Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-17 00:00:00

07.07.2017 відкрито провадження в справі. Позивач свої вимоги мотивує тим, що 22.09.2008 між Акціонерним комерційним банком «Правекс-Банк» в особі директора відділення «Сумська обласна дирекція» АКБ «Правекс-Банк» [PERSON] та [PERSON] укладений Договір про відкриття кредитної лінії № 6535-002/08Ф, відповідно до якого позивачу був наданий кредит в іноземній валюті для споживчих цілей на загальну суму 80000 (вісімдесят тисяч) доларів США, строком з 22.09.2008 до 22.09.2018 зі сплатою 14,99% відсотків річних, а позичальник зобов`язався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування кредитними коштами і виконати свої зобов`язання згідно з умовами Кредитного договору у повному обсязі. В забезпечення виконання умов кредитного договору між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та позичальником 22.09.2008 був укладений Договір іпотеки № 6535-002/08Ф. Предметом застави за іпотечним договором є житловий будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , заставна вартість предмета іпотеки на момент укладання іпотечного договору становить 136742 долари США. В умовах укладеного договору про відкриття кредитної лінії №6535-002/08Ф від 22.09.2008 сторонами визначено порядок надання і погашення кредиту, порядок внесення змін до його змісту. АКБ «Правекс-Банк» викладено графік погашення заборгованості. Вважає, що банк не виконав вимоги Закону про дотримання істотних умов договору щодо надання позичальнику об`єктивної, повної та достовірної інформації про умови кредиту під час укладення договору про надання споживчого кредиту, забезпеченого іпотекою, які є істотними для такого виду; банк в умовах кредитного договору приховав фактичне значення реальної процентної ставки та фактичне значення подорожчання кредиту, які суттєво відрізняються від тієї реальної процентної ставки за кредитом та того розміру подорожчання кредиту, які були обумовлені та узгодженого між сторонами кредитного правочину в його умовах. Позичальник був позбавлений фактичної можливості вносити зміни до змісту кредитного договору і при його укладенні мав можливість погодитись лише на ті умови, які були запропоновані йому банком щодо істотних умов договору та відсоткової ставки. Відповідачем навмисно не дотримано та грубо порушено встановлені вимоги діючого законодавства України та приписи Національного Банку України для укладення оспорюваного виду кредитного договору, які визначені законом як істотні та є необхідні. Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та ч.1 ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансові послуги врегульовують питання щодо відомостей, які кредитодавець має у письмовій формі повідомити споживачеві перед укладенням договору споживчого кредитування. Основні економічні та правові вимоги виникнення іпотечного боргу мають бути розкриті кредитодавцем до укладення договору про іпотечний борг. Ця інформація має бути оприлюднена ним у письмовій формі. Крім того, законодавцем встановлена в цій нормі закону передумова обов`язкової необхідності для банку здійснювати встановлення положення про інфляційне застереження, дотримання справедливого балансу договірних правовідносин та на збереження реальної вартості предмету іпотеки. Відсутність в умовах спірного правочину вище зазначених застережень та домовленостей між сторонами кредитного договору суттєво порушує баланс договірних правовідносин позичальника, істотно знецінює вартість предмету іпотеки та значно погіршує становище іпотекодавця йому на шкоду, що є недопустимим. В матеріалах договору про відкриття кредитної лінії відсутні встановлені законодавством обов`язкові умови, які необхідні для їх укладення, а саме: не встановлено умов надання кредиту, зокрема про можливі настання валютних ризиків для позичальника; не встановлено, не розкрито та є відсутніми обов`язкові умови щодо основних економічних і правових вимог виникнення іпотечного боргу шляхом оприлюднення їх у письмовій формі до укладення такого договору; не встановлено інфляційного застереження та відсутні належні дані і відомості відносно досягнутої домовленості про розрахунки індексації інфляційних втрат вартості предмету іпотеки та збереження її реальної вартості. Вважає, що в момент підписання кредитного договору між сторонами, він був введений в оману відповідачем щодо істотних умов договору, ціни та відсоткової ставки. Укладаючи кредитний договір, позивач піддався завірянням працівників банку щодо цілковитої та фактичної відповідності викладених банком в змісті кредитного договору даних, відомостей і цифрових показників. Оскільки іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору, вважає, що слід визнати припиненим і договір іпотеки. Вважає, що кредитний договір не відповідає вимогам чинного законодавства України, сторонами в належній формі не було досягнуто згоди щодо істотних умов договору, передбачених законодавцем. Посилаючись на викладене, просив суд визнати порушеним право [PERSON] , як споживача фінансових послуг банку; визнати недійсним договір про відкриття кредитної лінії № 6535-002/08Ф від 22.09.2008, укладений між АКБ «Правекс-Банк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк» та [PERSON] , визнати недійсним договір іпотеки № 6535-002/08Ф від 22.09.2008, укладений між АКБ «Правекс-Банк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк» та [PERSON] та стягнути судові витрати. Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 17.07.2017 в задоволенні вимог про забезпечення позову відмовлено. Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 24.10.2017 у справі призначена судово-економічна експертиза, на час проведення якої провадження у справі зупинено. Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 15.05.2018 провадження у справі зупинено на період проведення Київською незалежною судово-експертною установою судово-економічної експертизи. Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 10.09.2018 в зв`язку з надходженням висновку експерта, провадження у справі поновлено. 03.01.2019 представником відповідача подано відзив на позовну заяву, згідно з яким останній зазначив, що 22.09.2008 між Акціонерним комерційним банком «ПРАВЕКС-БАНК» та [PERSON] укладений договір про відкриття кредитної лінії № 6535-002/08Ф. Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 та 6.1 Кредитного договору, ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» надав позичальнику кредит в іноземній валюті для споживчих цілей, а також з метою сплати страхових платежів відповідно до договорів страхування заставного майна, укладення яких здійснюється на підставі та з урахуванням вимог п. 6.1.11 даного Договору на загальну суму 80000 доларів США, строком з 22.09.2008 до 22.09.2018 зі сплатою 14,99 % відсотків річних, а Позичальник зобов`язався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування кредитними коштами і виконати свої зобов`язання згідно з умовами Кредитного договору у повному обсязі. Згідно п.п. 4.1., 4.2. Кредитного договору, Позичальник зобов`язувався повертати кредит щомісячно в розмірі 666 доларів США у відповідності до графіку зменшення ліміту кредитування, встановленого в п. 1.1. даного Договору. Відсотки за користування кредитними коштами підлягають сплаті щомісяця (за час фактичного користування грошовими коштами протягом календарного місяця) в строк до 10 числа місяця включно, наступного за місяцем нарахування відсотків, а також в момент повернення кредиту, вказаний в п. 1.2. даного Договору. Відсотки за користування Кредитом нараховуються щомісячно, виходячи з фактичної кількості днів в відсотковому періоді. Відсотки за користування Кредитом нараховуються Банком протягом строку користування Кредитом у відповідності до п. 1.2 даного Договору. Рік умовно прийнятий рівним 360 дням. Сторонами погоджені загальні умови кредитування, згідно яких видача кредиту здійснюється шляхом видачі готівки з каси банку після укладення договору застави та надання позичальником банку документу, що підтверджує страхування заставленого майна на користь банку, що підтверджує страхування заставленого майна на користь банку, а також письмового повідомлення банка про намір позичальника скористатися кредитом або його частиною, в якому визначено необхідну суму кредиту та наданого банку не менш ніж за три календарних дні до фактичної видачі кредиту або його частини. Погоджено сторонами й особливі умови кредитного договору. Позивачем не доведено належними та допустимими доказами підстави позову, як в рамках позовних вимог заявлених на підставі норм ч.1 ст. 215, ч.1 ст. 203 ЦК України, так і позовних вимог, заявлених на підставі ч.1 ст. 230 ЦК України. Доводи позивача при обґрунтуванні позовних вимог зводяться до того, що при укладенні кредитного договору його не проінформували належним чином щодо загальної сукупної вартості кредиту та її складових, умови укладеного між сторонами договору суперечать положенням Закону України «Про захист прав споживачів», не відповідають Правилам надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, оскільки не місять відомостей щодо детального розпису загальної сукупної вартості кредиту та її складових. Наслідки ненадання банками споживачу повної, необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про сукупну вартість споживчого кредиту правилами надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, не передбачені. Посилання позивача на те, що кредитний договір слід визнати недійсним через порушення його права з боку відповідача на інформацію щодо сукупної вартості кредиту та її складових, є безпідставним. Відповідач зазначав, що позивачем не заявлено позовні вимоги про визнання недійсними чи зміну окремих пунктів кредитного договору, які він вважає несправедливими. Крім того, заявлені позовні вимоги не обґрунтовуються тим, що окремі пункти кредитного договору, які позивач вважає несправедливими, зумовлюють зміну інших положень договору. Підстави для визнання оспорюваного кредитного договору недійсним в повному обсязі через невідповідність його умов вимогам Закону України «Про захист прав споживачів», невідповідність умов договору положенням Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту в даному випадку відсутні, оскільки позивач погодився з кредитними умовами, запропонованими відповідачем та їх виконував в повному обсязі протягом значного часу, в тому числі щодо особистого страхування позичальника. Матеріли справи не містять доказів того, що позивач був навмисно введений в оману щодо природи спірного кредитного договору, прав та обов`язків сторін тощо, а тому заявлені ним на підставі ч.1 ст. 230 ЦК України вимоги є необґрунтовані. В зв`язку з тим, що відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов`язаними з порушенням їх прав, понесені судові витрати позивачем при звернення до суду у вигляді сплати судового збору є безпідставними. Таким чином, в задоволенні позову просив відмовити у повному обсязі. 01.10.2019 представником позивача подано письмові пояснення, згідно з якими п. 11.1. спірного договору містить третейське застереження, згідно якого сторони домовилися та підтверджують свою згоду на те, що всі суперечки, розбіжності або вимоги, що виникають з договору або у зв`язку із ним, в тому числі такі, що стосуються його виконання, порушення, припинення або визнання недійсним, підлягають вирішенню в Постійно діючому Незалежному Третейському суді при Всеукраїнській громадській організації «Ліга юридичного захисту інтересів споживачів» відповідно до його регламенту. У постанові від 11.01.2018 у справі № 755/6219/16-ц (провадження № 61-1608 св 17) Верховний Суд прийшов до висновку, що спори між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору, відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про третейські суди» незважаючи на наявність третейського застереження в договорі, не можуть бути предметом третейського розгляду, оскільки Законом України № 22983-VІ від 03.02.2011 «Про внесення зміни до статті 6 Закону України «Про третейські суди» щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам», виключено з компетенції третейського суду вирішення спорів щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). Таким чином, третейська угода за п. 11 Договору про відкриття кредитної лінії №6535-002/08Ф від 22.09.2008 та п. 6.1. Договору іпотеки № 6535-002/08Ф від 22.09.2008 недійсними не може бути виконана, оскільки предметом Договору є надання [PERSON] споживчого кредиту. Незалежно від предмета і підстав позову та незважаючи на те, хто звертається з позовом до суду (банк або інша фінансова установа чи споживач), на правовідносини, що виникають зі споживчого кредиту, поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів». Тому, клопотання ПАТ КБ «Правекс-банк» про залишення позову без розгляду просив залишити без задоволення. Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 01.10.2019 в задоволенні вимог представника акціонерного товариства «Правекс-Банк» за заявою від 02.01.2019 про залишення без розгляду позову [PERSON] в частині визнання недійсним договору іпотеки № 6535-002/08Ф від 22.09.2008, відмовлено. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.03.2020, проведеного у зв`язку з звільненням судді [PERSON] з посади судді, вказана справа надійшла в провадження судді Ільченко В.М. Ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду від 30.03.2020 справу прийнято до провадження суддею Ільченко В.М. та призначено судове засідання. 18.09.2020 представником позивача подано додаткові пояснення у справі, згідно з якими під час укладення Договору №6535-002/08Ф від 22.09.2008 не встановлено виконання Банком вимог п.2.1., 2.2., 3.1., 3.2., 3.3. «Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» та п.2 та 4 cт. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів», щодо викладення в його змісті повного обсягу інформації про кредитні умови, в т.ч. графіку погашення заборгованості, розміру орієнтовної сукупної вартості кредиту, детального розпису загальної вартості кредиту для споживача та сукупної вартості кредиту із визначенням її в процентному значенні та в грошовому виразі, у вигляді - реальної процентної ставки та абсолютного значення подорожчання кредиту. Оскільки при укладанні спірного кредитного договору банк вказав позичальнику помилкову інформацію щодо розміру процентної ставки, щомісячного ануїтетного платежу, не зазначив суму абсолютного значення подорожчання кредиту (у грошовому виразі), що є істотними умовами договору кредиту, тобто банк навмисно ввів другу сторону (позичальника) в оману щодо обставин, які мають істотне значення. Як роз`яснено судам у п. 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» суди повинні розмежовувати кредитний договір, який є недійсним у силу закону (нікчемний) або може бути визнаний таким у судовому порядку (оспорюваний) з підстав, встановлених частиною першою статті 215 ЦК, та кредитний договір, який є неукладеним (не відбувся), що не може бути визнаний недійсним, зокрема, у випадку, коли сторони в належній формі не досягли згоди щодо хоча б з однієї його істотної умови або зміст яких неможливо встановити виходячи з норм чинного законодавства (статті 536, 638, 1056-1 ЦК). У п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 N 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Виходячи з наведеного просив прийняти відповідне рішення щодо доведеності недійсності спірного кредитного договору з огляду на його невідповідність вимогам закону, оскільки обман з боку банку щодо істотних умов договору спричинив неможливість позичальнику вільно сформулювати своє волевиявлення на укладення договору кредиту. Представник позивача та третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі. Крім того зазначив, що п. 4.3. Кредитного договору передбачено, що шляхом підписання даного Договору сторони дійшли згоди, що у випадку виникнення у Позичальника прострочки по сплаті відсотків за користування Кредитом та/або погашенню чергової частини кредиту згідно графіку зменшення ліміту кредитування, строк користування Кредитом, вказаний в п. 1.2. Договору, припиняється достроково на 11-й день місяця, наступного за місяцем, в якому виник факт прострочки. Про припинення строку користування Кредитом Банк повідомляє Позичальника. Банк скористався таким правом та припинив дію договору достроково, оскільки матеріали справи містять розрахунок заборгованості [PERSON] за кредитом станом на 20.12.2012. Заборгованість за кредитом (станом на 17.04.2012, 20.12.2012 та 10.04.2013) становить 65206,00 доларів США. Банк звернувся у письмовій формі до Боржника, шляхом подання позовної заяви про стягнення повної заборгованості за кредитним договором та просив достроково стягнути усю суму заборгованості у листопаді 2012. Враховуючи домовленість сторін у п. 4.3., Кредитний договір припинив достроково свою дію, починаючи з 07.11.2012 (позовна заява подана до суду 07.11.2012, Банк повідомив письмово Боржника про припинення Кредитного договору). Банком при укладенні договору було приховано фактичне значення реальної процентної ставки, фактичне значення подорожчання кредиту та кінцевої загальної суми кредиту, які суттєво відрізняються від тієї реальної процентної ставки та того розміру подорожчання кредиту, які були узгодженні сторонами кредитного правочину, тобто Банк навмисно ввів позичальника в оману щодо обставин, які мають істотне значення. Банк не дотримався положень ст. ст. 11, 18, 21 Закону України «Про захист прав споживачів», а також пункту 3.8. Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Міністерства юстиції України 25 травня 2007 року № 541/13808 (щодо договорів, укладених після набрання постановою чинності), де передбачено обов`язок банків у разі надання кредиту в іноземній валюті під час укладання кредитного договору попередити споживача, що валютні ризики під час виконання зобов`язань за цим договором несе споживач. Оскільки внаслідок визнання недійсним договору кредиту припиняється основне зобов`язання, позивач просить також припинити зобов`язання за договором іпотеки від 22.09.2008. За даними п. 1.2. Договору про відкриття кредитної лінії №6535-002/080 від 22.09.2008 процентна ставка за користування кредитом становить 14,99% річних. В межах наявних матеріалів, реальна процентна ставка та абсолютне значення подорожчання кредиту на момент укладення Договору про відкриття кредитної лінії №6535-002/08Ф від 22.09.2008 не визначені. В зв`язку з відсутністю розрахунків реальної процентної ставки та абсолютного значення подорожчання кредиту та повного обсягу документів, необхідних для проведення розрахунків, згідно «Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», в межах наданих матеріалів неможливо в повній мірі встановити якою є реальна процентна ставка та абсолютне значення подорожчання кредиту на момент укладення Договору про відкриття кредитної лінії №6535-002/080 від 22.09.2008. В результаті проведеного дослідження в частині арифметичних розрахунків, виходячи з умов на момент укладення Договору №6535-002/080 від 22.09.2008 встановлена сукупна вартість кредиту (у вигляді реальної процентної ставки та абсолютного значення подорожчання кредиту) складає: реальна процентна ставка на момент укладення Договору - 16,91%; абсолютне значення подорожчання кредиту на момент укладення Договору - 61971,29 дол. США. За даними п.1.2. Договору про відкриття кредитної лінії №6535-002/080 від 22.09.2008 процентна ставка за користування кредитом становить 14,99% річних. В межах наявних матеріалів, реальна процентна ставка та абсолютне значення подорожчання кредиту на момент укладення Договору про відкриття кредитної лінії №6535-002/080 від 22.09.2008 не визначені. В зв`язку з відсутністю розрахунків реальної процентної ставки та абсолютного значення подорожчання кредиту та повного обсягу документів, необхідних для проведення розрахунків, згідно «Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», в межах наданих матеріалів не можливо в повній мірі встановити якою є реальна процентна ставка та абсолютне значення подорожчання кредиту та дослідити їх відповідність даним, наведеним на момент укладення Договору про відкриття кредитної лінії №6535-002/080 від 22.09.2008. В результаті проведеного дослідження в частині арифметичних розрахунків, виходячи з умов на момент укладення Договору №6535-002/080 від 22.09.2008, встановлена сукупна вартість кредиту (у вигляді реальної процентної ставки та абсолютного значення подорожчання кредиту) складає: реальна процентна ставка на момент укладення Договору - 16,91% ; абсолютне значення подорожчання кредиту на момент укладення Договору - 61971,29 дол. США. В зв`язку з відсутністю графіку погашення заборгованості (у розрізі погашення основного боргу та відсотків) та повного обсягу документів, необхідних для проведення розрахунків, згідно «Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» (затверджених Постановою Правління НБУ №168 від 10.05.2007р.), в межах наданих матеріалів не можливо в повній мірі встановити документально обґрунтований розмір щомісячних платежів (в тому числі за кредитом, проценти за користування кредитом, комісії, страхові та ін. платежі) на момент укладення Договору №6535-002/08Ф від 22.09.2008. В результаті проведених арифметичних розрахунків, відповідно наявних матеріалів та умов кредитування, викладених на момент укладення Договору №6535-002/08Ф від 22.09.2008, встановлений щомісячний платіж складає: від 675,63 дол. США до 1690,05 дол. США та 80,70 дол. США в останній період сплати. Під час укладення Договору №6535-002/08Ф від 22.09.2008 не встановлено виконання Банком вимог п.2.1., 2.2., 3.1., 3.2., 3.3. «Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» та п.2 та 4 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів», щодо викладення в його змісті повного обсягу інформації про кредитні умови, в т.ч. графіку погашення заборгованості, розміру орієнтовної сукупної вартості кредиту, детального розпису загальної вартості кредиту для споживача та сукупної вартості кредиту із визначенням її в процентному значенні та в грошовому виразі, у вигляді - реальної процентної ставки та абсолютного значення подорожчання кредиту. Оскільки при укладанні спірного кредитного договору, банк всупереч вказаним нормативним актам вказав позичальнику помилкову інформацію щодо розміру процентної ставки, щомісячного ануїтетного платежу, не зазначив суму абсолютного значення подорожчання кредиту (у грошовому виразі), що є істотними умовами договору кредиту, тобто банк навмисно ввів другу сторону (позичальника) в оману щодо обставин, які мають істотне значення. В зв`язку з чим просив визнати порушеним право [PERSON] споживача фінансових послуг банку; визнати недійсним Договір про відкриття кредитної лінії №6535-002/08Ф від 22.09.2008, укладений між АКБ «Правекс-Банк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк» та [PERSON] ; визнати недійсним Договір іпотеки №6535-002/080 від 22.09.2008 року, укладений між АКБ «Правекс-Банк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк» та [PERSON] та стягнути з ПАТ КБ «Правекс-Банк» на користь [PERSON] судові витрати. Представник відповідача заявлені вимоги не визнав, в задоволенні позовних вимог [PERSON] просив відмовити з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Позивач [PERSON] , третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, а тому їх неявка не є перешкодою для розгляду справи по суті. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, надані докази, оцінивши їх в сукупності, дійшов такого висновку. Судом встановлено, що між акціонерним комерційним банком «ПРАВЕКС-БАНК» та [PERSON] 22.09.2008 укладений договір про відкриття кредитної лінії № 6535-002/08Ф, відповідно до умов якого предметом договору є кредитна лінія в іноземній валюті для споживчих цілей, а також з метою сплати страхових платежів відповідно до договорів страхування заставного майна, укладення яких здійснюється на підставі та з урахуванням п. 6.1.11 даного договору з визначеним графіком зменшення ліміту кредитування. Кредит надається позичальнику строком з 22 вересня 2008 року до 22 вересня 2018 року зі сплатою 14,99 відсотків річних. Згідно з п. 1.4. вказаного Договору перебіг строку користування кредитом починається з моменту перерахування грошових коштів по розпорядженню позичальника або видачі грошових коштів з каси банку. (а.с.12-16 том 1). Згідно з п. 1.6. Договору про відкриття кредитної лінії № 6535-002/08Ф у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником умов п.6.1.11 даного Договору, в частині щорічного укладення договорів страхування нерухомого майна Позичальник доручає Банку укладати договір страхування нерухомого майна зі страховою компанією та на умовах, визначених Банком, а також здійснювати сплату страхових платежів в строки, в розмірі та на умовах, передбачених відповідними договорами страхування, укладення яких здійснюється на підставі та з урахуванням вимог п.6.1.11 даного Договору, за рахунок кредитних коштів, надання яких здійснюється Банком в межах даного Договору. Розмір заборгованості за кредитом збільшується на суму страхового платежу, сплаченого по страховому договору Банком за дорученням Позичальника, з моменту здійснення даного платежу. Відповідно до п.2.1 вказаного Договору видача кредиту здійснюється шляхом видачі готівки з каси Банку після укладення договору застави та надання позичальником банку документу, що підтверджує страхування заставленого майна на користь Банку, а також письмового повідомлення Банка про намір Позичальника скористатися кредитом або його частиною. Згідно з п.п. 3.1., 3.2. в забезпечення зобов`язань по поверненню кредиту, сплаті відсотків за користування кредитом, пені за несвоєчасну сплату відсотків та несвоєчасне повернення кредиту, штрафу за нецільове використання кредиту, а також по відшкодуванню збитків в зв`язку з порушенням даного Договору, позичальник або його майновий поручитель передає в заставу Банку належне їм на праві власності майно. Умови передачі майна в заставу, звернення стягнення на заставлене майно регулюється договором застави, що укладається банком з особою, яка надає майно в заставу. П. 4 Договору про відкриття кредитної лінії № 6535-002/08Ф від 22.09.2008 визначені умови повернення кредиту та сплати відсотків. Згідно з п. 4.1 кредит підлягає повернення в строк до 22 вересня 2018 року у відповідності до графіку зменшення ліміту кредитування, встановленого в п.1.1 даного Договору. Відсотки за користування кредитом підлягають сплаті щомісячно (за час фактичного користування грошовими коштами протягом календарного місяця) в строк до 10 числа місяця включно, наступного за місяцем нарахування відсотків, а також в момент повернення кредиту, вказаний в п.1.2. даного Договору. Якщо цей день є неробочим, то платежі повинні бути здійснені не пізніше наступного робочого дня. (п. 4.2). Згідно з п. 4.3 Договору про відкриття кредитної лінії № 6535-002/08Ф від 22.09.2008 шляхом підписання даного Договору сторони дійшли згоди, що у випадку виникнення у Позичальника прострочки по сплаті відсотків за користування Кредитом та/або по погашенню чергової частини кредиту згідно графіку зменшення ліміту кредитування, строк користування кредитом, вказаний в п. 1.2 Договору, припиняється достроково на 11 день місяця, наступного за місяцем, в якому виник факт прострочки. Про припинення строку користування Кредитом Банк письмово повідомляє Позичальника. Відповідно до п.5.1 Банк зобов`язується видати кредит позичальнику з дотриманням умов, передбачених п.п. 2.1 даного договору. Згідно з п. 6.1 Договору позичальник зобов`язується зокрема, використати кредит на передбачені в даному договорі цілі та забезпечити повернення кредиту і сплату нарахованих відсотків. Протягом строку дії даного Договору забезпечити страхування майна, переданого в заставу Банку, у відповідності до п.3.1 даного договору шляхом укладення щорічно до 22 вересня договорів страхування зі страховими компаніями, визначеними Банком, а також письмово погоджувати умови договору страхування і не здійснювати дій, спрямованих на зміну цих умов. Відповідно до п. 7.1.1 банк має право за клопотанням позичальника у виключних випадках переносити строки повернення кредиту. Згідно з п.8.1.1. позичальник має право клопотати про перенесення строків платежів при виникненні тимчасових фінансових та інших труднощів, що виникли з незалежних від нього причин. Пунктом 9 Договору про відкриття кредитної лінії № 6535-002/08Ф від 22.09.2008 визначена відповідальність сторін. З п. 9.1 Договору вбачається, що за порушення строків повернення Кредиту або погашення чергової частини кредиту згідно графіку зменшення ліміту кредитування та/або внесення відсотків за користування Кредитом Позичальник сплачує Банку пеню за кожний день прострочки в розмірі подвійної відсоткової ставки, вказаної в п. 1.2 даного Договору від суми заборгованості за весь період прострочки. Відповідно до п. 9.7. договору при невиконання Позичальником умов п.6.1.11 даного Договору строк користування грошовими коштами, вказаний в п. 1.2 даного Договору, припиняється достроково, на 10-й день після припинення строку дії договору страхування або зміни його умов з вини Позичальника. П.9.10. Договору визначено, що у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником умов 6.1.11 даного Договору, в частині письмового погодження з Банком умов страхування, розмір відсоткової ставки за користування кредитними коштами збільшується на три відсотки річних. Згідно з п. 10.1. Договору відсотки за користування кредитом нараховуються щомісячно, виходячи з фактичної кількості днів в відсотковому періоді. Відсотки за користування кредитом нараховуються банком протягом строку користування кредитом у відповідності до п.1.2 даного Договору. Рік умовно прийнятий рівним 360 дням. Пунктами 10.9, 10.12 шляхом укладення та підписання позичальником даного договору позичальник зобов`язується сплачувати всі збори, відсотки, тарифи, комісії та інші елементи вартості кредиту по даному договору. Детальний виклад загальної вартості кредиту для позичальника вказано в даному договору та додатку 1 до даного договору, який є невід`ємною частиною даного договору. Шляхом укладення та підписання позичальником (уповноваженою особою позичальник) даного договору позичальник підтверджує факт повідомлення банк про всі існуючі валютні ризики, пов`язані з наданням позичальнику кредиту в іноземній валюті. Судом встановлено, що між сторонами, Акціонерним комерційним банком «ПРАВЕКС-БАНК» та [PERSON] укладений та внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Договір іпотеки № 6535-002/08Ф від 22.09.2008, відповідно до якого передане в іпотеку нерухоме майно, що є власністю іпотекодавця, житловий будинок, який складається з двох поверхів загальною площею - 228,1 кв.м, житловою - 110,8 кв.м, земельна ділянка площею 0,1000 га. Цільове призначення (використання) земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель - споруд. (а.с.17-21 том 1). Крім того, між [PERSON] та Акціонерним комерційним банком «ПРАВЕКС-БАНК», укладений договір поруки № 6535-002/08Ф від 22.08.2008, відповідно до якого поручитель у порядку та на умовах, передбачених даним договором зобов`язується нести солідарну майнову відповідальність перед кредитором за виконання в повному обсязі зобов`язань [PERSON] за Договором про відкриття кредитної лінії № 6535-002/08Ф від 22.09.2008 та можливих змін та доповнень до нього щодо сплати процентів, неустойки (штрафу, пені), вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом у строк до 22.09.2018 у розмірі 80000 доларів США та будь-якого збільшення цієї суми, яке прямо передбачено умовами Кредитного договору, відшкодування збитків та іншої заборгованості. (а.с. 101-102 том 1). Згідно з висновком експерта № 25730 від 27.07.2018 за результатами проведення судово-економічної експертизи, за даними п.1.2. Договору про відкриття кредитної лінії № 6535-002/08Ф від 22.09.2008 процентна ставка за користування кредитом становить 14,99% річних. В межах наявних матеріалів, реальна процентна ставка та абсолютне значення подорожчання кредиту на момент укладення Договору про відкриття кредитної лінії № 6535-002/08Ф від 22.09.2008 не визначені. В зв`язку з відсутністю розрахунків реальної процентної ставки та абсолютного значення подорожчання кредиту та повного обсягу документів, необхідних для проведення розрахунків, згідно «Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» (затверджених Постановою Правління НБУ № 168 від 10.05.2007), в межах наданих матеріалів неможливо в повній мірі встановити якою є реальна процентна ставка та абсолютне значення подорожчання кредиту на момент укладення Договору про відкриття кредитної лінії № 6535-002/08Ф від 22.09.2008. В результаті проведеного дослідження в частині арифметичних розрахунків, виходячи з умов на момент укладення Договору № 6535-002/08Ф від 22.09.2008, встановлена сукупна вартість кредиту (у вигляді реальної процентної ставки та абсолютного значення подорожчання кредиту) складає: реальна процентна ставка на момент укладення Договору № 6535-002/08Ф від 22.09.2008 - 16,91%; абсолютне значення подорожчання кредиту на момент укладення Договору № 6535-002/08Ф від 22.09.2008 - 61971,29 доларів США. В зв`язку з відсутністю розрахунків реальної процентної ставки та абсолютного значення подорожчання кредиту та повного обсягу документів, необхідних для проведення розрахунків, згідно «Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», в межах наданих матеріалів неможливо в повній мірі встановити якою є реальна процентна ставка та абсолютне значення подорожчання кредиту та дослідити їх відповідність даним, наведеним на момент укладення Договору про відкриття кредитної лінії № 6535-002/08Ф від 22.09.2008. В зв`язку з відсутністю графіку погашення заборгованості (у розрізі погашення основного боргу та відсотків) та повного обсягу документів, необхідних для проведення розрахунків згідно «Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», в межах наданих матеріалів неможливо в повній мірі встановити документально обґрунтований розмір щомісячних платежів (в тому числі за кредитом, проценти за користування кредитом, комісії, страхові та ін. платежі) на момент укладення Договору № 6535-002/08Ф від 22.09.2008. В результаті проведених арифметичних розрахунків, відповідно наявних матеріалів та умов кредитування, викладених на момент укладення Договору № 6535-002/08Ф від 22.09.2008 встановлений щомісячний платіж складає від 675,63 доларів США до 1690,05 доларів США та 80,70 доларів США в останній період сплати. В межах наявних матеріалів під час укладення Договору № 6535-002/08Ф від 22.09.2008 не встановлено виконання Банком вимог п.2.1, 2.2, 3.1, 3.2, 3.3 «Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» та п.2 та 4 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» щодо викладення в його змісті повного обсягу інформації про кредитні умови, в т.ч. графіку погашення заборгованості розміру орієнтовної сукупної вартості кредиту, детального розпису загальної вартості кредиту для споживача та сукупної вартості кредиту із визначенням її в процентному значенні та в грошовому виразі, у вигляді - реальної процентної ставки та абсолютного значення подорожчання кредиту. (а.с. 48-71 том 2). Відповідно до вимог ст. ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлені ст.203 ЦК України. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). (ч. 3 ст. 215 ЦК України). Згідно з ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» в редакції, яка діяла на час укладення договору, перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов`язаний повідомити споживача у письмовій формі про: 1) особу та місцезнаходження кредитодавця; 2) кредитні умови, зокрема: а) мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; б) форми його забезпечення; в) наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов`язаннями споживача; г) тип відсоткової ставки; ґ) суму, на яку кредит може бути виданий; д) орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту (перелік усіх витрат, пов`язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких, як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо); е) строк, на який кредит може бути одержаний; є) варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; ж) можливість дострокового повернення кредиту та його умови; з) необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; и) податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; і) переваги та недоліки пропонованих схем кредитування. У разі ненадання зазначеної інформації суб`єкт господарювання, який повинен її надати, несе відповідальність, встановлену статтями 15 і 23 цього Закону. Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції Закону, чинній на момент укладення договору, споживач має право на одержання необхідної, достовірної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Статтею 23 цього Закону визначена відповідальність суб`єкта господарювання. Згідно з ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції Закону, чинній на момент укладення договору, договір про надання споживчого кредиту укладається у письмовій формі, один з оригіналів якого передається споживачеві. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору був переданий споживачеві, покладається на кредитодавця. Споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі. У договорі про надання споживчого кредиту зазначаються: 1) сума кредиту; 2) детальний розпис загальної вартості кредиту для споживача; 3) дата видачі кредиту або, якщо кредит видаватиметься частинами, дати і суми надання таких частин кредиту та інші умови надання кредиту; 4) право дострокового повернення кредиту; 5) річна відсоткова ставка за кредитом; 6) інші умови, визначені законодавством. У договорі про надання споживчого кредиту може зазначатися, що відсоткова ставка за кредитом може змінюватися залежно від зміни облікової ставки Національного банку України або в інших випадках. Про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється кредитодавцем письмово протягом семи календарних днів з дати її зміни. Без такого повідомлення будь-яка зміна відсоткової ставки є недійсною. Згідно з ч. 5 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції Закону, чинній на момент укладення договору, до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими: 1) для надання кредиту необхідно передати як забезпечення повну суму або частину суми кредиту чи використати її повністю або частково для покладення на депозит, або викупу цінних паперів, або інших фінансових інструментів, крім випадків, коли споживач одержує за таким депозитом, такими цінними паперами чи іншими фінансовими інструментами таку ж або більшу відсоткову ставку, як і ставка за його кредитом; 2) споживач зобов`язаний під час укладення договору укласти інший договір з кредитодавцем або третьою особою, визначеною кредитодавцем, крім випадків, коли укладення такого договору вимагається законодавством та/або коли витрати за таким договором прямо передбачені у складі сукупної вартості кредиту для споживача; 3) передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки; 4) встановлюються дискримінаційні стосовно споживача правила зміни відсоткової ставки. Згідно з ч. 1-3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції Закону, чинній на момент укладення договору, продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про: 1) звільнення або обмеження юридичної відповідальності продавця (виконавця, виробника) у разі смерті або ушкодження здоров`я споживача, спричинених діями чи бездіяльністю продавця (виконавця, виробника); 2) виключення або обмеження прав споживача стосовно продавця (виконавця, виробника) або третьої особи у разі повного або часткового невиконання чи неналежного виконання продавцем (виконавцем, виробником) договірних зобов`язань, включаючи умови про взаємозалік, зобов`язання споживача з оплати та його вимог у разі порушення договору з боку продавця (виконавця, виробника); 3) встановлення жорстких обов`язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця; 4) надання можливості продавцю (виконавцю, виробнику) не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця (виконавця, виробника) у зв`язку з розірванням або невиконанням ним договору; 5) встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором; 6) надання продавцю виконавцю, виробнику) права розірвати договір із споживачем на власний розсуд, якщо споживачеві таке право не надається; 7) надання продавцю (виконавцю, виробнику) права не повертати кошти на оплату ненаданої продукції у разі розірвання договору з ініціативи продавця (виконавця, виробника); 8) надання продавцю (виконавцю, виробнику) права розірвати договір, укладений на невизначений строк із споживачем без повідомлення його про це, крім випадків, установлених законом; 9) установлення невиправдано малого строку для надання споживачем згоди на продовження дії договору, укладеного на визначений строк, з автоматичним продовженням такого договору, якщо споживач не висловить відповідного наміру; 10) установлення обов`язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; 11) надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; 12) надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати характеристики продукції, що є предметом договору; 13) визначення ціни товару на момент його поставки споживачеві або надання продавцю (виконавцю,виробнику) можливості збільшувати ціну без надання споживачеві права розірвати договір у разі збільшення ціни порівняно з тією, що була погоджена на момент укладення договору; 14) надання продавцю (виконавцю, виробнику) права визначати відповідність продукції умовам договору або надання йому виключного права щодо тлумачення договору; 15) обмеження відповідальності продавця (виконавця, виробника) стосовно зобов`язань, прийнятих його агентами, або обумовлення прийняття ним таких зобов`язань додержанням зайвих формальностей; 16) встановлення обов`язку споживача виконати всі зобов`язання, навіть якщо продавець (виконавець, виробник) не виконає своїх; 17) надання продавцю (виконавцю, виробнику) права передавати свої права та обов`язки за договором третій особі, якщо це може стати наслідком зменшення гарантій, що виникають за договором для споживача, без його згоди. Згідно з ч. 5-9 ст. 18 вказаного Закону, якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. У разі коли зміна положення або визнання його недійсним зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача: 1) такі положення також підлягають зміні; або 2) договір може бути визнаним недійсним у цілому. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Якщо до положення вносяться зміни, такі зміни вважаються чинними з моменту їх внесення. Нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача. Згідно зі ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції Закону, чинній на момент укладення договору, крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: 1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; 6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу. Відповідно до правила ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства Згідно з ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Постановою Правління НБУ № 168 від 10.05.2007 року «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», які розроблені у відповідності до ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», затверджено форму детального розпису сукупної вартості кредиту та Правила надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту (надалі - Правила). У даних Правилах вказані обов`язкові умови із числа інших обов`язкових умов договору, на які міститься посилання в ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», необхідність яких випливає із суті та умов договору, які є істотними та які можуть вплинути на рішення споживача про необхідність придбання послуги з надання кредиту. Частиною 2 п. 16. постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» передбачено що суди повинні з`ясувати виконання банками чи іншими фінансовими установами положення статей 11, 18, 21 Закону України «Про захист прав споживачів», а також пункту 3.8 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168. У відповідності до ст. 638 ЦК, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Встановлено, що відповідач в порушення ст. ст. 11, 18, 21 Закону України «Про захист прав споживачів», п. 3.8. Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Міністерства юстиції України 25.05.2007 № 541/13808 (щодо договорів, укладених після набрання постановою чинності), не попередив позивача, що валютні ризики під час виконання зобов`язань за цим договором несе споживач. Згідно ч. 1 ст. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Згідно з ч. 1 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Відповідно до п. 3.1., 3.3. Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджені Постановою Правління Національного банку України 10.05.2007 № 168 банки зобов`язані в кредитному договорі або додатку до нього надавати детальний розпис сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов`язань споживача. Банки зобов`язані в кредитному договорі зазначати сукупну вартість кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг та інших фінансових зобов`язань споживача, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і погашенням кредиту, а також зазначити її в процентному значенні та в грошовому виразі у валюті платежу за кредитним договором, у вигляді реальної процентної ставки, абсолютного значення подорожчання кредиту. З матеріалів справи вбачається, що відповідачем у п.1.1. Договору № 6535-002/08Ф від 22.09.2008 визначено графік зменшення ліміту кредитування, який відображає щомісячне зменшення ліміту кредитування. Також, у додатку № 1 «Пам`ятка для клієнта» від 22.09.2008 року до договору № 6535-002/08Ф від 22.09.2008 наведено особливі умови кредитування та перелік супутніх витрат на момент укладення договору (без чіткого визначення вартості зазначених у додатку послуг). Графік зменшення ліміту кредитування (п. 1.1. договору) та Додаток № 1 «Пам`ятка для клієнта» від 22.09.2008 не містять обсягів платежів у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов`язань споживача за кожним платіжним періодом, що передбачено п. 3.2. «Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Крім того, відсутня таблиця визначення сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки, передбачена умовам Додатку №1 «Пам`ятка для клієнта» від 22.09.2008 року, які містять детальний розпис сукупної вартості кредиту (з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, винагород та інших фінансових зобов`язань споживача, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і погашенням кредиту) та дані сукупної вартості кредиту із визначенням її в процентному значенні та в грошовому виразі, у вигляді реальної процентної ставки та абсолютного значення подорожчання кредиту. Встановлено, що під час укладення Договору про відкриття кредитної лінії № 6535-002/08Ф від 22.09.2008 відповідачем не виконано вимоги п.2.1., 2.2., 3.1., 3.2., 3.3. «Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» (затверджених Постановою Правління НБУ №168 від 10.05.2007р.) та п.2 та 4 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів», щодо викладення в його змісті повного обсягу інформації про кредитні умови, в т.ч. графіку погашення заборгованості, розміру орієнтовної сукупної вартості кредиту, детального розпису загальної вартості кредиту для споживача та сукупної вартості кредиту із визначенням її в процентному значенні та в грошовому виразі, у вигляді - реальної процентної ставки та абсолютного значення подорожчання кредиту (докладно див. дослідну частину експертизи «Щодо реальної процентної ставки та абсолютного значення подорожчання кредиту»). Отже, виходячи з досліджених доказів, суд дійшов висновку, що при укладанні спірного кредитного договору, відповідач вказав позичальнику недостовірну інформацію щодо розміру процентної ставки, щомісячного ануїтетного платежу, не зазначив суму абсолютного значення подорожчання кредиту (у грошовому виразі), що є істотними умовами договору кредиту, тобто навмисно ввів другу сторону (позичальника) в оману щодо обставин, які мають істотне значення. Слід зазначити, що про навмисність дій свідчить невиконання банком вимог, прямо встановлених Постановою Правління НБУ №168 від 10.05.2007р. та п.2 та 4 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів». У п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 N 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» зазначено, що правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачем доведено обставини, що при укладенні оспорюваного договору, банком не було дотримано вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Оскільки внаслідок визнання недійсним договору кредиту припиняється основне зобов`язання, то слід визнати недійсним договір іпотеки від 22.09.2008. Питання про судові витрати підлягає вирішенню на підставі ст. 141 ЦПК України. Доводів та доказів, які б спростовували встановлені у справі фактичні обставини та висновки суду, в судовому засіданні не встановлено. На підставі викладеного,

Outcome: approved