Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

05 грудня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з відповідним позовом, в якому просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 17 листопада 2015 року, на житловий будинок з господарськими будівлями №1а по вул. Центральній в с. Гуринівка Золочівського району Харківської області. Свої вимоги позивач мотивував тим, що за життя його батькові [PERSON] належав житловий будинок з господарськими будівлями №1а по вул. Центральній в с. Гуринівка Золочівського району Харківської області, про що свідчить запис у по господарський книзі, як того вимагало законодавство, що діяло на момент будівництва. Зазначений будинок в свою чергу належав батькові згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.04.1992 року. Крім позивача спадкоємців першої черги немає. Звернувшись до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини нотаріусом позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, з мотивів відсутності правовстановлюючого документу на будинок. В даний час позивач змушений звернутися до суду, оскільки його право не визнається і він не може розпорядитися своєю власністю. У судове засідання представник позивача [PERSON] не зявилася, надавши через канцелярію суду заяву з проханням справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Від відповідача Великорогозянської сільської ради Золочівського району Харківської області, надійшла заява про згоду з позовними вимогами , та про розгляд справи без участі їх представника. Від третьої особи Відділу державної реєстрації Золочівської районної державної адміністрації Харківської області , надійшла заява про згоду з позовними вимогами та про розгляд справи без участі їх представника. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до положень ст. ст. 2,3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 р. №1952-ІV Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Водночас права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. До 19 січня 1996 року згідно з Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.66 року Міністерством комунального господарства УРСР, не підлягали реєстрації будинки і домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Згідно запису по господарської книги №5 особовий рахунок №0329 будинок №1а по вул. Центральній в с. Гуринівка Золочівського району Харківської області числиться за [PERSON], нині померлим, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.04.1992 року, що вбачається з наданої суду інформації КП «АІБ Золочівського району Харківської області» від 25.08.2016 року та копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.04.1992 року (а.с. 8, 9). В ході інвентаризації КП «Архітектурно-інвентаризаційним бюро Золочівського району» встановлено, що житловий будинок № 1а літ «А-1» по вул. Центральній в с. Гуринівка Золочівського району, Харківської області, загальною площею 68,2 квадратні метри, житловою 30,6 квадратні метри, складається з приміщень: житлових кімнат площею 8,0 квадратні метри, 11,1 квадратні метри та 11,5 квадратні метри відповідно, та господарських будівель: веранди літ. «а», тамбуру літ. «а1», літньої кухні літ. «Б», навісу літ. «б», погребу літ. «В», вбиральні літ. «Г», огорожі №1-3 та колонки №4 що підтверджується даними наданого суду технічного паспорту на будинок виготовленого на замовлення [PERSON] (інвентаризаційна справа №384) (а.с.11-14). Таким чином, суд доходить висновку, що [PERSON] володів житловим будинком №1а з господарськими будівлями, які розташовані за адресою: Харківська область, Золочівський район, с. Гуринівка, вул. Центральна на праві власності, що підтверджується записом у по господарській книзі. 26 травня 1977 року у родині [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON], що підтверджується наданою суду копією свідоцтва про народження серія ІІ-ВЛ №285429 виданого Дзержинським РАЦС 14.06.1977 року (а.с.6). 28 жовтня 2015 року, в м. Харків, у віці 64 років померла [PERSON], про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції 28.10.2015 року складено відповідний актовий запис №15879, що підтверджується копією відповідного свідоцтва про смерть серії І-ВЛ №516439 (а.с.67). 17 листопада 2015 року, в м. Харків, у віці 65 років помер [PERSON], про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції 18.11.2015 року складено відповідний актовий запис №16948, що підтверджується копією відповідного свідоцтва про смерть серії І-ВЛ №517576 (а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, із заявою про прийняття спадщини в шестимісячний строк 22.12.2015 року звернувся син спадкодавця - позивач по справі [PERSON], його заяву було зареєстровано у книзі обліку і реєстрації спадкових справ за №1687, та заведено спадкову справу №704/2015. 25.05.2016 року заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом подав [PERSON], яку було зареєстровано у книзі обліку і реєстрації спадкових справ №724. 25.05.2016 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові кошти у ПАТ «[PERSON] [PERSON]». 01.09.2016 року заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок подав [PERSON], як представник [PERSON], яку було зареєстровано у книзі обліку і реєстрації спадкових справ №1242. 01.09.2016 року було надано лист [PERSON], щодо звернення до суду для встановлення права власності на житловий будинок з надвірними будівлями , що знаходиться в с. Гуринівка Золочівського району Харківської області. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №46115658 від 10.12.2016 року заповіт від імені [PERSON], Десятою Харківською нотаріальною конторою не посвідчувався. Заяв від інших спадкоємців про прийняття спадщини або відмову від неї не надходило. Інших свідоцтв про право на спадщину не видавалося. (а.с. 34, 56-74). 17.01.2017 року постановою державного нотаріуса Десятої харківської державної нотаріальної контори, [PERSON] відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок №1а по вул. Центральній в с. Гуринівка Золочівського району, Харківської області в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на дане нерухоме майно(а.с.77) Згідно положень ч. 2 ст. 1223 ЦК України \~у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, після смерті [PERSON], відкрилася спадщина, до складу якої входить в тому числі житловий будинок №1а, з господарськими будівлями, які розташовані по вул. Центральній в с. Гуринівка Золочівського району, Харківської області. Спадкоємцем першої черги є син спадкодавця [PERSON] [PERSON] Статті 1268, 1269 ЦК України обумовлює порядок прийняття спадщини так спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу він не заявив про відмову від неї. Згідно до положень статей 1268,1269 ЦК України позивач є таким, що прийняв спадщину після смерті батька так як в шестимісячний строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. За таких обставин, суд доходить висновку, що до позивача перейшло право власності на будинок №1А з господарськими будівлями по вул. Центральній в с. Гуринівка Золочівського району, Харківської області після смерті батька [PERSON]. Проте у період, коли було побудовано будинок існував інший порядок оформлення права власності, що не потребував його державної реєстрації, через що спадкодавцю не було видано правовстановлюючого документу в розумінні положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 р. №1952-ІV, що в даний час унеможливлює нотаріальне оформлення спадщини.

Outcome: approved