Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

06 квітня 2017 року [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги мотивували тим, що [INFO] помер їх брат [PERSON]. Після смерті брата відкрилася спадщина, в тому числі на земельну частку (пай), розміром 4,66 умовних кадастрових гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка перебуває у колективній власності САПТЗТ «Бобрицьке», розташованої на території Бобрицької сільської ради Білопільського району Сумської області, яка належала померлому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 03 вересня 1996 року, виданого на підставі розпорядження Білопільської районної державної адміністрації від 12 серпня 1996 року № 239. Крім того, відкрилась спадщина на земельну частку (пай), розміром 4,66 умовних кадастрових гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка перебуває у колективній власності САПТЗТ «Бобрицьке», розташованої на території Бобрицької сільської ради Білопільського району Сумської області, яка належала їх батьку [PERSON], який помер [INFO] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 03 вересня 1996 року, виданого на підставі розпорядження Білопільської районної державної адміністрації від 12 серпня 1996 року № 239. Заповітного розпорядження спадкодавці за життя не складали. Спадкоємцем першої черги після смерті батька [PERSON] є їх рідний брат [PERSON], який фактично прийняв спадщину шляхом спільного проживання до дня смерті батька, і вважається таким що прийняв спадкове майно, але юридично свої спадкові права не оформив. Після смерті брата позивачі мають намір прийняти спадщину. Але на даний час вони не можуть отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом і вільно користуватися спадковим майном, так як пропустили встановлений законом строк для прийняття спадщини. Посилаючись на те, що вони не можуть реалізувати своє право на спадщину за законом, позивачі просять визначити кожному додатковий строк для прийняття спадщини після брата [PERSON], який помер [INFO], тривалістю два місяці. В судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не з'явились, їх представник за довіреністю [PERSON] надав суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача - Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не з'явився. Селищний голова письмовою заявою повідомив, що проти позову не заперечує, просить розглянути справу без участі представника селищної ради. Представник третьої особи - Сумського обласного державного нотаріального архіву у судове засідання також не з'явився, надіславши письмову заяву про розгляд справи без участі представника. У зв'язку з неявкою сторін, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Частиною 3 статті 1223 ЦК України визначено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У відповідності до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України). Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а. с. 15). З свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] вбачається, що 06 грудня 1986 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON]. Після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище чоловіка - [PERSON] (а. с. 16). Також, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а. с. 8). Після укладення шлюбу 18 липня 1981 року [PERSON] було присвоєно прізвище чоловіка - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а. с. 9). З Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, виданого 13 грудня 2016 року вбачається, що батьками [PERSON], [INFO], записано [PERSON] та [PERSON] (а. с. 23). Наведене вище свідчить про те, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є рідними сестрами [PERSON], а [PERSON] є їх рідним батьком. [INFO] помер [PERSON] в с.Бобрик Білопільського району Сумської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а. с. 21). Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] в с. Бобрик Білопільського району Сумської області (а. с. 22). На підставі довідки, виданої відділом Держгеокадастру у Білопільському районі Сумської області від 02 березня 2017 року, [PERSON] мав право на земельну частку (пай) розміром 4,66 умовних кадастрових гектарів на території Бобрицької сільської ради, що знаходиться у колективній власності САПТЗТ на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 03 вересня 1996 року, виданого згідно розпорядження Білопільської райдержадміністрації від 12 серпня 1996 року № 239. Сертифікат отриманий громадянином на руки, про що свідчить підпис у Книзі реєстрації сертифікатів (а. с. 25). У відповідності до довідки, виданої відділом Держгеокадастру у Білопільському районі Сумської області від 02 березня 2017 року, [PERSON] мав право на земельну частку (пай) розміром 4,66 умовних кадастрових гектарів на території Бобрицької сільської ради, що знаходиться у колективній власності САПТЗТ на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 03 вересня 1996 року, виданого згідно розпорядження Білопільської райдержадміністрації від 12 серпня 1996 року № 239. Сертифікат отриманий громадянином на руки, про що свідчить підпис у Книзі реєстрації сертифікатів (а. с. 26). З довідки, виданої виконкомом Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області від 21 березня 2017 року за № 1842, вбачається, що батьку [PERSON], який помер [INFO], а/з № 3, за життя належало право власності на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «Бобрицьке», розміром 4,66 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). До дня смерті [PERSON] постійно проживав разом з сином [PERSON], який помер [INFO], а/з № 05 від [INFO] в с. Бобрик Білопільського району Сумської області. Заповіт від імені померлого виконкомом Бобрицької сільської ради не посвідчувався, не змінювався і не відмінявся (а. с. 27). Довідкою, виданою виконкомом Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області від 21 березня 2017 року за № 1841, встановлено, що їх брату [PERSON], який помер [INFO], а/з № 05 від [INFO] за життя належало право власності на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності САПТЗТ «Бобрицьке», розміром 4,66 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). До дня смерті [PERSON] постійно проживав в с. Бобрик Білопільського району Сумської області. Заповіт від імені померлого виконкомом Бобрицької сільської ради не посвідчувався, не змінювався і не відмінявся (а. с. 28). Зі змісту письмового роз'яснення, виданого приватним нотаріусом Білопільського районного нотаріального округу Бойко О.І. від 24 березня 2017 року № 419/01-16, вбачається, що оформлення спадщини після [PERSON], який помер [INFO], не вдається можливим у зв'язку з пропущеним строком для подання заяви про прийняття спадщини (а. с. 24). У відповідності до інформаційних довідок, наданих Білопільською районною державною нотаріальною конторою Сумської області, від 19 квітня 2017 року, спадкова справа після [PERSON], який помер [INFO], держнотконторою не заводилась, будь-яка інформація у спадковому реєстрі відсутня. Після [PERSON], який помер [INFO], спадкова справа не заводилась (а. с.45-47). Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що позивачі мають право на спадщину після брата [PERSON] за законом, однак вони не можуть реалізувати його у зв'язку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини, отже право останніх підлягає захисту в судовому порядку. Визначаючи спадкоємцям додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ними права на спадщину. У відповідності до роз'яснень, що містяться в абзаці 6 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, вирішуючи питання при визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З матеріалів справи вбачається, що позивачі [PERSON] та [PERSON] пропустили встановлений законом строк для прийняття спадщини після померлого брата у зв'язку з відсутністю коштів для оформлення спадкового майна та складним сімейним становищем. Суд вважає вказані вище причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними, у зв'язку з чим позовні вимоги позивачів підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного

Outcome: approved