Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

06.12.2016 року представник ПАТ КБ ПРИВАТБАНК [PERSON] звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON], в якому просив стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ ПРИВАТБАНК заборгованість за угодою від 04.11.2014 року у розмірі 10627,01 гривень, а також судовий збір в сумі 1378 гривень, мотивуючи тим, що відповідачка зобовязання за вказаною вище угодою належним чином не виконала. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі та просив справу слухати без участі представника позивача, проти винесення заочного рішення в разі неявки відповідача не заперечував. Відповідачка в судове засідання не зявилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення, яке відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 11.06.2013 року [PERSON] приєдналась до Умов та правил надання банківських послуг, [PERSON], що розміщені в мережі Інтернет, які разом із заявою складають Договір банківського обслуговування від 11.06.2013 року та взяла на себе зобов'язання виконувати умови договору. Відповідно до Договору відповідачці було встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок № 26005053208212 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку [PERSON] і Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, смс-повідомлення або інших), що визначено і врегульовано Умовами та правилами надання банківських послуг. З метою створення сприятливих умов для виконання відповідачкою своїх зобов'язань за договором від 11.06.2013 року ПАТ КБ ПРИВАТБАНК та [PERSON] 04.11.2014 року уклали Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованності та приєднанню до Умов та правил надання продукту кредитних карт. У зв'язку з порушенням зобов'язань за угодою від 04.11.2014 року відповідачка станом на 06 листопада 2016 року має прострочену заборгованість, загальна сума якої, згідно розрахунку заборгованості за угодою від 04.11.2014 року (а.с.27), становить 10627 гривень 01 копійку. Таким чином встановлено, що боржник порушив зобовязання за угодою від 04.11.2014 року. Згідно частини 1 статті 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За такими обставинами, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 10627 гривень 01 копійки обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача, судові витрати, понесені позивачем та підтверджені письмовими доказами в сумі 1378 гривень.

Outcome: approved