Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

05 липня 2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 16145 грн. та судові витрати по справі. В позовній заяві зазначав, що 28 вересня 2011 року між сторонами був укладений договір банківських послуг, складовими якого є заява-анкета позичальника, Пам'ятка клієнта, Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи банку. Відповідно до умов вказаного договору відповідачка отримала кредитну картку та мала право в межах розрахованого Банком ліміту скористатись сервісом «Оплата частинами» в торгівельно-сервісних центрах, з якими Банк уклав договір еквайрінгу. 25 липня 2013 року відповідач скористалась вказаною послугою при придбанні товару у торгівельно-сервісному центрі «Юг Промінвест». Факт укладення договору, окрім довідки про укладення договору [NUMBER] від 25.07.2013 року у виді квитанції терміналу через сервіс «Оплата частинами», підтверджено випискою по кредитній карті клієнта [NUMBER], відповідно до якого відповідач підтвердив укладення кредитного договору, сплативши перший внесок 1791,73 грн. 26 липня 2013 року Банком перераховано суму кредитних коштів в розмірі 14900 грн. на розрахунковий рахунок ТОВ «Юг Промінвест» [NUMBER] , яка увійшла в один загальний платіж - 46098,43 грн. по 3-м трансакціям за аналогічними операціями інших клієнтів. 12 серпня 2013 року відповідач фактично відкликала згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту, повернувши товар ТОВ «Юг Промінвест», у зв'язку з чим того ж дня Банк повернув відповідачці вже сплачений нею з кредитної карти платіж в сумі 1791,73 грн. Посилаючись на те, що відповідачем кредитні кошти не повернуті, не проконтрольовано повернення коштів Банку сервісним центром, просить про стягнення вищевказаного боргу. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та пояснив про вищевикладене. Зазначив, що відповідачка скориставшись послугою «Оплата частинами» та фактично отримавши кредит Банку на суму 14900 грн., які Банк сплатив за неї магазину ТОВ «Юг Промінвест», свої зобов'язання за договором не виконала, кредитні кошти не повернула. Заперечив посилання відповідачки щодо відсутності заборгованості по кредитній картці, адже відмовившись від укладеного договору, [PERSON] не здійснила розрахунок із Банком та повернула кошти через касу Банку. У зв'язку з розірванням договору, його умови, в тому числі, щодо здійснення помісячної оплати частинами шляхом поповнення кредитної картки, втратили свою дію. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула, про причини неявки не повідомила, хоча про час та місце повідомлена завчасно під розписку в приміщені суду. В своїх письмових запереченнях зазначила, що дійсно придбала товар в ТОВ «Юг Промінвест», скориставшись послугою Банку «Оплата частинами», проте товар нею було повернуто через його неналежну якість. Заборгованості на кредитній картці не має, тому позовні вимоги Банка не визнала. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 28 вересня 2011 року між сторонами був укладений договір банківських послуг, складовими якого є заява-анкета позичальника, Пам'ятка клієнта, Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи банку, та в якому сторони узгодили всі його умови (а.с. 24). Підписом на заяві відповідачка погодилась, що заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг , а також Тарифами банку складають між нею і банком договір про надання банківських послуг, з умовами якого вона ознайомлена. Умовами та Правилами надання послуг в ПАТ КБ «ПриватБанк» передбачено, в тому числі, послугу «Оплата частинами». За вказаною послугою, Банк здійснює оплату товару, придбаного клієнтом в повному обсязі, тоді як клієнт - позичальник здійснює розрахунок із Банком за надані кредитні кошти частинами, щомісячними платежами, як то передбачено умовами користування кредитною карткою (п.1.1.1.7.3 Умов). Положеннями пунктів 2.1.1.14.1, 2.1.1.14.2 Умов та Правил надання банківських послуг встановлено, що Держатель кредитної карти має право користуватися сервісом «Оплата частинами» в торговельно-сервісних центрах підприємства з яким Банк уклав договір розширеного еквайрінга. З матеріалів справи вбачається, що 25 липня 2013 р. [PERSON] скористалася сервісом «Оплата частинами» в торгово-сервісному підприємстві «ТОВ Юг Промінвест», з яким банк уклав договір еквайрінгу, предметом якого є проведення платежів та розрахунків, що здійснюються з використанням електронного платіжного засобу при використанні покупцями сервісу «Оплата частинами», де придбала товар на суму 14900 грн., сплативши перший внесок 1791,73 грн. 26 липня 2013 р. Банк перерахував на поточний рахунок ТОВ «Юг Промінвест» [NUMBER] повну вартість товару 14900 грн. (а.с. 11-15). Фактичне укладення кредитного договору у зв'язку з придбанням відповідачкою товару підтверджується довідкою банку, в якій відображені відомості про транзакцію від 25 липня 2013 р. із зазначенням загальної суми транзакції, суми платежу, виплаченої суми, кількості платежів, а також номеру договору 13072500283110, та витягом з кредитної карти клієнта, відповідно до якої 25 липня 2013 р. відповідачка сплатою першого внеску 1791,73 грн. підтвердила користування послугою «Оплата частинами», надання якої передбачено умовами кредитного договору, відповідно до заяви позичальника від 28.09.2011р. (а.с. 16). В подальшому, 12 серпня 2013 р. відповідачка фактично відкликала згоду на укладання договору про надання споживчого кредиту, повернувши товар ТОВ «Юг Промінвест». В свою чергу ПАТ КБ «ПриватБанк» повернув на рахунок відповідачки перший внесок 1791,73 грн. на її кредитну картку, що підтверджується випискою по кредитній картці (а.с. 12). Частиною 6 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що з відкликанням згоди на укладання договору про надання споживчого кредиту споживач повинен одночасно повернути кредитодавцю кошти або товари, одержані згідно з договором. Проте, відповідачка не дотрималась зазначених положень закону, та не повернула позивачу кредитні кошти, через що Банком розрахована заборгованість (а.с. ), яка становить 16145 грн., з них: заборгованість за кредитом - 14900 грн., штраф - 500 грн. (фіксована частина) та штраф - 745 грн. (процентна складова). Доводи відповідачки у її письмових запереченнях про те, що повернення кредитних коштів, у разі повернення товару, повинно було відбуватися ТОВ «Юг Промінвест», є безпідставними за наступного. 25 липня 2013 р. [PERSON] фактично уклала 2 договори: договір купівлі-продажу обраного товару з ТОВ «Юг Промінвест» та договір про надання споживчого кредиту з ПАТ КБ «ПриватБанк». При цьому ідентифікація особи Позичальника та її згоди на отримання споживчого кредиту здійснювалася у передбачений Положенням ( п. 1.11), а також Умовами та правилами (п. 1.1.14 із підпунктами) спосіб - шляхом фізичної присутності пластикової картки - спеціального платіжного засобу, та введення пін-коду. Розрахунок за проданий товар здійснювався не з рахунку користувача платіжної картки, а за його дорученням за рахунок кредитних коштів банку. В аналогічний спосіб 12 серпня 2013 р. здійснювалось розірвання 2-х договорів - договору купівлі-продажу та кредитного договору. При цьому, внаслідок розірвання договору купівлі-продажу у відповідності із ч. 3 ст. 9 Закону України «Про захист прав споживачів» відповідачка повернула товар та отримала право вимагати повернення коштів від продавця товару. В свою чергу позивач здійснив у відповідності до абз. 6 ч. 6 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» повернення отриманого першого платежу за кредитним договором та у відповідності до абз. З ч. 6 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», отримав право вимоги від відповідачки, сплачених за вказівкою останньої грошових коштів. До того ж, факт укладення та розірвання договору споживчого кредиту відповідачкою не спростовувався. На підтвердження її посилань щодо звернення до ТОВ «Юг Промінвест» із заявою про повернення коштів Банку, а також проведення нею розрахунків із Банком за вказаним договором самостійно шляхом погашення вказаного боргу саме через кредитну картку, відповідачкою не надано. Посилання відповідачки щодо відсутності заборгованості на її кредитній картці також не свідчать про виконання нею договору від 25.07.2013 року [NUMBER]. Також є безпідставними її доводи щодо відсутності інших договірних зобов'язань, окрім як ті, що оформлені з видачею їй кредитної картки, адже кошти за товар було сплачені не відповідачкою за рахунок коштів з її рахунку на кредитній картці (а.с.11), а за рахунок власних коштів Банку (а.с. 14-15). В той же час, суд вважає, що вимоги про стягнення з відповідачки штрафів задоволенню не підлягають, оскільки їх сплата не передбачена у разі відкликання згоди на укладання договору про надання споживчого кредиту (ч. 6 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів»). Посилання ж позивача на Умови та Правила надання банківських послуг, як підставу для стягнення штрафів не можуть бути застосовані, оскільки повернення кредитних коштів відбувається за правилами ч. 6 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», а не у зв'язку з порушенням умов кредитного договору. Враховуючи викладене, з відповідачки на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню сума боргу за наданим кредитом згідно послуги «Оплата частинами» в сумі 14900 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачки на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволеним вимогам в сумі 1267 грн. 76коп.

Outcome: partial