overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

04 січня 2017 року позивач, ПАТ КБ «ПриватБанк», звернувся до Київського районного суду м.Полтави з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору. Посилався на те, що [PERSON] звернулась до банку з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписала заявку № б/н від 05.06.2011 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 13 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач [PERSON] своєчасно не виконує умови договору, має заборгованість за кредитом у сумі 18 380 грн. 28 коп., яка складається складової заборгованості кредиту за ставкою 2,9% - 4 332 грн. 07 коп., складової заборгованості кредиту за ставкою 3,6% - 12 696 грн. 77 коп., штраф (фіксована складова) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 851 грн. 44 коп. Просили стягнути з відповідача на їхню користь заборгованість по кредитному договору та судові витрати по справі. Представник позивача надав заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, позовні вимог підтримав. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала частково, не заперечувала проти стягнення з неї суми боргу за кредитним договором. Щодо позовних вимог про стягнення з неї відсотків та штрафних санкція заперечувала, посилалась на те, що вона перебувала на лікуванні в наркологічному диспансері, у зв'язку з цим банк не повинен був нараховувати відсотки та штрафи. Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що 05.06.2011 року [PERSON] звернулась до банку з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписала заявку № б/н, згідно якої отримала кредит у розмірі 13 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач [PERSON] не виконує умови договору, має заборгованість за кредитом у сумі 18 380 грн. 28 коп., яка складається складової заборгованості кредиту за ставкою 2,9% - 4 332 грн. 07 коп., складової заборгованості кредиту за ставкою 3,6% - 12 696 грн. 77 коп., штраф (фіксована складова) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 851 грн. 44 коп. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Оскільки позичальник, [PERSON], не виконує умови кредитного договору, суд приходить до висновку про задоволенню позовних вимог. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Підлягають також задоволенню вимоги про стягнення судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

04 січня 2017 р. представник ПАТ «ОТП Банк» звернувся до Добропільського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом у сумі 207808,74 грн., посилаючись на те, що 05 травня 2006 року, між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником всіх прав та обовязків якого є ПАТ «ОТП Банк», було укладено кредитний договір №ML-100/1514/2006. Відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 23375,00 доларів США строком до 05.05.2026 р., а позичальник зобовязався повернути банку суму отриманого кредиту та сплати відповідну плату за користування кредитними коштами у строки, передбачені кредитним договором. Банк взяті на себе зобовязання виконав належним чином, надавши позичальнику кредит у відповідному розмірі. Відповідач [PERSON], взяті на себе зобовязання, належним чином не виконав, у звязку з чим, за ним виникла прострочена заборгованість. В забезпечення виконання [PERSON] взятих на себе зобовязань за кредитним договором №ML-100/1514/2006, між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», було укладено договір поруки № SR-101/1514/2005. Відповідно до умов якого [PERSON] прийняла на себе зобовязання відповідати за повне та своєчасне виконання [PERSON] його боргових зобовязань перед позичальником за кредитним договором в повному обсязі. Посилаються на те, що у звязку з невиконанням боржниками взятих на себе зобовязань заборгованість за договором кредиту №ML-100/1514/2006 від 05.05.2006 року станом на 09.12.2016 року складає: 8063,20 дол. США, що з перерахуванням за курсом НБУ (25.772490) станом на 09.12.2016 року становить 207808,74 грн., з яких: -заборгованість за кредитом\~ 6000,81 дол. США за офіційним курсом НБУ\~(25.772490) станом на 09.12.2016 року складає 154655,82 грн. -заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом\~2062,39 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 09.12.2016 року складає 53152,92 грн. Тому, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права і просить суд стягнути з відповідачів заборгованість по кредитному договору та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, наполягав на задоволенні позовних вимог та не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідачі до судового засідання не з'явилися, по невідомій суду причині, про день слухання справи повідомлялися належним чином, шляхом оголошення у газеті «Донеччина» від 24 лютого 2017 року № 8 (15946) та шляхом оголошення на офіційному сайті Добропільського міськрайонного суду Донецької області (http://dpm.dn.court.gov.ua/sud0514/). Заяви про розгляд справи за їх відсутності не надходило.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

04 січня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачкою у справі перебуває в шлюбі зареєстрованому 24 жовтня 1992 року виконавчим комітетом Чаплинської селищної ради Васильківського району Дніпропетровської області, актовий запис №17. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], 11 лютого 2003року народження. До травня 2014 року проживали разом, з указаного часу припинили сімейно-шлюбні відносини через постійні сварки з взаємними образами, невірність дружини, що призвело до втрати сторонами поваги один до одного. На даний час має намір зареєструвати шлюб з іншою жінкою. Просив розірвати шлюб. Сторони в судове засідання не зявилися. В підготовче судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач в підготовче судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. З урахуванням вищезазначеного, суд вважає за можливе провести розгляд справи у підготовчому судовому засіданні за їх відсутності на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд вважає, що в справі є всі дані про права і взаємовідносини сторін і немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторін, які не з'явилися до суду. Судом встановлено, що 24 жовтня 1992 року сторони зареєстрували шлюб виконавчим комітетом Чаплинської селищної ради Васильківського району Дніпропетровської області, актовий запис №17. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], 11 лютого 2003року народження. Вiдповiдно до частини другоїстатті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересамодного з них, інтересам їх дитини, що має істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини сторін на даний час фактично припинені з травня 2017року, сторони проживають окремо та спільне господарство не ведуть, на примирення не згодні, позивач проживає з іншою жінкою, з якою має намір зареєструвати шлюб, тому подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Таким чином, оцінивши зiбранi по справі докази, з'ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, фактичні взаємини позивача та відповідача, суд вважає, що шлюб мiж сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

04 січня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Просив винести рішення про розірвання шлюбу, укладеного 26 грудня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Красногвардійського міськрайонного управління юстиції по актовому запису № 885 від 26 грудня 2003 року. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 26 грудня 2003 року сторони уклали між собою шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Красногвардійського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 885 від 26.12.2003 р. Від шлюбу сторони мають трьох синів - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. На протязі останніх чотирьох років його дружина має стосунки з іншим чоловіком, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, та за їх сумісним переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. У зв'язку з наведеними матеріалами, він

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

04 січня 2018 року [PERSON]\~ звернулась\~ з позовом до [PERSON]\~ про розірвання шлюбу, зареєстрованого 24 грудня 2016 року Южноукраїнським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №274. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 24 грудня 2016 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON]\~ Від даного шлюбу\~\~дітей не мають, однак відповідач добровільно відмовляється розірвати шлюб в органах РАЦСу. З серпня 2017 року сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, їх шлюб носить формальний характер, зберігати сім'ю позивач наміру не має.\~\~\~\~ В підготовче судове засіданні позивач не зявилася, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглядати справу без її участі. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «Калюжна». Відповідач [PERSON]\~ в підготовче судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслав заяву з проханням розглядати справу в його відсутності, на розірвання шлюбу згоден. Дослідивши письмові матеріали справи, враховуючи позиції сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON]\~ та\~ [PERSON] зареєстрували шлюб 24 грудня 2016 року в Южноукраїнському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №274. Після реєстрації шлюбу чоловікові та дружині присвоєні прізвища «Калюжний» та «Калюжна» відповідно /а.с. 3/. З серпня 2017 року [PERSON]\~ та [PERSON]\~\~разом не проживають. Шлюб носить формальний характер, спільне проживання і збереження сім'ї неможливо. В силу\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення. Відповідно до\~ст. 113 СК України\~позивач [PERSON]\~бажає залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 704,80 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

04 січня 2018 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 25 січня 2003 відділом реєстрації актів громадянського стану Очаківського міського управління юстиції Миколаївської області. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей. Посилаючись на те, що сімейні стосунки припинені, через відсутність взаєморозуміння сумісне життя є неможливим, просила розірвати їхній з відповідачем шлюб та виявила бажання після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25 січня 2003 відділом реєстрації актів громадянського стану Очаківського міського управління юстиції Миколаївської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 05 (а. с. 12), від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]що підтверджується свідоцтвами про народження (а. с. 13, 14). Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися та сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сім'ї стали несумісність характерів, а також те, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові. Враховуючи викладене, суд вважає, що за зазначених обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати суд відносить на рахунок позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

04 січня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом. Вказує, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 17 серпня 1991 року, від якого має повнолітню дочку. Спільне життя у них не склалося через різність характерів, життєвих інтересів та поглядів на сімейне життя, відповідач систематично вживає спиртні напої, внаслідок чого між ними виникають сварки та непорозуміння, тому через неможливість подальшого спільного проживання однією сімєю, просила шлюб розірвати, залишити за нею набуте під час укладення шлюбу прізвище, стягнути на її коритсь сплачений судовий збір. Ухвалою Липоводолинського районного суд Сумської області від 19 лютого 2018 року провадженн у справі було зупинено для надання сторонам у справі строку для примирення. Ухвалою Липоводолинського районного суд Сумської області від 19 квітня 2018 року відновлено провадження у даній справі. Сторони у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від позивача надійшла заява, у якій вона підтримує свій позов та просить його задовольнити, а також розглянути справу без її присутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Із матеріалів справи вбачається, що з 17 серпня 1991 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебувають у шлюбі, який зареєстровано відділом ЗАГС Липоводолинського райвиконкому Сумської області, актовий запис №49. Позивачка зареєстрована та проживає [INFO] у селищі Липова Долина Сумської області, а відповідач [ADDRESS]. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За таких обставин, за відсутності між сторонами взаєморозуміння, поваги, спільного вирішення сімейних проблем, відмови від поновлення та продовження подальших, у розумінні ст. 3, ч. 5, 6 ст. 7, ст. 51 СК України шлюбних відносин, суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставами для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя. Тому, позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 113 СК України позивач вправі після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, яке вона взяла у звязку з реєстрацією шлюбу, тому ця обставина не потребує встановленню судом та не залежить від волі відповідача. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача 704 грн. 80 коп. в рахунок повернення судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

04 січня 2018 року до Білопільського районного суду Сумської області поштою надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, яка мотивується тим, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 05 березня 2005 року. Від спільного життя дітей не мають. Основою розпаду сім'ї послугувало те, що вони мають різні погляди на життя і з цього приводу між ними відсутнє взаєморозуміння.Подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливе, тому [PERSON] просить суд шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, одночасно з позовною заявою надіслав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявилася, причин свого неприбуття суду не повідомила, про день, час і місце розгляду була сповіщена належним чином відповідно до вимог ст. 130 ЦПК України. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, за наявними в справі доказами та в заочному провадженні. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони у справі 05 березня 2005 року зареєстрували шлюб у Явірській сільській раді Турківського району Львівської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за №3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 7). Як вбачається з позовної заяви, однією сімєю сторони проживали до лютого 2010 року. З цього часу сімя фактично розпалася. Основою розпаду сімї послугувало те, що у подружжя було відсутнє взаєморозуміння, вони мають різні погляди на подружнє життя. Відповідач своєї позиції щодо причин розпаду сім'ї суду не повідомила. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, тому шлюб необхідно розірвати. З відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати в сумі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

04 січня 2018 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, який в подальшому уточнила. В обґрунтування уточненого позову посилається на те, що 26\~лютого 2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого вони мають дитину [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Спільне життя із відповідачем припинили в липні 2017 року через втрату між ними почуття любові та поваги один до одного, різні погляди на сімейне життя. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. 20 квітня 2018 року ухвалою суду задоволено клопотання відповідача, надано сторонам строк для примирення до 20 червня 2018 року, провадження у справі зупинено (а.с. 48-49). Ухвалою суду від 02 липня 2018 року провадження у справі поновлено, призначено судовий розгляд справи (а.с. 54). У судове засідання сторони не зявились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач визнає (а.с. 55, 59). У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 26 лютого 2013 року, про що виконавчим комітетом Черкаської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис за № 4 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 28). 24 вересня 2013 року у сторін від шлюбу народилася донька [PERSON] (а.с. 29). За час спільного проживання через\~\~взаємовідносини сторін, що склалися, враховуючи втрату ними\~\~почуття любові один до одного,\~припинення фактичних шлюбно-сімейних відносин та небажання їх поновлення, збереження сім'ї стало неможливим. Шлюбні відносини між сторонами припинені у липні 2017 року, спільне господарство вони не ведуть, хоча і проживають разом. Вжиті судом заходи до примирення подружжя результату не досягли. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені судом, відповідно до ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам позивача, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. При цьому, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, враховуючи сплату позивачем при зверненні з позовом судового збору в сумі 640,00 грн., суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved