Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

05 лютого 2014 року позивач звернувся із позовом до Орджонікідзевського відділу виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції із позовом про зняття арешту з рухомого та нерухомого майна, накладеного постановою державного виконавця Орджонікідзевського відділу ДВС Маріупольського МУЮ Головного управління юстиції в Донецькій області від 29 грудня 2013 року на все рухоме та нерухоме майно, що належить йому на праві власності. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 24 жовтня 2012 року державним виконавцем Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського МУЮ в Донецькій області Чепурною Т.С. відносно нього було відкрито виконавче провадження № 34892963 на виконання виконавчого листа № 2/0519/4102, виданого 17 жовтня 2012 року Жовтневим районним судом про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини від всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 01 жовтня 2012 року і до повнолітня дитини, але не менш ніж 30% прожиткового мінімума для дитини відповідного віку. 29 листопада 2013 року було державним виконавцем було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, яке належить йому на праві власності. 19 грудня 2013 року [PERSON] звернулася до Орджонікідзевського ВДВС з заявою про відкликання виконавчого листа з приводу стягнення аліментів. 23 грудня 2013 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа [PERSON] Однак арешт на все рухоме та нерухоме майно, яке належить йому на праві власності від 29 листопада 2013 року на теперішній час не знято. Він звернувся до ВДВС з проханням зняти арешт з його майна, але йому повідомили, що виконавче провадження завершено та зняти арешт немає можливості, порекомендувавши звернутися до суду. Просив зняти арешт, накладений постановою державного виконавця Орджонікідзевського відділу ДВС Маріупольського МУЮ Головного управління юстиції в Донецькій області від 29 грудня 2013 року на все рухоме та нерухоме майно, що належить йому на праві власності. Позивач та його представник [PERSON], діючий на підставі договору про надання правової допомоги, у судове засідання не з'явилися, надали заяви з проханням розглядати справу в їх відсутності, просили позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача Чепурна Т.С., діюча на підставі довіреності, у судове засідання не з'явилася, надала заяву з проханням розглядати справу без участі представника Орджонікідзевського ВДВС Маріупольського МУЮ. Суд, дослідивши письмові матеріали справи дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 12 жовтня 2012 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини від всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 01 жовтня 2012 року і до повнолітня дитини, але не менш ніж 30% прожиткового мінімума для дитини відповідного віку (а.с. 9). Як вбачається з постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 29 листопада 2013 року, при примусовому виконанні виконавчого листа № 2/0519/4102, виданого 17 жовтня 2012 року Жовтневим районним судом міста Маріуполя про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини, державним виконавцем Чепурною Т.С. накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить [PERSON] (а.с. 19). За даними Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції від 26 грудня 2013 року, щодо виконавчого провадження відносно виконавчого листа № 2/0519/4102, виданого 17 жовтня 2012 року Жовтневим районним судом міста Маріуполя про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ? частини з усіх видів заробітку, винесена постанова про закінчення виконавчого провадження, згідно заяви стягувача [PERSON] Борг по аліментах відсутній. Станом на 26 грудня 2013 року виконавчих документів стосовно [PERSON], на виконанні у відділі не перебуває (а.с. 6). Відповідно до Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №13820009 від 02.12.2013року, на нерухоме майно [PERSON] накладено арешт на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 29 листопада 2013 року, виданої Орджонікідзевським відділом державної виконавчої служби Маріупольського МУЮ (а.с. 5). Згідно до ст.. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Як вбачається з матеріалів справи, державним виконавцем при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження відносно виконавчого листа № 2/0519/4102, виданого 17 жовтня 2012 року Жовтневим районним судом міста Маріуполя про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ? частини з усіх видів заробітку, не вирішено питання про зняття арешту з рухомого та нерухомого майна [PERSON], що суперечить положенням ст.. 50 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно ст. 391 ЦПК України власник майна може вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. ст. 41 Конституції України, ст.ст. 316, 321 ЦК України право власності є непорушним. Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Враховуючи той факт, що виконавче провадження щодо стягнення з [PERSON] аліментів в Орджонікідзевському відділі ДВС Маріупольського МУЮ не перебуває, заборгованість по аліментах у позивача відсутня, а арешт з рухомого та нерухомого майна, належного позивачу на праві власності, державним виконавцем не знято, суд вважає, що наявність арешту на все рухоме та нерухоме майно позивача, порушує його право власності щодо розпорядження зазначеним майном. Відновлення порушеного права власності у даному випадку можливе шляхом звільнення майна з-під арешту. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] до Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції в Донецькій області про зняття арешту з рухомого та нерухомого майна, накладеного постановою державного виконавця Орджонікідзевського відділу ДВС Маріупольського МУЮ Головного управління юстиції в Донецькій області від 29 грудня 2013 року на все рухоме та нерухоме майно, що належить [PERSON] на праві власності. Враховуючи наведене,

Outcome: approved