Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

07.06.2016 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу. У судове засідання представник позивача не з'явився, але надав суду заяву про те, що позов підтримує та просить справу розглянути у його відсутність. Із позову вбачається, що 02.04.2007 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір кредиту №126i. За умовами кредитного договору банк надав позичальнику кредит у розмірі 70000 грн на наступних умовах: строком погашення до 22.08.2017 року, початкова відсоткова ставка за користування кредитними коштами - 16,5 % річних, яка відповідно до додаткової угоди № 1 від 25.06.2010 року становить 22,51% річних. Позичальник зобов'язаний виконати зобов'язання згідно з кредитним договором у повному обсязі, у тому числі не обмежуючись цим, повернути суму отриманих коштів та сплатити відсотки за користування кредитними коштами у порядку та на умовах кредитного договору, щомісячними платежами, згідно встановленого графіку сплати кредиту. У порушення зазначених норм закону, умов Кредитного Договору та умов договору поруки відповідач не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором. Банк свої зобов'язання за кредитним договором перед відповідачем виконав, надавши відповідачу кредит в сумі 70000 грн. Станом на 13.01.2016 р. за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 89708,22 грн, з них: *сума заборгованості за кредитом - 48971,84 грн; *сума заборгованості за відсотками - 17697,81 грн; -пеня передбачена, за несвоєчасне повернення кредиту - 8705,66 грн; -пеня передбачена, за несвоєчасне повернення відсотків - 5357,53 грн; - розмір інфляційних витрат за кредитом - 5413,72 грн; - розмір інфляційних витрат за відсотками - 3561,76 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 89708,22 грн. та понесені судові витрати 1378 грн. В судовому засіданні представник відповідача позов не визнав, пояснюючи, що всю основну заборгованість відповідач сплатив, а в додатковій угоді, де змінена процентна ставка не підпис відповідача, тобто він її не підписував. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, що об'єктивно підтверджується кредитним договором (а.с.5-9), додатковою угодою (а.с. 10-11), додатковою угодою (а.с.27), довідкою-розрахунком (а.с. 15-17), з яких вбачається, що відповідач одержав від позивача кредит, має заборгованість за кредитом, яку не погашає, а також має заборгованість по відсотках, пені. Судом запропоновано представнику відповідача в разі незгоди, що в додатковій угоді підпис відповідача, провести почеркознавчу експертизу, на що представник відмовився. Як вбачається зі ст. 526 Цивільного Кодексу України (надалі - ЦКУ) встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону. Частиною 1 ст. 530 ЦКУ встановлено, що якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст.611 ЦКУ у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 2 ст.1050 ЦКУ передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок Позичальника повернути позику (кредит) частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець (кредитодавець) має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Відповідно до положень ст. 2 Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що проводять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований у [ADDRESS] На виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 вказаного Закону розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. №1275-р визначений та затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком. Дійсно між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №126i/2007 від 02.04.2007 року відповідно до якого банк, надав відповідачу кредит у розмірі 70000грн на строк до 22.08.2017 року зі сплатою 16,5%, а відповідно до додаткової угоди №1 від 25.06.2010 року становить 22,51 % річних. Згідно кредитного договору за порушення строків повернення кредиту та /або сплати процентів за користування кредитними коштами банк має право вимагати від позичальника сплати пені від суми простроченої заборгованості та процентів за кожен день прострочення платежу та інфляційни витрати за кредитом та відсотками. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов?язання на вимогу кредитора зобов?язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. З розрахунку заборгованості по кредитному договору вбачається, що [PERSON] останній раз здійснював оплату на погашення кредиту 30 травня 2014 року, на погашення нарахованих процентів - 30 травня 2014року. Нарахування пені та інфляційних витрат зроблено з 15.01.2015 року, станом на 12.01.2016 року. Отже саме з цих дат позивач нарахував відповідачці штрафні санкції, тобто у період дії Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». З цих підстав на вказані договірні правовідносини розповсюджується дія Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення анти терористичної операції», а тому позовні вимоги в частині стягнення пені та інфляційних нарахувань не підлягають задоволенню. Стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту 48971 грн.84 коп. та відсотків за користування кредитом у сумі 17697 грн. 81 коп. буде законим, обґрунтованим та відповідатиме нормам матеріального та процесуального права. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що з відповідача слід стягнути суму заборгованості за тілом кредиту 48971 грн.84 коп. та відсотків за користування кредитом у сумі 17697 грн. 81 коп., а у частині стягнення з відповідача пені та інфляційних витрат слід відмовити. Крім того, відповідно до ст. 81, 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплаченийсудовий сбір у розмірі 1378 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial