Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

05.03.2018 р. [PERSON] (далі за текстом позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі за текстом відповідач) про розірвання шлюбу /а. с. 2/. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 04.06.2005 р. вони з відповідачем уклали шлюб. Від цього шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] (19.03.2004 р. н.). Спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок того, що в них різні склади характеру, спільні інтереси відсутні, спільне господарство не ведеться, подружні відносини припинені. Таким чином, позивач прийшов до висновку, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливе і наполягає на його розірванні. Учасники судового процесу у судове засідання не зявились, позивач подав до суду заяву від 24.04.2018 р., згідно якої просить позовні вимоги задовольнити повністю, справу розглядати без її участі /а. с. 17/; відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, до суду не зявився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подавав. З огляду на зазначене, у судовому засіданні від 11.05.2018 р. постановлено ухвалу про заочний розгляд цивільної справи, що занесена до протоколу судового засідання. У разі неявки всіх учасників справи, у відповідності до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального Кодексу України (далі за текстом - ЦПК України), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зясувавши обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов належить задовольнити повністю, виходячи з наступних встановлених обставин і відповідних їм правовідносин. Між сторонами склалися правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, повязані з припиненням шлюбу між подружжям, тому при вирішенні спору слід керуватися\~Сімейним Кодексом України (далі за текстом СК України). Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Зі свідоцтва про шлюб вбачається, що 04.06.2005 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеси зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що зроблено відповідний актовий запис за №386 /а. с. 5/. Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] (19.03.2004 р. н.), що підтверджено копією свідоцтва про народження /а. с. 7/. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. У відповідності до ст. 112 СК України,\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що шлюб носить формальний характер. Сторони фактично припинили подружні стосунки, відносини не підтримують, спільно не проживають. Суперечок матеріального характеру, майнових претензій один до одного в них не має, спірне майно відсутнє. За таких обставин суд вважає, що родина розпалася, подальше спільне проживання сторін і збереження їхньої родини неможливо, тому шлюб між ними варто розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України,\~суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище при реєстрації шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб при реєстрації шлюбу позивач змінив прізвище, у якого до шлюбу було прізвище «Щербакова». Позивач не виявила бажання, після припинення шлюбу змінити своє наявне прізвище на дошлюбне, про що зазначила у заяві /а. с. 17/. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Суд також вважає необхідним розяснити учасникам справи, що відповідно до абзацу 2 ч. 3 ст. 115 СК України\~документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу - є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України,\~судові витрати покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Тому, з відповідача на користь позивача слід стягнути 704,80 (сімсот чотири) гривні 80 копійок сплаченого судового збору /а. с. 2/. На підставі викладеного,

Outcome: approved