overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 06.08.2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 13.11.2012 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстраційної актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №666, мотивуючи тим, що вони 13.11.2012 року уклали шлюб. Від шлюбу дітей не мають. Протягом останніх двох років вони не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що вони мають несумісні характери та різні погляди на життя. Вважає примирення неможливим. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні, не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. В судове засідання відповідач не зявився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, заяв про відкладення справи або слухання справи за його відсутністю не направляв, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача. Вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 13.11.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖД №329961 від 04.08.2018 року, повторно виданим Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №666. Протягом останніх двох років сторони не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що вони мають несумісні характери та різні погляди на життя. Спору щодо розподілу спільного майна немає. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

06.08.2018 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 22.08.2009 року перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя не склалось, сторони мають різни погляди на сімейне життя, відсутнє взаєморозуміння та повага. Подружні відносини припинились з травня 2016 року, сторони проживають в різних регіонах, спільного господарство не ведуть, спору про спільне майно немає. Тому позивач просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, надала заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримав, просив судові витрати залишити за ним. Відповідач в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує, на розірвання шлюбу згодна. В звязку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.247 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони 22.08.2009 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 1259, що підтверджується наданою копією свідоцтва про шлюб (а. с. 6). Сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.7) На час розгляду справи спору про визначення місця проживання неповнолітньої дитини між сторонами немає. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов'язані піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Суд вважає, що оскільки подружні відносини між сторонами фактично припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, то подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя, тому позовні вимоги підлягають задоволенню і шлюб підлягає розірванню. Судові витрати залишити за позивачем згідно його заяви. У відповідності до ст.ст. 24, 55, 56, 105, 110, 112\~Сімейного кодексу\~України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

06.08.2018 року [PERSON] звернувся до суду із позовом, який в подальшому був уточнений, по якому просить суд : -Визнати недійсним іпотечний договір від 27.11.2007 року, укладений між ВАТ « ВТБ Банк» та ТОВ « РАФ-ПЛЮС», посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Криворотенко Л.І., за реєстровим №6929; -Визнати частково недійсним Свідоцтво, видане Філімоновою Г.В., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу від 22.09.2017 року за реєстровим № 1676; -Визнати частково протиправним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 37427700 від 05.10.2017 року, прийняте [PERSON] , приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округ, а саме в частині державної реєстрації права власності ПАТ « ВТБ Банк» на 1/10 частку нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 1757,5 кв.м.; -Частково скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 37427700 від 05.10.2017 року, прийняте приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Філімоновою Г.В. та скасувати державну реєстрацію за номером запису про право власності 22682267, а саме в частині реєстрації права власності ПАТ « ВТБ Банк» на 1/10 частку нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 1757,5 кв.м.; -Визнати право спільної часткової власності на 1/10 частку нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 1757,5 кв.м.; -Зобов`язати ПАТ « ВТБ Банк» усунути перешкоди у користуванні 1/10 часткою нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 1757,5 кв.м., шляхом надання [PERSON] постійного безперешкодного доступу до зазначених вище нежитлових приміщень. Позивач по справі до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Відповідач ПАТ « ВТБ Банк» до судового засідання не з явився, від представника відповідача 16.03.2020 року на адресу суду надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, у задоволенні якого ,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

06.08.2018 року [PERSON] звернувся з позовною заявою\~ до [PERSON], яким просив розірвати зареєстрований шлюб із відповідачем. Вказував, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 2014 року. Подружжя дітей не має. Подружні відносини припинились в зв'язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Ухвалою суду від 20.09.2018 року було прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Ухвалою суду від 05.12.2018 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Від позивача\~ надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає. Дослідивши надані докази, з'ясувавши фактичні обставини, при вирішенні справи суд виходить з такого. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19.12.2014 року. Подружжя дітей не має. Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся. Відповідно до ч. 1\~ст. 21 Сімейного кодексу України\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд доходить висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

06.08.2018 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності [PERSON], який помер 28.04.2009 року у м. Миколаєві, свідоцтво про право власності на житло від 18.03.1994 року виданого Миколаївською міською службою приватизації державного житлового фонду. Свої вимоги мотивувала тим, що 28.04.2009 р. помер її батько [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS]. Проте в правовстановлюючому документі свідоцтві про право власності на житло його прізвище вказано як «Григорьєв», що не збігається з його прізвищем у свідоцтві про смерть «Григорєв». Зазначена обставина заважає заявниці реалізувати свої спадкові права. Ухвалою суду від 29.08.2018 року було прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за правилами окремого провадження. В судовому засіданні заявниця заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Представник Миколаївської міської ради в судове засідання не зявився, Про розгляд справи повідомлений належним чином. Від нього до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Проти заявлених вимог не заперечував. Вислухавши пояснення заявниці, дослідивши надані докази, суд встановив таке. Відповідно до Свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON], є батьками [PERSON] (після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON]) [PERSON]. Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло, видане Миколаївською міською службою приватизації державного житлового фонду квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON]. 28.04.2009 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS]. У встановленому законом порядку заявниця звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, проте їй було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину, оскільки у правовстановлюючому документі спадкодавця зазначено прізвище власника «Григорєв », замість вірного «Григорьєв». За таких обставин судом встановлено, що виникли розбіжності в написанні по батькові заявника в Свідоцтві про право на житло та інших його документах. На теперішній час усунути вказані розбіжності в позасудовому порядку неможливо, оскільки зазначена обставина заважає заявниці реалізувати свої спадкові права. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права та інтересу. Згідно п. 6 с. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним в свідоцтві про народження або в паспорті. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що розбіжності в написанні прізвищі заявниці в різних правовстановлюючих документах виникли в звязку з допущенням помилки, неможливість усунути вказані розбіжності, суд вважає за можливе задовольнити заявлені вимоги. Встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки дає можливість розпоряджатись майном належним їй на праві власності.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

06.08.2018 року, [PERSON], звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 20.11.2009 року між нею та відповідачем, Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, було зареєстровано шлюб, про що було зроблено відповідний актовий запис № 612. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, доньку - [PERSON] [INFO], яка проживає разом із нею. Подружні відносини припиненні з травня 2018 року, примирення та збереження сім'ї неможливе. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності. Суд, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони 20.11.2009 року уклали шлюб, у Заводському відділі реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, про що було зроблено відповідний актовий запис № 612. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, доньку - [PERSON] [INFO], яка проживає разом з матір'ю. Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з приписами ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Спільне життя у сторін не склалося по причині несумісності характерів, різних поглядів на сімейні цінності, що призвело до втрати почуттів кохання та взаємоповаги. З травня 2018 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Встановлене свідчить, що подальше спільне життя сім'ї [PERSON] та [PERSON] неможливе, отже збереження шлюбу суперечить інтересам обох із подружжя. Тому на підставі ст.112 Сімейного кодексу України слід постановити рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] Вимог щодо стягнення з відповідача судових витрат заявлено не було. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 06.08.2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 01 квітня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту [PERSON] міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №101, мотивуючи тим, що з вересня 2014 року сторони припинили спільні сімейні стосунки, через непорозуміння та зміну поглядів на сімейне життя. Намагання позивачки, щодо збереження шлюбу не принесли позитивного результату. Від шлюбу мають дитину доньку [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав та не заперечує проти їх задоволення. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 3, ст. 200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 01.04.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖД № 122941, виданим 01.04.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту [PERSON] міськрайонного управління юстиції Одеської області. Судом встановлено, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, вони не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що мають несумісні характери та різні погляди на життя. Від шлюбу мають дитину доньку [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії 1-ЖД № 223746, виданим 18.05.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту [PERSON] міськрайонного управління юстиції Одеської області. Спору щодо розподілу спільного майна немає. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

06.08.2018 року [PERSON], звернулась до суду з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу, зареєстрованого 11.06.2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Балаклійського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис №72. Мотивуючи позовну заяву вказала, що до реєстрації шлюбу у них народилась дитина [PERSON], [INFO], шлюб виявився невдалим. Гарної родини вони не створили. Спільне життя не склалось через різні погляди на життя, відсутність спільних інтересів. Спільне господарство не ведеться з 2017 року. Спору про місце проживання дитини та поділ спільного майна не має. Просить розірвати шлюб та зазначає, що примирення з відповідачем не можливе, буде суперечити її інтересам. Позивач в судове засідання не з`явилась, до суду надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає, просить розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступних підстав. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Балаклійського районного управління юстиції у Харківській області, сторони перебувають у шлюбі з 11.06.2014 року (а.с.4). Ще до реєстрації шлюбу у сторін народилась дитина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] від 08.05.2014 року (а.с.9). За час подружнього життя сторонами не створено дружньої родини. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Положеннями ст. 200 ЦПК України визначено право суду ухвалювати рішення за результатами підготовчого провадження у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-16 00:00:00

06.08.2018 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про повернення судового збору, посилаючись на те, що ухвалою суду від 15 червня 2018 року заяву [PERSON], заінтересовані особи: державний нотаріус П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори Демяносова Валентина Федорівна, [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу на підставі ст.315 ЦПК України було залишено без розгляду, однак не вирішено питання щодо повернення судового збору. У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням)). Враховуючи викладене, суд вважає правильним вирішити питання про повернення заявнику сплаченої суми судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved