Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

05 липня 2017 року позивач по справі в особі представника звернулася до Шевченківського районного суду Харківської області із зазначеним позовом, яким просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку [NUMBER] площею 3,8632 га ріллі з кадастровим [NUMBER] на території Шевченківської селищзної ради Шевченківського району Харківської області за межами населеного пункту в звязку із втратою Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, а також - скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності № 10096717 від 03.06.2015 року на вищевкпазану земельну ділянку. В обґрунтування позову вказує, що їй на підставі розпорядження голови Шевченківської районної державної адміністрації від 02.06.2015 № 191 була передана у власність земельна ділянка [NUMBER] площею 3,8632 га ріллі з кадастровим [NUMBER] на території Шевченківської селищної ради Харківської області, після чого було зареєстровано право власності на вищезазначену земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та отримано Свідоцтво про паво власності на нерухоме майно з індексним № 39324904 від 18.06.2015 та Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності з індексним № 39325010 від 18.06.2015. Вищевказане Свідоцтво про право власності при нез'ясованих обставинах було втрачено. Таким чином, позивач не має можливості встановити та підтвердити своє право власності на земельну ділянку внаслідок втрати Свідоцтва про право власності на земельну ділянку, у зв'язку із чим змушена звернутися до суду для захисту своїх законних прав та інтересів. У судовому засіданні представник позивача по справі за довіреністю (а.с.11) позовні вимоги повністю підтримала та просила суд їх задовольнити. Представник відповідача по справі - Шевченківської районної державної адміністрації Харківської області за довіреністю (а.с.20) у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Представник відповідача по справі - державний реєстратор Шевченківської селищної ради у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Суд, перевіривши матеріали справи, вивчивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню лише частково з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] на підставі розпорядження голови Шевченківської районної державної адміністрації від 02.06.2015 № 191 була передана у власність земельна ділянка [NUMBER] площею 3,8632 га ріллі з кадастровим [NUMBER] на території Шевченківської селищної ради Харківської області (а.с.6). Відповідно до вимог чинного законодавства [PERSON] було зареєстровано право власності на вищезазначену земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та отримано Свідоцтво про паво власності на нерухоме майно з індексним № 39324904 від 18.06.2015 (а.с.7) та Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності з індексним № 39325010 від 18.06.2015 (а.с.8). Вищевказане Свідоцтво про право власності при нез'ясованих обставинах було втрачено, про що було надано оголошення до Шевченківської районної газети «Краєвид» від 17.06.2017 №№ 47-48 (1769-1770), що підтверджується копією сторінки з газети (а.с.9). Відповідно до Порядку державної реєстрації речових права нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1125 видача дублікатів свідоцтв про право власності не передбачена, на даний час свідоцтва про право власності не видаються. У відповідності до ст.ст. 316,328 ЦК України право власності це є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який посвідчує право власності. Відповідно до ст. 182 ЦК України встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, порядок проведення якої та підстави відмови в ній встановлюються законом. Згідно ч. 3 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. В частині позову про скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно раніше внесеного запис про право власності на дану земельну ділянку суд відмовляє з тих підстав, що реєстратором повторно будуть вноситися до реєстру відомості про земельну ділянку яка належить позивачу і які вже були внесенні реєстратором раніше при видачі свідоцтва про право власності на дану земельну ділянку. Реєстратор не позбавлений можливості внести зміни до реєстру відповідно до рішення суду, а не скасовувати раніше внесений запис про майно позивача. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 19 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Тому на підставі вищевикладеного, з метою захисту прав позивача, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково.

Outcome: partial