Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

05 червня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на квартиру за адресою: місто Слов,янськ, [ADDRESS]. Позов мотивує тим, що 17.07.1997 року помер його батько, якому на праві власності належала 1/2 частка вищевказаної квартири, інша частина належала на праві власності його матері. Після смерті батька спадщину прийняла мати, [PERSON], про що їй в нотаріальній квартирі було видано свідоцтво про право на спадщину. Проте, право власності [PERSON] на зазначену частку квартири не було зареєстроване в КП «БТІ» м. Слов,янська. 27.10.2014 року [PERSON] померла. Позивач є єдиним спадкоємцем після її смерті. У визначений законом строк позивач звернувся до нотаріальної контори, проте не зміг оформити право на спадщину, у зв,язку із відсутністю необхідних документів. В іншому порядку вирішити спір немає можливості. Відповідач - Слов,янська міська рада просить розглянути справу без участі представника ради, рішення винести на розсуд суду, про що надала відповідне клопотання. Суд знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Так, в судовому засіданні встановлено, що 17 липня 1997 року помер [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина 1/2 частка квартири [ADDRESS]. З заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] до нотаріальної контори звернулася його дружина, [PERSON], якій було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку вищевказаної квартири (а.с.14). Проте належним чином своє право власності на зазначену частку квартири [PERSON] не оформила, що підтверджується інформаційною довідкою №40572230 від 14.07.2015р., наданою реєстраційною службою Словянського міськрайонного управління юстиції Донецької області, з якої вбачається, що право власності на квартиру [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частці кожному на підставі свідоцтва про право власності, виданого ВАТ «Содовий завод» 05.12.1996 року. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-НО №810649, 27 жовтня 2014 року померла [PERSON] (а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина квартира [ADDRESS]. З повідомлення приватного нотаріуса Словянського міського нотаріального округу [PERSON] вбачається, що після смерті [PERSON] заведено спадкову справу № 33/2015 від 24.03.2015 року. З заявою про прийняття спадщини звернувся син померлої [PERSON] Постановою приватного нотаріуса Словянського міського нотаріального округу від 06.05.2015 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру за адресою: [ADDRESS], яка належала [PERSON], у звязку з ненаданням ним нотаріусу документів, необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с.15). Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. Відповідно до ст.ст. 1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав. Відповідно п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду у порядку позовного провадження. Частина 1 ст. 55 Конституції України, яка передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені чи порушуються, створені чи створюються перешкоди для їх реалізації чи мають місце інші обмеження прав і свобод. Згідно ч. 1 ст. 64 Основного Закону, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, в звязку з чим в даний час неможливо належним чином оформити право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS], належної померлій, що дало б можливість позивачу отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті матері в нотаріальній конторі. Враховуючи викладене і відсутність іншого способу відновлення порушеного права, позивач обґрунтовано звернувся з позовом до суду за захистом порушеного права шляхом визнання за ним права власності на вищевказану квартиру в порядку спадкування в судовому порядку. Таким чином, оскільки судом встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем після смерті своєї матері, [PERSON] і фактично набув у власність в порядку спадкування за законом після її смерті квартиру [ADDRESS], належної їй на праві власності, яке не було належним чином зареєстроване відповідно до законодавства, що діяло на момент його виникнення, іншим шляхом, ніж в судовому порядку, поновити та реалізувати свої спадкові права позивач не має можливості, а тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved