Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

05.02.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідачів, в якому просить зобов'язати відповідачів не перешкоджати позивачу у приватизації земельної ділянки, площею 0,0147 га, яка відображена на плані літерами: А-Б-В-Г-Д-Е-Є-Ж-З-И-І-Й-К-А за адресою: [ADDRESS]. В подальшому позивач неодноразово уточнювала позовну заяву, та в позові в редакції від 14.11.2016 року позивач просить зобов'язати [PERSON] та [PERSON] не перешкоджати позивачу у приватизації земельної ділянки, площею 0,0147 га, яка відображена на плані літерами: А-Б-В-Г-Д-Е-Є-Ж-З-И-І-Й-К-А за адресою: [ADDRESS]. При цьому позивач посилається на те, що сторони є користувачами суміжних земельних ділянок. У зв'язку із відсутністю письмової згоди відповідачів на оформлення позивачем прав на земельну ділянку, [PERSON] змушена звертатися до суду із позовом. До судового засідання представник позивача - адвокат Шкодіна Л.В. не з'явилася, повідомлялася належним чином. До суду надано клопотання представника про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує, зазначає, що твердження відповідача щодо невідповідності меж земельних ділянок є хибними. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] до судового засідання повторно не з'явилися, повідомлялися належним чином, причини неявки суду невідомі. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у ході розгляду справи пояснювала, що відповідач мала намір надати їй документи на виконання ухвали суду від 15.05.2017 року. Однак, станом на теперішній час у представника відстутні державний акт на право власності на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] та технічна документація стосовно даного держакту. В подальшому представник до судового засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином, причини неявки суду невідомі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить 1/2 частина будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS], на підставі договору купівлі - продажу від 11.06.1987 р., посвідченого державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори. Право власності [PERSON] на частину будинку зареєстровано у КП «Одеське МБТІ та РОН» 19.06.1987 року, реєстр. №2-3277, кн. 5, доп.232-18440, інвентарна справа №2382. Іншим співвласником 84/100 частини житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS], є [PERSON], яка володіє на праві власності 84/100 частин житлового будинку, на підставі договору дарування від 09.12.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А. Право власності зареєстровано КП «Одеське МБТі та РОН», реєстр. №6092828, номер запису 18440 в книзі: 5доп-233. Набута [PERSON] у власність 1/2 частина будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS], знаходиться на земельній ділянці, яка 02.03.1954 року була відведена на підставі договору про право будівництва будинку та безстрокового користування земельною ділянкою [PERSON]. Житловий будинок з надвірним спорудами розташований на земельній ділянці загальною площею 500 кв.м. за адресою: [ADDRESS] відповідно до технічного паспорту від 18.09.2015 року, складається в цілому: літ. «А» - житловий будинок загальною площею 119,1 кв. м., житловою площею - 28,9 кв. м., літ. «М». - житловий будинок загальною площею 181, 7 кв. м., житловою площею - 49, 7 кв. м., літ. «Н», «К» - сараї, літ. «Д» - літня кухня, літ. «И» - гараж, 1-2 - огорожа, І, II - вимощення, літ. «Л» - навіс. Відповідно до розпорядження Київської РА ОМР, від 09.11.2011 року № 803, про затвердження розрахунку ідеальних часток у користуванні [PERSON] знаходиться 84/100 частин будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS], у користуванні позивача 16/100 частин зазначеного будинку. У ході розгляду справи сторона позивача пояснювала, що за спільною угодою між [PERSON] та [PERSON] було визначено порядок користування земельною ділянкою, а саме: у фактичному користуванні [PERSON] знаходиться частина земельної ділянки площею 0,0147 га, відображені на плані літерами: А-Б-В-Г-Д-Е-Є-Ж-З-И-І-Й-К-А. У користуванні [PERSON] знаходиться частина земельної ділянки площею 0,0147 га, що відображені на плані літерами: Д-Л-М-Н-А-К-Й-І-И-З-Ж-Є-Е-Д. Відповідно до ст. 30 ЗК УРСР (в ред. 1991 року), якій діяв на час отримання позивачем [PERSON] права власності 1/2 частину будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS], при переході права власності на будівлю переходить також і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі та споруди. Зазначені положення також викладені у пп. «ґ» п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ». З висновку експерта № 08-16/15 будівельно-технічного дослідження по заяві [PERSON] про дослідження домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS], слідує, що позивачу може бути виділена частина земельної ділянки з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] площею 0,0147 га, яка відображена на плані висновку експертного дослідження №08- 16/15 будівельно-технічного дослідження, літерами: А-Б-В-Г-Д-Е-Є-Ж-З-И-І-Й-К-А. Рішенням Одеської міської ради №4820-УІ від 25.06.2014 року позивачу надано дозвіл на розробку проектів землеустрою земельної ділянки, яка знаходиться в її користуванні. З довідки Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, слідує, що позивачу відводиться земельна ділянка 0,0147 га, за адресою: [ADDRESS], за рахунок земель, які знаходяться в розпорядження Одеської міської ради. Сторона позивача у ході розгляду справи пояснювала, що позивач звернулася з приводу погодження меж земельної ділянки, що знаходиться у її користуванні для подальшої приватизації земельної ділянки до сусідів [PERSON], [PERSON], [PERSON], які є власниками суміжних ділянок, проте їй було відмовлено відповідачем [PERSON] у погодженні меж, так як сусідка вважає, що існує невідповідність меж земельних ділянок. На виконання ухвали суду про витребування доказів від 15.06.2017 року судом отримано та досліджено державний акт про право приватної власності на землю від 29.03.1999 року, яким посвідчено право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0928 гектарів, яка розташована: за адресою: [ADDRESS]. Державний акт містить план зовнішніх меж земельної ділянки. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 16.05.2001 року, право власності на житловий будинок з надвірними спорудами розташований за адресою: [ADDRESS], набув [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач правомірно звернулася до суду із позовом до належних відповідачів. Відповідно до ст. 116 ЗК України, передбачена можливість безоплатної передачі земельної ділянки у власність громадянина в тому числі і у разі приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні. Відповідно до п. 45, Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень № 1127 від 25.12.2015 року, для державної реєстрації права власності на сформовану земельну ділянку в порядку відведення земельної ділянки із земель державної та комунальної власності подається рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про затвердження документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність або про затвердження документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки (в разі підготовки лотів до проведення земельних торгів). Відповідно до ч. 3. ст. 50 ЗК «Про землеустрій», проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають: завдання на розроблення проекту землеустрою; пояснювальну записку; копію клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі формування та/або зміни цільового призначення земельної ділянки за рахунок земель державної чи комунальної власності); рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у випадках, передбачених законом); письмову згоду землевласника (землекористувача), засвідчену нотаріально (у разі викупу (вилучення) земельної ділянки в порядку, встановленому законодавством), або рішення суду; довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями; матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки); відомості про обчислення площі земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); копії правовстановлюючих документів на об'єкти нерухомого майна для об'єктів будівництва III-V категорії складності, які розташовані на земельній ділянці; розрахунок розміру втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом); розрахунок розміру збитків власників землі та землекористувачів (у випадках, передбачених законом); акт приймання-передачі межових знаків на зберігання (у разі формування земельної ділянки); акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності (у разі формування земельної ділянки); перелік обмежень у використанні земельних ділянок; викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); кадастровий план земельної ділянки; матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) (у разі формування земельної ділянки); матеріали погодження проекту землеустрою. Статтею 198 ЗК України визначено, що кадастрові зйомки - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок та включають: - геодезичне встановлення меж земельної ділянки; - погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами; - відновлення меж земельної ділянки на місцевості, - встановлення меж частин земельної ділянки, які містять обтяження та обмеження щодо використання землі; - виготовлення кадастрового плану. Судом встановлено, що 20.02.2014 року позивач зверталася до Голови комісії з розгляду земельних спорів щодо неможливості узгодити межі відведення земельної ділянки з суміжним землекористувачем гр. [PERSON], [ADDRESS]. Так, в результаті роботи комісії було встановлено, що [PERSON], претендує на приватизацію земельної ділянки площею 147 кв.м., по [ADDRESS], для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд. Суміжні межі встановлені. Між сусідами відсутні добросусідські відносини, претензій по межах земельної ділянки заявлено відповідачами не було. Відповідно до чинного законодавства - ст. 159 ЗК України і Положення про Комісію з розгляду земельних спорів, затвердженим розпорядженням міського голови від 17.01.2011 р № 13-01 «Про створення Комісії з розгляду земельних спорів», всі зацікавлені сторони про місце і час проведення засідання Комісії з розгляду земельних спорів були повідомлені. З виписки з Протоколу засідання комісії з розгляду земельних спорів від 16.06.2014 року № 333/2-гс, вбачається, що було вирішено рекомендувати Управлінню держземагенства м. Одеси в Одеській області, Управлінню земельних ресурсів Одеської міської ради, Одеській міській раді розглянути та в подальшому затвердити землевпорядну документацію щодо відведення земельної ділянки громадянці [PERSON] у власність, площею 147 кв.м. за адресою: [ADDRESS], без узгодження меж земельної ділянки з суміжними землекористувачами громадянами [PERSON], [ADDRESS], [PERSON] [ADDRESS], [PERSON] [ADDRESS]. Відповідно до п. «е» ч. 1 ст. 96 ЗК України землекористувачі зобов'язані дотримуватися правил добросусідства. Згідно з ч. 3 ст.103 ЗК України, власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо). Зміст ч. 3 ст.103 ЗК України дозволяє зробити висновок про те, що власники і користувачі земельних ділянок не мають права відмовити у наданні сусідам допомоги щодо оформлення прав на земельну ділянку. З урахуванням вказаного, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. При цьому суд вважає необґрунтованими заперечення сторони відповідача [PERSON] щодо невідповідності меж суміжних земельних ділянок. Оскільки в ході розгляду справи відповідач та її представник належних доказів щодо даних тверджень суду не надали. Напроти, вказані доводи спростовувані дослідженими матеріалами справи.

Outcome: approved