Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

07.05.2018 року [PERSON], представник позивача - [PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] від шлюбу з відповідачем [PERSON] має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами було розірвано 08.07.2010 року. Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 11.11.2009 року з відповідача на користь позивачки на утримання сина [PERSON] стягуються аліменти в розмірі 300 грн. щомісячно до досягнення повноліття. З набранням чинності 08 липня 2017 року Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо покращення захисту права дитини на належне утримання» відбулися зміни в законодавстві, яке регулює питання стягнення аліментів на утримання дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, в яку з внесено зміни на підставі Закону України № 2037-VIII від 17.05.2017 року, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що становить 930 грн. Оскільки за рішенням суду на утримання дочки стягуються аліменти в меншому розмірі, просить змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача і стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 930 грн. щомісячно до досягнення повноліття. Позивачка та її представник в судове засідання не з'явилися. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 23), про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Суд, дослідивши матеріали справи, а також докази у їх сукупності дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Встановлено, що після реєстрації шлюбу 20.09.2014 року позивачка змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]», що стверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] (а.с.9). Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано 08 липня 2010 року, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу [NUMBER] (а.с.8). У свідоцтві про народження [PERSON], [INFO], батьками вказані [PERSON]. та [PERSON] (а.с.7). Судом встановлено, що рішенням Роменського міськрайонного суду від 11 листопада 2009 року з [PERSON] стягуються на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с.10-11). Згідно довідки Пустовійтівської сільської ради Роменського району № 492 від 02.05.2018 року [PERSON] проживає в [ADDRESS], і має такий склад сім'ї: син [PERSON], мати - [PERSON], батько - [PERSON], сестра - [PERSON] (а.с.12). Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу утримання дитини. У статті 19 та частинах 1,2 статті 27 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст.9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов'язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи інших осіб. При цьому, держава визнала право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини щодо належного матеріального забезпечення є законодавчо передбачена можливість зміни визначеного рішенням суду розміру аліментів залежно від зміни певних життєвих обставин. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до п.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни його матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років встановлено в таких розмірах: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня -1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2018рік» мінімальна заробітна плата у місячному розмір з 1 січня становить 3723 гривень. Відповідач [PERSON]. сплачує аліменти у розмірі 300 грн. щомісяця, що не в повній мірі відповідає вимогам Сімейного кодексу України. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд в першу чергу враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України (із змінами згідно ЗУ № 2037-VIII від 17.05.2017 року) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного, з урахуванням обов'язку надання допомоги неповнолітньому сину як матір'ю, так і батьком, виходячи з критеріїв розумності та справедливості, а також враховуючи прожитковий мінімум дитини відповідного віку, збільшення розміру мінімальної заробітної плати до 3723 грн., та те, що позивачка несе витрати на утримання дитини, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, змінити розмір аліментів, встановлених рішенням Роменського міськрайонного суду від 11 листопада 2009 року і стягувати з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 930 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. За приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач не надав доказів, які б вказували на існування істотних обставин, що унеможливлюють сплату ним аліментів на утримання спільного з позивачкою сина в розмірі 930 грн. щомісячно, та спростовують встановлені судом фактичні обставини. Крім того, суд вважає за необхідне, після вступу даного рішення в законну силу, відкликати виконавчий лист, виданий Роменським міськрайонним судом Сумської області про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно до досягнення повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути 704 грн. 80 коп. судового збору на користь держави.

Outcome: approved