Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-16 00:00:00

06.01.2021 [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить визнати недієздатним свого повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , а також встановити над ним опіку та призначити заявника опікуном, посилаючись на те, що останній страждає на психічне захворювання, внаслідок якого не розуміє значення своїх дій та не може керувати ними. В обґрунтування заяви зазначає, що його син, [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із загостренням хвороби перебуває у І-му відділенні психіатричної лікарні КНПКЛ «Психіатрія» за адресою: м. Київ, вул. Кирилівська, 103. З 2008 року [PERSON] страждає на психічний розлад, перебуває на психіатричному обліку у ПНД №3 м. Києва. У 2009 році скоїв суспільно-небезпечне діяння передбачене ч.1 ст. 115 КК України в стані неосудності. З 2009 по 2016 роки перебував у психіатричних закладах з суворим, посиленим та звичайним наглядом, а з 2016 по 2019 роки - на примусовому амбулаторному лікуванні. У 2020 році йому призначено 2 групу інвалідності довічно. З 2016 по 2020 роки сина доглядала його мати, [PERSON] , яка померла [INFO] . З того дня син перебував під доглядом батька. 15 грудня 2020 р. він виявив небезпечні агресивні наміри і поведінку щодо мене і на кілька днів залишився вдома сам, а вже 20.12.2020 його госпіталізовано з проявами сильного страху переслідування та суіцидальними намірами. За 4 роки перебування вдома, поза психіатричним закладом, син виявив неспроможність контролювати суспільно-небезпечні прояви своєї хвороби та адаптуватися до спільного з рідними або до самостійного життя. Він потребує постійного кваліфікованого догляду в умовах спеціалізованого закладу, а без цих умов існує постійна загроза небезпечних проявів його хвороби. Вдома він систематично відмовляється приймати ліки, відтак щоразу після виписки з лікарні за два-три тижні починається чергове загострення психічного розладу і двічі-тричі на рік він потребує тривалої госпіталізації, у тому числі в примусовому порядку. Не може стало підтримувати мирні стосунки - підозрює оточуючих у ворожих намірах та переслідуванні щодо себе, пише скарги про це, виявляє раптову вибухову ворожість, агресивні наміри і поведінку; неодноразово зав`язував бійки, погрожував сусідам, рідним, лікарям ПНД. Молодша сестра змушена проживати окремо, а мати часто покидала квартиру, побоюючись його агресивних проявів. Він не може самостійно піклуватися про свої потреби, планувати повсякденні дії, працювати, доглядати за житлом, зберігати речі - потерпав від шахраїв, бо виявляв безпідставну довірливість і віддавав свої документи та цінні речі стороннім, неумисно спричинив пожежу у своїй кімнаті, розтрощив власного професійного ноутбука та кілька смартфонів. Як наслідок, [PERSON] , на думку заявника, не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, не може самостійно захистити свої інтереси і потребує опіки. З метою захисту інтересів сина, [PERSON] , який хворіє на стійкий хронічний психічний розлад, заявник вирішив звернутися до суду. Провадження у справі відкрито ухвалою від 13.01.2021 з призначенням розгляду в порядку окремого провадження. Ухвалою від 18.02.2021 у справі призначена судово-психіатрична експертиза, проведення якої доручено Київському міському центру судово-психіатричних експертиз, із зупиненням провадження у справі. Ухвалою від 18.05.2021 провадження у справі поновлено в зв`язку із проведенням експертизи. В судовому засіданні заявник підтримав заяву з викладених у ній підстав, просив її задовольнити. Особа, стосовно якої вирішується питання, після відновлення провадження у справі взяв участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Так, [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечував, висловив згоду на призначення заявника, свого батька, своїм опікуном. Представник органу опіки та піклування в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в заяві на адресу суду не заперечував проти задоволення заяви, просив прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства, додавши, що органом опіки та піклування при підготуванні подання були перевірено відповідність заявника вимогам до опікуна, інші особи із заяви про призначення їх опікуном до органу опіки та піклування не звертались. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов наступних висновків. В судовому засіданні встановлено та підтверджено відповідними документами, копії яких наявні в матеріалах справи, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , є батьком [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно висновку судово-психіатричного експерта від 15.04.2021 № 166, проведеної Київським міським центром СПЕ стосовно [PERSON] , останній страждає стійким хронічним психічним розладом у вигляді параноїдальної шизофренії, безперервний тип перебігу, виражений апато-дисоціативний ефект; за своїм психічним станом в даний час не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними; за своїм станом здоров`я може приймати участь у судовому засіданні та надати пояснення по суті справи. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. За правилами ч. 3 ст. 296 ЦПК України заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Таким чином, з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, беручи до уваги висновок судово-психіатричної експертизи, суд дійшов висновку, що вимоги заявника про визнання [PERSON] недієздатним є обґрунтованими та відповідають вимогам закону, повністю знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, а тому підлягають задоволенню. Частиною 1 ст. 60 ЦК України встановлено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно з ч. 1 ст. 62 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. Зміст та синтаксична конструкція зазначеної правової норми вказує на те, що законодавець не розмежовує розгляд питання про визнання особи недієздатною з призначенням цій особі опікуна, а тому зазначені питання вирішуються в одному провадженні. Як вбачається з матеріалів справи, заявник звернувся до органу опіки та піклування із заявою про можливість призначення його опікуном над сином [PERSON] в разі визнання останнього недієздатним. Згідно подання Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації від 25.05.2021 № 104-4018 орган опіки та піклування, виходячи з інтересів [PERSON] , вважає за доцільне призначити [PERSON] опікуном над сином [PERSON] , [INFO] , в разі визнання його недієздатним. Всі обставини щодо можливості заявника у справі бути опікуном відповідно до норм чинного законодавства перевірені органом опіки та піклування при підготовці подання до суду. Інших осіб, які можуть бути опікуном [PERSON] , не встановлено. Враховуючи викладене, з метою захисту прав та законних інтересів [PERSON] , суд дійшов висновку про необхідність встановлення опіки над останнім та призначення йому опікуна - заявника у справі [PERSON] . Правилами ст. 41 ЦК України визначені правові наслідки визнання фізичної особи недієздатною, а саме: над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Крім того, відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. З урахуванням вимог ч.6 ст. 300 ЦПК України, встановлених при розгляді справи обставин, суд визначає строк дії даного рішення у 2 (два) роки. Відповідно до ч. 7 ст. 300 ЦПК України в разі необхідності продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною опікун має право подати до суду відповідне клопотання не пізніше ніж за 15 днів до закінчення строку, визначеного судовим рішенням На підставі викладеного,

Outcome: approved