overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

06.11.2017 р. до суду заявлено позов, у якому представник позивача просить визначити [PERSON] додатковий строк шість місяців для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що 18.05.2016 р. померла його мати [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина у виді земельної ділянки площею 2,2313 га на території Лад - Хутірської сільської ради Гайсинського району згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії ІV - ВН № 009215 від 08.11.2002 р., спадкоємцем за законом майна померлої є [PERSON], через скрутне матеріальне становище пропустив шестимісячний строк звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою, причину пропуску вважає поважною. Позивач в судове засідання не зявився, письмово вимоги позову підтримав, справу просив розглянути без нього. (а.с.25). Представник відповідача в судове засідання не з'явився, письмово позовні вимоги визнав, просив справу розглянути без його участі (а.с.26). З урахуванням позицій учасників розгляду справи, досліджених доказів та вимог закону суд визнає позовні вимоги повністю обґрунтованими з таких міркувань. Доведено, що на час відкриття спадщини померлої 18.05.2016 р. [PERSON], спадкоємцем за законом є [PERSON]; шестимісячний строк звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою ним був пропущений з поважних причин через скрутне матеріальне становище. Спірні правовідносини регламентуються ч.1 ст. 1270, ч.3 ст. 1272 ЦК України, відповідно до яких для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки [PERSON] пропустив встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті 18.05.2016 р. [PERSON] з поважних причин, то задля захисту спадкових інтересів додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю шість місяців йому необхідно визначити рішенням суду. Висновки суду підтверджуються такими доказами: - свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 352972 від 20.05.2016р. відповідно до якого 18.05.2016р. померла [PERSON] (а.с.5); - свідоцтвом про народження серії І-УР № 647615 від 08.03.1960 р., за яким 08.02.1960 р. народився [PERSON], батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.6); - заявою нотаріально посвідченою 27.07.2017р. про відмову [PERSON] від спадщини після смерті 18.05.2016р. [PERSON]О.(а.с.7); - державний актом на право приватної власності на землю серії ІV-ВН №009215, за яким [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,2313 га на території Лад-Хутірської сільської ради Гайсинського району (а.с.8); - довідкою Лад-Хутірської сільської ради від 31.07.2017р. № 282 відповідно до якої, після смерті 18.05.2016р. [PERSON] відкрилась спадщина у виді земельної ділянки, спадкоємцями за законом є [PERSON], [PERSON] (а.с.9)

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

06.11.2017 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності йому свідоцтва про право власності на квартиру. 03.04.2018 року з Снігурівської міської ради надійшов лист з заявою про розгляд справи за відсутності її представника. З листа не вбачається, що Снігурівська міська рада заперечує проти задоволення заяви. 04.04.2018 року від заявника надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, заяву про встановлення належності правовстановлюючого документа просив задовольнити. Відповідно до ст. 211 ч. 3 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ст. 223 ч. 1 ЦПК України неявка позивача, його представника та представника заінтересованої особи, за наявності вказаного листа і заяви, не перешкоджає розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 17.05.2000 року, який був складений російською мовою, зазначено російською мовою про те, що «[PERSON]» є співвласником квартири [ADDRESS]. Згідно відповіді Снігурівської міської ради від 12.02.2018 року за 3104/01-2.5 заявник [PERSON], [INFO] має зареєстроване місце проживання: [ADDRESS]. Викладене в сукупності дає можливість встановити, що вказане свідоцтво про право власності на житло належить заявнику та посвідчує його право спільної сумісної власності. В свою чергу, розбіжності в написанні у документі прізвища заявника пов'язанні з помилками при його внесенні. Також, маються інші помилки допущені у документі, які не впливають на доведеність обставин зазначених у заяві. Встановлення даного факту необхідно для реалізації заявником свого права власності на майно. У зв'язку з викладеним, заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документа підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

06.11.2017 року [PERSON] звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу №3-90 від 22.03.2000 року квартири [ADDRESS] укладеного між [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з іншої сторони, зареєстрований Товарною Біржою «Нерухомість-Миколаїв» - дійсним. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 09.11.2017 року відкрито провадження у справі, та призначено справу до розгляду. В судове засідання позивач не зявився, надав до суду заяву, просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, надав згоду на ухвалення заочного рішення. В судове засідання відповідач не зявився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного: Як встановлено в судовому засіданні, 22.03.2000 року між [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з іншої сторони був укладений договір купівлі-продажу квартири №50 розташованої за адресою вул. Карпенка 12а, м. Миколаїв за №3-90. Договір купівлі-продажу №3-90 зареєстрований покупцями 24.03.2000 року в Миколаївському бюро технічної інвентаризації за реєстровим №18538. Всі умови договору сторонами по угоді виконані в повному обсязі, однак у порушення ст.227 ЦК України, договір нотаріально не засвідчений. У відповідності зі ст. 47 ч.2 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.), якщо одна зі сторін цілком або частково виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. На підставі викладеного, позовні вимоги позивача суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

06.11.2017 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом. Вказала, що з 01.11.2008 року перебуває з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільних дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через різні погляди на шлюб та сім»ю, нездатність відповідача підтримувати нормальну атмосферу в сім»ї, постійні сварки. З цих причин шлюбно-сімейні відносини між ними фактично рік тому припинено. Вони проживають за різними адресами, спільного господарства не ведуть. Збереження шлюбу за викладених обставин вона вважає неможливим. Спору з приводу розподілу майна та місця проживання дітей немає. Сини проживають з нею. Посилаючись на викладене, позивач прохала розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON]. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. В заяві, адресованій суду, прохала розглянути справу за її відсутності, зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю, погоджується на заочний розгляд справи в разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився. Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. В заяві, адресованій суду, прохав розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав. Вказав, що на розірвання шлюбу згодний, час для примирення йому не потрібний. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів у їх сукупності та взаємозвязку, встановив наступне. Сторони зареєстрували шлюб у Пирогівській сільській раді Глобинського району Полтавської області 01.11.2008 року, актовий запис № 4. Мають спільних дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки не підтримують через виникнення непримиренних протиріч та непорозумінь, викликаних різними поглядами на подружнє життя та сімейні цінності. Проживають за різними адресами, спільного господарства не ведуть. Спору з приводу поділу спільного майна та місця проживання дітей немає. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що шлюб існує формально, а подальше його збереження суперечитиме інтересам кожного з подружжя та їх дітей. Шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

06.11.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу.В обґрунтування позову вказує, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі зареєстрованому 23.02.2010 року в Центральному відділі реєстрації шлюбів м.Києва з державним Центром розвитку сімї, актовий запис № 291. В період шлюбі у них народилося троє синів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки з відповідачем припинено з грудня 2015 року, через різні погляди на сімейне життя, з приводу чого виникали непорозуміння та було втрачено почуття поваги та любові один до одного. Позивач надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився,про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, у звязку з чим в силу вимог ч.4 ст.223 ЦПК України суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутність відповідача. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що згідно вимог ст.280 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб сторони зареєстрували шлюб 23.02.2010 року в Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сімї, актовий запис № 291 а.с.5, спільне проживання між сторонами припинено з грудня 2015 року, у звязку з різними поглядами на життя, між ними втрачено любов та повагу один до одного. Приймаючи до уваги, вказані обставини, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя та шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

06.11.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] 02.08.2016 року Іваничівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області. Від шлюбу дітей не мають. Вимоги позивач обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, відсутності спільних інтересів, протилежних понять щодо розуміння сімї та відносин між чоловіком та дружиною. Вказує, що відповідач періодично зловживає алкогольними напоями, перестав утримувати сімю. Тривалий час сторони не підтримують шлюбних стосунків, ведуть окремо свої господарства. Вважає, що спільне проживання та примирення і збереження сім?ї є неможливим. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, подала суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнає. В судовому засіданні встановлено, що сумісне життя подружжя є неможливим, збереження сім'ї суперечать інтересам сторін, які тривалий час не живуть однією сім'єю, не підтримують подружніх взаємин, тому позов підлягає до задоволення. З матеріалів справи вбачається, що судом вживалися заходи щодо примирення подружжя, однак вони не дали позитивного результату, протягом наданого терміну примирення не відбулося, ніхто із подружжя не вчиняв конкретних дій до збереження шлюбу. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, суд позов задовольняє. Згідно з ч.1\~ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивач при подачі позову до суду сплатила судовий збір в розмірі 640,00 грн., що підтверджується документально (а.с.1). З огляду на те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, у відповідності зі ст.ст. 141,142 ЦПК України\~ слід повернути позивачу з державного бюджету 320,00 грн. судового збору, сплаченого при поданні позову та стягнути з відповідача на користь позивача 320,00 грн. сплаченого судового збору.\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

06.11.2017 року [PERSON] (надалі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (надалі - відповідач) про розірвання шлюбу, в якому вказав, що 07 січня 2005 року вона зареєстрували шлюб з [PERSON]. Від спільного проживання народився син [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачкою виявилося невдалим. Відповідач застосовує фізичну силу, морально принижує, не допомагає у лікуванні сина. З дому викрадає цінні речі, вживає алкогольні напої. Протягом останніх чотирьох років, лише один раз з'явився вдома. Така домашня ситуація негативно впливає на дитину. Примирення та налагодження сімейних стосунків неможливе. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, згідно поданої до суду заяви просила розгляд справи проводити у її відсутності, позов підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечила. Після розірвання шлюбу просила повернути їй прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить конверт з поштовим рекомендованим повідомленням. Заперечень проти позову суду не надав. Суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення на підставі доказів наданих позивачем та матеріалів справи, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Справа розглянута за відсутністю сторін та без здійснення фіксації судового засідання звукозаписувальним технічним засобом відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Ознайомившись із письмовою заявою позивача, дослідивши матеріали справи судом встановлено, що 07 січня 2005 року між позивачем [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим виконавчим комітетом Малоборовицької сільської ради Білогірського району Хмельницької області, та по що складено відповідний актовий запис за №1 (а.с.6) 24 липня 2012 року [PERSON] змінив прізвище та ім'я на [PERSON], про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білогірського районного управління юстиції у Хмельницькій області складено відповідний актовий запис за №8 (а.с.5) Статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що зберегти сім'ю не бажає жоден із подружжя. При таких обставинах зберегти шлюб неможливо. Позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

06.11.2017 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] і просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 30.10.2015 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції зареєстровано шлюб позивача з відповідачем, про що видано свідоцтво серії І-ВЛ №277342, актовий запис №633. В шлюбі у сторін народилась дитина [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає з матірю. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходяться погляди на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Збереження сім`ї неможливе. Дитина буде проживати з матір`ю, суперечок про місце проживання дитини та розподіл спільного майна немає. У зв'язку з вищевикладеним позивач і був змушений звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач позов підтримав, зазначив, що з жовтня 2017 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, вважав примирення неможливим. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, вважала, що надання строку для примирення буде недоцільним, просила після розірвання шлюбу присвоїти їй дошлюбне прізвище. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що 30.10.2015 року [PERSON], [INFO], уклав шлюб з [PERSON], [INFO], який було зареєстровано Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 633, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ВЛ №277342 (а.с. 15). В шлюбі у сторін народилась дитина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ВЛ №440887, виданого 17.03.2016 року (а.с. 4). Відповідно до ст. 110 СК України шлюб може бути розірвано у судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше проживання подружжя та збереження сім'ї неможливе. Згідно зі ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має суттєве значення. Суд, враховуючи наведене, зясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємини подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сімї неможливим, оскільки це може зашкодити інтересам сторін, а також їх малолітньої дитини. Майнового спору сторони не мають, їх сімя розпалась, сторони мешкають окремо, спільного господарства не ведуть. За таких обставин шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

06.11.2017 року заявник звернувся до суду з вказаною заявою мотивуючи свої вимоги тим, що після\~ смерті\~ його бабці [PERSON], яка сталася 06.05.2017 року, відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 3,4023 га., наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 680685. Проте, у свідоцтві про смерть імя\~ спадкодавця записане як «Ганна», а в державному акті на право приватної власності на землю «Галина». Вказані обставини не дають заявнику отримати свідоцтво про право на спадщину шляхом її нотаріального оформлення. Просив встановити факт належності [PERSON] державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 680685 В судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримав і в своїх поясненнях підтвердив обставини, викладені в заяві. Представник Буринської міської ради не заперечував в задоволенні заяви, просив справу розглянути без його участі, про що надав заяву. Свідок [PERSON]\~ в судовому засіданні вказав, що\~[PERSON] є його матірю та при житті їй належав державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 № 680685 Дослідивши пояснення заявниць, обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, суд\~ встановив. 06 травня 2017 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-БП №282520, виданого 10.05.2017 року Буринським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області (а.с. 8) Із свідоцтва про народження [PERSON] серії І-БП №217\~163 від 30.06.2017 року вбачається, що його матірю вказана [PERSON] ( а.с.6) У свідоцтві про одруження серії І-УР №328847 від 18.02.1960 року зазначено, що одружились [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). З копії державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 680685, виданого 26.08.2002 року, вбачається, що [PERSON] при житті мала право\~ на земельну ділянку розміром 3,40 га (а.с.9). Згідно ст.256 ч.1 п.1 ЦПК України, суд розглядає справи по встановленню факту родинних відносин між фізичними особами, а відповідно пункту 6 частини першої цієї статті, також суд розглядає справи про встановлення факту належності\~ правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За таких обставин суд набуває висновку, що\~має місце орфографічна помилка, через яку у державному акті на право приватної власності на землю серії Р2 № 680685 імя власника невірно записано «Галина» замість вірного « Ганна», а тому, у суду відсутні сумнів, що вказаний акт дійсно належав [PERSON] Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про доведеність фактів, які просить встановити заявник та про необхідність задоволення заяви, оскільки від їх встановлення залежить виникнення\~ прав щодо спадкового майна.

Outcome: approved