Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

05 жовтня 2015 року [PERSON] звернувся до Кіровського районного суду м.\~Дніпропетровська з позовом до Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» про захист прав споживачів, стягнення депозитного вкладу за договором строкового вкладу та відшкодування моральної шкоди. (а.с. 1-5). 11 травня 2016 року позивачем була заявлена заява про зменшення розміру позовних вимог, яка ухвалою суду без виходу до нарадчої кімнати була прийнята судом до розгляду в рамках даної справи. (а.с. 62, 83) Позивач у позовній заяві та у судовому засіданні в обґрунтування заявлених позовних вимог, посилався на те, що 19 грудня 2014 року між [PERSON] та ПАТ «Платинум Банк» був укладений договір про розміщення вкладу «Готівка щомісяця» (з щомісячною виплатою процентів та подовження строку зберігання) № 00309008. За умовами укладеного договору, предметом договору виступає грошова сума вкладу у розмірі 30\~000 доларів США, яка була розміщена строком на 92 дня по 19.03.2015 рік, на зазначену суму вкладу нараховувались проценти у розмірі 11,7 річних з щомісячною їх виплатою на картковий рахунок. Позивачем після укладення договору було перераховано грошові кошти у розмірі 30\~000 доларів США на депозитний рахунок за умовами договору, але по закінченню терміну договору, відповідач незважаючи на завчасну згідно умов договору письмову заяву позивача від 18.03.2015 року про повернення вкладу у повному обсязі, відмовив позивачу в поверненні вкладу та виплаті нарахованих процентів. Проте, відповідачем під час розгляду даної справи було повернено позивачу суму вкладу з нарахованими процентами за період з 30 вересня 2015 року по 14 грудня 2015 року у розмірі 28\~560 доларів США, 42 цента. Враховуючи вищевикладене, позивач звернувся до суду та просив суд стягнути з відповідача на свою користь суму невиплаченого депозитного вкладу та відсотків за договором строкового вкладу від 19.12.2014 року у розмірі 2\~581 доларів США 68 центів, яка складається з заборгованості по поверненню депозиту та 3 відсотків річних, передбачених ст. 625 ЦК України, моральну шкоду у розмірі 2\~000 доларів США, а також стягнути судові витрати. (1-5, 62) У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги з урахуванням їх зменшення підтримав у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. (а.с. 83) Відповідач у судове засідання не зявився, про час та день розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини не явки суд не повідомив, за таких обставин суд вважає можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України. (а.с. 32-33, 50-52, 54, 61) Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що 19 грудня 2014 року між сторонами був укладений договір про розміщення вкладу «Готівка щомісяця» (з щомісячною виплатою процентів та подовження строку зберігання) № 00309008, за умовами якого відповідач приймає від позивача на вкладний рахунок № 26304753041003 грошову суму у розмірі 30\~000 доларів США та зобовязується повернути вклад та сплатити проценти за користування вкладом на умовах та у порядку, передбачених цим договором. Відповідно до умов вкладу, строк його зберігання складає з дати укладення договору до дати повернення вкладу 19.03.2015 року, однак строк зберігання вкладу може бути продовжений на той самий строк, якщо вкладник не звернувся до банку за вкладом в дату його повернення, протягом операційного часу відділення банку. Процентна ставка за вкладом складає 11, 7 відсотків річних, які нараховуються щомісячно в останній банківський день місяця та в дату повернення вкладу. Відповідно до п. 3 договору, у разі отримання заяви вкладника про повернення частини вкладу дія договору припиняється, і банк повертає вкладнику всю наявну суму вкладу, що підтверджується копією договору від 19.12.2014 року, наявною в матеріалах справи. (а.с.\~6) Встановлено, що 19 грудня 2014 року відповідач з метою залучення коштів на депозит згідно договору про розміщення вкладу «Готівка щомісяця» (з щомісячною виплатою процентів та подовження строку зберігання) № 00309008 від 19.12.2014 року, отримав від позивача грошові кошти у розмірі 30\~000 доларів США, викладені обставини підтверджуються копією меморіального ордеру № 318688535, наявною в матеріалах справи (а.с. 7). Також судом у судовому засіданні було встановлено, що 18 березня 2015 року позивач звертався до відповідача із заявою про відмову від автоматичної пролонгації строку зберігання вкладу, а 20 березня 2015 року із заявою про видачу вкладу з нарахованими відсотками, дія якого припинилась 19 березня 2015 року. Крім того, 07 квітня 2015 року позивач повторно звертався до відповідача з заявою про видачу суми вкладу та нарахованих відсотків відповідно до укладеного між сторонами договору, викладені обставини підтверджуються копіями заяв від 18.03.2015 року, 20.03.2015 року та 07.04.2015 року, наявними в матеріалах справи. (а.с. 8-10) Судом встановлено, що відповідачем було повернено позивачу суму вкладу та нараховані відсотки у розмірі 2\~100 доларів США у період з 19 березня 2015 року по 23 вересня 2015 року, що підтверджується копіями заяв на видачу готівка у вищезазначений період, наявним в матеріалах справи. (а.с. 11-16) Також судом встановлено, що відповідачем у період з 30 вересня 2015 року по 14 грудня 2015 року була повернута позивачу сума вкладу з нарахованими відсотками відповідно до умов укладеного договору від 19 грудня 2014 року у розмірі 28\~560 доларів США 62 цента, що підтверджується копіями заяв на видачу готівки у вищезазначений період, наявними в матеріалах справи. (а.с. 63-82) Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Цивільного кодексу України та умовами укладеного між сторонами договору. Відповідно до умов укладеного між сторонами договору №00309008 від 19.12.2014 року, банк приймає від вкладника на вкладний рахунок грошову суму у розмірі 30\~000 доларів США, зі строком зберігання вкладу: з дати укладення договору до дати повернення вкладу 19.03.2015 року, з процентною ставкою за вкладом у розмірі 11,7 відсотків річних, нарахування яких здійснюється щомісячно в останній банківський день місяця та в дату повернення вкладу. У разі отримання заяви вкладника про повернення частини вкладу дія договору припиняється, і банк повертає вкладнику всю наявну суму вкладу. Згідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до змісту ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 1058 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1060 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимог (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Згідно ч. 3 ст. 1060 ЦК України передбачено, що відповідно до договору банківського вкладу вклад повертається вкладникові на його вимогу до спливу строку або до настання інших обставин, визначених договором, проценти за цим вкладом виплачуються у розмірі процентів за вкладами на вимоги, якщо договором не встановлений більш високий процент. Відповідно до умов ПАТ «Платинум Банк», розміщених на офіційному сайті банку розмір відсотків за вкладом «На вимогу» дорівнює 0,5 процентів річних. (а.с. 82-а) Відповідно до змісту ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Якщо договором не встановлений розмір процентів, банк зобовязаний виплачувати проценти у розмірі облікової ставки НБУ. Банк має право змінити розмір процентів, які виплачуються на вклади на вимогу, якщо інше не встановлено договором. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти. Згідно зі ст. 1070 ЦК України за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, банк сплачує проценти, сума яких зараховується на рахунок, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка або законом. Сума процентів зараховується на рахунок клієнта у строки, встановлені договором, а якщо такі строки не встановлені договором, - зі спливом кожного кварталу. Проценти, передбачені частиною першою цієї статті, сплачуються банком у розмірі, встановленому договором, а якщо відповідні умови не встановлені договором, - у розмірі, що звичайно сплачується банком за вкладом на вимогу. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до положень\~ст. 57 ЦПК України\~доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Згідно до приписів\~ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд при вирішенні заявлених вимог в частині повернення суми невиплаченого депозитного вкладу та відсотків за договором строкового вкладу № 00309008 від 19 грудня 2014 року, враховуючи умови укладеного між сторонами договору, відповідно до яких за період з 19 грудня 2014 року до 18 березня 2015 року, в день закінчення строку дії договору, відповідачем повинна була бути виплачена позивачу сума вкладу у розмірі 30\~000 доларів США та відсотки на суму вкладу у розмірі 877 доларів США 50 центів, приймаючи до уваги суму вкладу та відсотків, які були повернуті позивачу у період розгляду справи у розмірі 30\~660 доларів США 62 цента, суд вважає необхідним позовні вимоги в даній частині задовольнити шляхом стягнення з ПАТ «Платинум банк» на користь позивача суми невиплаченого депозитного вкладу та відсотків за договором строкового вкладу № 00309008 від 19 грудня 2014 року у розмірі 216 доларів США, 88 центів. Вирішуючи заявлені позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача трьох процентів річних від простроченої суми невиплаченого депозитного вкладу та відсотків за період з 14 грудня 2015 року по 12 травня 2016 року, передбачених ст. 625 ЦК України, суд виходив з того, що проценти, передбачені зазначеною статтею, за своєю природою відрізняються від процентів, які підлягають сплаті за правомірне користування чужими грошовими коштами, а отже суд вважає необхідним застосувати до відповідача відповідальність за порушення грошового зобовязання, встановлену ст. 625 ЦК України та стягнути з відповідача на користь позивача три проценти річних від простроченої суми невиплаченого депозитного вкладу та відсотків (216 доларів США, 88 центів) за період з 14 грудня 2015 року по 12 травня 2016 року у розмірі 2, 711 доларів США. Також суд вирішуючи вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на свою користь процентів, які підлягають виплаті по депозиту за користування відповідачем вкладом позивача після припинення дії договору 19 березня 2015 року, виходив з того, що закінчення строку дії договору банківського вкладу в разі невиконання зобовязань не припиняє зобовязальних правовідносин, а трансформує їх в охоронні, що містять обовязок відшкодувати заподіянні збитки, встановлені договором чи законом. При цьому, згідно із ч. 2 ст. 1070 ЦК України проценти за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, сплачуються банком у розмірі, встановленому договором, а якщо відповідні умови не встановлені договором, - у розмірі, що звичайно сплачується банком за вкладом на вимогу. Як вбачається з умов укладеного між сторонами договору строкового вкладу № 00309008 від 19 грудня 2014 року, зазначений договір не містить визначеного розміру процентної ставки за користування грошовим вкладом у разі неналежного виконання зобовязань за договором після закінчення терміну його дії, що свідчить про те, що позовні вимоги позивача в даній частині підлягають частковому задоволенню, оскільки до виниклих правовідносин повинна застосовуватись норма ст.\~1070 ЦК України, яка передбачає, що з відповідача підлягають стягненню проценти за процентною ставкою в розмірі, що зазвичай сплачується банком за вкладом на вимогу, який дорівнює в ПАТ «Платинум Банк» 0,5 процентів річних. Аналізуючи вищевикладене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача невиплачені проценти за вкладом на вимогу у період з 19 березня 2015 року по 14 грудня 2015 року у розмірі 80 доларів США 06 центів. Окрім цього, вирішуючи вимоги позивача до відповідача про стягнення трьох процентів річних від простроченої суми вкладу та невиплачених процентів за період з 19 березня 2015 року по 14 грудня 2015 року, приймаючи до уваги суму вкладу та процентів, які повертались відповідачем позивачу, враховуючи розмір їх щоденного зменшення та нарахування на зменшену суму трьох процентів річних передбачених ст. 625 ЦК України, суд приходить до висновку, що зазначені вимоги підлягають задоволенню з урахуванням вищезазначеного та вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача три проценти річних від простроченої суми невиплачених процентів за період з 19 березня 2015 року по 14 грудня 2015 року у розмірі 679 доларів США, 81 центів. Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню та вважає за необхідне стягнути з Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» (код ЄДРПОУ 33308489) на користь [PERSON] суму невиплаченого депозитного вкладу та відсотків за договором строкового вкладу № 00309008 від 19 грудня 2014 року у розмірі 216 доларів США, 88 центів, три проценти річних від простроченої суми невиплаченого депозитного вкладу та відсотків за період з 14 грудня 2015 року по 12 травня 2016 року у розмірі 2, 711 доларів США, невиплачені проценти за вкладом на вимогу у період з 19 березня 2015 року по 14 грудня 2015 року у розмірі 80 доларів США 06 центів, три проценти річних від простроченої суми вкладу та невиплачених процентів за період з 19 березня 2015 року по 14 грудня 2015 року у розмірі 679 доларів США, 81 центів, а разом 979 доларів США, 46 центів. Крім того, суд приймає до уваги, що позивачем в ході розгляду справи не було надано належних доказів, які підтверджували його моральні страждання, які виразились у тому, що позивач не мав можливості у повному обсязі скористатися своїм майном (грошовими коштами у вигляді вкладу), в нього порушився стан здоровя, а тому зазначені обставини не можуть обєктивно свідчити про істотність заподіяної позивачу моральної шкоди і настання суттєвих негативних наслідків для його фізичного стану, тому відповідно до норм законодавства, які регулюють дані правовідносини, суд вважає необхідним відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи результат розгляду справи, суд вважає за необхідне судові витрати понесені позивачем (а.с. 20) покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved