Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

06.07.2018 року [PERSON] через представника - [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення із [PERSON] боргу за договором позики. В обгрунтування позову зазначив, що згідно договору позики від 16.03.2017 року надав відповідачу грошові кошти в сумі 8000 доларів США на три місяці зі сплатою відсотків у розмірі 4% щомісячно, які остання зобов'язувалась повернути 16.06.2017 року, що підтверджується власноруч написаною розпискою відповідача. Однак відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання та станом на 06.07.2018 року грошові кошти не повернула, а тому просить стягнути з відповідача на його користь 211438 грн. 24 коп. основного боргу за договором позики, що еквівалентно 8000 доларам США та 132492 грн. 48 коп. відсотків за користування позикою, що еквівалентно 5013 доларам США. Ухвалою суду від 17.07.2018 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с.17-18). Ухвалою суду від 22.11.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 49-50). Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, надали до суду клопотання про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.57, 61). Відзиву на позов не подала. Суд, дослідивши зібрані в судовому засіданні докази в їх сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що 16.03.2017 року між сторонами укладено договір позики, відповідно до якого відповідач отримала в борг у позивача кошти в сумі 8000 доларів США на три місяці зі сплатою відсотків за користування позикою у розмірі 4% щомісячно та зобов'язувалась повернути кошти 16.06.2017 року, що підтверджується розпискою складеною відповідачем (а.с.6). Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку , що встановлені договором. У відповідності до ч.1 ст. 1048 ЦПК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до вимог ст.ст. 526, 612 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов Договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Як вбачається з матеріалів справи, строк повернення боргу наступив 16.06.2017 року, однак до цього часу борг відповідачем не повернуто, що підтверджується наявністю боргового документа у позивача. Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Відповідно до вимог статті 192 ЦК України гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. За змістом статті 524 ЦК України грошовим визнається зобов'язання, виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Загальні положення виконання грошового зобов'язання закріплені у статті 533 ЦК України, зокрема: грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях; якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом; використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. У частині третій статті 533 ЦК України закріплено, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Згідно довідки ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» станом на 06.07.2018 року (день подання позову) офіційний курс продажу гривні до долара США встановлений НБУ становить 2642,9780 грн. за 100 доларів США (а.с.9). Оскільки відповідач свої зобов'язання за договором не виконала, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума боргу за основним зобов'язанням 211438 грн. 24 коп., що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 06.07.2018 року становить 8000 доларам США, а також заборгованість зі сплати відсотків за користування позикою за період з 16.03.2017 року по 06.07.2018 року, які згідно розрахунку позивача складають 132492 грн. 48 коп., що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 06.07.2018 року становить 5013 доларам США. Таким чином, оскільки в судовому засіданні знайшли своє підтвердження обставини щодо порушення відповідачем зобов'язання за договором позики перед позивачем та порушення ним вказаних вище норм законодавства, тому суд прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог та задоволення позову. У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 3439 грн. 31 коп.

Outcome: approved