Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-04 00:00:00

05 лютого 2018 року позивачі звернулись до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилаються на те, що на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП № 036140 від 20 квітня 2001 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 15515, [PERSON], належала земельна ділянка площею 7,660 га з цільовим призначенням ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах згідно з планом на території Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. 30 серпня 2010 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 203, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалось і взагалі все те, що по закону буде належати їй на день смерті заповіла їм [PERSON] та [PERSON]. 26 січня 2014 року [PERSON] померла, після смерті якого відкрилась спадщина на вищезазначену земельну ділянку. В установлений законом термін вони звернулись до Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та 30 січня 2018 року звернулись із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкову земельну ділянку, однак їм відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки площа спадкової земельної ділянки, яка зазначена у правовстановлюючому документі про її належність спадкодавцю не збігається з площею земельної ділянки, зазначеній у витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Тобто площа земельної спадкової ділянки 7,660 га у Державному акті зазначена помилково, замість вірної площі 7,0660 га. У звязку з чим, вони вимушені звернутись до суду та просять визнати за ними в рівних частках право власності на земельну ділянку площею 7,0660 га в межах згідно з планом на території Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП № 036140, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 15515, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої 26 січня 2014 року. У судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не з'явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи не подавали. Представник позивачів [PERSON] та [PERSON] [PERSON] у судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити (а.с.\~80). Представник відповідача Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності згідно чинного законодавства (а.с. 38). Представник третьої особи Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 37). Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05\~квітня 2018 року задоволено заяву позивача [PERSON] про витребування доказів (а.с. 43-44). У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що згідно засвідченої позивачами копії державного акта на право приватної власності на землю серії I-ДП № 036140 від 20 квітня 2001 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 15515, виданого на підставі рішення 18 сесії ХХІІІ скликання Миколаївської сільської Ради народних депутатів № 3 від 13 лютого 2001 року, [PERSON], яка мешкає в с. Нове належить земельна ділянка площею 7,660 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах згідно з планом на території Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області (а.с. 9), що також підтверджується засвідченою копією рішення 18 сесії ХХІІІ скликання Миколаївської сільської ради від 13 лютого 2001\~року (а.с. 52) та довідкою Виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області № 571 від 11 травня 2018 року (а.с. 54). 30 серпня 2010 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 203, згідно все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось і взагалі все те, на що по закону буде належати їй на день смерті заповіла [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10, 68 зворот). 26 січня 2014 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 547888 від 27 січня 2014 року (а.с. 8, 64 зворот). Судом установлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із окремими заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої 26 січня 2014 року (а.с. 63, 63 зворот) та із спільною заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с. 69). Окремими листами Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області № 134/02-14 та № 135/02-14 від 30 січня 2018 року, [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначену вище земельну ділянку після смерті [PERSON], померлої 26\~січня 2014 року, оскільки до нотаріальної контори представлений державний акт на право приватної власності І-ДП № 036140 на спадкову земельну ділянку площею 7,660 га, виданий 20 квітня 2001 року Миколаївською сільською радою на ім'я спадкодавця, та витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №\~НВ-1205598872017 від 13 грудня 2017 року щодо земельної ділянки площею 7,0660 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, Належної [PERSON] на підставі вищезазначеного державного акту, в яких наявні розбіжності щодо площі спадкової земельної ділянки (а.с. 74, 74 зворот). [PERSON] з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-1205598872017 від 13 грудня 2017 року, [PERSON], РНОКПП [NUMBER], на праві приватної власності на підставі Державного акта від 20 квітня 2001 року серії І-ДП № 036140, належить земельна площею 7,0660 га, кадастровий номер 1223284000:01:013:0145, розташована на території Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області (а.с. 11-13, 70-72). У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом. [PERSON] ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Виходячи із вимог ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, зазначені в заповіті. Так, ч. 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Матеріали спадкової справи № 123/2014 після смерті [PERSON] містять звернення позивачів до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини (а.с. 63, 63 зворот). У зв'язку з тим, що матеріалами справи підтверджений факт належності на праві приватної власності [PERSON] зазначеного вище нерухомого майна земельної ділянки площею 7,0660 га, кадастровий номер 1223284000:01:013:0145, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах згідно з планом на території Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, спадкоємцями якої є [PERSON] та [PERSON], які мають право на зазначене майно в порядку спадкування за заповітом, інших спадкоємців за заповітом або за законом, які мають право на обовязкову частку у спадщині, які звернулися протягом встановленого строку до нотаріуса з приводу прийняття спадщини не містять, доказів на підтвердження переходу права власності на спадкову земельну ділянку після смерті спадкодавця матеріали справи не містять, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову і за позивачами належить визнати в рівних частках право власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved