Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

06 червня 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом та просить визнати дійсним, договір купівлі-продажу від 01 березня 2014 року укладений між ним та [PERSON], відповідно до якого він купив у відповідачки ? житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, ? земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,25 га, що знаходяться за адресою [ADDRESS]. Позивач посилається на те, що між ним та відповідачем була досягнута домовленість про купівлю-продаж даного житлового будинку та земельної ділянки, в зв'язку з чим 01 березня 2014 року був укладений договір, згідно якого позивач передав відповідачу вказану в договорі суму 30 000 грн., а відповідач передав всі правовстановлюючі документи на вказане майно та зобов'язався посвідчити даний договір в нотаріальному порядку до 15 травня 2014 року. Однак, у домовлений день і час відповідач до нотаріуса для нотаріального посвідчення договору не з'являється, тому позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду та просить його задовольнити. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити. Суду пояснив, що після укладення договору купівлі продажу будинковолодіння, відповідач [PERSON] жодного разу не з»явилася до нотаріуса для нотаріального посвідчення договору, тому на даний час він позбавлений будь якої можливості узаконити придбане нерухоме майно. Відповідача [PERSON] позов визнала повністю. Суду пояснила, що через важку хворобу свого чоловіка, який помер [INFO], вона не мала можливості з'явитися до нотаріуса для нотаріального посвідчення договору. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. В судовому засіданні достовірно встановлено, що 01 березня 2014 року між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] було укладено договір, за яким позивач купив, а відповідачка продала ? садиби по [ADDRESS]; згідно до акту приймання - передачі від 01 березня 2014 року вбачається, що [PERSON] передала, [PERSON] прийняв у власність ? житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та ? земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,25 га, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.03.1995 року [PERSON] є власником ? частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] (а.с.34); відповідно до копії технічного паспорту, виданого Хмільницьким АП НВП «ВІЗИТ», право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, зареєстровано за [PERSON] та за [PERSON] - по ? частині. (а.с. 9-12). Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно індексний номер 21267767 земельна ділянка, кадастровий номер 0524880600:03:000:0620, площею 0,25 га є спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON]. (а.с. 37), відповідно до висновку про вартість об»єкта оцінки - оціночна вартість її складає 71574 грн, вартість частини земельної ділянки, власником якої є [PERSON] становить 35787 грн. Відповідач [PERSON] отримала від позивача [PERSON] 30000 (тридцять тисяч) гривень в рахунок виконання договору купівлі - продажу садиби, але нотаріально посвідчувати договір купівлі продажу нерухомості ухиляється. (а.с. 6) Зазначені правовідносини регулюються наступним: Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Відповідно до ст. 218 ЦК України, недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 381 ЦК України садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями. У разі відчуження житлового будинку вважається, що відчужується вся садиба, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню. Суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги повністю, оскільки показами позивача, відповідача та матеріалами справи доведено, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне виконання договору, але відповідач своєчасно для нотаріального посвідчення договору не з'явився та договір нотаріально не посвідчений, позивач дійсно виконав всі обов'язки покупця, які взяв на себе при укладені договору купівлі-продажу. При таких обставинах, суд вважає можливим визнати договір купівлі-продажу нерухомості, що розташована за адресою: [ADDRESS], дійсним. На підставі ст.ст. 202, 205, 220, 328, 334, 381, 392, 638, 655-658 ЦК України та

Outcome: approved