Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

05.10.2018 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Запорізької міської ради в якому просить визнати право власності на квартиру [ADDRESS] та автомобіль ВАЗ 21099, держномер [NUMBER] в порядку спадкування після смерті матері, [PERSON], померлої [INFO] В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що він є сином [PERSON] і єдиним спадкоємцем першої черги після її смерті. У видачі свідоцтва про право на спадщину у нотаріуса позивачу відмовлено, що підтверджується постановою приватного нотаріуса Чепкової О.В. від 01.10.2017 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії . Ухвалою судді від 05.10.2018 року цивільна справа прийнята до провадження судді Салтан Л.Г. , призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 05.11.2018 року справа призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження. Позивач та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали, просять задовольнити заявлені вимоги. Представник відповідача - територіальної громади м.Запоріжжя в особі Запорізької міської ради у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника Запорізької міської ради, просить ухвалити рішення у відповідності до вимог законодавства. Судом встановлено, що 11.04.2017 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 12.04.2017 року, актовий запис № 2512, яка є матір'ю [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER]. Факт родинних стосунків підтверджується свідоцтвом про народження позивача. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на майно останньої, яке складається з квартири [ADDRESS], загальною площею 45,01 кв.м., житлова площа 30,1 кв.м., яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва на право власності на квартиру № [NUMBER] виданого 22.02.2001 року на підставі розпорядження Хортицької райадміністрації від 25.01.2001 року № 334; автомобіля ВАЗ 21099 1994 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], кузов № [NUMBER], який належить спадкодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] виданого Запорізьким МРЕВ-1 УДАІ УМВС України 30.04.2002 року. У зв'язку із правовою необізнаністю, позивач після спливу строку, передбаченого ст. 1270 ЦК України, звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Чепкової О.В. з метою прийняття спадщини, проте йому було відмовлено із зазначенням порядку подальших дій. Довідкою ОСББ №11 «Дніпросцпецсталь» від 30.11.2018 року підтверджується спільне мешкання [PERSON] з [PERSON] на час її смерті. У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, позивач є спадкоємцями за законом першої черги. У відповідності до положень ст. 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно судам слід звертати увагу на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства і застосовувати редакцію закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини. При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. У відповідності до ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Враховуючи, що до Позивача перейшли права на квартиру та транспортний засіб, які останній не має змоги оформити відповідно до вимог чинного законодавства, питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права на це майно. Із матеріалів спадкової справи, які були витребувані судом у приватного нотаріуса Чепкової О.В., вбачається, що після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа, з заявою про прийняття спадщини 28.09.2018 року звернувся єдиний спадкоємець - [PERSON], свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.01.2019 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки факт спільного проживання зі спадкодавцем підтверджується довідкою ОСББ №11. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у зв'язку з наступним: Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON], який прийняв спадщину, є її син - [PERSON] Як роз'яснив Пленум ВСУ у пункті 23 Постанови № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз'яснено, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. У зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, що підтверджується відповідною постановою. Згідно п. 3.1. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Таким чином суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законним та обґрунтованими, і, враховуючи фактичні обставини справи, визнання права власності в порядку спадкування є належним способом захисту прав позивача.

Outcome: approved