Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-18 00:00:00

05 квітня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання\~особи такою,\~що втратила\~право користування\~житловим приміщенням, та зняття з реєстрації місця проживання. Свої вимоги\~обгрунтовує тим,\~що вона\~є співвласником\~квартири №23\~в буд.№39\~на м-ні\~Шахтарському в\~м.Нововолинську\~Волинської області\~на підставі\~свідоцтва про\~право власності\~на житло\~№1515\~від 27.05.1993\~року.\~За вказаною\~адресою зареєстровані\~та проживають\~[PERSON],\~[PERSON],\~[PERSON],\~а також\~зареєстрована [PERSON],\~яка фактично\~у даній\~квартирі не\~проживає більше\~одного року\~без поважних\~причин.\~На неодноразові\~усні звернення\~[PERSON]\~добровільно знятись\~з реєстрації\~відмовляється.\~Оскільки реєстрація відповідача в спірній квартирі є перешкодою у вільному розпорядженні позивачем своєю власністю, тому просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою №23 в буд.№39 на м-ні Шахтарському в м.Нововолинську Волинської області, та зняти її з реєстрації за вказаною адресою. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, подала до суду письмову заяву, просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задоволити (а.с.30). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, будучи повідомленою про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, через оголошення на сайті «Судова влада України» (а.с.28). Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1\~ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов є підставним і підлягає задоволенню частково в звязку з наступним. З копії свідоцтва про право власності на квартиру від 27 травня 1993 року слідує, що [PERSON] належить на праві спільної сумісної власності квартира №23 в буд.№39 на м-ні Шахтарському в м.Нововолинську Волинської області (а.с.11). Як вбачається\~із копії\~будинкової книги,\~відповідач [PERSON]\~зареєстрована за\~адресою:\~[INFO] (а.с.5-10). Відповідно до\~акту від\~22.01.2018,\~складеного головою\~ОСББ «Мікрорайон\~Шахтарський,\~будинок 39»,\~відповідач [PERSON]\~за місцем\~реєстрації за\~адресою:\~м-н\~Шахтарський,\~39/23,\~м.Нововолинськ Волинської області не проживає (а.с.12). У відповідності до ст.317 ЦК України, власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно із ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 150 ЖК України визначено, що громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не проживає за місцем реєстрації в квартирі №23 в буд.№39 на м-ні Шахтарському в м.Нововолинську Волинської області і не користується спірною квартирою без поважних причин понад один рік. Відтак,\~суд вважає\~докази,\~надані позивачем\~на підтвердження\~заявлених вимог\~переконливими,\~та приходить\~до висновку,\~що відповідач\~[PERSON]\~втратила право\~користування жилим\~приміщенням за\~адресою:\~м-н\~Шахтарський,\~39/23,\~м.Нововолинськ Волинської області. Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, а тому його положення підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, заявлена вимога [PERSON] про вирішення питання про зняття відповідача [PERSON] з реєстраційного обліку є передчасною та не підлягає задоволенню, оскільки задоволення позовної вимоги про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою №23 в буд.№39 на м-ні Шахтарському в м.Нововолинську Волинської області, є достатньою підставою для зняття її з реєстрації, що передбачено ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача в користь позивача понесені нею витрати по оплаті судового збору в розмірі 704,80 грн., що підтверджується документально (а.с.1).

Outcome: approved