодування складає 11 574,19 гри.(одинадцять тисяч п'ятсот сімдесят чотири гривні девятнадцять копійок ). Страхове відшкодування у сумі 11 574,19 гри.(одинадця ть 'тисяч п'ятсот сімдесят чотири гривні девятнадцять копійок )було перераховано на рахунок власнику пошкодженого транспортного засобу «Ніссан», д/н [NUMBER] 23.05.2013 року, що підтверджується платіжним дорученням № 8088 від 16.02.2015 року, 23.03.2015 року страховиком ПАТ НАСК «Оранта» направлено до страхувальника претензію про виплату страхового відшкодування (в порядку регресу). 13.11.2015 року страховиком ПАТ НАСК «Оранта» було направлено досудове попередження.. Проте , жодної відповіді від відповідача на дані листи та пропозицій щодо погашення заборгованості страхова компанія ПАТ НАСК «Оранта» до сьогодні не отримала. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Відповідно до підпункту «Г» п. 38.1.1. ст.. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував\~\~транспортним\~\~засобом\~\~у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; Згідно п. 27 Постанови №4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» від 01.03.2013 року при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика, суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». У випадку регресу одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. Згідно ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. При цьому відповідно до ч.5 цієї ж статті особа, що здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно ч.1 ст.1188 ЦК України шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особи з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила, або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved