overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

04 листопада 2016 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що 21 квітня 2007 року вона уклала шлюб з відповідачем, від якого мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини фактично припинені з кінця серпня 2016 року через те, що вона втратила почуття поваги та кохання по відповідача. Позивач у судовому засідання підтримала позов, просила його задовольнити, уточнила підстави розірвання шлюбу та заявила, що причиною є втрата почуття кохання та поваги до відповідача. Також, просила відновити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідач у судовому засідання позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Суд, вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Вказані вище спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України. В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 21 квітня 2007 року, про що свідчить копія свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.6). Сторони від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з батьками відповідача (а.с.7-8). З кінця серпня 2016 року сторони припинили фактичні шлюбні відносини через те, що позивач втратила почуття поваги та кохання до відповідача. Спору про поділ майна, утримання дітей та місце проживання дітей немає, що було підтверджено сторонами в судовому засіданні. Приймаючи до уваги визнання позовних вимог з боку відповідача та відсутність бажання сторін на примирення, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Суд за проханням позивача після розірвання шлюбу відновлює її дошлюбне прізвище «[PERSON]» у відповідності до вимог частини 8 статті 235 Цивільного процесуального кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

04 листопада 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 07.11.2009 року Святошинським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у м. Києві, актовий запис № 1569. В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що з 07.11.2009 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина: [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх декількох років в сім`ї постійно виникали сварки, внаслідок того,що кожен із них має різні погляди на спільне сімейне життя та обов`язки . Стосунки між сторонами розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Сім`я фактично припинила своє існування. Позивач у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, проти розірвання шлюбу не заперечує, позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. 07.11.2009 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб Святошинським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стагу ГТУЮ у м. Києві, актовий запис № 1569. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України , шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У відповідності із ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом було встановлено, що сторонни припинили підтримувати сімейно-шлюбні відносини, тобто судом достовірно встановлено, що сім`я сторін перестала фактично існувати. Суд приходить до висновку, що збереження шлюбу сторін буде суперечити інтересам позивача, доказів, відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, які б спростовували позовні вимоги відповідачем суду надано не було, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-05 00:00:00

04 листопада 2019 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 30 червня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області. Від шлюбу дітей не мають. Посилаючись на те, що сімейні стосунки припинені, через відсутність взаєморозуміння сумісне життя є неможливим, просила розірвати їхній з відповідачем шлюб та виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, на яке змінила своє у зв`язку з реєстрацією шлюбу. Сторони в судове засідання не з`явилися, позивачка надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій, крім цього, зазначила, що повністю підтримує заявлені вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України, через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, а також за останнім відомим місцем проживання у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 130 ЦПК України, до суду не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив. Суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30 червня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 41 (а. с. 9), від шлюбу дітей не мають. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися та сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сім`ї стали несумісність характерів, а також те, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові. Враховуючи викладене, суд вважає, що за зазначених обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судовий збір суд відносить на рахунок позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

04 листопада 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку [ADDRESS] . Ухвалою судді від 19 листопада 2019 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак, подала письмову заяву, в якій просить суд слухання справи проводити у її відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув повторно, причину своєї неявки суду не повідомив. Заперечень проти позову, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без участі відповідача до суду не надходило. Суд розглянув справу у відсутності позивача та відповідача на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Враховуючи відсутність відзиву на позовну заяву, а також те, що позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, на підставі ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Встановлено, що позивачу на праві особистої власності належить житловий будинок який знаходиться у [ADDRESS] , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 202182093 від 27.02.2020 року. З пояснень позивача, зазначених в позовній заяві, вбачається, що відповідач [PERSON] є її братом і в даному житловому будинку не проживає близько одинадцяти років, його місце фактичного перебування їй невідомо. У телефонній розмові вона просила брата добровільно виписатись з її будинку, однак, він цього робити не бажає, посилаючись на свою зайнятість, крім того, він не сплачує за житлово-комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню житлового приміщення. У відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Факт не проживання відповідача по [ADDRESS] з 2008 року по сьогоднішній час підтверджується актом, складеним комісії Язлівчицької сільської ради Львівської області від 11 жовтня 2019 року (а. с. 7). У відповідності до ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

04 листопада 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказувала, що 08 серпня 1992 року у Вознесенському міському відділі ЗАГСу Миколаївської області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис №240. Проте сімейні відносини не склалися та з серпня 2019 року припинені. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на спільне життя, відсутність порозуміння в сім`ї. Спір про поділ спільного майна подружжя відсутній. Відповідач відмовляється добровільно розривати шлюб в органах ДРАЦС. У зв`язку з цим позивачка вважала неможливим збереження шлюбу та просила про його розірвання в судовому порядку. Позивачка [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Додатково пояснила, що на примирення не згодна. Після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву про розгляд справи без його участі в якій позовні вимоги визнав повністю. Додатково пояснив, що на примирення не згодний. Спір щодо поділу спільного майна подружжя відсутній. Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі сторін, оскільки матеріали містять всі необхідні відомості про обставини справи. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до висновку про можливість застосування передбачених ст.ст. 200, 206 ЦПК України наслідків визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. При цьому, судом встановлено, що 08 серпня 1992 року у Вознесенському міському відділі ЗАГСу Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис №240. Проте сімейні відносини між позивачкою та відповідачем не склалися та припинені. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сім`ю та наполягали на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачкою та відповідачем, відсутність у них спільного бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

04 листопада 2019 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання матері дитини. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. [INFO] у них народилася донька [PERSON] . З серпня 2019 року вона з відповідачем не проживає. Дитина проживає із нею та перебуває на її утриманні. Позивач не працює, здійснює догляд за дитиною, а відповідач добровільно належної матеріальної допомоги на утримання не надає, хоча має змогу. Просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1500 грн. щомісячно. Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримала. Відповідач у відзиві на позовну заяву та в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання дружини в розмірі 1000 грн. щомісячно. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що з 04 листопада 2017 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. [INFO] у сторін народилася донька [PERSON] , яка проживає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні. Частиною 2 ст. 84 СК України передбачено, що, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З врахуванням обставин справи, приймаючи до уваги, що позивач не працює та потребує матеріальної допомоги на утримання, а відповідач працює охоронником в ПП «Аграрна компанія 2004» та отримує заробітну платню близько 5500 грн. щомісячно, враховуючи, що з відповідача рішенням Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 04 грудня 2019 року стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 2000 грн., суд приходить до висновку, що позивач має право на утримання від чоловіка [PERSON] до досягнення їх спільною дитиною трьох років, розмір якого суд з урахуванням обставин справи та наданих доказів визначає 1000 грн. щомісячно. Крім того, стягненню на користь держави з відповідача підлягають судові витрати по справі, а саме судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-07 00:00:00

04 листопада 2019 року [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] , який проживає в [ADDRESS] , в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 22 серпня 2017 року Овруцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №102, та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати в сумі 768,40 грн.. Мотивуючи тим, що перебуває у шлюбі з відповідачем, дітей від спільного проживання не мають. Підставами для розірвання шлюбу стали відсутність спільних інтересів, наявність різних поглядів на життя, відсутність взаєморозуміння. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Відповідач добровільно розірвати шлюб в органах РАЦС відмовився, тому позивач вимушена була звернутися до суду. Позивач просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач надав заяву в якій просить справу розглянути без його участі, щодо задоволення позову не заперечує. Суд, проаналізувавши наявні докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб від 22 серпня 2017 року серії [NUMBER] (а.с.5). Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За нормами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Отже, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом подальших заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вказана сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати. Позивачем понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 768,40 грн., які у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

04 листопада 2019 року Ленінським районним судом м. Харкова ухвалено рішення (вступна та резолютивна частина) по справі за позовною заявою Харківської міської ради до [PERSON] , третя особа: Державний реєстратор Зміївської міської ради Харківської області Калініна Людмила Миколаївна про скасування рішення про державну реєстрацію права власності. Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 4 ст. 270 ЦПК України). Суддею встановлено, що у прохальній частині позовної заяви Харківської міської ради до [PERSON] , третя особа: Державний реєстратор Зміївської міської ради Харківської області Калініна Людмила Миколаївна про скасування рішення про державну реєстрацію права власності позивач просив вирішити питання про розподіл судових витрат. Однак, у резолютивній частині рішення суду (вступна та резолютивна частина) від 04 листопада 2019 року не зазначено про розподіл судових витрат. Так, у зв`язку з поданням до суду вказаної позовної заяви, позивачем було сплачено судовий збір в сумі 1 921 грн., а також витрати, пов`язані із забезпеченням доказів в розмірі 960, 50 грн. (а.с. 1, 2). З урахуванням того, що позовні вимоги були задоволені повністю, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1921 грн., а також витрати, пов`язані із забезпеченням доказів в розмірі 960, 50 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

04 листопада 2019 року\~ позивач [PERSON] звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. 17 вересня 1999 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] у Виконавчому комітеті Храпачівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, актовий запис № 2. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Причиною розпаду сім`ї є те, що між ним і [PERSON] склалися неприязні стосунки, які пов`язані з відсутністю взаємоповаги, взаєморозуміння, взаємної любові, а також різні погляди у нього та відповідача на сумісне життя. В зв`язку з цим виникають сварки та різні сімейні непорозуміння, що і призвело до припинення шлюбних відносин. З [PERSON] на даний час вони проживають окремо. Таким чином, їхня сім`я розпалась повністю і перспектив на примирення не має. Шлюб носить формальний характер і зберігати його надалі недоцільно. Просив суд розірвати шлюб між ним та [PERSON] , який зареєстрований 17 вересня 1999 року у Виконавчому комітеті Храпачівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, актовий запис № 2 (а.с. 5-8). Ухвалою судді від 21 листопада 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у вищезазначеній цивільній справі. Постановлено провести розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 11 годину 30 хвилин 18 грудня 2019 року\~ (а.с. 16-17). В підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав до суду заяву, отримана судом 18.12.2019 року за вх. № 46353, в якій просив справу за його позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу розглянути за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Судові витрати просить залишити за ним (а.с. 23). В підготовче засідання відповідач [PERSON] не з`явилась, надала до суду заяву, отримана судом 18.12.2019 року за вх. № 46355, в якій просила справу за позовом [PERSON] до неї про розірвання шлюбу розглядати за її відсутності. Позов визнає в повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу (а.с. 24). Враховуючи те, що відповідачем визнано позов в повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб,

Outcome: approved