Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

05.06.2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, яким просив суд визнати неправомірними бездіяльність відповідача щодо не повірки засобу обліку підігрітої води і дії по нарахуванню вартості підігрітої води з розрахунку нормативу (норми) споживання на одну особу та зобов'язати відповідача КП Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» повірити встановлений у його квартирі засіб обліку підігрітої води і здійснити перерахунок вартості спожитої ним підігрітої води з врахуванням показів засобу обліку води з жовтня 2013 року до дня звернення до суду. Ухвалою суду від 29.10.2014 року позовні вимоги позивача [PERSON] до КП Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» в частині зобов'язати комунальне підприємство Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» повірити встановлений у його квартирі засіб обліку підігрітої води і здійснити перерахунок вартості спожитої ним підігрітої води з врахуванням показів засобу обліку води з жовтня 2013 р. по цей час - залишено без розгляду. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 29.10.2014 року в задоволені позову було відмовлено повністю ( а.с.54-57). Позивач оскаржив судове рішення та вищезазначену ухвалу суду від 29.10.2014 року до Апеляційного суду Київської області ( а.с.59-60). Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 16.12.2014 року ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду від 29.10.2014 року скасовано в частині залишення без розгляду позовної вимоги про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок вартості спожитої підігрітої води в період з жовтня 2013 року по дату звернення з позовом, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. До початку розгляду справи по суті залишених позовних вимог без розгляду позивач уточнив свої вимоги та просить суд зобов'язати відповідача здійснити перерахунок вартості спожитої підігрітої води з врахуванням показів засобу обліку води з жовтня 2013 року по 29.09.2014 року. У судовому засіданні позивач повністю підтримав зазначені позовні вимоги, пославшись на обставини та підстави, викладені у позовній заяві, просить суд позов задовольнити, а також зазначив що 24.09.2014 року відповідачем було повірено та прийнято в експлуатацію вузол обліку гарячого водопостачання в його квартирі, який виявився технічно справним, тому показники до його повірки є дійсними з жовтня 2013 року по день встановлення після повірки, а саме 29.09.2014 року. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала повністю, пославшись на обставини та підстави, викладені у запереченні ( а.с.29-31), а також зазначила, що згідно Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» вимірювальний засіб гарячого водопостачання, встановлений в квартирі позивача, не був вчасно повірений з вини позивача, тому в задоволені позовних вимог слід відмовити. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи та надані суду докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок вартості спожитої підігрітої води з врахуванням показів засобу обліку води з жовтня 2013 року по 29.09.2014 року до задоволення не підлягають виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] являється споживачем послуг, які надає відповідач КП БМР «Білоцерківтепломережа» у відповідності до укладеного договору від 28.11.2012 року, о/р № 87371-0 в квартиру позивача за адресою: [ADDRESS]. В квартирі встановлений засіб обліку гарячого водопостачання № 230277 ( а.с. 2-4). Відповідно до п.19 п.п.4 зазначеного договору виконавець зобов'язаний контролювати установочні міжповіречні інтервали, проводити періодичну повірку квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж. Згідно з ч. 2 ст. 11 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» засоби вимірювальної техніки, на які поширюється державний метрологічний нагляд, дозволяється застосовувати, випускати з виробництва, ремонту та в продаж і видавати напрокат лише за умови, якщо вони пройшли перевірку або державну метрологічну атестацію. Тобто не перевірний засіб обліку не повинен застосовуватися для розрахунків за енергію. У відповідності з вимогами ст. 28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» засоби вимірювальної техніки, в тому числі і засоби обліку холодної та гарячої води, які перебувають в експлуатації підлягають періодичній повірці. Підприємства, організації та фізичні особи зобов'язані своєчасно ( з урахуванням установлених міжповірочних інтервалів) подавати ці засоби на повірку. Відповідно до частини 3 ст. 28 Закону України «Про внесення змін до Закону «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 15.06.2004р. № 1765-ІУ, порядок подання фізичними особами, що не є суб'єктами підприємницької діяльності, власниками засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань якими використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду) на періодичну повірку цих засобів та оплати за роботи, пов'язані з повіркою, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.10.1.8. «Правил технічної експлуатації систем теплопостачання комунальної енергетики України», затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19.01.1999р. № 9 (із змінами і доповненнями, внесеними наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 29.12.2004 року № 234) вузол обліку після приймання його в експлуатацію перебуває на балансі абонента, який несе відповідальність за зберігання приладів, пристроїв вузла, цілісність пломб, комплектність експлуатаційної документації, своєчасність проведення повірки приладів. Згідно п.10.2.1. цих Правил кожний прилад обліку повинен проходити періодичну повірку із встановленим для кожного конкретного типу міжповірочним інтервалом. Прилади, термін дії повірки яких закінчився, до експлуатації не допускаються. Прилади обліку на момент випуску з виробництва або ввезення на територію України партіями повинні бути занесеними до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, допущених до застосування в Україні, або такими, що пройшли державну метрологічну атестацію. Вибір приладів для використання на вузлі обліку споживача здійснює споживач за погодженням з теплопостачальною організацією (п.10.2.4. Правил). Обов'язковість державної метрологічної повірки встановлена ст. 28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 11.02.1998 року № 113/98-ВР та передбачена п. 15 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630 « далі «Правила № 630», де визначено, що: «засоби обліку води і теплової енергії, встановлені у квартирі (будинку садибного типу) та на вводі у багатоквартирний будинок, підлягають періодичній повірці»; «періодична повірка засобів обліку води і теплової енергії проводиться у строк, що не перевищує одного місяця. За цей час споживач оплачує відповідні послуги у такому порядку: з централізованого постачання холодної та гарячої води згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередні три місяці»; «у разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню, плата за послуги з моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання». Відповідно до ч. 1, 2 п.21 «Правила № 630» № «... плата справляється за нормами споживання з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та ведення особистого підсобного господарства». Судом встановлено і не заперечується сторонами, що лічильник гарячої води КВ-1,5 № 230277 в квартирі позивача [PERSON] було взято на абонентський облік КП БМР «БЦТМ» 22.08.2006 року, який пройшов останню повірку в 3 кварталі 2006 року. Таким чином, даний лічильник перебував в експлуатації 7 років, що суперечить ГОСТу 2874, яким міжповірочний інтервал для лічильників води встановлений 4 роки. За змістом наведених норм, у випадку не проведення перевірки зазначеного обліку по закінченню міжповірочного інтервалу лічильник гарячої води не може вважатись таким, що має нормовані метрологічні характеристики, тому відповідачем правомірно нараховувалась оплата послуг з підігріву води згідно з нормами споживання, оскільки зазначений засіб обліку підлягав періодичній повірці. При вирішені спору по суті позовних вимог суд враховує, що засіб обліку гарячого водопостачання № 230277 встановлений в квартирі позивача, не був вчасно повірений по вині позивача, який проігнорував повідомлення відповідача від 17.07.2013 року ( а.с. 32-33), не допустив до квартири контролера, не прийняв мір щодо вчасної повірки засобу обліку, а лише написав скаргу і отримав відповідну відповідь з роз'ясненнями та повідомленням про необхідність допустити контролера до квартири ( а.с. 4-5). Лише після відкриття провадження у справі, а саме 11.08.2014 року позивач звернувся до відповідача із письмовою заявою про здійснення чергової повірки лічильника ( а.с.27), яка була належним чином оформлена та прийнята відповідачем і здійснена повірка лічильника в установленому порядку ( а.с. 47-48). Враховуючи наведене суд вважає, що засіб обліку гарячої води в квартирі позивача не пройшов вчасно повірку по вині самого споживача, відповідач діяв правомірно нараховуючи споживачу оплату послуг згідно з нормами споживання, а тому в задоволені позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed