Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

06.02.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований в с. Новолабунь по вул. Лесі Українки, 9, Полонського району, Хмельницької області. В обґрунтування вимог вказувала, що на виділеній земельній ділянці площею 0,39 га було побудовано зазначений будинок з господарськими спорудами, які станом на 15.04.1991 року відносились до колгоспного двору, головою якого був її батько [PERSON], котрий помер 17.01.2016 року, членами двору його дружина, а її мати [PERSON], яка померла 29.10.1992 року, та вона. У шестимісячний термін після смерті батька вона (позивач) звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але вона не може оформити спадщину на житловий будинок, оскільки на нього відсутній належно оформлений правовстановлюючий документ, тому змушена звернутись з цього приводу до суду. В підготовче судове засідання позивач не з`явилася, доручила представляти свої інтереси [PERSON], котра позов [PERSON] підтримала та просила такий задовольнити. Представник міської ради в підготовче засідання також не з`явився, 07.03.2018 року подав суду письмову заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд зазначає про наступне. Встановлено, що на земельній ділянці площею 0,39 га в 1968 році побудовано згаданий вище житловий будинок та господарські споруди, які станом на 15.04.1991 року відносились до колгоспного двору, головою якого був [PERSON], членами двору його дружина [PERSON] та дочка [PERSON] (після одруження [PERSON]) Н.В. позивач по справі, а тому вони за час свого проживання до часу існування колгоспних дворів (15.03.1990 рік) набули відповідно до ст.123 бувшого ЦК УРСР права власності на домоволодіння кожний на 1/3 частку. 29.10.1992 року померла [PERSON] мати позивачки, після смерті котрої відкрилася спадщина на належну їй 1/3 частину зазначеного житла. У відповідності з положеннями ст.ст.529, 549 ЦК УРСР 1963 року, шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майномяк спадкоємці першої черги спадщину порівну прийняли її чоловік [PERSON] та дочка [PERSON], але свідоцтва про право на спадщину в нотаріальній конторі вони не отримали. Відтак, кожному із них фактично стало належати по ? частині житлового будинку з господарськими спорудами. [PERSON] помер 17.01.2016 року та після його смерті відкрилася спадщина, зокрема, на належну йому ? частину зазначеного житла. Позивач, як єдина спадкоємиця першої черги за законом, у відповідності з ст.ст.1261, 1268 ЦК України, у встановлений законодавством шестимісячний строк з дня відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 цього Кодексу) прийняла спадщину на майновий пай, що стверджується даними свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Полонського районного нотаріального округу від 09.08.2017 року. Оскільки батьки [PERSON] за свого життя не оформили правовстановлюючих документів на належні їм частини зазначеного домоволодіння, що унеможливлює позивачу оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі, тому суд знаходить підстави визнати, що [PERSON] відповідно до ст.ст.529, 549 ЦК УРСР 1963 року набула право власності на 1/6 частину вказаного житла після смерті матері [PERSON] та, відповідно до ст.ст.1217, 1268 ЦК України на ? частину житла після смерті батька [PERSON] Разом з тим, для неї, як для бувшого члена колгоспного двору належить 1/3 частина у зазначеному домоволодінні, однак через відсутність на будинок правовстановлюючого документа [PERSON] позбавлена можливості оформити своє право власності на нього в позасудовому порядку. Відтак, суд не знаходить підстав для відмови у прийнятті заяви про визнання відповідачем позову, та з урахуванням наведених обставин позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved