Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

05 квітня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до територіальної громади в особі Ясинуватської державної районної адміністрації Донецької області про визнання права власності на земельну ділянку. В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що 16 грудня 2013 року помер її батько [PERSON]. На час смерті [PERSON] на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку від 21 липня 2005 року, виданого згідно з розпорядженням голови Ясинуватської районної державної адміністрації №437 від 15 листопада 2004 року, належала земельна ділянка площею 6,1200 га за кадастровим номером 1425555300:03:000:0437, яка розташована на території Желаннівської селищної ради Ясинуватського району Донецької області. 01 липня 2011 року [PERSON] зробив заповіт стосовно цієї земельної ділянки на ім'я [PERSON], який був посвідчений Желаннівською селищною радою Ясинуватського району Донецької області за реєстровим номером 72. Після смерті батька 20 березня 2014 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Ясинуватського районного нотаріального округу Донецької області [PERSON] з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] Також, до цього приватного нотаріусу з заявою про прийняття спадщини звернулася дружина покійного [PERSON], яка письмово відмовилася від отримання спадщини у вигляді вищевказаної земельної ділянки. 10 березня 2016 року [PERSON] отримала відмову у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] у звязку з тимчасовим припиненням у м. Ясинувата та Ясинуватському районі доступу до єдиних та державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України до припинення антитерористичної операції на сході України. Позивач [PERSON] просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 6,1200 га за кадастровим номером 1425555300:03:000:0437, яка розташована на території Желаннівської селищної ради Ясинуватського району Донецької області після смерті [PERSON] В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не зявилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, на позовних вимогах наполягають. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав до суду клопотання, в якій просить розглянути справу без його участі. Не заперечує проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Суд встановив, що [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ №379949, виданим Зорянською сільською радою Межівського району Дніпропетровської області, та свідоцтвом про укладення шлюбу серії V-НО №425326, виданим Очеретинською селищною радою Ясинуватського району Донецької області (а.с.8-9). Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-НО №716512, виданого на підставі актового запису про смерть №19, вчиненого виконкомом Желаннівської селищної ради Ясинуватського району Донецької області, [PERSON] помер 16 грудня 2013 року (а.с.10). На момент смерті [PERSON] відповідно до державного акту про право власності на земельну ділянку від 21 липня 2005 року, виданого на підставі розпорядження голови Ясинуватської районної державної адміністрації №437 від 15 листопада 2004 року, належала земельна ділянка площею 6,1200 га за кадастровим номером 1425555300:03:000:0437, яка розташована на території Желаннівської селищної ради Ясинуватського району Донецької області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.11). 01 липня 2011 року [PERSON] вчинив заповіт, посвідчений секретарем Желаннівської селищної ради Ясинуватського району Донецької області, зареєстрований за №72, згідно з яким [PERSON] заповів вищевказану земельну ділянку [PERSON] (а.с.10). З постанови про відмову у вчинення нотаріальної дії від 10 березня 2016 року № 34/02-31, винесеної приватним нотаріусом Ясинуватського районного нотаріального округу [PERSON], суд встановив, що [PERSON] 20 березня 2014 року подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини за заповітом. Інший спадкоємець дружина померлого [PERSON] прийняла спадщину за законом та надала згоду на визначення їй обовязкової частки у спадщині з майна, не охопленого заповітом. У заяві вона вказала, що не бажає отримувати свідоцтво про право власності на частку у спільному майні подружжя, а саме на вказану земельну ділянку (а.с.17). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до статті 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Позивач [PERSON] виконала всі умови, передбачені законом, для прийняття спадщини. Але вона позбавлена права отримати свідоцтво про право на спадщину у встановленому законом порядку через причини, які від неї не залежать. Тому суд вважає, що є всі законні підстави для визнання за позивачем права власності на спадкове майно.

Outcome: approved