Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

04 червня 2019 року [PERSON] пред`явила вказаний позов, посилаючись на наступні обста- вини. 08 серпня 2002 року між нею та [PERSON] було зареєструвано шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . 04 вересня 2013 ро- ку на підставі рішення суду шлюб між ними був розірваний. На теперішній час дочка проживає разом з нею та знаходяться на її повному утриманні, відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, не турбується про її добробут, не забезпечує необхідними речами. У зв`язку з тим, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, просила стягувати з нього аліме- нти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно на дитину, до досягнення нею повно- ліття. Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, наполягаючи на їх задоволенні. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Заслухавши пояснення та доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до вис- новку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.2), у сторін у справі [INFO] р. народилась дитина - [PERSON] . Із копії рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 04.09.2013 р. (а.с.3), слі- дує, що між [PERSON] та [PERSON] було розірвано шлюб. Довідкою виконкому Татарбунарської міської ради Одеської області від 10.05.2019 р. (а.с.4) пі- дтверджується, що на утриманні [PERSON] знаходяться дочка - [PERSON] , 2008 р. народже- ння Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою роз- витку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за вихова- ння, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навча- ння, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Ст.27 Конвенції «про права дитини» від 20.11.1989 р. (ратифікована Постановою ВР України № 789-ХІІ від 27.02.1991 р.) передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для її фі- зичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку. Батьки, або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фі- нансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до до- сягнення ними повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуд- жуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як передбачено ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у тве- рдій грошовій сумі. Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при роз- гляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України), суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.3 ст.83 ЦПК України, відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. В судовому засіданні встановлено, що сторони у справі мають неповнолітню доньку, яка знахо- дяться на утриманні матері, відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на її утриман- ня. Тому суд вважає за можливе та необхідне стягнути з [PERSON] аліменти на користь пози- вача на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно, до досягнення нею повноліття. Як передбачено ст.191 СК України, аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову, тобто у даному випадку з 04.06.2019 р. Крім того, з відповідача підлягають стягненню судові витрати в сумі 704,80 грн., відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved