Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

06.09.2017 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно після смерті [PERSON], померлої [INFO], яке складається з квартири [NUMBER], що розміщена у будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що [INFO] померла баба позивача - [PERSON]. За життя баба позивача мала у приватній власності квартиру [NUMBER], що складає 1/5 частину житлового будинку [ADDRESS], яка належала останній на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане Сьомою дистанцією цивільних споруд Полтавського відділення Південної залізниці від 23 лютого 1996 року. Також, [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все своє майно сину - [PERSON], тобто батькові позивача. Однак, батько позивача подав письмову заяву до Козельщинської державної нотаріальної контори про відмову від спадщини. Спадкоємцями за законом є позивач та сестра позивача - [PERSON]. [PERSON] подала писмову заяву до Козельщинської державної нотаріальної контори про відмову від спадщини. Позивач подав письмову заяву про прийняття спадщини. Позивач звернувся до Козельщинської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини, однак постановою нотаріуса відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, окільки відсутні документи, що засвідчують право власності спадкодавця на квартиру. Позивач, належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з'явився, заяв та клопотань до суду не подавав. Представник позивача, належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, представника у судове засідання не забезпечив, надав суду письмову заяву про розгляд справи без участі представника, позов визнає. Третя особа, Козельщинська державна нотаріальна контора, належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, представника у судове засідання не забезпечила, надала до суду заяву про розгляд справи без участі представника. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 24.02.2015 року (а.с.6). [PERSON] є рідним сином [PERSON], [PERSON] є рідним сином - [PERSON] (а.с.8 - 9). За життя [PERSON] складено заповіт від 29.08.2003 року, яким остання заповіла все своє майно сину - [PERSON] (а.с.23). Заповіт є зареєстрованим в Спадковому реєстрі та чинним (а.с.20, 51). Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно з ч.2 ст.1123 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Спадкоємець за заповітом [PERSON] 24.09.2014 року відмовився від спадщини (а.с.17). Таким чином спадкоємцями за законом є [PERSON], та [PERSON] Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. 24.09.2017 року [PERSON] подала заяву до Козельщинської державної нотаріальної контори про відмову від спадщини (а.с.18). 24.09.2014 року, тобто у строк, передбачений ст.1270 ЦК України, позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с.16). Таким чином, позивач прийняв спадщину. Відповідно до Витягу із Спадкового реєстру 08.09.2015 року заведено спадкову справу за №281/2014 (а.с.22, 50). Згідно довідки Новогалещинської селищної ради разом з померлою проживав [PERSON] (а.с.7). Таким чином, позивач є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину. 22.07.2017 року [PERSON] звернувся до Козельщинської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.15). 22.07.2017 року нотаріусом винесено постанову про відмову позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із відсутністю документа, який засвідчує право власності [PERSON] (а.с.15). Згідно технічного паспорта та відомостей Кременчузського міжміського бюро технічної інвентаризації право власності на спірну квартиру зареєстроване за померлою на підставі Свідоцтва про право власності на житло, видане 7 дистанцією цивільних споруд Полтавського відділення Південної залізниці від 23.02.1996 року (а.с.10 - 14, 25). Видача дублікату свідоцтва є неможливою (а.с.26). Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованих Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільного права може бути визнання права. Таким чином, є законні підстави для визнання позивача власником вказаної квартири.. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved