Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

06 лютого 2017 року позивач звернулась до суду з позовом, який в подальшому було уточнено та просила ухвалити рішення, яким: стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову до досягнення [PERSON] повноліття тобто до 29.04.2017 року та до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до 09.11.2022 року; стягувати з [PERSON], на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання у Одеському коледжі економіки, права та готельно-ресторанного бізнесу в розмірі 1/4 частини з усіх його доходів, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати досягнення [PERSON], повноліття 29.04.2017 року та до закінчення навчання чи до досягнення [PERSON] двадцятитрьохрічного віку у звязку з тим, яка з цих обставин настане першою. В обґрунтування заявленого \~позову позивачка посилається на те, що вона перебувала в шлюбних стосунках з відповідачем [PERSON], в період якого народились діти: донька [PERSON], [INFO] та син, [PERSON], [INFO]. Позивач посилається на те, що спільне життя не склалося, у звязку з чим подружні стосунки не підтримують, діти залишились проживати з нею і знаходиться на її утриманні. Вказує, що їй матеріально важко утримувати дітей, вона потребує матеріальної допомоги, з урахуванням того, що необхідно оплачувати витрати на харчування, розвиток дитини, одяг та лікування. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового засідання сповіщені належним чином у порядку ст.74,76,77 ЦПК України. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні позов підтримали у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, вказуючи на те, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання дітей. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні позов визнали частково, просили стягувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 гривень щомісячно на утримання двох дітей. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що 06 листопада 1998 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Київської рай адміністрації виконкому Одеської міської Ради було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Соловйова) [PERSON], про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 998, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серії І ЖД № 096964. В період шлюбу у сторін народились діти: донька [PERSON], [INFO] про що свідчить копія Свідоцтва про народження Серії 1-ЖД № 296321 та син [PERSON], [INFO], про що свідчить копія Свідоцтва про народження Серії 1-ЖД № 219278 Подружні стосунки між сторонами не склались, в результаті чого рішенням Київського районного суду м. Одеси від 07 лютого 2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. При вирішенні спору суд має виходити з положень ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства, за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. \~ Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, \~батько \~мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. \~Розірвання шлюбу між батьками, \~проживання їх \~окремо \~від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст. 180, ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати \~дитину \~до \~досягнення нею повноліття. За \~рішенням \~суду \~кошти \~на \~утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її \~матері, \~батька \~і \~(або) \~у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають \~істотне значення. . Відповідно до ч.1 ст.184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України (ч. 2 ст. 182 СК України). Суд приймає до уваги той факт, що відповідач є фізичною особою підприємцем, має постійний дохід, як вбачається з податкової декларації за 2016 рік його обсяг доходу склав 799\~296 гривень, фізично здоровий, інших дітей, непрацездатних дружини та батьків не має, а у звязку з чим повинен утримувати своїх дітей. При ухваленні рішення по справі суд керується ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2017 рік» відповідно до якої вбачається, що у 2017 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років визначений у розмірі: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні, а дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Суд враховує положення закону про те, що позивач також має обов`язок утримувати дітей. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір \~ аліментів, \~ визначений \~ за \~рішенням суду \~або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за \~рішенням \~суду\~за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни \~матеріального \~або \~сімейного \~стану, \~погіршення \~або поліпшення \~ здоров'я \~ когось \~ із \~ них \~та \~в \~інших \~випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, з урахування вище вказаного, суд вважає за необхідне стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/8 частини на кожного з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, суд враховує те, що відповідно до довідки від 17 березня 2017 року за № 3901 вбачається, що [PERSON], [INFO] навчається в Державному вищому навчальному закладі «Одеський коледж економіки, права та готельно-ресторанного бізнесу» на ІІІ курсі денного відділення за спеціальністю «Туристичне обслуговування» на контрактній основі, період навчання з 01.09.2014 року до 01.02.2018 року. Згідно з вимогами ст. 199 СК України, якщо повнолітні донька чи син продовжують навчання і у зв'язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дітей з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.\~ Правовідносини обовязку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобовязань, обовязку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі №6-1296цс15, а відповідно до ч.1 ст. 360-7 ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених\~пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів. Як роз'яснено у п.20\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але не меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ч.2\~ст.200 Сімейного кодексу України) Визначаючи розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини, суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, та враховує те, що [PERSON] навчається у Державному вищому навчальному закладі «Одеський коледж економіки, права та готельно-ресторанного бізнесу», на денній формі навчання, не працює, відповідно до вимог сімейного законодавства дитина має право на отримання матеріальної допомоги з боку батьків В той же час, відповідач [PERSON] є особою працездатного віку, має постійне місце роботи, та досить великі доходи, доказів наявності медичних протипоказань надано не було, тому в сукупності оцінених судом доказів, є підстави вважати, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини на період її навчання, оскільки отримує дохід, що перевищує мінімальній розмір заробітної плати встановлений державою, при визначенні розміру аліментів суд вважає за можливе зменшити розмір аліментів визначений позивачем до 1/8 частини всіх видів заробітку відповідача, враховуючи майновий стан відповідача. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позовну заяву [PERSON] задовольнити частково, при цьому суд зауважує, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним та не суперечитиме чинному законодавству, інтересам позивача, відповідача та їх дітей. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо сторону на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи викладене, необхідно оплату на користь держави судових витрат в розмірі 640 гривень покласти на відповідача [PERSON] Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконаню в межах оплати платежу за один місяць. На підставі викладеного і

Outcome: partial