Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

05.04.2016 р. представник ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», в особі філії акціонерного товариства «Укрексімбанк» (далі позивач, банк, кредитор), який діє на підставі довіреності, звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач, позичальник), в якому просить стягнути заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії у сумі 3\~639,17 грн., судові витрати у розмірі 1\~378,00 грн., посилаючись на те, що 07.05.2012 р. між позивачем та відповідачем укладено договір №0052033510 про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею платіжної картки, в рамках зарплатного проекту. У порушення умов договору, відповідач зобовязання за договором належним чином не виконав, у звязку з чим станом на 29.03.2016 р. виникла заборгованість на загальну суму 3 639,17 грн. 11.05.2016 р. до суду надійшла уточнена позовна заява, відповідно до якої заборгованість позивача станом на 11.05.2016 р. склала на суму 3 940,85 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, у позовній заяві зазначив про розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився; про дату, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином (а. с. 39, 59). Про причини своєї неявки у судові засідання відповідач не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. Враховуючи вказані факти, згоду представника позивача, що викладена у його письмовій заяві, суд ухвалив, у відповідності до ч. 4 ст. 169 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), прийняти рішення у справі при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У звязку з неявкою сторін в судове засідання, суд ухвалив, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати. Дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в їх сукупності, суд вважає позовну заяву обґрунтованою, яка підлягає задоволенню із наступних підстав. Між сторонами склалися правовідносини, що випливають із зобовязального права, пов'язані з ухиленням боржника від виконання своїх обов'язків по поверненню кредитних коштів кредитору, тому при вирішенні спору, слід керуватися Цивільним кодексом України (далі ЦК України). Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до договору №0052033510 від 07.05.2012 р. про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею платіжної картки, в рамках зарплатного проекту та договору №1 до договору №0052033510 від 08.05.2014 р. про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунка та кредитної лінії, банк відкрив відповідачу кредитну лінію для проведення операцій з використанням платіжної картки, виданої в рамках зарплатного проекту, з лімітом у сумі не більше 2 897,15 грн., строком погашення до 31.05.2017 р., з оплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 40 відсотків річних, а позичальник зобов'язався повернути кредит банку та сплатити йому проценти за користування кредитом (овердрафтом), в порядку та на умовах, визначених цим договором (а. с. 6-9). Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання відповідно до ст. 611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Позивачем вчинено всі дії, згідно із законом та\~\~умовами договору\~\~кредиту для\~\~до судового врегулювання спірних правовідносин (а. с. 14,15). Суд вважає, що укладаючи договір №0052033510 від 07.05.2012 р. про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею платіжної картки, в рамках зарплатного проекту та договір №1 до договору №0052033510 від 08.05.2014 р. про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунка та кредитної лінії, відповідач усвідомлював та підтвердив, що умови договору для нього зрозумілі, відповідають його інтересам, є розумними та справедливими. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 (три) проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Однак, всупереч умовам договору та вимог чинного законодавства, відповідачка належним чином свої зобовязання по поверненню кредиту не виконала, не здійснила повернення кредиту у встановлені договором строки у повному обсязі. Крім того, згідно п. 8.1.1 вказаного договору,\~у разі прострочення сплати заборгованості та/або процентів за кредитом, позичальник повинен сплатити кредитору за кожний день прострочки, включаючи день сплати, пеню, яка нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дати виникнення простроченої заборгованості до дати погашення відповідної заборгованості у повному обсязі, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Таким чином, згідно розрахункам, наданим позивачем, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за договором станом на 11.05.2016 р. складає загальну суму 3 940,85 грн., у тому числі: сума непогашених процентів за користування кредитом - 613,80 грн., сума нарахованої пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 80,65 грн., сума непогашеного основного боргу за кредитом - 2 897,15 грн., сума нарахованої пені за несвоєчасне погашення основного боргу за кредитом - 349,25 грн. (а. с. 10-13, 42-44). Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Частина 1 ст. 550 ЦК України передбачає, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання. Доказів, в розумінні ст. ст. 58, 59 ЦК України, щодо неправильності розрахунку заборгованості відповідачем не надано, відтак, розрахунок приймається судом як доказ у вирішенні спору. Судом не встановлено, що відповідач не виконав зобовязання в повному обсязі по поверненню кредиту внаслідок випадку непереборної сили, тому повинен сплатити штрафні санкції по кредиту. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову банку про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом на загальну суму 3 940,85 грн. Суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки викладені позивачем в позові обставини, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат підлягають задоволенню, оскільки позов задоволено та понесені витрати підтверджені відповідним платіжним дорученням (а. с. 1). На підставі ст. ст. 525, 526, 527, 530, 549, 1046, 10481050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved