Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

05 вересня 2017 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про надання права на шлюб. Свої вимоги заявниця мотивує тим, що народилася [INFO] та є неповнолітньою. 02 липня 2016 року познайомилася із [PERSON], [INFO]. З останнім у неї склалися теплі і щирі стосунки. Між ними існує взаємне почуття любові та поваги один до одного. Вони мають намір зареєструвати шлюб, але вона не може реалізувати своє право на шлюб у зв'язку з тим, що не досягла шлюбного віку. Зазначає, що надання права на шлюб для неї є необхідним, так як на даний час вона вагітна. ЇЇ батьки [PERSON] та [PERSON] не заперечують проти укладення нею шлюбу із [PERSON] Посилаючись на викладені вище обставини, заявниця просить надати їй право на шлюб. В судове засідання заявниця [PERSON] не з'явилася, подала заяву про розгляд справи в її відсутність, заявлені вимоги підтримує (а. с. 26). Заінтересовані особи, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, подали заяви про розгляд справи без їхньої участі, просили заяву [PERSON] задовольнити (а. с. 7, 27, 28). Представник заінтересованої особи - Білопільського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області у судове засідання не з'явився. Начальник відділу Ворошило М. А. надіслала заяву про розгляд справи без участі їх представника, проти задоволення заяви [PERSON] не заперечують (а. с. 24). Представник заінтересованої особи - Органу опіки та піклування Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області у судове засідання також не з'явився. Селищний голова надіслав листа про розгляд справи без участі їх представника, проти задоволення заявлених вимог не заперечують (а. с. 20). У зв'язку з неявкою заявниці, заінтересованих осіб, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних доказів, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Згідно з ч. 3 ст. 234 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про надання права на шлюб. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму ВСУ №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» заява про надання особі, яка досягла чотирнадцяти років, права на шлюб (ст. 23 СК) повинна розглядатися судом в окремому провадженні (ч. 3 ст. 234 ЦПК). При цьому до участі в справі залучаються один або обоє батьків (усиновлювачів) неповнолітньої особи, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Заперечення батьків (піклувальників) щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. У відповідності з ч. 1 ст. 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Частиною другою статті 23 СК України передбачено, що за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Відповідно до ч. 1 ст. 27 СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] народилася [INFO] в м. Білопілля, Сумської області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та паспортом громадянина України, виданим 12 жовтня 2016 року Білопільським районним сектором Управління Державної міграційної служби України в Сумській області (а. с. 4-5). Із довідки дільничної лікарні смт. Миколаївка відділу охорони здоров'я Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області від 04 вересня 2017 року вбачається, що [PERSON] знаходиться на обліку у лікаря акушера - гінеколога Миколаївської лікарні з діагнозом вагітність 19-20 тижнів (а. с. 13). З викладених вище обставин, які підтверджуються письмовими доказами, встановлено, що бажання зареєструвати шлюб у [PERSON] та [PERSON], [INFO] є добровільним, ґрунтується на їх згоді, а надання права на шлюб відповідає їхнім інтересам. Батьки заявниці, [PERSON] та [PERSON], не заперечують проти укладення шлюбу між їхньою донькою та [PERSON] Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що заявниця має намір одружитись, але не може реалізувати своє право на шлюб, оскільки не досягла шлюбного віку. Судом не встановлено будь-яких обставин, які б вказували на те, що шлюб може зашкодити інтересам заявниці. Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] і надання їй права на шлюб, оскільки це відповідає інтересам заявниці. Одночасно із заявою про розгляд справи в її відсутність заявниця просила повернути судовий збір, який при зверненні до суду був сплачений надмірно (а. с. 27). Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 4, п. п. 4 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції Закону №1774-VIII від 06 грудня 2016 року, який набрав законної сили 01 січня 2017 року, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. За подання до суду заяви у справах окремого провадження сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2017 року складає 1600 грн. Тобто, при зверненні до суду із вказаною заявою заявниці необхідно було сплатити судовий збір у сумі 320 грн. Разом з тим, з квитанції про сплату судового збору №0.0.841978892.1 від 05 вересня 2017 року вбачається, що при зверненні до суду в порядку окремого провадження із заявою про надання права на шлюб заявниця [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп., що є більше, ніж 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Частиною першою статті 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про повернення заявниці судового збору в розмірі 320 грн. 00 коп. як такого, що надмірно сплачений при подачі заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved