Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

05.11.2020 року позивач звернувся з вказаним позовом, в якому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] , на підставі рішення Обухівського районного суду Київської області по справі № 372/807/17 від 31.05.2017 року на утримання дочки - [PERSON] , [INFO] з 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) до 1/8 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше і не більше розміру, визначеного законодавством щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини. Свою заяву обґрунтовує тим, що його матеріальне та сімейне положення з того часу змінилось. Від другого шлюбу народилась дочка [PERSON] , [INFO] , яка потребує нормального, гармонійного розвитку, матеріального забезпечення з його боку, даний обов`язок він повинен виконувати не порушуючи норм, викладених СК України. Його друга дружина офіційно не працює, не отримує ніякого доходу знаходиться вдома та доглядає дочку, і не має змоги офіційно працевлаштуватись та отримувати дохід, тому весь матеріальний обов`язок по забезпеченню дитини та дружини лежить на позивачеві. Представник відповідача подав до суду відзив, в якому зазначив, що народження другої дитини не вказує на погіршення матеріального становища позивача. Позивач продовжує працювати та має стабільний дохід. Даним позов позивач має намір погіршити інтереси старшої дочки [PERSON] . Крім сплати аліментів на утримання, додаткових витрат позивач не несе, у вихованні дитини участі не бере. Дочка [PERSON] окрім навчання в ліцеї, додатково вивчає англійську мову та має заняття з музики. Всі додаткові витрати, а саме лікування, додаткові заняття, витрати на оздоровлення дитини несе відповідач. У середньому витрати відповідачки на утримання дитини за місяць більш ніж вдвічі перевищують розмір аліментів позивача. Відповідачка в даний час перебуває в процесі працевлаштування, пройшла стажировку і повинна приступити до роботи через тиждень, обіцяна за місцем роботи заробітна плата складатиме близько 3500 грн. Через обмеження, викликані карантинними заходами, тривалий час не могла працевлаштуватися. Власного житла не має, винаймає квартиру навпіл із своїм співмешканцем за договором оренди. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 15 грудня 2020 відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 29 січня 2021 року залучено до участі у справі 372/3820/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів, в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача - [PERSON] . Позивач в судовому засідання позовні вимоги підтримав з підстав зазначених у позовній заяві, просив задовольнити позов. Представник відповідача та відповідачка в судовому засідання проти позовних вимог заперечували у повному обсязі, у задоволенні позову просили відмовити із підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Третя особа до судового засідання не з`явилась, подала клопотання, в якому просила проводити розгляд за її відсутності, позов підтримала. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши та оцінивши матеріали справи, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. Судом встановлено, 01 липня 2008 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Обухівського міськрайонного управління юстиції у Київській області було зареєстровано шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] . Від спільного шлюбу сторони мають дитину - дочку [PERSON] , [INFO] . 21.11.2013 року рішенням Обухівського районного суду Київської області вказаний шлюб розірвано. 31 травня 2017 року Обухівський районний суд Київської області ухвалив рішення за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, згідно до якого, стягнуто [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму відповідного віку дитини до досягнення дитиною повноліття, щомісячно, починаючи з 21.03.2017 року. 20 листопада 2015 року між позивачем [PERSON] та третьою особою [PERSON] укладено шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Обухівського міськрайонного управління юстиції у Київській області складено актовий запис № 429 та видано Свідоцтво про шлюб Серія [NUMBER] . Від спільного шлюбу позивач [PERSON] та третя особа [PERSON] мають спільну дитину - дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] . Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннямист.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки народилась дитина від іншого шлюбу з [PERSON] , і його заробіток, не дає йому можливості утримувати на належному рівні спільну дитину з відповідачкою. Проте, доказів, що його матеріальний стан погіршився позивачем не надано. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України). Згідно з ст. ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. (ст. 5 ЦПК України) Особа, права якої порушено, може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини другої ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд звертає увагу на те, що зміна сімейного стану позивача, а саме одруження та народження [INFO] [PERSON] , не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Матеріальне становище позивача залишилось не змінним, він має стабільний дохід, який на думку суду, є достатнім для забезпечення теперішньої сім`ї, а також дочки від попереднього шлюбу. Відповідач на день винесення рішення не працевлаштована, не має власного житла, винаймає квартиру із співмешканцем. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Таким чином, суд враховує те, що [PERSON] належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу. Оцінюючи наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позивачем не надано доказів в обґрунтування позову, які б давали суду достатні та беззаперечні підстави для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів. Аналізуючи наведене вище, суд не вбачає підстав для зменшення розміру аліментів, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed