Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

06.08.2015 року позивачі звернулася до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В позові вказали, що вони є сестрою і братом і народилися : [PERSON] 12 лютого 1951 року, а [PERSON]- 09.02.1956 року. Їхніми батьками були: [PERSON] і [PERSON], на підтвердження чого позивачі приєднали до позовної заяви копії свідоцтв про своє народження. Позивачі вказують, що їхні батьки померли : батько, [PERSON], помер у 1998 році, а мама, [PERSON], померла у грудні 2004 року. Після смерті матері позивачів відкрилася спадщина на земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,472 га, що розташована на території Жовтневої селищної ради Білопільського району Сумської області, власником якої є [PERSON] згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії РЗ № 738117 від 25.09.2002 року. Позивачі вказують, що після смерті їхньої матері у звязку з сімейними обставинами, які склалися на той час, не зверталися із заявами до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті матері. Позивачі вважають, що встановлений законом строк для прийняття спадщини був пропущений ними з поважних причин, що вони від спадщини матері не відмовлялися, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, не має. При зверненні до державного нотаріуса поза шестимісячним строком з питання оформлення спадщини після смерті матері, їм було розяснено, що з часу відкриття спадщини позивачами не виконано певних дій по прийняттю спадщини, передбачених ст.1270 ЦК України і рекомендовано звернутися до суду з вищезазначеною заявою. Позивачі вказують, що вони пропустили строк на прийняття спадщини з поважних причин, тому просять визначити їм додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини терміном один місяць. В судове засідання позивачі не зявилися, подали суду заяви про розгляд справи без їх участі та задоволення позовних вимог. Відповідач в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі та визнання в повному обсязі позовних вимог. Від Улянівської нотаріальної контори надійшла довідка про розгляд справи без участі нотаріуса та що проти заявлених вимог нотаріус не заперечує. Та інформаційна довідка зі Спадкового реєстру № 41258770 від 19.08.2015 року про те, що за пареметрами запиту : «Круподер Катерина Микитівна», дата смерті 17.12.2004 рік у Спадковому реєстрі інформація відсутня. Суд розглядає справу без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що позивачі є рідними сестрою і братом, відповідно до копій свідоцтв про народження. Їхніми батьками були: [PERSON] і [PERSON] (а.с.6,9). Прізвище [PERSON] позивачка взяла після укладення шлюбу з [PERSON]П.(а.с.7). Мама позивачів, [PERSON], померла 17.12.2004 року, про що в книзі реєстрації актів про смерть у виконавчому комітеті Жовтневої селищної ради Білопільського району Сумської області 18.12.2004 року зроблено актовий запис за № 111, згідно копії свідоцтва про смерть серії 1-БП № 206443 ( а.с.10). Відповідно до копії Державного акта на право приватної власності на землю серії РЗ № 738117 від 25.09.2002 року мамі позивачів за життя належала земельна ділянка площею 4,472 га, що розташована на території Жовтневої селищної ради Білопільського району Сумської області, власником якої є [PERSON] (а.с.11). Згідно довідки виконкому Жовтневої селищної ради від 29.07.2014 року вбачається, що [PERSON], яка померла 17.12.2004 року, постійно і на день смерті проживала в [INFO]. Після її смерті залишилося спадкове майно: земельна ділянка площею 4,472 га, що розташована на території Жовтневої селищної ради Білопільського району Сумської області. Заповіт від імені [PERSON] виконкомом Жовтневої селищної ради не посвідчувався, арешт на її майно не накладався.(а.с.12). Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно абз.6 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані є обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідачем і третьою особою у справі визнані позовні вимоги, тому обставини, зазначені в позові, в тому числі і поважність пропуску строку звернення з заявою до нотаріального органу, не підлягають доказуванню згідно положень ст. 61 ч.1 ЦПК України. За таких обставин, суд вважає, що позивачі з поважної причини пропустили строк на прийняття спадщини, тому їм слід визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved