Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-04 00:00:00

07.06.2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить встановити факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , є матір`ю [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) , [INFO] , яка померла [INFO] ; визнати за [PERSON] , в порядку спадкування за правом представлення після смерті бабусі [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на: 1/3 частку земельної ділянки від загальної площі 0,0341 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , передана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 714509, виданий 27.04.2010 року Ізмаїльською міською радою Одеської області, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 011050700591, кадастровий номер земельної ділянки 5110600000:01:028:0075). Свої вимоги позивач мотивує тим, що вказане майно належить [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до якого входить вищевказане майно. Відповідно до заповіту від 25.01.1990 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Богдан О.М., зареєстрованого в реєстрі за № 2/191, [PERSON] заповіла належну їй на праві приватної власності всю частку житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого в [ADDRESS] - [PERSON] . 04.08.2012 року державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Богдан О.М. було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім`я [PERSON] , спадщина, на яку видано свідоцтво складається з 4/6 часток житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] . До спадщини неохопленої заповітом належить 1/3 частка земельної ділянки від загальної площі 0,0341 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , передана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель. Вказане майно спадкується за законом. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: донька [PERSON] , онука [PERSON] . [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем, і таким чином прийняла спадщину. При зверненні до нотаріуса для отримання свідоцтва про право власності на спадщину за законом, позивачу було відмовлено, у зв`язку з тим, що для доказу родинних відносин зі спадкодавцем [PERSON] необхідно надати документ, згідно якого [PERSON] змінила прізвище не « [PERSON] ». Відомості про вказаний документ відсутні. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала уточнені позовні вимоги та наполягала на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, якою позовні вимоги визнала та просить справу розглянути за її відсутністю. Дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3, ст. 200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належить 4/6 часток житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] ; 1/3 частка земельної ділянки від загальної площі 0,0341 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , передана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, що підтверджено Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 714509, виданим 27.04.2010 року Ізмаїльською міською радою Одеської області, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 011050700591, кадастровий номер земельної ділянки 5110600000:01:028:0075.. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 27.12.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої 4/6 часток житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] ; 1/3 частка земельної ділянки від загальної площі 0,0341 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , передана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту від 25.01.1990 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Богдан О.М., зареєстрованого в реєстрі за № 2/191, [PERSON] заповіла належну їй на праві приватної власності всю частку житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого в [ADDRESS] - [PERSON] . 04.08.2012 року державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Богдан О.М. було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім`я [PERSON] , спадщина, на яку видано свідоцтво складається з 4/6 часток житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] . Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. До спадщини неохопленої заповітом належить 1/3 частка земельної ділянки від загальної площі 0,0341 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , передана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, отже право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1 ст. 1266 ЦК України - внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - донька [PERSON] , - онука [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , згідно якого [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] », свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , згідно якого батьками [PERSON] записані - [PERSON] та [PERSON] , нотаріально посвідченою заявою [PERSON] , згідно якої [PERSON] підтверджує те, що є матір`ю [PERSON] , [INFO] ; свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] [PERSON] , свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] [PERSON] , свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , де батьками записані [PERSON] та [PERSON] , свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , згідно якого [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , згідно якого [PERSON] після реєстрації розірвання шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] », свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , згідно якого [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем та у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, тобто вважається такою, яка прийняла спадщину. Згідно ст. 315 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звернулась до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області Черненко С.М. №1043/02-14 від 23.08.2019 року, позивачу було відмовлено, у зв`язку з тим, що для доказу родинних відносин зі спадкодавцем [PERSON] необхідно надати документ, згідно якого [PERSON] змінила прізвище не « [PERSON] ». Відомості про вказаний документ відсутні. Дослідивши матеріали справи, та приймаючи до уваги, що оформлення спадщини в нотаріальному порядку неможливе, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту на підставі ст. 16 ЦК України, в зв`язку з чим задовольняє позов. На підставі викладеного,

Outcome: approved