Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

06 червня 2013 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у вихованні онука. В обґрунтування позову пояснили, що малолітній [PERSON], [INFO] - їх онук. Їх син - [PERSON] перебував з відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі з 22 вересня 2007 року. Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 24 травня 2011 року шлюб було розірвано, онук залишився мешкати з відповідачем. Після розірвання шлюбу з їх сином, відповідач [PERSON] чинить їм перешкоди у вихованні онука. Останній раз вони спілкувалися з [PERSON] у червні 2011 року. Вважають, що своїми діями відповідач порушує не тільки їх права у вихованні онука, а і права свого малолітнього сина, оскільки Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. До розірвання шлюбу між відповідачем та їх сином, малолітній онук часто бував у них вдома, а коли йому виповнився один рік, невістка привозила його до них, залишала на декілька днів, тобто, довіряла їм виховання однорічної дитини, жодних спірних питань стосовно онука, між нами на той час не виникало. На роботі та за місцем мешкання вони характеризуються позитивно, що підтверджується характеристикою з місця роботи [PERSON] та характеристиками з місця мешкання [PERSON] та [PERSON]. Тому просять суд усунути перешкоди [PERSON] та [PERSON] у реалізації їх права на виховання та спілкування з онуком [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю [PERSON] [ADDRESS], та зареєстрований [ADDRESS], надавши нам наступний час для спілкування з онуком і його виховання: щонеділі з 9.00 год. до 19.00год., за місцем проживання баби [PERSON] та діда [PERSON] [ADDRESS], в присутності матері дитини [PERSON], зобов'язавши [PERSON] віддавати малолітню дитину [PERSON], [INFO] бабі [PERSON] та діду [PERSON] згідно з визначеним судом порядком. Позивачі та їх представник в судовому засіданні підтримали свої позовні вимоги. Відповідач по справі [PERSON] в судовому засіданні визнала позов в повному обсязі та пояснила, що вона не проти того, щоб дід та баба брали участь в вихованні свого онука та її сина. Треті особи - [PERSON] та представник третьої особи органу опіки та піклування - [PERSON] не заперечують проти заявленого позову. Суд вислухавши сторони та представників, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Статтею 263 СК України визначено, що спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до ст. 159 СК України. Вимогами ст. 18 СК України передбачено способи захисту сімейних прав та інтересів, зокрема, припинення дій, які порушують сімейні права. Оскільки відповідач позов визнала, відповідно до ст.130 ч.4, 174 ч.4 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, яке здійсненими судом заходами по перевірці на думку суду, не суперечить вимогам закону, позов є законним та для його задоволення маються всі законні підстави. На підставі ст.ст. 18, 257, 263 СК України,

Outcome: approved