Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-26 00:00:00

04 лютого 2020 року позивачка, [PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат на лікування (ціна позову 8868 грн.), мотивуючи тим, що 23 червня 1991 року в с. Морозів Дунаєвецького району, відповідач, керуючи мотоциклом, грубо порушив Правила дорожнього руху, в результаті чого здійснив на неї наїзд, спричинивши їй тяжкі тілесні ушкодження. Від кримінальної відповідальності відповідач був звільнений за актом амністії. В наслідок ДТП вона стала інвалідом ІІ групи. Ці обставини підтверджені постановою про припинення кримінальної справи від 30 липня 1991 року. Вона потребує постійного відновлювального лікування, для чого потрібно щорічно проходити два курси лікування, вартість шести курсів лікування за 2017-2019роки складає 8868 грн. Рішенням Дунаєвецького районного суду від 7 березня 2007 року з відповідача стягнуто на її користь вартість курсів лікування за 2005-2007рр., рішенням від 9 вересня 2010 року - за 2008-2010рр., рішенням від 28 березня 2014 року - за 2011-2013рр., рішенням від 13 березня 2017р. за 2014-2016 р. . Відповідач постійно категорично відмовляється відшкодовувати їй вартість лікування в добровільному порядку, а тому звертається до суду і просить стягнути з відповідача на її користь у відшкодування витрат на лікування за 2017-2019роки - 8868 грн.. Представник позивачка по довіреності [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак подав заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення судової повістки, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутності та відзив на позов до суду не надходило. Зі згоди представника позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280-287 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалив проводити розгляд даної справи у відсутності сторін по наявних матеріалах. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області по цивільній справі №674/116/17 провадження 2/674/1473/16-ц від 13.03.2017 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] витрати на лікування за 2014-2016р.р. в сумі 10285,80 грн., що підтверджується копією відповідного рішення. Судом встановлено, що [INFO] в с. Морозів Дунаєвецького району Хмельницької області, [PERSON] , керуючи мотоциклом, порушив Правила дорожнього руху і здійснив наїзд на [PERSON] , спричинивши їй тяжкі тілесні ушкодження і був звільнений від кримінальної відповідальності внаслідок акту амністії, що підтверджується постановою від 30.07.1991 року ( а.с.6-7). Внаслідок ДТП позивачка стала інвалідом П групи, потребує два рази на рік курсів лікування, що підтверджується довідкою Дунаєвецької ЦРЛ №1087 ( а.с.8-9). Згідно ст.ст.1195, 1202 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Вартість одного курсу лікування становить 1478 грн., що підтверджується довідкою з аптеки №1 м.Дунаївці та рецептами Дунаєвецької ЦРЛ. За період 2017-2019р.р. позивачка пройшла шість курсів лікування і загальні витрати на лікування становлять 8868 грн., які відповідач відмовляється відшкодувати в добровільному порядку. Отже, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки додаткові витрати, викликані необхідністю проходження курсів лікування, які документально підтвердженні. Відповідно до ст.141ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в сумі 840,80 грн.

Outcome: approved