Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-16 00:00:00

05 липня 2019 року до суду надійшла заява [PERSON] , заінтересовані особи - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Рівненський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Рівненської області, в якій вона просить надати їй право на шлюб з [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що понад рік вона зустрічається з [PERSON] , від якого у квітні 2019 року завагітніла та має намір народжувати їх спільну дитину. У червні 2019 року вони вирішили одружитися та звернулись до Рівненського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану. Однак, їм відмовили у прийнятті заяви з огляду на те, що вона не досягла шлюбного віку, встановленого ч.1 ст.22 СК України, а саме на момент звернення їй було менше 18 років. Реєстрація шлюбу з [PERSON] відповідає моїм інтересам, ми кохаємо один одного та зацікавлені у народженні нашої спільної дитини та реєстрації шлюбу з метою створення сім`ї до її народження. Вказала, що її батьки проти укладення шлюбу з [PERSON] не заперечують. [PERSON] офіційно працевлаштований, також має додаткове неофіційне джерело прибутку, а тому у змозі матеріально забезпечити її та їх майбутню дитину. Заявниця у судовому засіданні заяву підтримала повністю та просить її заяву задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні підтримав заяву [PERSON] та підтвердив намір на створення сім`ї. Заінтересовані особи [PERSON] , [PERSON] суду пояснили, що є батьками неповнолітньої та не заперечують проти задоволення заяви про надання права на шлюб. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення. Відповідно до відомостей паспорту [NUMBER] , заявник [PERSON] народилася [INFO] . Як вбачається із позовної заяви, понад рік вона зустрічається з [PERSON] , від якого у квітні 2019 року завагітніла та має намір народжувати їх спільну дитину. Згідно довідки №211, виданої КНП «Пологовий будинок» РМР 25 червня 2019 року, [PERSON] стоїть на обліку по вагітності у Жіночій консультації №2, вагітність 11 тижнів. У червні 2019 року заявник [PERSON] та [PERSON] вирішили одружитися та звернулись до Рівненського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Рівненської області. Однак, їм відмовили у прийнятті заяви з огляду на те, що [PERSON] не досягла шлюбного віку, встановленого ч.1 ст.22 СК України, а саме на момент звернення їй було менше 18 років. Тому вона звернулася до суду із вказаною заявою, у якій просить суднадати їй право на шлюб з [PERSON] , [INFO] , в судовому порядку. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з положеннями ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб. Відповідно до роз`яснень п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» заява про надання особі, яка досягла чотирнадцяти років, права на шлюб (ст. 23 СК України) повинна розглядатися судом в окремому провадженні. При цьому до участі в справі залучаються один або обоє батьків (усиновлювачів) неповнолітньої дитини, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Заперечення батьків (піклувальників) щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Згідно ст. 22 СК України, шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до ст. 23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Право на шлюб чоловіка та жінки, які досягли шлюбного віку, закріплено у статті 12 Конвенції про захист прав людини і основних свобод. Відповідно до ч.1 ст.27 СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Враховуючи інтереси неповнолітньої заявниці, враховуючи думку заінтересованих осіб та дослідивши докази у їх сукупності суд приходить до переконання, що надання права на шлюб не суперечитиме інтересам неповнолітньої [PERSON] , а тому вимоги, викладені у заяві підлягають до задоволення

Outcome: approved