Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

06.02.2015 р. позивач ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №10-29/3062 від 13.03.2007 року в розмірі 3 199 238,55 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 3 654,00 грн., посилаючись на наступне. 13.03.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», та [PERSON] був укладений договір про надання відновлювальної кредитної лінії №10-29/3062, відповідно умов якого банком надано відповідачу грошові кошти у розмірі 280 000,00 доларів США зі сплатою 13% процентів річних та з кінцевим терміном повернення кредиту не пізніше 12.03.2022 року. Відповідач порушив умови договору та свої зобов'язання за договором належним чином не виконує, у зв'язку з чим станом на 26.01.2015 року утворилася заборгованість відповідача перед Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №10-29/3062 від 13.03.2007 року в загальному розмірі 202 355,32 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 3 199 238,55 грн., що й змусило позивача звернутись до суд з даним позовом. В судове засідання 20 травня 2015 року представник позивача не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності в якій зазначив, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі і просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач не з'явився. Про розгляд справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд до відома не поставив. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, врахувавши позицію представника позивача, який не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 13.03.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», та [PERSON] був укладений договір про надання відновлювальної кредитної лінії №10-29/3062 від 13.03.2007 року, відповідно умов якого Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» надано відповідачу грошові кошти у розмірі 280 000,00 доларів США зі сплатою 13% процентів річних та з кінцевим терміном повернення кредиту не пізніше 12.03.2022 року (а.с. 17-24). Свої зобов'язання за кредитним договором позивач виконав в повному обсязі, та надав відповідачу кредитні кошти в розмірі встановленому Договором, що підтверджується заявою на видачу готівки №30 (а.с. 25). Відповідно до п.п. 2.5 кредитного договору позичальник зобов'язався сплачувати відсотки за користування кредитом у валюті кредиту не пізніше 10 числа місяця наступного за тим, в якому нараховані проценти за користування кредитом. Відповідно до п.п. 3.3.8. кредитного договору, відповідач зобов'язаний погашати кредит згідно графіку, визначеного в п. 1.1.1. кредитного договору. Відповідач порушив умови кредитного договору щодо повернення кредиту у встановлені терміни, сплати процентів за користування кредитом та інші зобов'язання за договором і має прострочену заборгованість Відповідачеві було надіслано претензія - повідомлення (вимога) за №08.305-186/18058 від 26.06.2014 року про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язанням за кредитним договором №10-29/3062 від 13.03.2007 року, у якому запропоновано повернути достроково у повному обсязі заборгованість по кредиту та відсоткам. Факт отримання претензії підтверджується підписом в поштовому повідомленні про вручення від 14.07.2014 року (а.с. 28-29). Як вбачається з розрахунку доданому до позовної заяви (а.с. 7-17) станом на 26.01.2015 року у відповідача [PERSON] перед позивачем ПАТ «Укрсоцбанк» по кредитному договору договором про надання відновлювальної кредитної лінії №10-29/3062 від 13.03.2007 року в загальному розмірі 202 355,32 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 3 199 238,55 грн., до складу якої входить: заборгованість за кредитом - 169 595,00 доларів США, що еквівалентно 2 681 297,80 грн.; заборгованість за відсотками - 32 760,32 долари США, що еквівалентно 517 940,76 грн.. Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України (ЦКУ) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦКУ передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦКУ порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Стаття 536 Цивільного кодексу України встановлює, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, якщо інше не встановлено договором кредиту і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, яка залишилася, та сплати процентів, належних йому. Враховуючи викладене вище, суд вважає що позов підлягає задоволенню та з відповідача [PERSON] на користь позивача Публічного Акціонерного Товариства «Укрсоцбанк» має бути стягнути заборгованість за кредитним договором №10-29/3062 від 13.03.2007 року в загальному розмірі 3 199 238,55 грн. Статтею 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача сплачені позивачем судові витрати, а саме - судовий збір в розмірі 3 654,00 грн.

Outcome: approved