Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-25 00:00:00

04 червня 2019 року заявник [PERSON] звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з заявою, в якій просить встановити факт належності диплома серії [NUMBER] , виданого у м. Донецьку 28 червня 1964 року на ім`я [PERSON] - заявнику [PERSON] . В обґрунтування вимог, посилається на те, що він є інвалідом І групи, перебуває на обліку в Дорбопільському ОУ ПФУ Донецької області, та отримує пенсію за віком. Для зарахування у загальний страховий стаж його роботи періоду навчання з 1961 року по 1964 рік у Донецькому політехнікумі Донецького раднаргоспу, він звернувся до ПФУ, надавши на підтвердження диплом серії [NUMBER] . Проте, з`ясувалося, що в дипломі на сторінці, оформленій українською мовою, невірно заповнено його по батькові, а саме вказано « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] ». Довести факт приналежності йому диплома можливе тільки через суд, оскільки навчальний заклад не значиться в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України, та знаходиться на території, де органи державної влади України не здійснюють свої повноваження. Встановлення даного факту заявнику необхідне для зарахування до загального страхового стажу періоду навчання в Донецькому політехнікумі Донецького раднаргоспу з 1961 року по 1964 роки. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явився, надав суду заяву про розгляд заяви у його відсутності. Заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - Добропільського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Донецької області в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був письмово належним чином повідомлений. Від останнього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Рішення просив винести на розсуд суду. Проти заявлених вимог не заперечував. Суд вважає можливим розглянути справу без участі відсутніх учасників процесу, які належним чином були повідомлені про час і місце судового засідання. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту належності диплома підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У пункті 12 даної Постанови роз`яснено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку в Добропільському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області та отримує пенсію за віком. (а.с.7) Як вбачається з рішення № 755 про відмову в перерахунку від 19 березня 2019 року, винесеного за результатами розгляду заяви [PERSON] про перерахунок пенсії з додаванням стажу відповідно до ст. 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», до загального страхового стажу останнього не зараховано період навчання в Донецькому політехнікумі з 1961 року по 1964 рік у зв`язку з тим, що по батькові заявника в дипломі «[PERSON]» (українською мовою) не відповідає даним, які містяться у паспорті (українською мовою) - « [PERSON] ». У зв`язку з цією обставиною [PERSON] відмовлено в проведенні перерахунку пенсії з додаванням стажу та рекомендовано, крім іншого, вирішити це питання в судовому порядку.(а.с.8) Як вбачається з паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 27 лютого 2002 року Київським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області, [INFO] у селі Ханженкове м. Макіївки Донецької області народився [PERSON] (а.с.3) та на другій сторінці цього паспорта у графі Прізвище/Фамилия, яка заповнюється російською мовою відповідно до свідоцтва про народження, прізвище ім`я по батькові заявника вказані « [PERSON] » (а.с.3). Судом досліджений диплом серії [NUMBER] , виданий Донецьким політехнікумом Донецького раднаргоспу 28 червня 1964 року на ім`я [PERSON] Даний диплом складений українською і російською мовами, в якому на відповідних сторінках прізвище ім`я по батькові особи, якій видано диплом, російською мовою записано « [PERSON] », українською - « [PERSON] ». (а.с.10) Під час судового засідання встановлено, що трудову книжку серії [NUMBER] заявнику заведено російською мовою на ім`я « [PERSON] », 1942 року народження, що відповідає даним російською мовою на сторінці 2 паспорту громадянина України (а.с.3), а також прізвищу, імені та по-батькові на сторінці диплому серії [NUMBER] , заповненої російською мовою (а.с.10). Крім того, на підтвердження навчання в вищенаведеному навчальному закладі заявник надав до суду довідки Державного професійного освітнього закладу «Донецький політехнічний коледж» від 15 травня та 22 травня 2019 року, відповідно до яких він дійсно навчався на стаціонарному відділенні у Державному професійному освітньому закладі «Донецький політехнічний коледж» (який у минулому був, крім іншого, Донецьким політехнікумом) з 13 жовтня 1961 року по 28 червня 1964 року. (а.с.15, 16) Проте, вищезазначений документ не створює правових наслідків, оскільки відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною третьою статті 9 зазначеного Закону, є недійсним. Враховуючи викладене, надана заявником довідка є незаконною і не створює правових наслідків. З відповіді ДП «Інфоресурс» від 12 червня 2019 року вбачається, що Єдина державна електронна база з питань освіти була створена та функціонує відповідно до вимог «Положення про Єдину державну електронну базу з питань освіти», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 липня 2011 року № 752 «Про створення Єдиної державної електронної бази з питань освіти» та містить відомості про навчання осіб у навчальних закладах України, починаючи з 2012 року. Тобто, отримати підтвердження щодо навчання заявника у Донецькому політехнікумі Донецького раднаргоспу у період з 1961 по 1964 рік з даної бази суд немає можливості. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що під час заповнення диплому серії [NUMBER] від 28 червня 1964 року Донецьким політехнікумом Донецького раднаргоспу на ім`я [PERSON] було допущено помилку, а саме по батькові заявника було помилково записано українською мовою як « [PERSON] », замість вірного « [PERSON] ». Таким чином, суд приходить до висновку, що факт належності зазначеного диплому заявнику доведений в судовому засіданні сукупністю досліджених доказів, а тому позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved