Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

06 листопада 2020 року Придніпровським районним судом м. Черкаси було винесено рішення, яким позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини - задоволено частково. 13 листопада 2020 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, мотивуючи її тим, що вона користувалася правовою допомогою адвоката Попельнюха А.О. та адвоката Осадчої Л.С. При подачі позову до суду адвокатом Попельнюхом А.О. в позовній заяві зазначено попередній (орієнтований) розрахунок суми витрат на правничу допомогу, які вона очікувала понести, а саме, 2000 грн. Зазначає, що вона сплатила адвокату Попельнюху А.О. 1500 грн., що підтверджується Актом прийому - передачі наданих послуг від 20.05.2020. Надалі, в зв`язку з припиненням діяльності адвоката Попельнюха А.О. вона скористалася правничою допомогою, яка надавалася їй адвокатом Осадчою Л.С.(договір № 8 від 23.07.2020). Послуги, передбачені у договорі з адвокатом Осадчою Л.С. наданні останньою в повному обсязі , а нею вони повністю оплачені, що підтверджується Актом прийому передачі наданих послуг від 10.11.2020. Оплату послуг адвоката Осадчої Л.С. в сумі 2647,50 грн. вона здійснила після вирішення справи по суті 10.11.2020. В останньому судовому засіданні адвокатом було зазначено, що розрахунок за надані правничі послуги ще не здійснено і заяву про розподіл судових витрат на правничу допомогу буде надано пізніше. Просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені нею витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4147,50 грн. Представник позивача - адвокат Осадча Л.С. в судовому засіданні заяву підтримала в повному обсязі та просила її задоволити. Відповідач в судовому засіданні [PERSON] заперечував проти задоволення заяви, в зв`язку з тим, що до суду не надано документального підтвердження понесення позивачем витрат по оплаті правової допомоги. Суд, заслухавши думку представника позивача - адвоката Осадчої Л.С., відповідача [PERSON] , перевіривши письмові матеріали справи, приходить до наступного. Як вбачається з письмових матеріалів справи, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 листопада 2020 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини задоволено частково. Стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на повнолітнього сина, який продовжує навчання в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 18.05.2020 року і до закінчення [PERSON] навчання у Київському національному університеті імені Тараса Шевченка, по 30 червня 2023 року включно, але не більше як до 08.02.2025 року. В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовити. Відносно витрат позивача на професійну правничу допомогу в сумі 4147,50 грн. 00 коп. , суд зазначає наступне. Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 ч. 3ст. 2 ЦПК України). Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Ст. 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Доля цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язані зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою: 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Отже зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги оформлені у встановленомузакономпорядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Аналогічна правова позиція зазначена в постанові Верховного Суду від 20 вересня 2018 року по справі № 751/3840/15-ц. Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу [PERSON] надано: - опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатами та витрати, які позивач поніс у зв`язку із розглядом справи, складений позивачем [PERSON] ; - Акт прийому - передачі наданих послуг від 20 травня 2020 року, відповідно до якого [PERSON] прийняла та оплатила , а адвокат Попельнюх А.О. надав послуги; -Договір про надання правової допомоги № 8 від 23 липня 2020 року, укладеного між Осадчою Л.С. та [PERSON] ; -Акт прийому - передачі наданих послуг від 10 листопада 2020 року, відповідно до якого [PERSON] прийняла та оплатила , а адвокат Осадча Л.С. надала послуги. Відповідно до положень ст. 14 ПК України адвокати здійснюють незалежну професійну діяльність. У свою чергу, Закон №5076-VI не наводить форму та вимоги до документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди) адвокату. Закон №265/95-ВР, Положення №13 та Положення №148 не визначають порядок здійснення розрахунків адвокатом зі своїм клієнтом за готівку, оскільки не поширюються на осіб, що здійснюють незалежну професійну діяльність. Тобто, аналіз спеціального законодавства, щодо діяльності адвоката, дає право зробити висновок, про те, що законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа.Адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо) який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта. Суд зазначає, що вимогами ЦПК не визначено конкретної форми документу, що надається до суду для підтвердження здійснення оплати витрат на оплату послуг адвоката. Аналогічна правова позиція зазначена в постанові Верховного Суду від 16 квітня 2020 року по справі № 727/4597/19. З матеріалів справи вбачається, що позивачем [PERSON] не було подано належних доказів оплати праці адвоката (гонорару), тобто, не є документально підтвердженими. Враховуючи вищевикладене та те, що [PERSON] в передбаченому ЦПК порядку не надано належних та допустимих доказів на підтвердження понесення витрат на правову допомогу у розмірі 4175,50 грн, суд вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення не підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне винести додаткове рішення по даній справі , яким в задоволенні заяви [PERSON] про стягнення витрат на професійну правничу допомогу з [PERSON] в сумі 4175,50 грн. відмовити. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed