Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-11 00:00:00

04 листопада 2020 року [PERSON] звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про перегляд суми стягнення аліментів. Позовна заява мотивована тим, що [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] , який був зареєстрований у відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції 17 вересня 2011 року, актовий запис № 1665. У шлюбі народилася дитина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження № 2675 від 24 грудня 2013 року. Донька проживає з позивачкою, що підтверджується довідкою про склад сім`ї. 28 вересня 2016 року рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова шлюб між сторонами розірваний. Відповідач з липня 2016 року не бере участі у вихованні дитини. З 28 вересня 2016 року рішенням суду були присуджені аліменти в розмірі 1500 грн, розмір яких жодного разу не переглядався, а їх сплата здійснювалась нерегулярно. 17 квітня 2019 року дитині була проведена операція на серці в ДП НПМЦ Дитячої кардіології та кардіохірургії м. Києва. Батько участі в операції, ані в оздоровлення дитини не брав. Враховуючи вищевикладене, батько, як здоровий та працездатний, працює лікарем, має постійний дохід зможе сплачувати аліменти в розмірі 5 000 грн. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 листопада 2020 року вищевказана цивільна справа передана в провадження судді [PERSON] Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2020 року відкрито провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про перегляд суми стягнення аліментів в порядку спрощеного позовного провадження, передбаченого статтями 274-279 ЦПК України. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 березня 2021 року вищевказана цивільна справа передана в провадження судді Яковлевої В.М., у зв`язку з відрахуванням зі штату судді [PERSON] у зв`язку зі смертю, розпорядження № 02-06/617 від 19 березня 2021 року. Матеріали цивільної справи № 638/15157/20 передано в провадження судді Яковлевої В.М. 29 березня 2021 року. Ухвалою суду від 29 березня 2021 року позовну заяву прийнято до свого провадження цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про перегляд суми стягнення аліментів. 05 липня 2021 року на адресу суду надійшов відзив відповідача [PERSON] , в якому просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. Відзив мотивовано тим, що між ним та позивачкою склалися досить напружені стосунки, зв`язки не підтримують, позивач не давала спілкуватися з донькою, відповідач любить свою доньку та не відмовлявся від обов`язку утримувати її, проводити час виховувати та спілкуватися. Він намагався офіційно оформити участь в утриманні доньки, однак порозуміння сторони не знайшли. Стосовно аліментів в сумі 5 000 грн вказує на те, що не має можливість їх сплачувати в заявленому розмірі, оскільки має низький дохід, має на утриманні дружину - інваліда ІІ групи, яка хворіє на рак щитоподібної залози, вже тривалий час та на теперішній час ще проходить лікування, та непрацездатну матір. Посилання позивача на те, що він володіє нерухомістю жодними доказами позивачем не підтверджено. Враховуючи свій дохід, зазначає, що виплачує аліменти в розмірі 1500 грн щомісячно, така сума становить ј його доходу. Крім того, вказує на те, що гроші на операцію доньки в розмірі 27 000 грн надали батькові позивача, що підтверджується розпискою. Дитина була виписана в задовільному стані, подальшого лікування не потребує. 20 липня 2021 року [PERSON] подала відповідь на відзив, в якому просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, стягнути аліменти в розмірі 5 000 грн. Відповідь на відзив мотивована тим, що твердження відповідача не відповідають дійсності. З часу розірвання шлюбу не проводив з дитиною час, не спілкувався, не звертався до позивачки з проханням провести з нею час. Відповідачем не надано доказів, що вона забороняла бачитися з дитиною, того, що він офіційно намагався оформити участь в утриманні. Зазначає про те, що він здійснення підприємницької діяльності [PERSON] можливо отримує дохід не менше 50 000 грн. Посилаючись на те, що на його утриманні перебувають дружина та матір, не надав доказів того, що вони не мають особистого доходу у виді заробітної плати або пенсії. 10 серпня 2021 року [PERSON] подав до суду заперечення на відповідь на відзив, просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначив, що надавав за можливості матеріальну допомогу, позивач не надавала можливості бачити дитину. Його матір отримує мінімальну пенсію. Дружина [PERSON] весь час перебуває на тривалому лікуванні через перенесені операцїі, обстеження та тривалу реабілітацію. Все життя повинна приймати ліки та кожного місяця здавати аналізи. Твердження про його можливий дохід в розмірі 50 000 грн є припущеннями. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась. Через канцелярію суду позивачки та її представник - адвокат Статівка О.Є. подали заяву, в якій просили розглядати справу без участі та за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять задовольнити, У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився. Представник відповідача - адвокат Тимошенко Д.В. подав до суду заяву, просив розглядати позов без участі сторони відповідача за наявними у справі матеріалами. Проти позову заперечують, в задоволенні позовних вимог просять відмовити. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд доходить таких таких висновків. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] , який був зареєстрований у відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції 17 вересня 2011 року, актовий запис № 1665. У шлюбі народилася дитина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкові реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 24 грудня 2013 року, актовий запис № 2675. 28 вересня 2016 року рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова шлюб між сторонами розірваний. Донька проживає з позивачкою, що підтверджується довідкою про склад сім`ї. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 51 Конституції України гарантовано, а статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, згідно з законами України. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, за рішенням суду відповідно до статті 181 СК України. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина 3 статті 181 СК України). Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до положень статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (частина 1 статті 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України. Частиною першою статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до статті 183 та статті 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина 3 статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК України. Відповідно до частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Матеріали справи свідчать, що відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з 4 кварталу 2020 року по 2 квартал 2021 року [PERSON] отримав заробітну плату за 4 квартал 2020 року - 5203,70 грн та 15 540, 00 грн; за січень 2021 року - 6206, 92 грн та 6180, 00 грн; за лютий 2021 року - 578, 56 грн та 6180, 00 грн; за березень 2021 року - 2862, 73 грн та 6180, 00 грн (а. с. 38). Разом із тим, позивачка офіційних документів на підтвердження конкретного джерела (місця роботи) та розміру свого доходу або ж, навпаки, його відсутності суду не надала. Таким чином, встановити обставини про те, чи поліпшився або ж, навпаки, погіршився її матеріальний стан суду не вбачається можливим. Відповідно до консультативного висновку дружину відповідача - [PERSON] направлено до ІМР з ІПЕП, де 16 листопада 2020 року проведено тироїдектомію, папілярно - фолікулярна карцинома щитоподібної залози з інвазією в орган інвазії в капсулу, прилежні м`які тканини та лімфовузли шиї. Діагноз папілярний рак щитоподібної залози. Призначено курс лікування радіойодом в Харківському ІМРО. (а. с. 41). Відповідно до виписки з медичної картки стаціонарного хворого № 16759 [PERSON] проведена операція- видалення щитоподібної залози, центральна і бічна лімфодисекція шиї зліва (а. с. 42). Дружина відповідача [PERSON] є інвалідом 2 групи за загальним захворюванням, що підтверджується довідкою МСЕК Серії 12 ААБ № 271731 та пенсійним посвідченням Серії [NUMBER] (а. с. 40, 43). Мати відповідача - [PERSON] , [INFO] є пенсіонером за вислугою років згідно з пенсійним посвідченням Серії [NUMBER] від 16 лютого 2011 року (а. с 61). Відповідно до довідки державного виконавця Київського міського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) станом на 01 липня 2021 року [PERSON] має борг по аліментам в розмірі 629, 03 грн (а. с. 63). З наданих витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно наявності у [PERSON] на праві власності нерухомого майна не підтверджено (а. с. 64). Відповідно до вимог статей 181, 182, 192 СК України, суд враховує встановлені вище обставини справи, та виходить з того, що розмір аліментів може бути згодом збільшено або зменшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд бере до уваги, що одержувачем аліментів не надано належних та достатніх доказів на підтвердження джерела та суми доходів, погіршення матеріального або зміни її сімейного стану (наявність дітей, інших осіб на утриманні, непрацездатних батьків) чи погіршення здоров`я. Посилання позивачки про можливе отримання відповідачем доходу в розмірі 50 000 грн грунтуються лише на припущеннях. Водночас [PERSON] надано належні та допустимі докази на підтвердження свого доходу, докази того, що він має на утриманні дружину - інваліда ІІ групи, яка хворіє на рак щитоподібної залози, проходить та потребує подальшого лікування, матір - пенсіонерку, наявності на праві власності нерухомого майна документами не підтверджено, таким чином позовні вимоги про можливість сплачувати аліменти у заявленому розмірі 5 000 грн відповідачем спростовано. Також суд зауважує, що встановлений судовим рішенням розмір аліментів відповідає визначеному законом мінімальному гарантованому розміру аліментів на дитину відповідного віку. При цьому довідка державного виконавця про примусове виконання виконавчого листа № 638/11751/16-ц свідчить про те, що [PERSON] рішення виконував та аліменти в розмірі 1500 грн сплачує (а. с. 63). Відповідно до виписки з медичної картки стаціонарного хворого дитині поставлений діагноз - вторинний дефект міжпередсердної перегодродки, в плановому порядку була проведена операція. Дитина виписана у задовільному стані під нагляд лікаря педіатра та кардіолога за місцем проживання, рекомендовано загальний режим (а. с. 4). Щодо цих обставин, суд зауважує, що позивачка не позбавлена права звернутися до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, оскільки такі витрати в разі їх належного підтвердження доказами можуть бути підставою для стягнення додаткових витрат на дитину, які є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини (аліменти), виходячи з наступного. Так, згідно зі статтею 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину у разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватись наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема у зв`язку з хронічною хворобою дитини, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У постанові від 13 вересня 2017 у справі № 6-1489цс17 Верховний Суд України зробив правовий висновок, згідно якого СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Визначення особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. Так, до особливих обставин, які викликають необхідність додаткових витрат на дитину закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У пунктах 18, 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 зазначено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини можуть залучатися батьки, а додаткові витрати це такі, які викликані особливими обставинами: розвитком здібностей дітей, хворобою, каліцтвом тощо. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягнення коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. Частиною 3 статті 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги є недоведеними та про відсутність правових підстав для збільшення розміру аліментів до 5 000 грн. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (Частина сьома статті 141 ЦПК України). На підставі викладеного,

Outcome: dismissed