Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

05.05.2016 року [PERSON] (далі по тексту позивач) звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] (далі по тексту відповідач) про стягнення аліментів (а.с.1-2). Так, позивачка просила суд стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] щомісячно аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1\~531 грн., починаючи стягнення з моменту звернення до суду до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10.05.2016 року відкрито провадження по справі № 495/3432/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Справу призначено до розгляду (а.с.10). Позивач [PERSON], в судовому засіданні 04.07.2016 року заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, але просила стягувати на її користь з [PERSON] щомісячно аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/2 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з моменту звернення до суду до досягнення дитиною повноліття. Представник відповідача ([PERSON]І.) [PERSON], в судовому засіданні 04.07.2016 року з заявленими [PERSON] позовними вимогами погодилася частково та просила визначити розмір аліментів у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку [PERSON] з тих підстав, що він офіційно працевлаштований (загальна сума доходу за квітень-травень 2016 року склала 5\~083,32 грн.), на його утриманні зараз перебуває вагітна дружина [PERSON] разом із її дітьми від колишнього шлюбу, але від сплати аліментів та утримання своєї малолітньої доньки [PERSON], [INFO], він не відмовляється. Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, вислухавши в судовому засіданні пояснення учасників судового процесу, суд дійшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 03.10.2008 року між позивачем [PERSON], [INFO], та відповідачем [PERSON], [INFO], було зареєстровано шлюб Виконавчим комітетом Приморської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 04. Від сумісного шлюбу у сторін 07.07.2008 року народилася донька [PERSON], що підтверджується виданим 01.08.2008 року Приморською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області свідоцтвом про народження серії 1-ЖД № 142589, актовий запис за № 17 (а.с.6). Відповідно до довідки Виконавчого комітету Приморської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області № 221 від 25.03.2016 року [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [INFO]. Її сімя складається: донька [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться при матері (а.с.7). За твердженням позивачки, з моменту фактичного припинення шлюбних відносин відповідач матеріально їй та їх дитині не допомагає, участі у її вихованні не приймає, внапслідок чого вона не має можливості сама утримувати їх малолітню доньку. Між сторонами на момент предявлення позову не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання дитини. Як зазначає позивачка, їй відомо, що відповідач отримує непостійні та нерегулярні доходи від неофіційних джерел, у звязку з чим та на підставі ч.3 ст.181 СК України та ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2016 рік» аліменти слід визначити у твердій грошовій сумі в розмірі 1\~531 грн. У свою чергу, представником відповідача в судовому засіданні пояснено, що [PERSON] від сплати аліментів та утримання своєї малолітньої доньки [PERSON], [INFO], не відмовляється, але на даний час проживає [INFO], офіційно працевлаштований у Приватному підприємстві «Україна Дивне» та його загальна сума доходу за квітень-травень 2016 року склала 5\~083,32 грн., перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], яка вагітна (9-10 тиждень), на його утриманні зараз перебуває вагітна дружина [PERSON] разом із її дітьми від колишнього шлюбу, що підтверджується: - довідкою Дивненської сільської ради № 208/02-14 від 27.05.2016 року (а.с.26); - довідкою Приватного підприємства «Україна Дивне» про доходи [PERSON] №129 від червня 2016 року (а.с.24); - копією свідоцтва про шлюб серії І-КГ № 106834, виданим 27.02.2016 року; - висновком ЛКК Новотроїцької районної лікарні № 618 від 01.06.2016 року (а.с.25); - довідкою Сивашівської сільської ради про склад сімї [PERSON] №629 від 20.05.2016 року (а.с.28). У звязку з цим представник відповідача просила визначити розмір аліментів у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку [PERSON] Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із статтею 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Закон покладає на батьків обов'язок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття. Такий обов'язок не припиняється і в тому випадку, коли діти набувають повну дієздатність до досягнення ними повноліття при укладанні шлюбу у випадку зниження їм шлюбного віку. Лише після досягнення повноліття діти втрачають право на утримання. У випадку невиконання батьками обов'язку утримувати неповнолітню дитину добровільно, аліменти можуть стягуватися за рішенням суду. При злісному ухиленні батьків від сплати аліментів вони підлягають притягненню до кримінальної відповідальності, відповідно до ст.164 Кримінального кодексу України. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.182 СК України). Так, при визначенні розміру аліментів, що стягуються з батьків на користь дитини, суд має враховувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини. Зокрема, чим гірше стан здоров'я дитини, тим більше коштів на утримання вона потребує. При розгляді справи про стягнення аліментів при визначенні їх розміру, суд повинен враховувати також стан здоров'я та загальний матеріальний стан того з батьків дитини, з якого вони будуть стягуватися. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім'ї. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дана норма однаково застосовується до всіх платників аліментів, незалежно від правових підстав їх праці (робота за трудовим договором, відповідно до вимог КЗпП, робота за контрактом за кордоном тощо). Зазначені положення передбачають мінімальний розмір аліментів на одну дитину відповідного віку, у той час як максимальний розмір аліментів закон не встановлює. Останній буде визначатися судом у кожному конкретному випадку, враховуючи як потреби самої дитини, так і можливості платника аліментів - матері або батька дитини. Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Дана норма передбачає можливість визначення судом в окремих випадках розміру аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі, а не у частці від заробітку платника аліментів. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим за наявності певних обставин, що унеможливлюють сплату аліментів у частці від заробітку (доходу), приблизний перелік яких наводиться у частині 1 даної статті. Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. У такому випадку стягнення аліментів на дитину у частці від доходу її матері або батька може призвести до істотної різниці у розмірі аліментів, які отримує дитина щомісяця, що у свою чергу негативно вплине на забезпечення дитини. Стягнення аліментів у твердій грошові сумі дозволяє забезпечити більшу стабільність щодо утримання дитини. Також доцільно стягувати аліменти у твердій грошовій сумі у випадку отримання платником аліментів заробітку або доходу повністю в натурі або в іноземній валюті, що можна віднести до інших обставин, які мають істотне значення, відповідно до змісту ч.1 даної статті. Положеннями ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову. На вимоги щодо стягнення аліментів у судовому порядку не поширюється позовна давність. Позов може бути пред'явлено у будь-який час, поки існує право на аліменти. Право на аліменти виникає у дитини з моменту її народження. Якщо один із батьків (або батьки) не виконує свого обов'язку щодо утримання дитини, до нього може бути пред'явлено позов про стягнення аліментів на утримання дитини. У цьому випадку, заінтересована особа, яка має право на одержання аліментів на дитину, вправі вимагати їх виплати у судовому порядку незалежно від строку, що минув з моменту виникнення у неї цього права, а також незалежно від причин, у зв'язку з якими вона раніше не зверталася до суду з позовом. Аліменти звичайно присуджуються на майбутнє. Водночас, як виняток із загального правила, відповідно до частини 1 даної статті, стягнення аліментів відбувається не з моменту (дня) набрання чинності рішенням суду, а з моменту (дня) пред'явлення позову. Причому дане правило діє незалежно від того, наскільки багато часу пройшло від того як було пред'явлено позов до його задоволення судом. Згідно із положеннями Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік», з 01.05.2016 року прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років встановлений в розмірі 1 228 грн. (30 % = 368,4 грн.), а для дітей віком від 6 до 18 років 1 531 грн. (30 % = 459,3 грн.). Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення щомісячно з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до повноліття дитини. Встановлюючи розмір стягнення аліментів, суд виходить з положень ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України, згідно з якими батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Крім того, у відповідності до ст.ст. 7, 141 Сімейного кодексу України, жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї, мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, відповідно обов'язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. В свою чергу, сторони не позбавлені права звернутись до суду з позовом про зміну (збільшення/зменшення) розміру аліментів. Так, відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом змінено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось з них. У зв'язку з тим, що матеріальне становище, сімейний стан, а також стан здоров'я платника аліментів або їх одержувача можуть протягом часу наявності аліментного зобов'язання змінюватися, законом передбачено, що за позовом якоїсь із цих осіб суд вправі змінити раніше встановлений розмір аліментів як в сторону їх зменшення, так і в сторону їх збільшення. Крім того, зменшення розміру аліментів за наявності передбачених законом причин не виключає можливості взагалі звільнення від їх сплати. Якщо розмір аліментів було визначено за рішенням суду, заінтересована особа вправі звернутися з позовом до суду про його збільшення або зменшення. Під зміною матеріального положення сторін розуміється як покращення, так і погіршення майнового положення платника або одержувача аліментів. Враховуючи вищезазначені обставини та норми чинного законодавства, суд дійшов до висновку про часткову законність, обґрунтованість та правомірність позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, у зв'язку з чим такий позов підлягає частковому задоволенню. Крім того, згідно із ст.ст. 79, 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати за розгляд позовної заяви.

Outcome: partial