Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

04 лютого 2015 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер його батько [PERSON]. Рішенням виконкому Охтирської міської ради №577 від 16 грудня 1993 року [PERSON] була передана у приватну власність земельна ділянка по [ADDRESS] для індивідуального житлового будівництва площею 750 кв. м. Площа вказаної земельної ділянки була уточнена при виготовленні технічної документації із землеустрою та складає 0, 0772 га. 06 листопада 2013 року [PERSON] придбав житловий будинок з господарськими спорудами, який знаходиться на земельній ділянці по [ADDRESS], яка належала його батьку. Так як [PERSON] за життя не зареєстрував права на земельну ділянку згідно норм діючого законодавства, позивач позбавлений можливості оформити правовстановлюючі документи на земельну ділянку. Просить визнати за ним в порядку спадкування право власності на земельну ділянку кадастровий номер якої 5910200000:12:012:0033, що знаходиться в [ADDRESS] площею 0, 0772 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та зазначив, що після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] спадщину не прийняв, спадщину прийняла його мати, однак, прохає визнати за ним в порядку спадкування право власності на земельну ділянку, що знаходиться в [ADDRESS] площею 0, 0772 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позов визнала та суду пояснила, що після смерті чоловіка [PERSON] вона прийняла спадщину її син [PERSON] спадщину не приймав. На даний час вона не заперечувала проти визнання за [PERSON] в порядку спадкування права власності на земельну ділянку, що знаходиться в [ADDRESS]. Представник відповідача Охтирської міської ради Сумської області та представник третьої особи Управління Держземагенства у Охтирському районі Сумської області в судове засідання не з'явились, надали суду заяви, в яких просять справу розглядати без їх участі. Суд вважає, можливим розгляд справи проводити у їх відсутність. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити зі слідуючих підстав. Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне. Як встановлено судом і це підтверджується матеріалами інвентарної справи на домоволодіння за адресою [ADDRESS] згідно договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності з кількістю кімнат від однієї до п'яти включно від 05 серпня 1960 року надано [PERSON] в безстрокове користування земельну ділянку площею 600 кв. м. (а. с. 63- 66). Рішенням виконавчого комітету Охтирської міської ради народних депутатів №577 від 16 грудня 1993 року [PERSON] передана у приватну власність земельна ділянка площею 750 кв. м., яка знаходиться по [ADDRESS] для індивідуального житлового будівництва (а. с. 11-12). Державний акт на право власності на вказану земельну ділянку на [PERSON] не виготовлявся. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а. с. 10). Після смерті [PERSON] спадщину прийняла його дружина [PERSON], яка складається з жилого будинку з господарськими спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] розташованого на приватизованій земельній ділянці (державний акт на яку померлий за свого життя не одержав), на вказаній земельній ділянці знаходиться один одноповерховий жилий будинок з прибудовою житловою площею 45, 5 кв. м., зазначений під літерою «Аа» та побутові споруди : літня кухня з прибудовами, погрібом «Б, б, б1, б2, б3», огорожа №1-2, належного померлому на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 11 листопада 2004 року та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (а. с.48, 68). Згідно договору купівлі - продажу від 06 листопада 2013 року [PERSON] продала [PERSON] вказаний житловий будинок за адресою [ADDRESS] (а. с. 8). Як вбачається з матеріалів спадкової справи [PERSON] спадщину після смерті [PERSON], який помер [INFO], не прийняв. Про це він сам підтвердив у суді вказавши, що з 2002 року до 2013 року проживав на території Російської Федерації. [PERSON] є громадянином Російської Федерації, що підтверджується матеріалами справи (а. с. 5, 6). [PERSON] пропустив строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON], який помер [INFO], що підтверджується довідкою Охтирської міської державної нотаріальної контори (а. с. 14). Згідно вимог ст. 81 ч. 2 ЗК України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об'єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Відповідно до ст. 120 ч. 1 та ч. 2 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1268 ЦК України не допускається прийняття спадщини за умови чи із застереженням. Позивач з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звернувся в установленому законом порядку (а. с. 14) , спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON], який помер [INFO] не прийняв. Посилання позивача, що він як іноземець може набути право власності на земельну ділянку несільськогосподарського призначення, на якій розташований об'єкт нерухомого майна, що належить йому на праві приватної власності, не дає суду підстав для визнання за ним в порядку спадкування право власності на земельну ділянку після смерті [PERSON], так як спадщину після його смерті прийняла [PERSON], що підтверджується відповідними правовстановлюючими документами (а. с. 8-9). Крім того, позивач позов заявив до Охтирської міської ради Сумської області, однак, у судовому засіданні не встановлено порушень прав позивача з боку Охтирської міської ради Сумської області. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. п. 10, 23 постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. За відсутності умов для одержання свідоцтва про право на спадщину, або у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину спадкоємець має право пред'явити вимоги про визнання права на спадщину у судовому порядку за правилами позовного провадження. Однак, в даному випадку позивач не подав суду належних, допустимих, переконливих доказів про прийняття ним спадщини після смерті батька [PERSON]. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, аналізуючи приведені докази та даючи їм оцінку суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з вищевикладених підстав. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed