Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-28 00:00:00

06 грудня 2021 року по цивільній справі за позовом представника позивача [PERSON] - адвоката Усенка Антона\~Володимировичадо Товариства з обмеженою відповідальністю ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС»» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, - приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Чубарев Олександр Олександрович ухвалене судове рішення, яке не набрало законної сили. 13 грудня 2021 року від представника позивача адвоката Усенка А.В. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення з вирішення питання про судові витрати, в якій просить стягнути на користь позивача судові витрати на правничу допомогу в сумі 11000 гривень. Відповідно до ст. 270\~ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;судом не вирішено питання про судові витрати;суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених\~статтею 430 цього Кодексу. Суд, оглянувши матеріали цивільної справи, заяву представника позивача адвоката Усенка А.В., яка відповідає ч. 1, 2 ст. 430 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу для ухвалення додаткового рішення у справі без виклику сторін, що не суперечить вимогам ч. 4 ст. 270 ЦПК України, та вважає необхідним ухвалити додаткове рішення на наступних підставах. Відповідно до частини 1, 3\~статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. \~ \~ \~ \~ Згідно з частинами 1-4\~статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Як вбачається із наданих відповідачем доказів, а саме ордеру про надання правничої допомоги, 16.08.2021 року був укладений договір про надання правової допомоги між [PERSON] та адвокатом Усенко А.В., який зобов`язався надати [PERSON] оплатну професійну правничу допомогу. \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до акту здачі-прийняття наданих послуг від 28.08.2021 року з квитанцією № б/н від 28.08.2021 року до договору на надання правової допомоги адвокат Усенко А.В. отримав від [PERSON] оплату за надані послуги у сумі 9000 гривень; до акту здачі-прийняття наданих послуг від 10.11.2021 року з квитанцією № б/н від 10.11.2021 року до договору на надання правової допомоги адвокат Усенко А.В. отримав від [PERSON] оплату за надані послуги у сумі 1000 гривень; до акту здачі-прийняття наданих послуг від 06.12.2021 року з квитанцією № б/н від 06.12.2021 року до договору на надання правової допомоги адвокат Усенко А.В. отримав від [PERSON] оплату за надані послуги у сумі 1000 гривень. Таким чином, представником позивача наданий розрахунок витрат на правову допомогу до договору на надання правової допомоги на загальну суму 11000 гривень. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Також, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Відповідно до частини 8\~статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Витрати на правничу допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Принцип обґрунтованості судових витрат запроваджено й практикою Європейського суду з прав людини. Так, у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (остаточне рішення 02 червня 2014 року) зазначено, що згідно з практикою Суду, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії» (пункт 268); а сума гонорару, яка визначена між адвокатом та клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (пункт 269). Крім того, згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. \~ \~ \~ \~ \~ Отже, при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, необхідно виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи. З урахуванням обставин справи, враховуючи її значення для позивача, обсяг наданих адвокатом послуг, їх складність та час, необхідний для їх надання, суд дійшов до переконання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 5000 грн., що відповідатиме вимогам розумності та співмірності. На підставі викладеного і

Outcome: approved