Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

05 вересня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, в якому просить суд визнати недійсним державний акт ЯЕ № 384091 від 14.11.2007 р. та скасувати державну реєстрацію державного акту на право власності на земельну ділянку ЯЕ № 384091 від 14.11.2007 р., зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010761501685, виданого на імя [PERSON], на земельні ділянки площею 2,5692 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться на території Вязівської сільської ради Охтирського району. Свої вимоги мотивує тим, що він ([PERSON]) отримав у спадок після смерті його батьків: [PERSON] та [PERSON] земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Вязівської сільської ради Охтирського району. При складані державного акту серія ЯЕ № 384091 було допущено помилку, а саме помилково вказано розміри, конфігурацію, площі та кадастрові плани земельних ділянок [PERSON] замість земельних ділянок [PERSON], що позбавляє можливості користуватися та розпоряджатися на свій розсуд земельними ділянками. Представник позивача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений. Представники відповідачів [PERSON] держгеокадастру в Охтирському районі Сумської області, Охтирської районної державної адміністрації Сумської області в судовому засіданні не заперечували проти задоволення позову. Представник третьої особи - Вязівської сільської ради Охтирського району в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Заслухавши пояснення представника позивача, представників відповідачів, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, при цьому суд виходить з наступного. Згідно\~ст. 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. \~Згідно ч. 1ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно\~ст. 17 ЗК України\~землями сільськогосподарського призначення у межах району та за межами населених пунктів розпоряджаються районні державні адміністрації. Згідно\~ст. 125 Земельного кодексу України\~(в редакції, чинній на час видачі позивачу спірного державного акта на право власності на земельну ділянку) (надалі\~ЗК України), право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами (ч. 1\~ст. 126 ЗК України в редакції, чинній на час видачі позивачу спірного державного акта на право власності на земельну ділянку). Встановлено, що відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серія СМ № 0201725, виданого члену АПП «Жовтень» Охтирського району Сумської області [PERSON] на підставі рішення Охтирської районної державної адміністрації від 26.02.1997 року № 91, [PERSON] належало право на земельну частку (пай) у землях, які перебували у колективній власності АПП «Жовтень» розміром 3,12 умовних кадастрових гектара. Рішення Вязівської сільської ради Охтирського району від 22.02.2001 р. 13 сесії 23 скликання затверджено площі земельних ділянок (паїв) власникам сертифікатів АПП «Жовтень» (261 чол.) та передано у приватну власність та виділено в натурі земельні частки (паї) власникам сертифікатів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва . Згідно додатку до рішення Вязівської сільської ради Охтирського району від 22.02.2001 р. були передані у приватну власність та виділені в натурі земельні частки (паї) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: [PERSON] земельна частка (пай) під № 96 площею по 2,57 (рілля 2,41 га, сіножаті 0,16 га), [PERSON] земельна частка (пай) під № 95 площею по 2,57 (рілля 2,41 га, сіножаті 0,16 га). Судом встановлено, що 13.06.2000 р. померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-БП № 080207 від 14.06.2000 р. Відповідно до свідоцтва про спадщину за заповітом від 11.07.2001 р., виданого Охтирською районною державною нотаріальною конторою, [PERSON] є спадкоємцем після смерті [PERSON] на спадкове майно, що складається з земельної частки (паю), розміром 3,12 умовних кадастрових гектара, яка належала померлій на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серія СМ № 0201725. Встановлено, що розпорядженням голови Охтирської районної державної адміністрації № 193 від 28.03.2007 р. [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку на території Вязівської сільської ради із земель колишнього АПП «Жовтень» загальною площею 2,56 га (ділянка № 95 ріллі - 2,40 га, сіножаті 0,16 га), яка була успадкована [PERSON] після смерті матері [PERSON] (сертифікат на земельну частку (пай) серія СМ № 0201725). 14.11.2007 р. [PERSON] на підставі розпорядження голови Охтирської районної державної адміністрації № 193 від 28.03.2007 р. було видано держаний акт на право власності на земельну ділянку ЯЕ № 384091 на земельну ділянку площею 2,5692 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Вязівської сільської ради Охтирського району, який було зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010761501685. Встановлено також, що 27.03.2001 р. [PERSON] на підставі рішення \~13-ї сесії 23-го скликання Вязівської сільської ради від 22.02.2001 р. було видано держаний акт на право приватної власності на землю серія ІІ-СМ № 041759 на земельну ділянку площею 2,57 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Вязівської сільської ради Охтирського району, який було зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 809. 17.10.2002 р. [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-БП № 143265 від 19.10.2002 р. Відповідно до свідоцтва про спадщину за законом від 25.06.2003 р., виданого державним нотаріусом Охтирської районної державної нотаріальної контори, [PERSON] є спадкоємцем після смерті [PERSON] на спадкове майно, що складається з приватної земельної ділянки площею 2,57 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Вязівської сільської ради, що належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-СМ № 041759, виданого 27.03.2001 р. на підставі рішення \~13-ї сесії 23-го скликання Вязівської сільської ради від 22.02.2001 р. Встановлено, що 07.07.2003 р. [PERSON] отримав державні акти на право власності на земельні ділянки розташовані на території Вязівської сільської ради Охтирського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, видані на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого Охтирською районною державною нотаріальною конторою 25.06.2003 р.: - серія СМ № 131122 на земельну ділянку площею 2,4079 га, опис меж А [PERSON], Б [PERSON], В [PERSON], Г землі с/ради, проїзд, Д [PERSON]; - серія СМ № 131123 на земельну ділянку площею 0,1613 га, опис меж А землі с/ради, проїзд, Б [PERSON], В . [PERSON], Г [PERSON], Д [PERSON] Відповідно до копій планів розміщення земельної частки (паю) на території Вязівської сільської ради Охтирського району [PERSON] була передана у приватну власність та виділена в натурі земельна частка (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва під номером 96, а [PERSON] - під номером 95. Відповідно до копій актів про передачу та прийом земельної частки в натурі від 2001 р. [PERSON] було передано в натурі земельну ділянку № 95 для ведення сільськогосподарського виробництва площею 2,57 га, з яких рілля 2,41 га з описом меж земельної ділянки: від А до Б [PERSON], від Б до В [PERSON], від В до Г [PERSON], від Г до Д землі с/ради, проїзд, від Д до А [PERSON]; сіножаті 0,16 га з описом меж земельної ділянки: від Е до Ж землі с/ради, проїзд, від Ж до З [PERSON], від З до И . [PERSON], від И до Й [PERSON], від Й до Е [PERSON], а [PERSON] було передано в натурі земельну ділянку № 96 для ведення сільськогосподарського виробництва площею 2,57 га, з яких рілля 2,41 га з описом меж земельної ділянки: від А до Б [PERSON], від Б до В [PERSON], від В до Г [PERSON], від Г до Д землі с/ради, проїзд, від Д до А [PERSON]; сіножаті 0,16 га з описом меж земельної ділянки: від Е до Ж землі с/ради, проїзд, від Ж до З [PERSON], від З до И . [PERSON], від И до Й [PERSON], від Й до Е [PERSON] Таким чином, рішенням Вязівської сільської ради Охтирського району від 22.02.2001 р. 13 сесії 23 скликання про затвердження площ земельних ділянок (паїв) власникам сертифікатів АПП «Жовтень» (261 чол.) та передачу у приватну власність та виділення в натуру земельних часток (паїв) власникам сертифікатів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва [PERSON] і [PERSON] були передані та виділені в натуру різні земельні ділянки. Як вбачається з копії державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 384091 виданого 14.11.2007 р. [PERSON] як спадкоємцю після смерті [PERSON] на підставі розпорядження голови Охтирської районної державної адміністрації № 193 від 28.03.2007 р. на земельну ділянку площею 2,5692 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, опис меж земельної ділянки ділянка № 1 А до Б землі гр. [PERSON], Б до В землі гр. [PERSON], В до Г землі гр. [PERSON], Г до Д землі гр. [PERSON], Д до А землі гр. [PERSON]; ділянка № 2 А до Б землі загального користування, проїзд, Б до В землі гр. [PERSON], В до Г землі гр. [PERSON], Г до Д землі гр. [PERSON], Д до А землі гр. [PERSON] Таким чином, судом встановлено, що вказаний вище державний акт серія ЯЕ № 384091 помилково було видано на земельну ділянку, яка була успадкована [PERSON] після смерті [PERSON], на яку 07.07.2003 р. вже були видані державні акти на право власності на земельні ділянки серія СМ № 131122 та серія СМ № 131123. Відповідно до\~ст. 152 ЗК України\~власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. \~\~\~\~\~Статтею 155 ЗК України\~передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. \~\~\~\~ Згідно з правовими позиціями, викладеними у постановах Верховного Суду України від 04 червня 2014 року у справі №6-46цс14 та від 06 лютого 2013 року у справі №6-103цс12, відповідно до статі 126 (в редакції чинній до 05.03.2009 року), статей\~152,155 ЗК України державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видавалися на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень та цивільно-правових угод. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватись як зазначені рішення, угоди на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними тільки державних актів на право власності може мати місце у разі їх видання з порушенням вимог закону, усупереч рішень чи угод. У цьому разі таке визнання є належним та самостійним способом поновлення порушених прав у судовому порядку. Відповідно до\~ст.1 Закону «Про Державний земельний кадастр» від 7 липня 2011 року № 3613-VІ\~Державний земельний кадастр\~це єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами; державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера. За ч.1\~ст. 11 Закону № 3613-VІ\~відомості про обєкти Кадастру під час внесення їх до Кадастру мають відповідати існуючим характеристикам обєктів у натурі (на місцевості), визначеним з точністю відповідно до державних стандартів, норм та правил, технічних регламентів. Зміст відомостей про земельні ділянки, підстави та основні вимоги щодо внесення таких відомостей до Кадастру передбачені статтями\~15,\~21\~зазначеного\~Закону. Відповідно до правової позиції, висловленої в постанові Верховного Суду України від 12 травня 2015 року у справі № 21-119а15, формування Кадастру, як індивідуального спеціалізованого реєстру земельних ділянок потребує максимально точних геоінформаційних даних. Цього вимагають і норми\~Закону № 3613-VІ, який у цьому випадку є спеціальним за сферою регулювання відносин. Згідно п. 1.12. Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і права постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах 04.05.1999 р. № 43, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 04.06.1999 р. за № 354/3647 (що діяла на момент видачі спірного державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 384091 від 14.11.2007 р.) складання державного акта на право приватної власності на землю, право власності на землю або право постійного користування землею при передачі або наданні земельних ділянок громадянам, підприємствам, установам, організаціям та товариствам громадян всіх видів проводиться після перенесення в натуру (на місцевість) меж земельної ділянки та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженим проектом відведення цієї ділянки. Згідно п. 1.13 вказаної вище Інструкції - складання державного акта на право приватної власності на землю, на право власності на землю та на право постійного користування землею при передачі земельної ділянки, що була раніше надана громадянам, підприємствам, установам, організаціям і товариствам громадян всіх видів, у приватну власність, власність чи у постійне користування або при переоформленні правоустановних документів на ці земельні ділянки, проводиться після відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженою відповідною технічною документацією. Згідно п. 1.15 вказаної вище Інструкції - розробку технічної документації зі складання державного акта на право приватної власності на землю, на право колективної власності на землю, на право власності на землю або на право постійного користування землею здійснюють державні та інші землевпорядні організації на підставі технічного завдання, яке видається районним (міським) відділом (управлінням) земельних ресурсів Держкомзему України. Згідно п.2.1 Інструкції роботи зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою виконуються в такій послідовності: підготовчі роботи; встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки та меж обмежень на використання земельної ділянки; складання кадастрового плану земельної ділянки; заповнення бланка державного акта. Межі земельних ділянок, що передаються або надаються у власність чи у користування, відновлюються або переносяться в натуру (на місцевість) за наявними планово-картографічними матеріалами. Крайні поворотні точки кожної межі закріплюються довгостроковими межовими знаками встановленого зразка. За результатами кадастрової зйомки земельної ділянки складається кадастровий план земельної ділянки. Елементи, які містяться в кадастровому плані земельної ділянки, містяться на плані меж земельної ділянки на бланку державного акта на право приватної власності на землю ( п. 2.3, 2.4, 2.6, 2.8 Інструкції). Враховуючи викладене, суд, встановивши невідповідність промірів та кадастрового плану земельної ділянки позивача, відображеної в Державному акті на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 384091 виданого 14.11.2007 р. [PERSON] як спадкоємцю після смерті [PERSON] на підставі розпорядження голови Охтирської районної державної адміністрації № 193 від 28.03.2007 р. на земельну ділянку площею 2,5692 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Вязівської сільської ради Охтирського району, тій земельній ділянці, що є на місцевості, врахувавши вимоги вищенаведених норм чинного законодавства та правові позиції Верховного суду України, дійшов висновку, що позов обґрунтований належними доказами, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved