Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

07.07.2016 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 04.10.2015 року між ним та [PERSON] було укладено договір на поставку насіння люцерни на загальну суму 720 000 грн, за яким він передав відповідачці грошову суму, а остання зобов'язалася поставити йому на зазначену суму насіння люцерни, але свої зобов'язання не виконала. Позивач [PERSON] просив суд стягнути з [PERSON] на його користь суму основного боргу з урахуванням індексу інфляції в розмірі 766 816 грн 62 коп; відсотки в сумі 91 603 грн за користування чужими коштами; три відсотки річних в розмірі 14 735 грн та судовий збір в сумі 1 894 грн 83 коп. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, наолягав на його повному задоволенні. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи була сповіщена належним чином. Виходячи з наведеного, відповідно до положень ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який повідомлений належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідвиши письмові матеріали справи та оці-нивши докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, з на-ступних підстав. Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на невиконання відповідачкою зобов'язань за договором поставки. На підтвердження укладення договору поставки позивачем на-дано письмову розписку про отримання [PERSON] 04.10.2015 року на заку-півлю люцерни грошової суми 720 000 грн. У відповідності ст. 60 ЦПК України кожна сторона по справі повиння довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до положень ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачаль-ник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (стро-ки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших ці-лях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Відповідно до ст. 202 ЦПК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну чи припинення цивільних прав та обовязків. Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ч.1 ст. 655 ЦП України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ст. 662 ЦК України продавець зобовязаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно передати покупцеві його приналеж-ності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосується товару та під-лягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. За статтею 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Зі змісту письмової розписки вбачається, що [PERSON] 04.10.2015 року отримано від [PERSON] на закупівлю люцерни грошову суму 720 000 грн (а.с.5). Разом з тим, в порушення вимог ст.60 ЦПК України, суду не надано як самого договору поставки, так і будь-яких інших доказів існування між сторонами договірних відносин. Зі змісту розписки (а.с.5) неможливо встановити термін виконання зобов'язань, а також вста-новити, що саме відповідачка - [PERSON] є учасником договірних відносин з позивачем і належною стороною по справі, адже в розписці не зазначено ані по-батькові особи, яка отримала від [PERSON] грошові кошти, ані її адреса проживання. Таким чином, з огляду на відсутність будь-яких належних доказів існування між [PERSON] та [PERSON] цивільно-правових відносин, суд при-ходить до висновку про недоведеність позовних вимог позивача, а тому вважає за необхідне відмо-вити в задоволенні позову в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed