Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

05.12.2017 року позивач через свого представника звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору без номеру від 07.06.2011 року у розмірі 26622,37 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 2271,30 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 22607,15 грн., а також штрафів у розмірі 1743,92 грн., з яких 500,00 грн. фіксована частина та 1243,92 грн. процентна складова штрафу. Також просив стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 1600,00 грн. В обґрунтування позову зазначив, що 07.06.2011 року відповідач отримав кредит у позивача у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно умов укладеного договору він складається із заяви позичальника, «Умов та правил надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті у мережі інтернет. Відповідно до умов укладеного між сторонами договору відповідач належним чином зобовязання не виконує, у зв`язку з чим утворилася вищевказана заборгованість та для стягнення якої позивач звернувся до суду, сплативши судовий збір. У судове засідання представник позивача не з`явився. Надав суду разом з позовною заявою клопотання, відповідно до якого надав згоду на заочний розгляд справи та слухання справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.с.39). Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися. Представник позивача [PERSON] надав суду заяву, в якій проти позову заперечував у повному обсязі, просив про застосування позовної давності та відмовити у задоволенні позову, одночасно просив справу розглянути за їх відсутності. У зв`язку з неявкою у судове засідання усіх учасників справи фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Враховуючи відсутність відзиву з боку відповідача на позов, суд встановлює наступні обставини справи на підставі наданих позивачем суду доказів. 07.06.2011 року між позивачем та відповідачем у формі публічної оферти шляхом приєднання відповідача до умов надання кредиту позивачем був укладений кредитний договір без номеру, відповідно до якого [PERSON] отримав у позивача споживчий кредит на картковий рахунок, відкритий позивачем, у розмірі 300,00 грн. Відповідачем для цієї мети відповідно до умов договору було отримано картку №5211537321171170 з терміном дії до останнього дня місяця травня 2016 року. Картка була активована відповідачем та кредит наданий 12.06.2013 року. Кредитний договір складається із анкети-заяви позичальника\~відповідача по справі (а.с.8), довідки про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с.8 на звороті), а також «Умов та правил надання банківських послуг», які затверджені наказом голови правління позивача від 06.03.2010 року за № СП-2010-256 (далі\~- Умови та правила) (а.с.9-32). Відповідно до п.1.1.3.2.3 Умов та правил позивач мав можливість в односторонньому порядку змінювати процентну ставку за наданий кредитом без повідомлення відповідача. Згідно з п. 2.1.1.5.3 у взаємозвязку з п.2.1.1.5.4 Умов та правил відповідач для контролю свого поточного рахунку зобовязаний був отримувати виписки по своєму картковому рахунку та в разі незгоди з діями позивача мав право розірвати договір, надавши відповідну письмову заяву та погасивши заборгованість, яка виникла у нього перед позивачем. Такої заяви відповідач за весь час дії договору не подавав, у звязку з чим дії позивача відповідали вимогам укладеного між сторонами кредитного договору.\~\~ На підставі п.2.1.1.5.5 Умов та правил позичальник зобовязується погашати заборгованість за отриманим кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідач умови кредитного договору виконував не належним чином, внаслідок чого станом на 30.09.2017 року допустив заборгованість перед позивачем у сумі 26622,37 грн., яка складається з: 2271,30 грн. - заборгованості за кредитом; 22607,15 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; а також\~ штрафів у розмірі 1743,92 грн., з яких 500,00 грн.\~- фіксована частина та 1243,92 грн.\~- процентна складова штрафу. Розрахунок штрафів проведено відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та Правил, які відповідач прийняв, отримавши кошти від позивача. Відповідно до ч.1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти за його використання. На підставі\~ст.1056-1 ЦК України\~процентна ставка може бути фіксованою або змінною. Тип процентної ставки визначається договором. Згідно зі\~ст.526 ЦК України\~зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1\~ст. 530 ЦК України\~якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом. Відповідно до\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2\~ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3\~ст. 549 ЦК України). Таким чином, вимоги позивача є обґрунтованими у розмірі 26622,37 грн., з яких 2271,30 грн.\~- заборгованість за кредитом, 22607,15 грн.\~- заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи в сумі 1743,92 грн. з яких 500,00 грн. - фіксована частина та 1243,92 грн. - процентна складова. На підставі\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений ним за подання позовної заяви до суду судовий збір у розмірі 1600,00 грн. Щодо доводів відповідача та його представника про застосування позовної давності, суд виходить з наступного. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до вимог статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново (частини перша та третя статті 264 ЦК України). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Статтею 266 ЦК України передбачено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Судом установлено, що відповідачем заявлено про застосування строку позовної давності. Відповідно до пунктів 2.1.1.2.11 правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяці і рік) вказано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці. Судом установлено, що [PERSON] відповідно до умов кредитного договору б/н від 07.06.2011 року отримав у позивача споживчий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачем для цієї мети відповідно до умов договору було отримано картку №5211537321171170 з терміном дії до останнього дня місяця травня 2016 року, Згідно наданого суду розрахунку по кредитному договору б/н від 07.06.2011 року останній платіж на погашення заборгованості відповідачем здійснено 08.07.2014 року. 05 грудня 2017 року ПАТ КБ «Приват банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Відтак, судом встановлено, що картка діяла до травня 2016 року, після чого у банка виникло право вимагати повернення кредиту згідно з умовами договору, звернувшись до суду в установлений законом строк позовної давності. Вказаним правом він і скористався 05 грудня 2017 року. Таким чином, позов було подано в межах строку позовної давності, тобто доводи відповідача про пропуск строку позовної давності не знайшли свого підтвердження. Доводи, що строк позовної давності мав відраховуватися з дати останнього платежу 08.07.2014 за даних обставин, безпідставні. На підставі викладеного,

Outcome: approved