Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

05.08.2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», треті особи які не заявляють самостійних вимог Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Парфьонов Георгій Володимирович про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, просить суд: визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Тараса Володимировича зареєстрований в реєстрі за № 5537 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» 33581,91 грн., за комплексним договором № 1/3272181 від 11 червня 2018 року таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 01 квітня 2021 року приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. здійснив виконавчий напис № 5537 про стягнення з позивача за період з 19.04.2018 року по 23.03.2021 року грошової суми у розмірі 32\~581,91 гривень на користь ТОВ «УКРФІНСТАНДАРТ», яке є правонаступником ПАТ «Креді Агріколь Банк» заборгованості за комплексним договором № 1-3272181 від 11 червня 2018 року. Додатково стягувач сплатив 1000,00 гривень за вчинення виконавчого напису. По виконавчому напису нотаріуса, приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Г.В. прийнятті відповідні постанови від 29.06.2021 року про відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на грошові кошти позивача. Позивач з цим категорично не погоджується, та вважає, що виконавчий напис № 5537 від 01.04.2021 р. вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, а тому звернулась до суду з відповідною позовною заявою. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 26.08.2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено проведення підготовчого судового засідання. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 17.11.2021 року підготовче провадження у вищевказаній справі закрито та призначено розгляд справи по суті. 16.12.2021 року в судове засідання позивач не з`явився, від позивача\~16.12.2021 року надійшла заява до Малиновського районного суду м. Одеси, в якій Позивач просила суд розглянути справу без її участі та вказала, що позовну заяву підтримує, просить суд задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце судового засідання належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Треті особи в судове засідання не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце слухання справи, належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомили, правом подачі пояснень не скористались, пояснень до суду не надходило. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів, які повідомлені про розгляд справи належним чином, від яких не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідає положенням ст. 280-282 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши наявні матеріали справи в їх сукупності, установивши фактичні обставини спору, дослідивши зібрані докази в їх сукупності, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, належну правову оцінку, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст.19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Судом встановлені наступні факти. 11 червня 2018 р. між Публічним акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк», та ПрАТ\~«МетЛайф» та [PERSON] було укладено Комплексний договір № 1-3272181 про надання споживчого кредиту. Судом встановлено, що 01 квітня 2021 року приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. здійснив виконавчий напис № 5537, яким стягнено заборгованість за вказаним комплексним договором № 1-3272181 від 11.06.2018 року у розмірі 32 581 гривні 91 копійок (загальна сума заборгованості за період з 19.04.2018 р. по 23.03.2021 р.) та 1000 гривень 00 копійок плата за вчинення виконавчого напису. Відповідач ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» є правонаступником ПАТ «Креді Агріколь Банк» на підставі Договору відступлення права вимоги за кредитними договорами № 1-2018 від 19.04.2018 року. За загальним правилом статей\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою\~статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини дванадцятої\~статті 28 Цивільного процесуального кодексу України, позови про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню можуть пред`являтися також за місцем його виконання. Судом встановлено, що виконавчий напис № 5537 від 01.04.2021 року, що видав приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В., вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і, як наслідок, було відкрите неправомірне провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису про звернення стягнення з Позивача грошової суми у розмірі 33\~581,91 гривень, з огляду на наступне. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерством юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5\~та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі по тексту - Порядок). Вказаний вище виконавчий напис суперечить правилам статей\~87,88 Закону України «Про нотаріат»\~щодо обов`язковості переліку певних документів та факту безспірності заборгованості, глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України щодо безспірності документів, на підставі яких здійснюється стягнення, роз`яснення пункту 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні». Так, згідно зі\~статтею 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат»\~визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї\~статті Закону\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29 червня 1999р. № 1172 (далі по тексту - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку. При цьому, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 (залишеною без змін Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі №826/20084/14) про визнання нечинним і скасування п. 1 та п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року\~визнано незаконним та нечинним розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріусу на нотаріально непосвідченому кредитному договорі, зазначена постанова набула законної сили, при цьому в мотивувальній частині постанови апеляційної інстанції зазначено: «Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку із укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальникам, вважає за необхідне визнати не чинною постанову Кабінету\~Міністрів України\~№662\~від 26\~листопада 2014\~року «Про\~внесення змін\~до переліку\~документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття». Отже, на сьогоднішній день, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Як вбачається з матеріалів справи, спірний виконавчий напис вчинено на підставі договору, який не посвідчувався нотаріусом, а вчинений у простій письмовій формі. Положення ст.\~50\~Закону України\~«Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Зважаючи на викладене суд доходить висновку, що Комплексний договір № 1-3272181 від 11.06.2018 року, на підставі якого приватний нотаріус вчинив виконавчий напис, не є документом, який підтверджує безспірність заборгованості в розумінні Переліку, у зв`язку з чим суд доходить висновку, що виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом з порушенням\~ст. 88 Законом України «Про нотаріат». Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами. Враховуючи все вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Відповідно до ст.\~133\~ч.ч.\~1,\~3\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судом встановлено, що позивач поніс судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору за позовну заяву в розмірі 908,00 гривень, що підтверджуються квитанцією № ПН93 від 05.08.2021 року, а також сплаченого судового збору за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 454,00 гривень, що підтверджується квитанцією № ПН98 від 05.08.2021 року. Загалом судові витрати позивача складають 1362 (одна тисяча триста шістдесят дві) гривень 00 копійок На підставі викладеного та

Outcome: approved