Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-25 00:00:00

06.03.2019 року [PERSON], в особі свого представника адвоката Кузнєцової Оксани Петрівни, звернувся до Великоновосілківського районного суду Донецької області із позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Вимоги позивача мотивовано тим, що [INFO] року помер його дідусь [PERSON], після смерті якого залишилася спадщина у вигляді домоволодіння, розташованого по [ADDRESS]. Вказана спадщина була прийнята його дружиною [PERSON] фактично шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на день смерті. [INFO] року померла бабуся позивача [PERSON]. Після смерті бабусі відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 8,0807 га., кадастровий № [NUMBER], цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельної ділянки площею 7,5007 га., кадастровий № [NUMBER], цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та домоволодіння, що було прийнято бабусею у спадщину, проте неоформлене за життя. Постановою державного нотаріуса Великоновосілківської державної нотаріальної контори Кравець С.В. йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння в зв'язку з тим, що ним не було надано документу, що посвідчує право власності на домоволодіння та документ, що посвідчує державну реєстрацію на нього, зазначене змушує його звернутися до суду із позовом. В судове засідання позивач, його представник не з'явилися, до суду надійшли заяви, в яких позов підтримали, просили його задовольнити, вважаючи вимоги законними та обґрунтованими. Відповідач [PERSON] до суду не з'явилася, надала заяву в якій клопотала про розгляд справи за її відсутності із зазначенням про повне визнання позовних вимог з проханням задовольнити позов. При даних обставинах суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявними документами. [INFO] року в [ADDRESS] помер дідусь позивача [PERSON], у віці 66 років про що виконкомом Новопетриківської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області в Книзі реєстрації смертей [INFO] зроблено відповідний актовий запис за №21 та видано Свідоцтво про смерть серія [NUMBER]. За життя [PERSON] не було складено заповіту. Згідно довідки №245, виданої 19.02.2019 року виконавчим комітетом Новопетриківської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, [PERSON], [INFO], з 1963 року зареєстрований та мешкав за адресою: [ADDRESS], вибув у зв'язку зі смертю, яка настала [INFO] року. Разом з ним за вказаною адресою проживали: дружина, [PERSON], [INFO], з 1963 року по день смерті, яка настала [INFO] року. Більше в даному будинку ніхто не зареєстрований та не проживає. Таким чином, відповідно до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України, дружина померлого [PERSON] є такою, що прийняла спадщину, адже заяви до спливу шестимісячного строку від дня відкриття спадщини, про відмову від спадщини вона не подавала. [INFO] року померла [PERSON] у віці 77 років, про що 11 числа липня місяця 2017 року складено відповідний актовий запис за № 15, про що 11.07.2017 року виконкомом Опитненської сільської ради Бахмутського району Донецької області було видано Свідоцтво про смерть серія [NUMBER]. Позивач є онуком [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 29.12.1985 року, Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 16.11.2012 року, Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 01.02.1964 року. Згідно заповіту складеного від імені [PERSON], який 08.06.2016 року був посвідчений секретарем виконкому Опитненської сільської ради Бахмутського району Донецької області Костюченковою О.О. та зареєстрований в реєстрі за № 62 відповідно до якого земельну ділянку площею 8,08 га. кадастровий № [NUMBER], що розташована п. 393 на території Новопетриківської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, земельну ділянку площею 7,5006 га п. № 394 Новопетриківської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, земельну частку (пай) площею 6,1 га. у землі, що перебуває у колективній власності КСП «Знам'я Леніна» вона заповіла своїй дочці - [PERSON], [INFO]. Книгою 6 Цивільного кодексу України регулюються відносини пов'язані зі спадковим правом. Ст. 1261 ЦК України визначається, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Ст. 1220 ЦК України встановлюється, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Ч. 1-3 ст. 1223 ЦК України визначається, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Ст. 1245 ЦК України встановлюється, що частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом. Таким чином, оскільки батько позивача [PERSON] помер [INFO] року, тобто раніше своєї матері [PERSON], позивач отримав спадкування разом зі спадкоємцями першої черги за правом представлення. Ч.1 ст. 1296 ЦК України, встановлюється що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Ч. 3 цієї статті встановлюється, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст.. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Після спливу шестимісячного строку, відповідач звернувся до Великоновосілківської державної нотаріальної контори та оформила спадкове майно за заповітом - земельну ділянку. Постановою державного нотаріуса Великоновосілківської державної нотаріальної контори Кравець С.В. №1868/02-14 від 18.12.2018 року позивачу було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] року бабусі [PERSON] на житловий будинок розташований по [ADDRESS], через те, що ним не надано правовстановлюючого документу на майно та документу, що підтверджує проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, а також в зв'язку з тим, що не надано договору про розподіл часток у спадщині, укладений нотаріально між ним та іншим спадкоємцем за законом - [PERSON]. З відповіді КП «Великоновосілківське РБТІ» № 50, виданої 21.02.2019 року на запит адвоката Кузнєцової О.П., вбачається, що згідно архівних даних станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано. Відповідно до відомостей Технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS], виготовленого Комунальним підприємством «Великоновосілківське районне БТІ» станом на 21.11.2017 рік, [PERSON] належить домоволодіння яке складається з житлового будинку (А-1) загальною площею 56,5 м 2 , з якої житлової -32,5 та допоміжної - 33,0, побудованого у 1964 році , підвалу (П) - у 1963 році, тамбуру (а-1 ) - у 1964 році, веранди (а'-1) - у 1970 році, літньої кухні (Б-1) - у 1963 році, сараю (В-1) - у 1963 році, гаражу (Г-1) - у 1977 році, сараю (Е-1) - 1963 році, колодязю (К) - 1963 році, огорожі (№1) - у 1977 році, воріт (№2) - у 1977 році. Відповідно до довідки щодо показників на житловий будинок, господарські будівлі [ADDRESS], виданої 21.11.2017 року Комунальним підприємством «Великоновосілківське РБТІ», самочинного будівництва не має. З дослідженої в судовому засіданні довідки №246, виданої 19.02.2019 року виконавчим комітетом Новопетриківської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області вбачається, що згідно запису в по господарчій книзі, особовий рахунок №452, Новопетриківської сільської ради, житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], з 1963 року значиться за [PERSON], який помер [INFO] року. Зі змісту позову [PERSON] вбачається, що між ним та спадкоємцем [PERSON] було визначено, що позивач оформить спірне домоволодіння, вказане зокрема підтверджується заявою відповідача про визнання позовних вимог. Згідно ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Ч. 3 цієї статті встановлюється, що спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Проте на сьогоднішній час виконати вказані ч. 3 ст. 1267 ЦК України вимоги виконати неможливо в зв'язку з тим, що інше майно у спадкодавця відсутнє, а також через відсутність правовстановлюючого документу на будинок. В порядку ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Приписами ст.ст. 1216-1220 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків(спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Частиною 5 ст. 1268 ЦК України встановлюється, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Виходячи зі змісту наведеної норми і відповідно до встановлених у даній справі обставин відсутність правовстановлюючого документу на майно спадкодавця не може обмежувати права власника, з огляду на що, позивач не може ефективно скористатися своїм правом власності, яке гарантує стаття 1 Протоколу № 1. Одночасно, у відповідності до змісту статті 386 ЦК України,захисту підлягають не тільки права і законні інтереси власників майна, а й осіб які є потенційними власниками та правомірно володіють майном на підставах передбачених законом виходячи зі змісту правочину, тобто в яких із зверненням до суду лише виникне право власності. Враховуючи те, що спадщину у вигляді домоволодіння після смерті [PERSON] прийняв її онук [PERSON], а інший спадкоємець, який також прийняв спадщину - дочка спадкодавця [PERSON] не заперечує проти задоволення позовних вимог, в судовому засіданні встановлено правомірність звернення заявника до суду із заявленими вимогами, оскільки про це свідчать письмові докази, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved