Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

06 липня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з вказаною позовною заявою до [PERSON] В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 18 січня 2006 року померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщинау вигляді 2/3 часток житлового будинку, що розташований за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с. Парутине, вул. Нагірна, 18. На момент смерті матері він проживав з нею, тобто прийняв спадщину, однак нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що мати за життя не зареєструвала своє право власності на частину будинку в БТІ. Посилаючись на викладені обставини, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив визнати за ним право власності на 2/3 часток вказаного будинку, загальною площею 90 кв.метрів, в порядку спадкування за законом після смерті матері. 08 серпня 2016 року відповідачка [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом до [PERSON], в якому просила визнати за нею право власності на 1/3 частку від 2/3 часток спірного будинку, загальною площею 60 кв.метрів, в порядку спадкування за законом після смерті її матері [PERSON] Ухвалою суду від 08 вересня 2016 року зустрічний позов [PERSON] був прийнятий до сумісного розгляду з первісним позовом [PERSON] Позивач [PERSON] та його представник в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримали та просили про їх задоволення, в задоволені зустрічного позову [PERSON] просили відмовити, оскільки останньою пропущено строк прийняття спадщини, а тому відсутні правові підстави для отримання нею спадщини. Також [PERSON] пояснив, що після смерті батька [PERSON] він проживав разом з матірю у спірному будинку, ним було зроблено добудови до цього будинку та збудовано ряд господарських споруд. Відповідачка [PERSON] та її представник в судовому засіданні позов [PERSON] визнали частково, підтримавши свій зустрічний позов.Зазначили, що неприйняття відповідачкою спадщини у встановлений законом строк не позбавляє її права на отримання у власність спадкового майна після смерті матері. Також вважають, що загальна площа житлового будинку становить 60 кв.метрів, а тому надані позивачем документи про збільшення цієї площі до 90 кв. метрів є неправомірними. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши письмові матеріали справи, копії спадковихсправ № 74/2016 та № 132/1982, відкритих після смерті [PERSON] та [PERSON], оглянувши матеріали інвентарної справи, суд дійшов наступного. Позивач [PERSON] народився 27 листопада 1960 року в с. Парутине Очаківського району Миколаївської області та його батьками є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). Відповідачка [PERSON], яка народилася 01 березня 1969 року в с. Парутине Очаківського району Миколаївської області, є рідною донькою [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії VІІ-УР № 0936786 та копією свідоцтва про шлюб серії ІІ-ФП № 273626, відповідно до якого 14 листопада 1987 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та прийняла прізвище чоловіка [PERSON] (а.с.151, 152). Таким чином. в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та лагун Т.М. є рідними дітьми [PERSON] та спадкодавці [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 20 березня 1960 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії І-УР № 642837 (а.с. 104). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії І-ФП № [PERSON] помер 07 листопада 1981 року (а.с.6). Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 29 липня 1982 року, виданого державним нотаріусом Очаківської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 1264, спадкоємцями майна [PERSON], померлого 07 листопада 1981 року, в рівних частках є: дружина [PERSON], син [PERSON] та дочка [PERSON] Спадкове майно складається, крім іншого, з 1/2 частки житлового будинку загальною площею 60 кв. метрів з господарськими будівлями, розташованого в с. Парутине Очаківського району Миколаївської області (а.с.7). Крім того, 29 липня 1982 року на імя [PERSON] державним нотаріусом Очаківської державної нотаріальної контори видане свідоцтво, зареєстроване в реєстрі за № 1262, яким посвідчується її право власності на 1/2 частку спільного сумісного майна подружжя, до якого входить, крім іншого, вищевказаний житловий будинок (а.с.112). Таким чином, після смерті [PERSON], право власності на житловий будинок набули: [PERSON] на 2/3 частки, [PERSON] на 1/6 частку, [PERSON] (після укладення шлюбу [PERSON]) В.М. на 1/6 частку. [PERSON] померла 18 січня 2006 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ФП № 022247 (а.с. 8), та після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 2/3 часток спірного житлового будинку. Згідно довідки Парутинської сільської ради Очаківського району Миколаївської області від 24 червня 2016 року № 21, [PERSON], яка померла 18 січня 2006 року, проживала та була зареєстрована за адресою: [INFO] з 1958 року по день своєї смерті. Разом з [PERSON] на момент її смерті за вказаною адресою проживав та був зареєстрований з 22 липня 1982 року її син [PERSON] (а.с.9). Таким чином [PERSON], у відповідності з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, вважається таким, що прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, ч.1 ст.1270 ЦК України,спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини у шестимісячний строк з дня прийняття спадщини. З матеріалів спадкової справи № 74/2016 вбачається, що після смерті [PERSON] інші спадкоємці у встановлений шестимісячний строк спадщину не приймали (а.с.97-109). Статтею 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини. Зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 вересня 2016 року, яке набрало законної сили згідно ухвали апеляційного суду Миколаївської області від 07 листопада 2016 року, [PERSON] відмовлено з задоволенні її позову до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], померлої 18 січня 2006 року (а.с. 76-80). При цьому, вказаним рішенням встановлено, що [PERSON] після смерті матері не зверталася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, подавши її лише 08 серпня 2016 року та нею не доведено наявності поважних причин пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини. В силу ч. 3 ст. 61 ЦПК України вищевказані обставини, встановлені судовим рішенням, не підлягають доказуванню у даній справі. Як вбачається з розяснення завідувача ДругоюОчаківською державноюнотаріальною конторою за вих. № 606/02-14 від 10 червня 2016 року, позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок після смерті [PERSON], оскільки в порушення вимог ст. 227 ЦК України (в редакції 1963р.) житловий будинок не був зареєстрований в органах БТІ (а.с. 11). Згідно довідки Парутинської сільської ради Очаківського району Миколаївської області від 14 лютого 2017 року № 38/04.03за період з 1958 року домовласниками житлового будинку, розташованого по вул. Нагірній, 18 в с. Патурине Очаківського району Миколаївської області являлись з 1958 року: [PERSON], потім її син [PERSON], а після його смерті, яка настала 07 листопада 1981 року [PERSON], що також підтверджується витягами з погосподарських книг (а.с.149, 154 -165). Також у вказаній довідці зазначено, що згідно рішення сільської ради від 27 листопада 1997 року № 31 [PERSON] були надані у приватну власність земельні ділянки: площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку, та площею 0,04 га для ведення особистого селянського господарства. Згідно рішення Парутинської сільської ради Очаківського району Миколаївської області № 10 від 24 березня 2016 року Очаківській філії ММБТІ надано дозвіл на виготовлення технічної документації на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в с. Парутине по вул. Нагірній, 18 на імя [PERSON] (а.с.150). На підставі вказаного рішення, 26 квітня 2016 року позивач виготовив на імя спадкодавиці технічний паспорт, з якого слідує, що житловий будинок за вказаною адресою літ.А1,а1,а1має загальну площу90кв.м, житлову площу51,30 кв.м, з господарськими будівлями і спорудами - кухнею літ. Б, прибудовою літ. б-1, сараями літ. В, Г; вбиральнею літ. Д; погребом з шиєю літ Е,е1; спорудами № 2,3,4,5,6,7,8,І (а.с. 12). З оглянутих в судовому засіданні матеріалів інвентарної справи № 3878 на спірний житловий будинок вбачається, що зазначена справа заведена 26 квітня 2016 року на замовлення [PERSON] від 12 квітня 2016 року про виготовлення технічної документації щодо визначення наявності житлового будинку, господарських будівель і споруд, їх площі та інвентарної вартості. В зазначеній справі мається також вказане вище рішення Парутинської сільської ради Очаківського району Миколаївської області про надання позивачу дозволу на виготовлення технічної документації. З довідки Очаківської районної філії БТІ № 173 від 27 квітня 2016 року слідує, що при проведенні поточних інвентаризаційних робіт на житловий будинок самовільно збудованих будівель не виявлено, право власності на житловий будинок з прилеглими до нього господарськими будівлями та спорудами Очаківською районною філією БТІ не було зареєстровано (а.с.116). Відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягає державній реєстрації. Частиною 4 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що право власності на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої Законом, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації прав та їх обтяжень. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Право власності на 2/3 частки житлового будинку, що належали [PERSON], не може бути зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за останньоюзвязку з її смертю. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Аналізуючи викладені обставини, суд вважає, що спадкодавця [PERSON] набула право власності на 2/3 частки спірного житлового будинку і той факт, що до смерті вона не зареєструвала своє право власності на нерухоме майно не позбавляє спадкоємця [PERSON], який прийняв спадщину, права на отримання ним спадщини за законом. Відповідачка [PERSON] спадщину після смерті матері не прийняла, що відповідно до ст. 1272 ЦК України позбавляє її права на отримання цієї спадщини. Посилання відповідачки та її представника на безпідставне збільшення площі житлового будинку суд не приймає до уваги, виходячи з наступного Так, відповідно до довідки Парутинської сільської ради Миколаївської області, що мається в матеріалах спадкової справи № 132/1982, відкритої після смерті [PERSON],копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 29 липня 1982 року за реєстраційним № 1264 та копії свідоцтва про право власності від 29 липня 1982 року за реєстраційним № 1262, в них зазначена житлова площа спірного будинку 60 кв.метрів. Згідно матеріалів проведеної інвентаризації на теперішній час загальна площа будинку складає 90кв.м, житлова площа51,30 кв.м. Як підтвердили сторони в судовому засіданні, після смерті [PERSON] та за життя спадкодавці [PERSON] проводилися добудови до будинку та збудовано ряд господарських будівель. Твердження відповідачки та її представника про невідповідність площі житлового будинку суперечить витягу з Державного реєстру речових прав від 01 вересня 2016 року № 67135122, наданому в судовому засіданні представником відповідачки, згідно якого [PERSON] зареєструвала своє право власності на 1/6 частку спірного житлового будинку загальною площею 90 кв.м, житловою площею 51,30 кв.м., тобто в розмірах, які нею в судовому засіданні заперечувалися. З врахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання за ним права власності на 2/3 частки житлового будинку в порядку спадкування за законом є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а в задоволені зустрічного позову [PERSON] слід відмовити у звязку з його безпідставністю.

Outcome: approved