Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

07.09.2015 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом в якому просить суд постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 02 червня 2000 року у відділі реєстрації актів громадського стану Стрийського районного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 4; визначити місце проживання [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] - залишити проживати разом з [PERSON]І за адресою: Львівська область, Стрийський район, с. Завадів, вул. І.Франка, 66; стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), або за умови, якщо відповідач не працює і не має інших доходів, виходячи із середньої заробітної плати працівника відповідної кваліфікації або некваліфікованого працівника в м. Стрий, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини у віці від 6 до 18 років, щомісяця, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до досягнення сином повноліття; стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), або за умови, якщо відповідач не працює і не має інших доходів, виходячи із середньої заробітної плати працівника відповідної кваліфікації або некваліфікованого працівника в м. Стрий, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини у віці від 6 до 18 років, щомісяця, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до досягнення сином повноліття. В обґрунтування позовних вимог покладається на те, що вони уклали шлюб 14.11.1999 року. Від даного шлюбу у них народилися син, [PERSON], [INFO] та дочка, [PERSON], [INFO]. З дня одруження їх сімя проживала в [INFO] в будинку, який належить позивачу на праві власності. На протязі останніх двох років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, такими як повага до дружини, піклування про створення в сім'ї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери. З його ініціативи між ними постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стають їх діти, що тяжким чином впливає на їх психічний стан та кожен раз спричиняє їй та дітям душевні страждання. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають в їх сім'ї, він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги як передбачено вимогами ст. 55 Сімейного кодексу України. Протягом тривалого часу відповідач взагалі самоусунувся від необхідності матеріально забезпечувати свою сім'ю. За останні шість місяців зароблені ним кошти взагалі не надавав для потреб сім'ї. З березня 2015 року відповідач зібрав свої особисті речі і переїхав проживати до своїх батьків, де і мешкає по сьогоднішній день. Оскільки він декілька разів висловлювався з погрозами в її адресу, що забере дітей до себе, суд має визначити місце проживання дитини. При розгляді даного питання просить суд врахувати те що, відповідач не має постійної роботи та заробітку, має схильність до вживання спиртних напоїв, що може негативно позначитись на вихованні дітей. Поведінка відповідача до членів своєї сім'ї характеризується грубістю. Він емоційно не врівноважений та схильний до фізичних образ. Вона не має наміру перешкоджати відповідачу в здійсненні його прав та обов'язків щодо їхніх дітей. Разом з тим враховуючи ту обставину що відповідач останні 6 місяців не надавав зароблені кошти на потреби сім'ї, в тому числі дітей, у неї є підстави вважати що він в подальшому в добровільному порядку буде ухилятись від матеріального утримання дітей, тобто сплати аліментів. Відповідач офіційно не працевлаштований та не є суб'єктом підприємницької діяльності. Кошти заробляє шляхом надання разових послуг приватним фізичним особам. Про розміри таких заробітків останнього часу їй не відомо. В минулому 2014р. розміри заробітків відповідача становили від 2000 до 3000 грн. на місяць. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю та послалася на обставини викладені в позовній заяві, яку просить задоволити. Миритись позивач не бажає, просить шлюб розірвати, стягнути з відповідача в її користь аліменти в розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку на утримання дочки та сина до досягнення ними повноліття та визначити місце проживання сина [PERSON] та дочки [PERSON] разом з нею. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечує проти розірвання шлюбу, сплати аліментів в користь позивача на утримання дітей до досягнення ними повноліття та визначення місця проживання дітей разом з позивачем. Додатково пояснив, що з дружиною дійсно не проживають як одна сімя, їх стосунки різко погіршилися протягом останніх двох років, кожен живе своїм життям, їхня сімя існує тільки формально, миритись не бажають і просить шлюб розірвати та визначити місце проживання сина [PERSON] та дочки [PERSON] разом з позивачем, а саме в с. Завадів, Стрийського району, Львівської області. Крім того не заперечує сплачувати аліменти утримання дітей в розмірі 1/6 до досягнення ними повноліття на кожного. Заслухавши пояснення сторін по справі, зясувавши, дійсні причини позовної заяви, фактичні взаємини подружжя, оглянувши матеріали справи, суд приходить до переконливого висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. На підставі ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. З свідоцтва про шлюб вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 14.11.1999р., про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 4, місце реєстрації відділ реєстрації актів громадянського стану Стрийського районного управління юстиції Львівської області, Україна. Згідно ч.2 ст. 112 СК, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу, суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Взяти до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Сторони протягом тривалого часу конфліктують, сімейним життям не живуть, миритись не бажають. При таких обставинах подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам обидвох, а тому шлюб слід розірвати. За час перебування в шлюбі позивача та відповідача у них народилися син, [PERSON], 13.08.2000р., що підтверджується копією свідоцтва про народження\~\~серії 1-СГ № 171137 виданого 29.08.2000 р. та дочка, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження\~\~серії 1-СГ № 329252 виданого 23.04.2004 р. Як вбачається з даних свідоцтв про народження, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] та [PERSON] і є сторонами по справі. Діти проживають з матірю, знаходяться на її повному утриманні, що визнано сторонами. Відповідно до ст. ст. 180, 181 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а тому є всі підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 183 ч. 1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 182 СК України суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоровя і матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, та інші обставини що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що вимоги про стягнення аліментів підлягають до задоволення, оскільки з урахуванням матеріального становища відповідача, який, витрачає певні кошти для особистих потреб, з нього слід стягувати в користь позивачки аліменти на неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку /доходу/, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Відповідно до вимог ст. 160 Сімейного кодексу України передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ст. 161 Сімейного кодексу України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Зі слів позивача [PERSON], діти постійно проживають з нею в житловому будинку, що в с. Завадів, вул. І.Франка, 66, Стрийського району, Львівської області. Стан даного житлового будинку є придатним для проживання сина [PERSON] та дочки [PERSON]. Відповідно ст. 174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі підлягає до задоволення, оскільки, при таких обставинах подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам обидвох, а тому шлюб слід розірвати. Також, з урахуванням матеріального становища відповідача, який, витрачає певні кошти для особистих потреб, з нього слід стягувати в користь позивачки аліменти на неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку /доходу/, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Крім того,\~\~враховуючи неповнолітнй вік дітей, а також наведені вище обставини, суд приходить до висновку про те , що саме позивач по справі [PERSON], як мати неповнолітніх сина [PERSON] та дочки [PERSON], зможе забезпечити для дітей гармонійний розвиток, зростання\~\~у розумінні під належною опікою, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Також слід врахувати, що відповідач [PERSON], як батько дітей [PERSON] та [PERSON] не виявив бажання щодо проживання сина та дочки з ним. Тому суд приймає рішення про\~\~визначення місця проживання дітей з їх матірю [PERSON].

Outcome: approved