Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

05.08.2015 року [PERSON] звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом, в якому просить: стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 700, 00 грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною трьох років. Свої позовні вимоги мотивує тим, що дитина проживає з нею та знаходяться на її утриманні, відповідач в добровільному порядку кошти на утримання дитини не сплачує. Позивач [PERSON] судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, просила суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. На адресу суду надійшло клопотання [PERSON] у якому він зазначає, що проти заявлених вимог позивача не заперечує, однак не згоден з твердженнями [PERSON] стосовно того, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та позивачки, оскільки він постійно утримував дружину як під час вагітності, так и після народження дитини на даний час утримує [PERSON] та їх сумісного сина, у зв'язку з чим, просить залучити до матеріалів справи у якості доказів копії фіскальних документів, які підтверджують доводи, навезені позивачем у клопотанні. Вислухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON], [INFO], являється батьком малолітнього - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно п.п. 2, 3 ч.1, ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 того ж Кодексу аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Ч. 1 ст. 182 СК України та п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачають перелік обставин, які враховуютсья судом при визначенні розміру аліментів, до яких зокрема відносяться: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Малолітня дитина - [PERSON], [INFO], проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Випасненької сільської ради від 03.08.2015 року № 499. Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст.80 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя в частині від заробітку /доходу/ іншого чоловіка або в твердій грошовій сумі. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Суд не погоджується з твердженнями позивача, стосовно того, що [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, оскільки вони повністю спростовуються доказами, наданими відповідачем у ході розгляду справи. Враховуючи вищевикладене, а також з огляду на те, що відповідач вимоги [PERSON] визнав, суд вважає можливим позов задовольнити, стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 700, 00 грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною трьох років.

Outcome: approved