Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

05 серпня 2021 року позивач звернувся до суду до відповідача з відповідним позовом, який підписаний його представником, у якому зазначив, що 05 січня 2021 року позивач дав відповідачу в борг 4300 доларів США, що еквівалентно 121690 грн. На підтвердження цього останній склав розписку, за якою зобов`язався щомісячно виплачувати позивачу грошові кошти в національній валюті, у сумі еквівалентній 200 доларів США, до повного погашення боргу, а саме до 31 грудня 2022 року. У розписці відповідач зобов`язався сплачувати щомісячні платежі до 10 числа кожного місяця по 31 грудня 2022 року, та зобов`язаний був сплатити перший платіж до 10 лютого 2021 року. Крім цього у разі неможливості вчасно сплатити борг або його частину зобов`язався передати позивачу належну йому земельну ділянку. Лише 23.03.2021 року відповідач повернув частину позичених коштів в сумі 11200 грн., що еквівалентно 404,52 доларам США, більше виплат від нього не надходило. Посилаючись на невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань, позивач просив суд достроково стягнути з відповідача залишок боргу за позикою в сумі 110490 грн. та сплачений судовий збір. Позивач та його представник адвокат Приходько Є.В. (за договором про надання правової допомоги № 23-07-21/1 від 23 липня 2021 року) в судове засідання не з`явились, до суду направили заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, та не заперечували проти заочного порядку розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною, та вважає можливим згідно ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. З матеріалів справи убачається, що 05 січня 2021 року відповідач склав розписку за якою отримав від позивача у борг 4300 доларів США, що еквівалентно 121690 грн., за курсом долара до гривні на день складання розписки - 28,3 грн. за 1 долар США. За розпискою відповідач зобов`язався до 30.12.2022 року повернути борг в сумі 4300 доларів США, що еквівалентно 121690 грн. за курсом долара до гривні на день складання розписки, тобто на 05 січня 2021 року. Та зобов`язався в рахунок погашення боргу до 10 числа кожного місяця сплачувати 200 доларів США, за курсом валют у гривні на день передачі коштів, та здійснити перший платіж до 10.02.2021 року. В разі неможливості вчасно віддати борг, або його частину зобов`язався передати позивачу належну йому земельну ділянку ( а.с.57). 23 березня 2021 року відповідач перерахував позивачу на банківську картку, трьома платежами 11200 грн., які враховані позивачем в рахунок повернення боргу за розпискою, та за його розрахунком є еквівалентними 404,52 доларам США (а.с.16). З квітня 2021 року відповідач умови договору позики від 05 січня 2021 року не виконує, щомісячні платежі позивачу не сплачує. Статтею 1046 ЦК України\~передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України). Відповідно до частини першої\~статті 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. Вказані висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18). Суд доходить висновку, що наявна в матеріалах справи розписка, підтверджує укладення між сторонами договору позики. Вчинена сторонами письмова форма договору позики є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Своїм підписом відповідач засвідчив, що його волевиявлення є вільним, усвідомленим і відповідає його внутрішній волі, а умови договору зрозумілі і відповідають реальній домовленості сторін. Відповідно до статей\~526,\~530,\~610,\~611 ЦК України зобов`язання\~має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За частиною 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Матеріали справи свідчать, що відповідач порушив взяті на себе зобов`язання щодо щомісячного повернення грошових коштів, відповідно позивач має право достроково стягнути частину позики що залишилася та складає 110490 грн. З огляду на викладене, суд доходить висновку що позовні вимоги позивача є законними і обґрунтованими, та підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1104 грн. 90 коп. судового збору.

Outcome: approved