overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

06 жовтня 2016 року позивачка звернулася до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позову вказала, що проживала з відповідачем у фактичному шлюбі з липня 2014 року по вересень 2016 року. Від спільного проживання мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. У звязку з тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, просила суд стягнути з нього аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання сторони не зявилися. Згідно поданих суду письмових заяв позивачка позовні вимоги підтримує, просить розглядати справу у її відсутність, відповідач повідомив, що не згоден сплачувати аліменти на утримання доньки, в звязку з відсутністю роботи та прибутку. Суд розглянув справу на підставі наявних доказів у відсутність сторін. Дослідивши докази по справі, приходить до наступних висновків. Між сторонами склалися сімейні правовідносини з приводу виконання обовязку по утриманню неповнолітньої дитини. Як вбачається з матеріалів справи сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах з липня 2014 року по вересень 2016 року. Від спільного проживання сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується зведеним витягом із реєстру актів про народження (а.с.2). Дитина перебуває на утриманні позивачки, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються від дня предявлення позову. Враховуючи те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, відмовляється сплачувати аліменти на утримання доньки, вимоги позивачки про стягнення аліментів у заявленому розмірі є обґрунтовані та є законні підстави для їх задоволення на захист прав дитини на матеріальне забезпечення. Відсутність роботи та прибутку у відповідача не є підставою для звільнення його від утримання дитини. Відповідно до ст.88 ч.3 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави. На підставі ст.367 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання у межах стягнення суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

06 жовтня 2016 року позивачка звернулася з даним позовом до суду, мотивуючи його тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, [PERSON]. За час перебування у шлюбі у них народився син - [PERSON], [INFO]. Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 22 грудня 2014 року шлюб між ними розірвано, та неповнолітнього сина залишено проживати із нею. Після розлучення їх син перебуває повністю на її утриманні. Домовитися про сплату аліментів з відповідачем не вдається. Відповідач ухиляється від утримання сина, його виховання, не піклується про здоровя, його фізичний та духовний розвиток. Оскільки на сьогоднішній день їй важко одній забезпечувати фінансово фізичний, духовний розвиток дитини, розвиток творчих та пізнавальних здібностей, уподобань сина, розвитку його обдарувань, а відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, достатній для утримання дитини, стягнень по виконавчих документах з відповідача не проводиться, батьки на його утриманні не перебувають, то просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі розмірі 1 000 грн. щомісячно, до досягнення сином повноліття. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач теж подав до суду заяву, згідно якої позов визнає та просить суд розглядати справу без його участі. Зясувавши обставини, на які позивачка посилається, як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO] /а.с.4-3/. На сьогоднішній день відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Дитина перебуває на утриманні позивачки. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Згідно статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач є фізично здоровою людиною, має не регулярний дохід, інших дітей та непрацездатних членів сімї, яких він зобовязаний утримувати відповідно до СК України немає, а тому суд приходить до висновку, що необхідно стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 гривень щомісячно, до досягнення сином повноліття. На підставі ст.,ст. 180-182, 183 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

06 жовтня 2016 року позивачка звернулася з даним позовом до суду, підтримуючи який в судовому засіданні пояснила, що 11 жовтня 2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у Отинійській селищній раді Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 30. Від спільного подружнього проживання у них народилася дочка - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем у неї не склалося, а тому з квітня місяця 2016 року вони разом не проживають та не підтримують будь-яких сімейних відносин. Відповідач матеріально сімю не забезпечує, не займається вихованням дитини та в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Їй важко самостійно утримувати дитину. [PERSON] має нерегулярний, мінливий дохід, оскільки працює на сезонних роботах у Польщі, стан його здоровя та матеріальне становище дають йому можливість сплачувати аліменти на утримання дочки, а тому просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі по 1500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, тому суд розглядає справу в заочному провадженні на підставі наявних у ній доказів. Зясувавши обставини, на які позивачка посилається, як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO] /а.с.3/. На сьогоднішній день відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Дитина перебуває на утриманні позивачки. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Згідно статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач є фізично здоровою людиною, має нерегулярний дохід, інших дітей та непрацездатних членів сімї, яких він зобовязаний утримувати відповідно до СК України немає, а тому суд приходить до висновку, що необхідно стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі по 1500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст.,ст. 180-182, 184 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

06 жовтня 2017 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із вказаною заявою. Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що 19 грудня 2007 року померла його матір [PERSON]. Матірю останньої була [PERSON]О, однак свідоцтво про народження матері не збереглося. Після смерті бабусі відкрилася спадщина, про прийняття якої він звернувся до нотаріальної контори в установлений законом строк, однак через відсутність свідоцтва про народження матері у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено. Посилаючись на викладене, просив встановити той факт, що [PERSON] є рідною матірю [PERSON]. У судовому засіданні заявник та його представник вимоги заяви підтримали повністю. Представник заінтересованої особи Чорноморської сільської ради Очаківського району Миколаївської області в судове засідання не зявився, заінтересована особа надала заяву про розгляд справи без участі її представника, проти задоволення заяви не заперечує. Вислухавши пояснення заявника та його представника, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. У відповідності з п. 1 ст. 256 ЦПК України суд вправі встановити факт родинних відносин між фізичними особами, що має юридичне значення. Як вбачається зі свідоцтва про народження заявника серії ІІІ-ФП № 452980 від 07 квітня 1987 року (а. с. 6), матірю останнього записана [PERSON]. Зі свідоцтва про смерть серії 1-ФП № 064660 (а. с. 7), вбачається, що [PERSON] померла 19 грудня 2007 року. Свідоцтвом про смерть серії 1-ФП № 121077 від 19 липня 2010 року (а. с. 8) підтверджується той факт, що [PERSON] померла 16 липня 2010 року. Свідки [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що померлу [PERSON] знали як матір померлої [PERSON]. Факт родинних відносин [PERSON] з [PERSON] підтверджується також довідкою Чорноморської сільської ради Очаківського району № 739/04.03 від 25 вересня 2017 року (а. с. 12), з якої вбачається, що [PERSON], яка померла 19 грудня 2007 року, проживала та була зареєстрована за адресою: [INFO] з 1997 року по день смерті. Разом із нею проживала та була зареєстрована її матір [PERSON], та фотознімками, оглянутими в судовому засіданні, на яких зображено [PERSON] зі своєю матірю на сімейному святі. З урахуванням викладеного, а також з огляду на необхідність вставлення юридичного факту для реалізації заявником свого права на спадкування, суд дійшов висновку, що зазначені вище докази у своїй сукупності доводять той факт, що [PERSON] є донькою померлої [PERSON], а тому вимогизаявника про встановлення цього факту є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

06 жовтня 2017 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 17 грудня 2011 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого неповнолітніх дітей не мають. Зазначає, що відсутні спільні інтереси, сторони мають різні погляди на життя, втрачено почуття любові та поваги один до одного, відсутнє взаєморозуміння. Сторони спільного господарства не ведуть. В позові зазначає, що спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає неможливим, просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач була повідомлена про час і місце розгляду справи належним чином шляхом відправлення рекомендованих поштових повідомлень за перевіреним офіційним місцем реєстрації відповідача: м. Суми, вул. Ювілейна, 67, судове повідомлення отримано відповідачем, але відповідач до суду не зявилася, заперечень на позов або заяв про відкладення розгляду справи від неї не надходило. Зі згоди позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В звязку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ст.197 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони 17 грудня 2011 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 1991, що підтверджується наданою копією свідоцтва про шлюб (а.с. 5) Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. На час розгляду справи спору про поділ спільного майна подружжя між сторонами немає. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов'язані піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Суд вважає, що оскільки подружні відносини між сторонами фактично припинені, то подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, тому позовні вимоги підлягають задоволенню і шлюб підлягає розірванню. Судові витрати залишити за рахунок позивача. У відповідності до ст.ст. 24, 55, 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

06 жовтня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом. Вимоги обгрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем, мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], які знаходяться лише на її утриманні через відсутність матеріальної допомоги з боку їх батька. Уточнивши вимоги, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей по 1000 грн. на кожну дитину, але не менше, ніж 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Сторони у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від відповідача заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило. Тому, зважаючи на наявну в справі письмову заяву позивача, у якій вона надає згоду на розгляд справи у заочному порядку, суд вважає можливим розглянути цивільну справу без присутності сторін та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Із матеріалів справи вбачається, що з 14 березня 2002 року по 05 жовтня 2017 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, мають спільних дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. [PERSON] та [PERSON] разом із дітьми зареєстровані та проживають [INFO]. Встановивши зазначені обставини та оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що малолітні діти сторін потребують матеріальної допомоги на своє утримання, а в силу ст. 180 СК України відповідач, як їх батько, може і зобовязаний утримувати своїх дітей шляхом сплати щомісячно аліментів на користь матері дітей. Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років складає 1777 грн. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Враховуючи, як того вимагають положення ч. 1 ст. 182 СК України, матеріальне становище дітей, платника аліментів, відсутність відомостей про наявність у платника аліментів інших утриманців, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

06 жовтня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 24 травня 2014 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON], у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Соломянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 871. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем припинене з липня 2017 року, причиною розпаду сімї є різні погляди на подружнє життя. Сімя розпалась остаточно, відновлювати подружні стосунки позивач не бажає. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка [PERSON] належним чином та завчасно сповіщена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилась. Надала суду письмову заяву, згідно якої підтримала в повному обсязі заявлені позовні вимоги. Просить суд розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON], який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявився. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Дослідивши надані письмові докази, суд у межах заявлених позовних вимог установив наступне. З свідоцтва про шлюб вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 24 травня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Соломянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 871. Свідоцтвом про народження підтверджується, що подружжя має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], актовий запис № 20. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, згідно припису статті 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сімейні відносини між [PERSON] та [PERSON] фактично припинились, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, ведення спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено. Згідно до положень статті 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обовязки. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу вимог статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання позивачки продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя [PERSON] і [PERSON] та збереження їх сімї неможливе і суперечить інтересам позивачки, тому позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Аналізуючи вищезазначене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

06 жовтня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, посилаючись на те, що вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 10 лютого 2017 року. Відповідач є батьком їх неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні у позивача. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дружини не надає. Доходів позивача в теперішній час не достатньо для свого самостійного утримання. Тому, позивач просить суд стягнути з відповідача на її утримання аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трирічного віку. У судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримала в повному обсязі, відповідач визнав. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні позову, судом ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач є батьками малолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні у позивача. Матеріальну допомогу на утримання дружини, яка здійснює догляд за малолітньою дитиною та не працює [PERSON] не надає. Доходів позивача в теперішній час не достатньо для свого самостійного утримання, оскільки позивач на даний час не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьох років. Позивач інших доходів немає. Відповідач є працездатним. У відповідності до ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Суд, дослідивши письмові докази по справі, виходячи з принципу справедливості, добросовісності та розумності вважає, можливим позовні вимоги задовольнити. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

06 жовтня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі, 2000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до набуття дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі, справу просила розглянути без її участі., та просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини усіх видів його місячного заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму доходу для дитини відповідного віку. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, справу просив розглянути без його участі, позов визнає частково, щодо стягнення з нього 1/4 частини усіх видів його місячного заробітку не заперечує. Судом встановлено, що 20.10.2002 року позивачка з відповідачем зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Доброолександрівської сільської ради Овідіопольського району Одеської області за актовим записом № 15. Від шлюбу сторони мають сина, [PERSON], [INFO] На момент звернення з дійсною заявою до суду, відповідач матеріальної допомоги не надає. Позивачці дуже важко забезпечувати дітей усім необхідним, тому вона змушена звернутися до суду. Дослідивши матеріали справи, прийнявши до уваги часткове визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про доцільність задоволення позовних вимог [PERSON] щодо стягнення аліментів на неповнолітню дитини, оскільки для повноцінного розвитку та життя дитині необхідне належне харчування, одяг та багато інших матеріальних благ, яких відповідач добровільно не надає, а позивач при цьому не має змоги самостійно забезпечити сина. Згідно ч. 1, 2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст.ст. 150, 157 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, і той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини першої, другої статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 181 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved