Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

06.11.2017р. [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення 10000грн. матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири. В ході розгляду справи позивачка подала заяву про збільшення позовних вимог, у якій просить постановити рішення про стягнення з відповідачки згідно висновку експертизи від 16.02.2018р. 53 708,00 грн. матеріальної шкоди, 2\~500,00 грн. витрат за проведення експертного дослідження та 640,00грн. судового збору. В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що вона є власником квартири №9 на вул.Хорватська, 16а у м.Львові, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності №8620390 від 13.10.2015р. Власником квартирі № 13, яка розташована поверхом вище у цьому ж будинку, є відповідачка [PERSON] 18.09.2017р. квартиру позивачки було затоплено з простору верхньої квартири № 13. Позивачка заявила про факт затоплення в ЛКП «Янів-405», про що було складено акт. Одночасно було викликано власницю квартири № 13, [PERSON], і повідомлено про завдану нею шкоду, однак добровільно відшкодовувати завдані збитки [PERSON] не захотіла. 19.09.2017р. згідно вказаного вище акту комісії ЛКП «Янів-405» відбулося обстеження квартири [ADDRESS] на предмет залиття. В ході обстеження було встановлено, що сталось залиття з квартири №9, а причиною залиття стало недбале відношення до санітарно-технічних комунікацій мешканців квартири №13. Внаслідок залиття були пошкоджені стеля та стіни у житловій кімнаті та коридорі, деформувалась деревяна сходинка. Згідно висновку експертного будівельно-технічного дослідження №08/02-18я від 16.02.2018р., проведеного судовим експертом [PERSON], вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень, що утворились внаслідок залиття приміщень квартири [ADDRESS], складає 53 708,00 грн. За проведення експертного дослідження позивачем було сплачено 2\~500,00 грн. В судовому засіданні представники позивачки [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги з врахуванням поданих уточнень підтримали у повному обсязі. Просили задовольнити позов. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні заперечили проти задоволення позову, зіславшись на викладені у відзиві на позовну заяву обставини. Ствердили, що вини відповідачки в нанесенні\~матеріальної шкоди\~позивачці внаслідок\~залиття квартири\~немає.\~Пояснили,\~що власником\~квартири №13\~навул. Хорватська, 16а у м. Львові є [PERSON] Цю квартиру вона здає в оренду. Планування квартир №13 та №9 по вул. Хорватська, 16а у м. Львові не співпадають. Підтвердили, що 19.09.2017р. комісія ЛКП проводила огляд квартири №13. У квартирі було сухо, стіни довкола сантехнічних труб були сухі. В процесі обстеження комісія виходила на горище даху, так як квартира №13 розташована на мансарді. На горищі було виявлено частину з центральної труби (стояка), довкола якої була вологість. Вважають, що саме неналежний стан цієї центральної труби, є джерелом залиття квартири [ADDRESS]. Акт залиття від 19.09.2017р. складений не за типовою формою Акту залиття, не містить всієї інформації щодо встановлення вини конкретної особи, детального опису матеріальної шкоди. Крім того, вважає, що склад комісії від 19.09.2017р. був неповноважний. Щодо висновку експерта пояснили, що такий є неналежним доказом у звязку з невідповідністю обставин, викладених у висновку експерта, фактичним обставинам справи. Просили відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення учасників справи, показання свідків, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку по часткове задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується витягом про реєстрацію права власності №8620390 від 13.10.2015р. та довідкою форми №2 ЛКП «Янів-405» 21.09.2017р. Квартира розташована на четвертому поверсі будинку, складається двох кімнат, кухні, коридору, ванної та вбиральні, загальна її площа становить 55,1кв.м. Відповідачка [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], яка розташована поверхом вище цього будинку на мезоніні і складається з однієї кімнати, коридору та вбиральні, загальна площа квартири 17,4кв.м. Дану квартиру [PERSON] здає в оренду [PERSON] та [PERSON], що стверджується копією договору оренди від 01.04.2017р. Встановлено, що 18.09.2017р. відбулося залиття квартири №9 на вул.Хорватській,16а в м.Львові. 19.09.2017р. комісією ЛКП «Янів-405» було проведено обстеження квартири № 9 на вул. Хорватська, 16а у м.Львові на предмет залиття. В ході обстеження було встановлено, що 18.09.2017р. сталось залиття з квартири №9, залито приміщення кімнати площа залиття до 4кв.м, приміщення коридору площа залиття до 1кв.м. Комісія дійшла висновку, що залиття відбулося з вини мешканців квартири №13, власником якої є [PERSON] Причиною залиття стало недбале відношення до санітарно-технічних комунікацій мешканців квартири №13, що призвело до засмічення та забиття каналізаційної мережі у вказаній квартирі, а також протікання шлангу холодного водопостачання, який підєднаний до пральної машини. Суд відхиляє заперечення відповідачки та її представника щодо недопустимості даного доказу з підстав невідповідності акту комісії ЛКП «Янів-405» від 19.09.2017р. вимогам Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 N 76. Наведена у додатку №4 форма акту про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) є додатком до пункту 2.3.6 Правил. Цим пунктом визначено, що заявки на несправність інженерного обладнання або конструкцій повинні розглядатися в день їх надходження. У тих випадках, коли для усунення несправностей необхідний тривалий час, потрібно письмово повідомити заявника про прийняті рішення із зазначенням строку виконання робіт. При цьому термін виконання робіт повторно не продовжується. Неусунення несправностей в установлений термін є невиконанням робіт. Заявки, пов'язані з забезпеченням безпеки проживання, усуваються в терміновому порядку. Саме у разі залиття, аварії квартир, повязаних з несправністю інженерного обладнання або конструкцій чи неусуненням цих несправностей складається наведений у додатку №4 акт. Відповідальність за правильність складання актів та достовірність встановлених і зафіксованих цими актами обставин покладається на ЛКП. Суд вважає вказаний акт належним та допустимим доказом у справі. З пояснень представників позивача відповідачка в добровільному порядку відмовилася відшкодовувати заподіяні внаслідок залиття збитки, які були попередньо визначені позивачем на власний розсуд в сумі 10000грн. Для визначення вартості відновлювального ремонту, який необхідно провести для ліквідації наслідків залиття, за зверненням позивачки було здійснено експертне дослідження. Згідно висновку експертного будівельно-технічного дослідження 08/02-18я від 16.02.2018р., проведеного судовим експертом [PERSON], вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень, які утворились внаслідок залиття приміщень квартири [ADDRESS] складає 53\~708,00грн. Вартість даного експертного дослідження становить 2\~500,00 грн. Вказана сума була оплачена позивачем. Судом встановлено, що даний висновок містить кілька неточностей і описок щодо назви ЛКП, дати складання акту від 19.09.2017р. та розташування квартири. Проте, ці неточності є несуттєвими, на висновок експерта про вартість ремонтно-будівельних робіт не впливають. При вирішенні спору суд приймає до уваги висновок колегія суддів ВСУ від 08.05.2018р. у справі № 638/9035/16-ц, відповідно до якого : «частиною другою статті 1166 ЦК передбачено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, законодавцем встановлена презумпція вини заподіювача шкоди та саме він повинен довести, що шкоди завдано не з його вини. З зазначеного акту житлового органу вбачається, що факт залиття квартири позивача внаслідок течі з квартири відповідача підтверджений, в судовому засіданні відповідач не довів, що шкода завдана не з його вини. Позивач надав достатньо доказів про наявність факту залиття його квартири, а відповідач не спростував належними та допустимими доказами своєї вини у залитті його квартири, хоча це його процесуальний обов'язок, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція заподіювача шкоди». Правилами ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною першою ст.76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За загальними положеннями ЦПК України обовязок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. Згідно зі ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Заперечуючи свою вину у залитті квартири, відповідачка [PERSON] ствердила, що затоплення сталося через витік з труби, що знаходиться на горищі будинку №16а по вул.Хорватській у м.Львові, поза межами її квартири. Проте, письмових доказів на підтвердження вказаних обставин суду не надала. Натомість покладається на показання свідків з її сторони. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні дали показання про те, що є орендарями квартири відповідачки. 18.09.2017р. коли поверталися з навчання до них приходили сусіди з квартир№9 та повідомляли про залиття. У їх квартирі було сухо. Також свідки вказали, що комісія ЛКП виходила і на горище. Свідок [PERSON] пояснив, що був на горищі разом з комісією, бачив трубу стояка довкола якої була вологість і підтікала вода. Сантехнік ЛКП припускав що від цієї труби могло статися залиття квартири позивача. Також обоє свідків зазначили, що в квартирі №13 при користуванні рукомийником з труб поволі крапала вода, вони підставляли миску. Через цю миску вода не перетікала. Свідок [PERSON], син відповідачки, надав показання про те, що був присутній при обстеженні комісією обох квартир за наслідками залиття. Крім того, на горищі, що примикає до їх квартири і розташовано над частиною квартири позивачки, виявили коліно загального стояка, довкола його були сліди підтікання води. Також свідок зазначив, що в квартирі №13 під час проведення ремонту 8 років тому зроблена була гідроізоляція підлоги. У квартирі вологості не було, труби були справні. Свідок [PERSON] дав показання по те, що працює сантехніком, робив сантехніку у квартирі [PERSON] Після залиття прийшов на прохання відповідачки, оглядав обидві квартири. У квартирі відповідачів було сухо, на горищі бачив трубу біля якої було волого. Свідок також зазначив, що після залиття він розбивав стіну і перевіряв чи не протікають труби в стіні, вони були сухі. Крім того, він прочистив каналізацію, яка була забита. Крім свідків зі сторони відповідача суд допитав свідків зі сторони позивача. Так свідки [PERSON], [PERSON] дали показання про те, що є працівниками ЛКП «Янів-405». 19.09.2017р. вони у складі комісії виходили обстежувати квартири №9 та №13 на вул. Хорватська, 16а у м.Львові за наслідками залиття та склали відповідний акт, яким зафіксували подію та причини залиття. При обстеженні квартири №13 було виявлено забиття каналізації, цю каналізаційну трубу вони прочищали. Кім того, коли перевіряли справність сантехнічних приладів, побачили, що зі шланга пральної машинки підтікає вода. Комісія встановили, що саме це було причинами залиття. Свідки підтвердили, що виходили та оглядали горище, проте розташована там труба відношення до залиття не має. Свідок [PERSON], головний інженер ЛКП «Янів-405», надав показання про те, що після залиття виходив на місце та оглядав квартиру відповідачки та горище, на якому розташована віддушина. Підтвердив висновки комісії ЛКП про те, що причинами залиття було протікання шланга пральної машинки та забиття каналізації. Вказані свідки підтвердили встановлені та зафіксовані актом від 19.09.207р. причини залиття квартири позивачки. Недовіряти цим свідченням і не приймати їх до уваги підстав немає. Показання свідків відповідача щодо причин залиття є припущеннями, не спростовують зазначених в акті обставин. Надані та оглянуті судом фотографії також не спростовують вини відповідача у залитті квартири. Судом було оглянуто наданий відповідачем в якості доказу відеозапис на якому зафіксовано стан квартири відповідача та горища. На ньому видно, що частина підлоги вздовж стіни де розташовані сантехнічні прилади викладена керамічною плиткою. Тому нема підстав стверджувати, що в разі витоку води однозначно був би пошкоджений ламінат, встановлений в іншій частині приміщення. Цим оглядом зафіксовано і частину труби на горищі, проте це не дає підстави для висновку, що вона стала причиною залиття квартири позивача. Крім того, свідок [PERSON], двірник, дала показання про те, що в день після залиття заходила у квартиру відповідачки, бачила в тумбі під умивальником посудину з водою і мокру пляму на стіні. Квартиранти сказали, що перекрили воду. Такі ж показання дав свідок [PERSON], додав, що на дотик виводи і шланги до умивальника та пральної машинки у квартирі відповідача були вологими. Статтею 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Статтями 319 та 322 ЦК України встановлено, що власність зобовязує та власник несе відповідальність за майно, що йому належить. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідачка та її представник не надали суду належних, допустимих і достатніх доказів для висновку про відсутність вини відповідача, як власника житла, у залитті квартири позивачки і заподіянні їй матеріальних збитків. Суд вважає доведеним, що шкода майну позивачки була завдана з вини відповідачки, що стверджується актом про залиття квартири від 19.09.2017р., показами свідків, висновком експерта №08/02-18я від 16.02.2018р. При визначенні розміру відшкодування цієї шкоди суд вважає за можливе застосувати норми ч.4 ст. 1193 ЦК України та зменшити розмір відшкодування шкоди, враховуючи особу відповідачки та її матеріальне становище. Таким чином, суд дійшов висновку, що з відповідачки слід стягнути в користь позивачів 40\~000,00 грн. шкоди внаслідок залиття квартири та задокументовані судові витрати (2 500,00 грн. вартість експертного дослідження та 640,00 грн. судового збору). Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення.

Outcome: partial