Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

07.07.2016 позивач звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом відповідно до якої просить суд: стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття (а.с.1-2). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого в них народились троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] року народження. Позивач зазначає, що з листопада 2015 року вони з відповідачем проживають окремо, відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, і відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати дітей. У 2012 року вона зверталась до суду з позовом про стягнення аліментів утримання двох старших дітей, і суд задовольнив її позов та стягнув з відповідача аліменти на її користь в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, які відповідач сплачував добровільно. В лютому 2016 року вона звернулась до відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції із заявою про примусове стягнення аліментів, а аліменти на [PERSON] Кіріла не стягувались. Сторони в судове засідання не з'явились, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, відповідно до яких позивач позовні вимоги повністю підтримує, відповідач позов визнає. Дослідивши подані заяви, долучені до позовної заяви документи, суд вважає, що є усі підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить чинному законодавству та не порушує прав та законних інтересів інших осіб. У судовому засіданні встановлено, що подружжя з 06 травня 2004 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с.5). Від шлюбу мають трьох малолітніх синів, які проживають з позивачем, в тому числі: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] року народження, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11 лютого 2014 року, останнього, а також довідкою №1172 від 07.07.2016, виданою КП «Житлове ремонтно-експлуатаційне управління» (а.с.6,7). Та обставина, що діти проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні, відповідачем не оспорюється. Згідно з вимогами ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст.180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд прийшов до висновку, що за матеріальним станом відповідача, який є особою працездатного віку, за змістом позовної зави працює в Державному авіаційному підприємстві «Україна», повністю визнав заявлені позовні вимоги, він може сплачувати аліменти в визначеному позивачкою розмірі 1/4 частки його заробітку. При цьому суд враховує, що відповідно до вимог ст.192 Сімейного кодексу України відповідач, у разі зміни його матеріального або сімейного стану має право звернутися до суду із позовом про зменшення розміру аліментів. Судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551 гривня 20 копійок підлягають стягненню з відповідача на користь держави відповідно до вимог ст.88 ЦПК України. Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України суд зобов'язаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved