Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

06 грудня 2018 року позивач звернулась до суду з позовом та просила ухвалити рішення, яким визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири, яка знаходиться за адресою [ADDRESS], укладений між [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені та в інтересах [PERSON] на підставі довіреності № 4-2424 від 14.08.1998 року виданою Третьою одеською державною нотаріальною конторою, [PERSON] та [PERSON] з однієї сторони, та [PERSON] та [PERSON] з іншої сторони, на Регіональній універсальній біржі «Алексанлр-Н» під № Н/98-00382 від 21.08.1998 року. Свої вимоги мотивувала тим, що 21.08.1998року між [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені та в інтересах [PERSON] на підставі довіреності № 4-2424 від 14.08.1998 року виданою Третьою одеською державною нотаріальною конторою, [PERSON] та [PERSON] з однієї сторони, та [PERSON] та [PERSON] з іншої сторони було укладено договір купівлі-продажу, кожна із сторін виконала повністю цей договір, однак, під час укладання Біржового договору вони не знали про те, що договір необхідно укладати саме в нотаріальній формі, так як чинним на той час законодавством зазначене не було передбачено. У звязку з чим на теперішній час вона не може реалізовувати свої права власника по розпорядженню своїм майном, так як нотаріусами не визнається правомірність договору купівлі-продажу укладеного на біржі нерухомості. Вказана обставина та неможливість реалізувати свої права спадкоємця і стала підставою, для звернення до суду з даним позовом. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Куриленко О.М., яка ухвалою від 07.12.2018 року прийняла справу до свого провадження. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України. Позивач [PERSON] у судове засідання зявилась, позов підтримала в повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та представник третьої особи Регіональної універсальної біржі «Александр-Н» у судове засідання не з`явились, про час та місце його проведення сповіщались належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяв та клопотань про відкладення слухання справи від них до суду не надійшло. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів, які сповіщені про розгляд справи належним чином, від яких не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідачів. Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази, вважає позов підлягаючим задоволенню, виходячи з наступного. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України у редакції 1963 року, який діяв на момент укладання договору купівлі-продажу вказаної квартири. Судом встановлено, що 21 серпня 1998 року [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені та в інтересах [PERSON] на підставі довіреності № 4-2424 від 14.08.1998 року виданою Третьою одеською державною нотаріальною конторою, [PERSON] та [PERSON] з однієї сторони, та [PERSON] та [PERSON] з іншої сторони, було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна № Н/98-00382. Відповідно до умов п. 1 якого Відповідачі продали, а [PERSON] та [PERSON] купили квартиру № 65 за адресою: м. Одеса, проспект Маршала Жукова, буд. 10 /3 Вказаний договір купівлі - продажу нерухомого майна було укладено у письмовій формі та зареєстровано на Регіональній універсальній біржі «Алексанлр-Н» під № Н/98-00382 від 21.08.1998 року. 27.08.1998 року вказана квартира була зареєстрована за [PERSON] та [PERSON] на праві приватної власності в «ОМБТІ та РОН». Відповідно до п. 6 Договору вказана квартира продана з торгів за 30 000 гривень, які отримані «Продавцем» до підписання цього договору, і належить новим власникам: [PERSON] та [PERSON]. Як вбачається з матеріалів справи, 28 червня 2018 року [PERSON] помер, про що Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області було складено актовий запис за № 6715. Цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. У разі\~недодержання \~вимоги \~закону \~про \~нотаріальне посвідчення\~одностороннього правочину\~такий правочин\~є нікчемним. Суд може визнати такий правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі (ст. 219 ЦК України). Разом з тим, у відповідності зі ст. 227 ЦК України в редакції 1963 року, що діяла на момент виникнення правовідносин, при укладені договорів купівлі-продажу нерухомого майна потрібна нотаріальна форма договору, якщо хоча б одна зі сторін договору є громадянин України. Згідно до ч. 2 ст. 47 ЦК України (у редакції 1963 року) та ст. 220 ЦК України (у редакції 2003 року), якщо одна зі сторін повністю або частково виконала договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, а інша ухиляється від нотаріального посвідчення, суд вправі на вимогу однієї зі сторін визнати угоду дійсної. Крім того, у відповідності зі ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених умов, а саме: якщо вона являє собою куплю-продаж, допущений до обороту на товарній біржі, якщо її учасники - члени біржі, якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угода вважається укладеної з моменту її реєстрації на біржі. Таким чином, сторони виконали всі умови договору купівлі-продажу, у результаті яких наступили юридичні наслідки, а саме одна сторона передала іншій квартиру. Отже, докази щодо виконання умов договору купівлі-продажу нерухомого майна № Н/98-00382 від 21 серпня 1998 року ніким не спростовані та свідчать про те, що позивач є добросовісним набувачем нерухомого майна. Відповідно до ст.334 ЦК України право власності у набувача майна за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За таких обставин, коли позивач передала гроші за куплену квартиру, а відповідач передала їй у відповідь квартиру та право встановлювані документи, а позивач відповідно їх прийняла, та розпочала користуватися вказаною квартирою то суд на підставі ст. ст. 224-225 ЦК УРСР (в ред.1963р.), які діяли на час домовленостей і існуючих правовідносин між сторонами, вважає, що відбулося повне виконання договору купівлі-продажу і право власності на куплене нерухоме майно підлягає захисту шляхом визнання правочину дійсним. Крім того, згідно з ст. 328 ЦК України,України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. З урахуванням вищевказаного, оцінивши всі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов законний та обґрунтований та підлягає задоволенню шляхом визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна № Н/98-00382 від 21 серпня 1998 року. На підставі викладеного й

Outcome: approved