Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

06 червня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Житлово-будівельного кооперативу «Чайка» (далі за текстом - ЖБК «Чайка»), в якому просить визнати за ним право власності на 1/8 частку нежитлової будівлі, Елінг, літ. А, загальною площею 564,0 кв.м, розташованої за адресою: вулиця Лісова, 16ж, с. Новоселівка, Новомосковський район, Дніпропетровської області. В обґрунтування свого позову позивач зазначає, що ЖБК «Чайка» є добровільним об'єднанням громадян, створений як обслуговуючий кооператив та зареєстрований 05 травня 2004 року Новомосковською райдержадміністрацією Дніпропетровської області. 27 грудня 2010 року, на підставі договору оренди земельної ділянки від 27 грудня 2010 року, укладеного з Піщанською сільською радою, ЖБК «Чайка» отримав в оренду земельну ділянку, площею 0,1096 га, з цільовим призначенням: для рекреаційного використання, розташовану на узбережжі р. Самара за адресою: с. Новоселівка Новомосковського району Дніпропетровської області. 29 квітня 2012 року загальними зборами ЖБК було прийнято рішення про будівництво на орендованій земельній ділянці ангару для зберігання човнів (елінг). Згодом виявилось, що з 11 членів кооперативу згодні витрачати гроші на проектування та будівництво елінгу лише пятеро: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Тому відповідач залучив грошові кошти ззовні, уклавши договори на спільну пайову участь у будівництві із особами, які не є членами ЖБК: із [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Згідно з умовами Договору на спільну пайову участь у будівництві № б/н від 17 травня 2012 року позивач, як пайовик, а відповідач, як замовник будівництва, домовились про спільну пайову участь в будівництві «Безкаркасного, безфундаментного ангару (елінг) для човнів, на укладочних плитах з защепленням», розташованого за адресою: вул. Лісна, 16ж, с. Новоселівка Новомосковського району Дніпропетровської області, на земельній ділянці з кадастровим номером 1223285500:04:015:0003, з наступною передачею пайовику 1/8 частки Елінгу на праві спільної часткової власності. Згідно з умовами договору ЖБК: 2.1.1 Приймає від Пайовика пайові внески. 2.1.2. Забезпечує фінансування, проектування та будівництво Елінгу за рахунок пайових внесків або залучених коштів третіх осіб. 2.1.3. Зобовязується використовувати пайовий внесок на цілі, зазначені в п.1.1 цього договору. 2.1.4. В термін 5 (пять) календарних місяців з дня отримання декларації про початок будівельних робіт зобовязується завершити роботи з будівництва Елінгу. 2.1.5. Виконує всі функції замовника та забудовника будівництва Елінгу відповідно до проекту, ДБНів, СНІПів і з дотриманням діючих в Україні нормативно-технічних вимог щодо забезпечення охорони навколишнього середовища, норм пожежної безпеки та охорони праці. 2.1.6. Протягом 60 календарних діб після завершення будівельних робіт зобовязується отримати підтверджуючі документи про введення Елінгу в експлуатацію. 2.1.7. Після закінчення будівництва Елінгу передає Пайовику його частку Елінгу по акту приймання-передавання, та сприяє Пайовику в отриманні свідоцтва про право власності на 1/8 Елінгу. Також, за Договором позивач: 2.2.1. Зобовязується внести пайові внески в розмірах, передбачених п.3.1 цього договору, в порядку, визначеному п.п. 3.2., 3.3 цього договору. 2.2.2. Набуває належну йому частку в будівництві Елінгу, зазначену в п.1.1 договору, в якості пропорційної площі. Позивач свої обовязки по внесенню грошових коштів виконав у повному обсязі, передавши виконавчому директору відповідача - [PERSON] грошові кошти: 17 травня 2012 року - 10000 грн.; 11 липня 2012 року - 20000 грн. і 15 серпня 2012 року - 20000 грн. Відповідач восени 2012 року на підставі проектної документації та Декларації на початок виконання будівельних робіт, зареєстрованої в Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області 12 жовтня 2012 року за № 420900244572, як замовник, розпочав будівництво рекреаційного обєкту «Безкаркасний, безфундаментний ангар (елінг) для човнів, на укладочних плитах з защепленням». Згідно п.2.1.4 Договору відповідач мав завершити будівництво Елінгу у березні 2013 року. Однак, вчасно цього не зробив та посилався на складнощі з дозвільною документацією. У липні 2016 року позивачу стало відомо про те, що відповідач ще в 2015 році завершив будівництво, ввів Елінг в експлуатацію, отримав Свідоцтво про право власності СТА № 338441 від 17 січня 2015 року та зареєстрував своє право власності на Елінг в цілому, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером запису 8416193. Позивач вважає, що такі дії відповідача суперечать умовам Договору та чинному законодавству України, порушують його право власності, тому він звернувся з позовом до суду. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність, одночасно позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач у судове засідання також не з'явився, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність, одночасно позовні вимоги визнав. Ухвалою суду від 06 червня 2017 року відкрито провадження у справі. У відповідності до положень п.9 ч.1 ст.1 Розділу ХІІІ ЦПК України в редакції, встановленій Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, справи в судах першої інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цим Кодексом, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цим Кодексом. На підставі ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем, за наявності для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши докази з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що у відповідності до статуту ЖБК «Чайка» (а.с.4-9), довідки з ЄДРПОУ серії АБ № 023358 (а.с.10), свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серія А01 № 289273 (а.с.11), відповідач у справі є добровільним об'єднанням громадян, створений на засадах членства на основі єдиних інтересів для вирішення соціально-побутових та інших питань. Є неприбутковою організацією. Має право, в тому числі і здійснювати будівництво господарських та інших будівель на необхідних для забезпечення утримання або створення додаткових зручностей членам ЖБК. Зареєстрований 05 травня 2004 року Новомосковською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області. Керівником кооперативу вказано [PERSON]. 27 грудня 2010 року на підставі договору оренди земельної ділянки від 27 грудня 2010 року, укладеного з Піщанською сільською радою, ЖБК «Чайка» отримав в строкове платне володіння земельну ділянку, площею 0,1096 га, з цільовим призначенням: для рекреаційного використання - для рекреаційних цілей (обладнання пляжу), розташовану за адресою: с. Новоселівка Новомосковського району Дніпропетровської області на території Піщанської сільської ради, кадастровий номер 1223285500:04:015:0003, на строк 49 років з дати державної реєстрації. Договір зареєстровано у відділі Держкомзему у Новомосковському районі Дніпропетровської області 12 вересня 2011 року (а.с.13-17). Матеріалами справи підтверджується, що 29 квітня 2012 року загальними зборами ЖБК «Чайка» прийнято рішення про будівництво на орендованій земельній ділянці ангару для зберігання човнів (елінг) (а.с.12). 17 травня 2012 року між [PERSON] та ЖБК «Чайка», а також ЖБК «Чайка» та з кожним з третіх осіб укладено договори про спільну пайову участь у будівництві, у відповідності до якого позивач, треті особи, кожен окремо, як пайовики, а відповідач, як замовник будівництва, домовились про спільну пайову участь в будівництві «Безкаркасного, безфундаментного ангару (елінг) для човнів, на укладочних плитах з защепленням», розташованого за адресою: вул. Лісна, 16ж, с. Новоселівка Новомосковського району Дніпропетровської області, на земельній ділянці з кадастровим номером 1223285500:04:015:0003 з наступною передачею пайовикам по 1/8 частки Елінгу на праві спільної часткової власності. Згідно з умовами договорів ЖБК: 2.1.1 Приймає від Пайовика пайові внески. 2.1.2. Забезпечує фінансування, проектування та будівництво Елінгу за рахунок пайових внесків або залучених коштів третіх осіб. 2.1.3. Зобовязується використовувати пайовий внесок на цілі, зазначені в п.1.1 цього договору. 2.1.4. В термін 5 (пять) календарних місяців з дня отримання декларації про початок будівельних робіт зобовязується завершити роботи з будівництва Елінгу. 2.1.5. Виконує всі функції замовника та забудовника будівництва Елінгу відповідно до проекту, ДБНів, СНІПів і з дотриманням діючих в Україні нормативно-технічних вимог щодо забезпечення охорони навколишнього середовища, норм пожежної безпеки та охорони праці. 2.1.6. Протягом 60 календарних діб після завершення будівельних робіт зобовязується отримати підтверджуючі документи про введення Елінгу в експлуатацію. 2.1.7. Після закінчення будівництва Елінгу передає Пайовику його частку Елінгу по акту приймання-передавання, та сприяє Пайовику в отриманні свідоцтва про право власності на 1/8 Елінгу. Також, за Договором Пайовик: 2.2.1. Зобовязується внести пайові внески в розмірах, передбачених п.3.1 цього Договору, в порядку, визначеному п.п. 3.2., 3.3 цього договору. 2.2.2. Набуває належну йому частку в будівництві Елінгу, зазначену в п.1.1 договору, в якості пропорційної площі. П.3.1. Договору встановлює, що оплата всіх пайових внесків здійснюється в національній валюті України. Загальний розмір пайового внеску становить 50 000 (п'ятдесят тисяч) грн. 3.2 Початковий внесок становить 10 000 (десять тисяч) грн. та сплачується Пайовиком ЖБК готівкою протягом 5 робочих днів після підписання даного договору. 3.3. 40 000 (сорок тисяч) грн. Пайовик сплачує ЖБК протягом 2-х наступних за підписанням договору місяців, виходячи з потреб будівництва та вимог ЖБК. Позивач свої обовязки по внесенню грошових коштів виконав у повному обсязі. передавши виконавчому директору відповідача - [PERSON] грошові кошти: 17 травня 2012 року - 10000 грн.; 11 липня 2012 року - 20000 грн. і 15 серпня 2012 року - 20000 грн. (а.с.20). Матеріали справи свідчать, що 12 жовтня 2012 року відповідачем отримано декларацію про початок виконання будівельних робіт з будівництва «Безкаркасного, безфундаментного ангару (елінг) для човнів, на укладочних плитах з защепленням» за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Новоселівка, вул. Лісна, 16, зареєстровану в Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області 12 жовтня 2012 року за № 420900244572 (а.с.18-19). 31 жовтня 2014 року за замовленням ЖБК «Чайка» виготовлено технічний паспорт на нежитлову будівлю (елінг), розташовану за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Новоселівка, вул. Лісова, 16Ж (а.с.42-46). 19 листопада 2014 року відповідачем зареєстровано декларацію про готовність об`єкта до експлуатації будівництво Безкаркасного, безфундаментного ангару (елінгу) для човнів, на укладочних плитах з защепленням за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Новоселівка, вул. Лісна, 16, фактична адреса: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Новоселівка, вул. Лісова, 16Ж (а.с.37-39) та 17 січня 2015 року отримано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, індексний номер 32361381 нежитлову будівлю, елінг, розташовану за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Новоселівка, вул. Лісова, 16Ж, загальною площею 564 кв.м. 17 січня 2015 року за відповідачем зареєстровано право власності у Реєстраційній службі Новомосковського МРУЮ Дніпропетровської області (а.с.40, 41). У відповідності до ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Договір - це домовленість щодо встановлення, зміни або припинення зобов'язання як правовідношення. Предметом договору є зобов'язання, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Частиною 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Так, за приписами ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Як встановлено ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Частиною 1 ст. 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 655 ЦК України визначає, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач своїх зобов'язань за укладеним з [PERSON] договором, не виконав. Після завершення будівництва та вводу в експлуатацію, в порушення умов договору, 1/8 частку елінгу після закінчення будівництва у власність позивача не передав, зареєструвавши право власності одноосібно, в той час, як за умовами договору, після завершення будівництва Елінгу та введення його до експлуатації повинен був передати право власності на 1/8 частку даної нежитлової будівлі позивачу на підставі Договору. Згідно з ч.1 ст.331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. За ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. У відповідності до ст.387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Статтями 391, 392 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин, враховуючи наявність договору між позивачем і відповідачем, виконання договору позивачем в частині передачі грошових коштів, закінчення будівництва та невиконання відповідачем договору в частині передачі права власності на частку в майні, як то передбачено договором, реєстрацію права власності лише за відповідачем, суд вважає, що бездіяльністю відповідача в частині не переоформлення за позивачем права власності на частку, невиконанням умов договору в частині сприяння в реєстрації права власності на майно за договором порушується право власності позивача. При цьому, не дивлячись на визнання позову повноважним представником позивача, суд вважає про наявність спору між сторонами. Усунення порушення прав власника нерухомого майна можливе лише в судовому порядку, оскільки добровільне посвідчення договору купівлі-продажу не можливе через відсутність згоди загальних зборів ЖБК на укладення таких правочинів, про що також свідчить розяснення компетентного реєстратора. Аналізуючи викладене, враховуючи те, що аргументи позивача підтверджені наданими належними, допустимими та достовірними доказами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, за позивачем слід визнати право власності на частку в майні, яку останній набув на підставі укладеного договору від 17 травня 2012 року. Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь позивача понесені ним судові витрати, а саме сплачений судовий збір у розмірі 640 грн. (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved