Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

05.11.2014 року ПАТ «ВТБ Банк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що 21.06.2012 року ВАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір № R53400282118В, за умовами якого позивачем було надано відповідачу кредит в розмірі 100 000, 00 грн. з кінцевим терміном погашення 21.06.2017 року. Відповідач у справі не виконує свої зобов»язання перед кредитором у зв»язку з чим станом на 02.07.2014 року в останньої виникла заборгованість, що складається з: заборгованості за кредитом - 70 716, 86 грн., простроченої заборгованості за кредитом - 7 089, 06 грн., 3 % річних, нарахованих у зв»язку з порушенням зобов»язань щодо повернення кредиту - 54, 13 грн., інфляційних втрат - 214, 82 грн.,поточної заборгованості за процентами - 234, 48 грн.,простроченої заборгованості за процентами - 1 526, 86 грн.,3 % річних, нарахованих у зв»язку з порушенням зобов»язань щодо повернення процентів - 37, 52 грн.,інфляційних втрат - 193, 20 грн., пені за кредитним договором - 5 575, 33 грн. У зв»язку з невиконанням відповідачем зобов»язань за договором кредиту, просить стягнути з відповідача на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованість в розмірі 85 642, 27 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору. У судове засідання представник позивача не з»явився, направив на адресу суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, повідомивши суд, що заявлений позов підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з»явилася, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялася за адресою реєстрації місця проживання в установленому законом порядку, однак судову повістку повернуто на адресу суду з відміткою відділу зв»язку про закінчення терміну зберігання, що за правилами п. 5 ст. 74 ЦПК України є підставою для висновку про належне повідомлення сторони. З огляду на викладене, суд ухвалив, розглянути справу за відсутності представника позивача та відповідача, ухваливши заочне рішення, на підставі наявних у справі даних. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлений ПАТ «ВТБ Банк» до [PERSON] позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.06.2012 року між ВАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № R53400282118В, за умовами якого позивачем було надано відповідачу кредит в розмірі 100 000, 00 грн. з кінцевим терміном погашення 21.06.2017 року зі сплатою 22, 00% річних за користування коштами (а.с. 9-15). На виконання своїх зобов»язань за укладеним кредитним договором ВАТ «ВТБ Банк» було надало [PERSON] у кредит грошові кошти в розмірі 100 000, 00 грн. Відповідно до п.п. 4.6., 7.1. повернення кредиту та процентів за кредитом здійснюється щомісячно згідно з графіком; у разі прострочення позичальником зобов»язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами договору позичальник зобов»язаний сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5 % від суми прострочених зобов»язань за кожен день порушення виконання зобов»язань, включаючи день погашення. 08.08.2014 року на адресу [PERSON] була направлена вимога про повернення коштів за кредитним договором № R53400282118В від 21.06.2012 року у зв»язку з порушення останньою зобов»язань за зазначеним договором, однак вимога залишена без виконання. Відповідно до ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Зобов»язання згідно ст. 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу інших актів цивільного законодавства. За правилами ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки встановлені договором, або законом. За проведеним позивачем розрахунком заборгованості, станом на 02.07.2014 року [PERSON] має заборгованість, що складається з: заборгованості за кредитом - 70 716, 86 грн., простроченої заборгованості за кредитом - 7 089, 06 грн., 3 % річних, нарахованих у зв»язку з порушенням зобов»язань щодо повернення кредиту - 54, 13 грн., інфляційних втрат - 214, 82 грн.,поточної заборгованості за процентами - 234, 48 грн.,простроченої заборгованості за процентами - 1 526, 86 грн.,3 % річних, нарахованих у зв»язку з порушенням зобов»язань щодо повернення процентів - 37, 52 грн.,інфляційних втрат - 193, 20 грн., пені за кредитним договором - 5 575, 33 грн. Звертаючись в суд з позовом, позивач стверджує про невиконання позичальником зобов»язань щодо погашення заборгованості за кредитним договором від 21.06.2012 року та просить стягнути з відповідача 85 642, 27 грн. та судові витрати по сплаті судового збору. Наразі, заявлені позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованості за договором у розмірі 85 642, 27 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України відповідач має сплатити позивачу судові витрати за розгляд справи судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved