Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

06 березня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, по якому просить: визнати противоправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 29218347 від 12.04.2016 року, яким зроблено запис в реєстрі під № 14130495 від 07.04.2016 року про державну реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» на квартиру [ADDRESS] (т. 1 а.с. 3?6). Позивачка мотивує вимоги тим, що позивач є власником квартири [ADDRESS] , загальною площею 56,5 кв.м. на підставі договору купівлі-продажу від 12.03.2004 року. У лютому 2017 року стало випадково відомо, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] на підставі договору іпотеки зроблений запис в реєстрі під № 14130495 від 07.06.2016 року на підставі власного рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 29218347 від 12.04.2016 року. Зазначає, що на підставі іпотечного договору від 21.12.2007 року, укладеного з Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» вона з метою забезпечення зобов`язань [PERSON] за договорами про надання споживчого кредиту в іноземній валюті передала в іпотеку квартиру. У відповідності п.п. 5.1, 5.2 вказаного іпотечного договору сторони досягли згоди про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання, яке здійснюється одним із наступних способів: передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя у порядку, встановленого Законом України «Про іпотеку» (п. 5.2.1); отримання іпотекодержтелем право продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу від імені іпотекодавця на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотекодпржателя у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку» (п.5.2.2). Ця квартира є предметом іпотеки за споживчим кредитом в іноземній валюті та використовується як місце ії постійного проживання, загальна площа якого не перевищує 250 кв.м., інше нерухоме майно у власності позивача відсутнє. Таким чином, рішення відповідача про державну реєстрацію права було прийнято в порушення норм Закону України «Про іпотеку», Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», процедура якої встановлена Порядком № 1227 та всупереч вимогам Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». За результатами автоматизованого розподілу справа передана для розгляду судді Приморського районного суду міста Одеси Свяченій Ю.Б.. Ухвалою від 07 березня 2017 року по справі відкрито провадження (т. 1 а.с. 14). Ухвалою від 30 березня 2017 року відмовлено у задоволені заяви представника позивача про забезпечення позову (т. 1 а.с. 23 ? 24). 13 вересня 2017 року представник ТОВ «Кей-Колект» звернувся до суду з запереченнями на позов (т. 1 а.с. 58 ? 66). 04 вересня 2017 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кобелєва А.М. звернулась до суду з клопотанням про розгляд справи за відсутністю відповідача (т. 1 а.с. 103). 13 вересня 2017 року ТОВ «Кей-Колект» звернулось до суду з клопотанням про закриття провадження у справі, оскільки справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства (т. 1 а.с. 105 ? 107). Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 13 вересня 2017 року відмовлено у задоволені клопотання представника ТОВ «Кей-Колект» про закриття провадження по справі (т. 1 а.с. 112 ? 113). 27 листопада 2017 року ТОВ «Кей-Колект» надало додаткові заперечення проти позову (т. 1 а.с. 123 ? 127). 21 лютого 2018 року в зв`язку з відстороненням від посади судді [PERSON] , проведений повторний авторозподіл судової справи. Справа передана для розгляду судді Науменко А.В.(т. 1 а.с. 154). Ухвалою судді Приморського районного суду міста Одеси від 27 лютого 2018 року справа прийнята до провадження, закрито провадження у справі (т. 1 а.с. 156). 19 березня 2018 року представником позивачки принесена апеляційна скарга (т. 1 а.с. 159 ? 162). Постановою Одеського апеляційного суду від 28.02.2019 року апеляційну скаргу адвоката Лисевича Сергія Вікторовича - представника [PERSON] задоволено. Ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 27 лютого 2018 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду (т. 1 а.с. 16 ? 19). 09 квітня 2019 року матеріали справи надійшли до суду першої інстанції (т. 2 а.с. 21). 11 квітня 2019 року за результатами автоматизованого розподілу, справа передана для розгляду судді Абухіну Р.Д. (т. 2 а.с. 23). Ухвалою від 12 квітня 2019 року справа прийнята до розгляду (т. 2 а.с. 24 ? 25). 19 серпня 2019 року до суду надійшла заява представника позивача, в якій представник позивача повідомив, що згідно даних Єдиного реєстру нотаріусів України [PERSON] не значиться (т. 2 а.с. 58 ? 60). Також, 19 серпня 2019 року до суду надійшло клопотання представника позивача про залучення в якості співвідповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» та витребування доказів (т. 2 а.с. 71, 72 ? 73). Ухвалою від 25 листопада 2019 року, з урахуванням ухвали від 18 лютого 2020 року про виправлення описки, витребувано з Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради належним чином завірені копії матеріалів реєстраційної справи щодо квартири [ADDRESS] (т. 2 а.с. 81, 136). 18 лютого 2020 року до суду надійшла заява ТОВ «Кей-Колект» про розгляд справи без участі представника, проти задоволення позовних вимог заперечує повністю (т. 2 а.с. 89). 10 серпня 2020 року до суду надійшли матеріали реєстраційної справи (т. 2 а.с. 168 ? 211). Ухвалою суду від 18 лютого 2021 року закрито підготовче засідання по справі (т. 2 а.с. 137). Учасники справи в судове засідання 17 травня 2021 року не з`явились. 17 травня 2021 року до суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи за його відсутністю, позов підтримує та просить задовольнити (т. 2 а.с. 229). 17 травня 2021 року до суду надійшли пояснення представника ТОВ «Кей Колект» в яких просить відмовити у задоволені позову, оскільки позасудовий порядок передачі іпотечного майна у власність ТОВ «Кей - Колект» проведений з дотримання процедури. Також вважає, що позивачкою обраний неналежний спосіб захисту прав, оскільки суперечить вимогам Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (т. 2 а.с. 222 ? 228). Пунктом 2 частини 3 статті 223 ЦПК України визначено, що суд розглядає справу в разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розгляд справи здійснений на підставі наявних матеріалів справи. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши спірні правовідносини, з`ясовані наступні фактичні обставини справи. Матеріалами справи встановлено, що рішенням приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] (з відкриттям розділу), індексний номер: 29218347 від 12 квітня 2016 року 16:37:01вирішено провести державну реєстрацію іншого речового права, іпотеки на квартиру [ADDRESS] за Товариством з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» (т. 2 а.с. 183). Так, на підставі договору купівлі-продажу від 12 березня 2004 року, посвідченого державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори Драло Г.Л., реєстровий № 8-619, [PERSON] є власником квартири під [ADDRESS] , яка цілком складається з двох кімнат, загальною площею 56,5 кв.м., в тому числі житловою 33,8 кв.м. (т. 1 а.с. 10). 21 грудня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (Іпотекодержатель) та [PERSON] (Іпотекодавець), яка є майновим поручителем [PERSON] (Боржник) укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Харитоновою Т.Є., реєстровий № 5023 (т. 1 а.с 11 ? 12). Відповідно п. 1.1 цього Договору, Іпотекодавець з метою забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] , що випливають з зазначених кредитних договорів, передає в іпотеку Іпотекодержателю ізольовану квартиру під [ADDRESS] (надалі - Предмет іпотеки), що належить Іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 12 березня 2004 року (п.1.1 Договору). Предмет Іпотеки складається з двох житлових кімнат та підсобних приміщень. Загальна площа Предмета іпотеки становить 57,2 кв.м., в тому числі житлова площа 33,8 кв.м.. Порядок звернення стягнення на предмет іпотеки було погоджено сторонами у розділі п`ятому договору іпотеки. Згідно п.4.4. Договору іпотеки звернення стягнення здійснюється на підставі: рішення суду, виконавчого напису нотаріуса; позасудового врегулювання у відповідності до умов цього Договору та Закону України «Про іпотеку». В порядку п.5.1. договору, сторони досягли згоди про можливість звернення стягнення на Предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. За вибором іпотекодержателя застосовується один із наведених нижче способів звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог іпотекодержателя, в тому числі: згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя, укладеним шляхом здійснення застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, яке викладене в п.п.5.2.3.1. та 5.2.3.2. цього договору. В порядку п. 5.2. розділу 5 Застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя цього Договору, позасудове врегулювання здійснюється одним з наступних способів звернення стягнення на предмет іпотеки: п.5.2.1. Передача Іпотекодержателю права власності на предмет Іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання на підставі окремого договору про задоволення вимог Іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку»; п. 5.2.2. Отримання Іпотекодержателем права продати Предмет Іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу від імені Іпотекодавця на підставі окремого договору про задоволення вимог Іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку». Відповідно ч. 1 статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Згідно ч. 3 цієї статті звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Як вбачається із копій документів реєстраційної справи № 900134551101 щодо об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] , які надійшли до суду 10.08.2020 року із Відділу документального та інформаційного забезпечення Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради (а.с. 168 ? 211), а саме: 07 квітня 2016 року надійшла заява про державну реєстрацію прав та обтяжень Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ», про реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] про припинення права на іпотеку. Як вбачається із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 12 квітня 2016 року, яка сформована приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], як державним реєстратором 07 квітня 2016 року об 14:18:00 за Товариством з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ», код ЄДРПОУ 37825968 зареєстровано право приватної власності на квартиру [ADDRESS] (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 900134551101). Підстава виникнення іпотеки: договір відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, серія та номер: 649-650, виданий 13.02.2012 року, видавник: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Саєнко Е.В.. Так, 13 лютого 2012 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей Колект» укладений договір факторингу № 2. Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 29218347 від 12.04.2016 року. Підстава виникнення права власності: договір іпотеки, серія та номер 5023, виданий 21.12.2007 року, видавник: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Харионова Т.Є.. Відомості про основне зобов`язання: строк виконання основного зобов`язання: 21.12.2017 року, розмір основного зобов`язання 80000 доларів США. Відомості про суб`єктів: Майновий поручитель: [PERSON] ; Боржник: [PERSON] ; Іпотекодержатель: товариство з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ». Згідно ч. 3 ст. 37 Закону України «Про іпотеку», який діяв на час виникнення спірних правовідносин, Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. Матеріали реєстраційної справи не містять відомості, що державний реєстратор перевірив наявність доказів підтвердження наявності факту отримання Іпотекодавцем письмової вимоги іпотекодержателя. При цьому, у матеріалах справи відсутні відомості про отримання Іпотекодавцем повідомлення від іпотекодержателя, ТОВ «Кей-Колект» дані обставини не спростовані. Також, ТОВ «Кей - Колект» не надало висновок про вартість предмета іпотеки від 21.12.2007 року. Отже, оцінки майна предмету іпотеки на момент переходу права власності (станом на 12.04.2016 року) cуду надано не було. Ціна набуття права власності на предмет іпотеки є істотною обставиною і повинна погоджуватися з власником майна та має бути проведена на момент такого набуття. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або позасудового врегулювання у відповідності вимог договору та Закону України «Про іпотеку». Законом передбачено чітко визначені способи звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання чи неналежного виконання забезпеченого іпотекою зобов`язання. Згідно з частиною першою статті 35 Закону України «Про іпотеку», в редакції Закону від 06.11.2014 року у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку (частина друга статті 35 Закону). Отже, за змістом частини першої статті 12, частини першої статті 33 та статті 35 Закону реалізації права іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки передує реалізація ним права вимагати дострокового виконання основного зобов`язання. І лише тоді, якщо останнє невиконане чи неналежно виконане, іпотекодержатель, якщо інше не передбачено законом, може звертати стягнення на предмет іпотеки. У частині першій статті 36 Закону України «Про іпотеку» зазначено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За змістом статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам. Відповідно до пункту 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; документ, що підтверджує наявність факту завершення тридцятиденного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). Отже, на державного реєстратора під час вчинення такої реєстраційної дії законом покладено обов`язок не тільки формально перевірити наявність поданих документів за переліком, передбаченим пунктом 57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (у редакції, чинній на момент вчинення реєстраційної дії), необхідних для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, а й, передусім, встановити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства. Такий обов`язок покладено на нотаріуса як державного реєстратора згідно з правилом частини третьої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». У наведених правових нормах визначено вичерпний перелік обов`язкових для подання документів та обставин, що мають бути ними підтверджені, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за договором, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, і з огляду на закріплені у статтях 10, 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та статті 37 Закону України «Про іпотеку» порядок державної реєстрації та коло повноважень державного реєстратора у ході її проведення, ця особа приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства. Аналогічні правові висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі № 306/1224/16-ц, від 24 квітня 2019 року у справі № 521/18393/16-ц, постановах Верховного Суду від 11 вересня 2020 року у справі № 127/17399/19-ц, від 22 січня 2020 року у справі № 201/6233/17-ц. Отже, іпотекодержатель ухилився від виконання свого обов`язку, передбаченого Законом, а тому суд вважає, що рішення про державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки за ТОВ «Кей-Колект» проведена всупереч норм законодавства. Таким чином, суд, встановивши порушення вимог договору щодо процедури звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку, тому суд дійшов висновку про задоволення позову. Суд не приймає до уваги доводи представника ТОВ «Кей-Колект» щодо не належного способу захисту порушених прав позивачки, оскільки позовні вимоги не відповідають вимогам Закону Україну «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», який набрав чинності з 16 січня 2020 року, яким статтю 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» викладено у новій редакції, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України Закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної сили у часі. Конституційний принцип правової держави вимагає від обмеження загальновизнаних прав і свобод людини і громадянина, в тому числі майнових прав (стаття 1, частина друга статті 3, статті 21, 22, 64 Конституції України). Крім того, Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» станом на 12 квітня 2016 року не може примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом іпотеки на підставі іпотечного договору від 21 грудня 2007 року. З урахуванням викладеного, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved