Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

06 травня 2019 року [PERSON] звернувся до суду в інтересах [PERSON] із зазначеним позовом до Очаківської міської ради. Свої вимоги представник позивачки обґрунтовував тим, що [INFO] помер рідний дядько позивачки [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на 1/2 частку житлового будинку [ADDRESS] . У зв`язку із важкою хворобою дядька в лютому 2017 року позивачка забрала його до свого місця проживання в м. Дніпро, де вона доглядала за ним до смерті та провела поховання. Звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, позивачка отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки померлий не був зареєстрований з нею за однією адресою. Посилаючись на викладене, просив визнати за позивачкою право власності на 1/2 частку вказаного житлового будинку в порядку спадкування за законом. Особи, які беруть участь у справі, в підготовче судове засідання не з`явилися. Позивач та відповідачнадали заяви, в яких просили розглянути справу без їхньої участі; позивач, крім цього, зазначив, що повністю підтримує заявлені вимоги, відповідач вказав, що позов визнає повністю. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Як вбачається з витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 23621549 від 19 серпня 2009 року (а. с. 10), [PERSON] належала 1/2 частка житлового будинку [ADDRESS] . З досліджених судом свідоцтв про народження (а. с. 19), про укладення та розірвання шлюбу (а. с. 16-18), посвідок про народження (а. с. 20, 21) та про смерть (а. с. 15) вбачається, що позивачка [PERSON] є рідною племінницею [PERSON] , який помер [INFO] , і у відповідності зі ст. 1261 ЦК України є спадкоємицею п`ятої черги. Відповідно до п. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. В судовому засіданні встановлено, що позивачка фактично прийняла спадщину після смерті дядька. Викладене підтверджується медичними документами, свідоцтвом про смерть та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання, з яких вбачається, що [PERSON] проходив лікування та помер у м. Дніпрі і позивачка провела його поховання (а. с. 22-23). Згідно з повідомленням Другої очаківської державної нотаріальної контори № 845/01-09 та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 56708485 від 02 липня 2019 року, наданих на запит суду, вбачається що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась (а. с. 65-66). 26 березня 2019 року нотаріусом позивачці [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом (а. с. 34). З роз`яснень, наданих в Постанові Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування», вбачається, що особа, яка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку, набуває право на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину. Проаналізувавши сукупність доказів, наданих позивачкою, суд дійшов переконання, що остання фактично прийняла спадщину після смерті дядька, іншого шляху реалізувати своє право власності у позивачки немає, обставин, які б вказували, що спадкодавець за життя набув право власності на спірне нерухоме майно неправомірно, або, що на нього, окрім позивачки, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, в суді не встановлено, а тому позов [PERSON] є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судові витрати суд відносить на рахунок позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved