Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

05.07.2017 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, який обґрунтовувала тим, що 03.02.2009 зареєструвала з відповідачем шлюб. Від спільного проживання сторони мають дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які зареєстровані разом з позивачем. В зв'язку з фактичним припиненням шлюбних відносин діти знаходяться на її утриманні, а відповідач мешкає окремо, матеріальну допомогу дітям не надає, хоча має таку можливість, оскільки є працевлаштованим. Уточнивши в подальшому свої позовні вимоги, просила стягнути з відповідача аліменти на дитину в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення старшою дитиною повноліття. У відповідності до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Позивач в попереднє судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву, в якій уточнила позовні вимоги, а справу просила розглянути без її участі. Відповідач в попереднє судове засідання також не з'явився, надав на адресу суду письмову заяву, в якій позов визнав та просив справу слухати за його відсутності. Про правові наслідки такого рішення обізнаний. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з копій відповідних свідоцтв, з 03.02.2009 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 5, 6, 7). Відповідно до довідки Виконавчого комітету Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області від 16.06.2017 сторони зареєстровані разом [ADDRESS] (а.с. 8). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із наданими сторонами довідками (а.с. 9, 10, 11, 21) позивачка працює на посаді посудомойки в Путивльському коледжі СНАУ, де за грудень 2016 року - травень 2017 року не отримувала заробітну плату, а також отримала за грудень 2016 року - травень 2017 року щомісячну одноразову грошову допомогу при народженні однієї дитини в сумі 5160 грн. та за грудень 2016 року - травень 2017 року державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям в розмірі 8662,42 грн. Відповідач також працевлаштований і отримав дохід за січень-червень 2017 року в розмірі 14994,38 грн. Даючи оцінку наведеним доказам в сукупності, суд приходить до висновку про те, що будучи батьком дітей відповідач не надає їм постійної матеріальної допомоги, хоча зобов'язаний та має таку можливість, позаяк здоровий, працевлаштований та інших утриманців не має, тому з нього підлягають стягненню аліменти на утримання малолітніх дітей в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які сплачувати з 05.07.2017 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. В зв'язку із задоволенням позову підлягають стягненню з відповідача в дохід держави 640 грн. судового збору, від сплати якого позивачка була звільнена при подачі позовної заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved