Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

05 серпня 2016 року заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті його батька [PERSON], [INFO], який помер [INFO] у селі Мінеральне Ясинуватського району Донецької області. На обґрунтування заяви послався на те, що його батько помер на тимчасово окупованій території України. Факт його смерті підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №71, виданим Республіканським бюро судово-медичної експертизи ДНР, свідоцтвом про смерть. Проте, відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» це свідоцтво є недійсним і не створює правих наслідків. Дарницький районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві відмовив у видачі свідоцтва про смерть його батька, що є підставою для звернення до суду. Встановлення даного факту йому потрібно для отримання свідоцтва про смерть. До суду [PERSON] надав заяву, в якій підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити. Дарницький районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві свого представника до суду не направив, надіславши заяву про розгляд справи без його участі. Вивчивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення заяви з огляду на таке. Заявник [PERSON], [INFO], є сином [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження заявника серії [NUMBER] від 30.03.1982 року. За даними копії паспорта серії [NUMBER], виданого 23 жовтня 2001 року Якинуватським МРВ УМВС України в Донецькій області, [PERSON] народився [INFO] у м. Донецьку і був зареєстрований в [ADDRESS]. Згідно даних лікарського свідоцтва про смерть №71, виданого Республіканським бюро судово-медичної експертизи ДНР, [PERSON] помер [INFO] в [ADDRESS] його смерті зазначено «ішемічна хвороба серця». За приписами ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті здійснюється на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою. Форма та порядок видачі документа про смерть, на підставі якого здійснюється державна реєстрація смерті, встановлена Інструкцією про порядок заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженої наказом МОЗ України № 258 від 03.07.2001 р. (далі - Інструкція). Відповідно до положень Інструкції лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем медичного закладу, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і запису в медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологанатомом на підставі вивчення медичної документації та результатів розтину. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території України та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Оскільки лікарське свідоцтво про смерть [PERSON] видане на тимчасово окупованій території України, воно є недійсним і не створює правових наслідків, а тому відділ державної реєстрації актів цивільного стану не може здійснити державну реєстрацію його смерті, що є підставою для встановлення факту смерті в судовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved