overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

04 червня 2015 року до суду надійшла зазначена позовна заява. В позовних вимогах позивач просить: визнати недійсним п.2.8.1 Договору про надання споживчого кредиту №500417628 від 01.10.2013 року, що укладений між сторонами; зобов'язати відповідача повернути позивачу грошові кошти в розмірі 8 900,25 грн. шляхом зарахування їх на рахунок позивача [NUMBER] у ПАТ «Альфа-Банк», відкритий відповідачем як для зарахування коштів, спрямованих на повернення заборгованості за договором; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту №500417628 від 01.10.2013 року, з урахуванням наслідків визнання окремих положень договору недійсними, а саме: в стовпчику 5.4 інші послуги банку (валютно-обмінні операції, юридичне оформлення тощо) зазначити як таке, що дорівнює 0,00, здійснити перерахунок заборгованості з урахуванням грошових коштів в розмірі 8 900,25 грн., які будуть зараховані на рахунок позивача в якості платежів для погашення кредиту. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 01.10.2013 р. між сторонами було укладено договір про надання споживчого кредиту №500417628. За умовами зазначеного договору позивач отримала на споживчі цілі грошові кошти у розмірі 28 944 грн. 00 коп. строком до 02.10.2015 року зі сплатою 14,99% річних. В п.2.8.1. договору відповідач встановив комісійну винагороду за управлінням кредитом у розмірі 2,05% за період з 1-го по 24-й місяць користування кредитом від суми кредиту. Комісійна винагорода розраховується від суми кредиту, зазначеної у п. 2.1. договору та сплачується позичальником щомісячно за кожний місяць користування кредитом відповідно до графіку. Як зазначає позивач, встановлення платежів за управління кредитом не відповідає положенням Закону України «Про захист прав споживачів», а тому такий пункт договору має бути визнано недійсним. Протягом терміну дії договору позивач сплатив банку комісію у розмірі 8 900 грн. 25 коп., яка має бути зарахована на рахунок позивача для погашення кредиту. Представник позивача в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги в повному обсязі, просила задовольнити на підставах зазначених в позові. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час судового розгляду повідомлявся належним чином. Причини неявки в судове засідання не повідомив, заяв та клопотань від нього в адресу суду не надходило. Суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

04 червня 2015 року до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернулася [PERSON] з позовною заявою в якій просила розірвати укладений нею шлюб з [PERSON] В позові зазначила, 30 жовтня 2011 року між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від шлюбу вони спільних дітей не мають. Шлюбне життя з відповідачем не склалося: вони мають різні характери. З 25 березня 2015 року вони припинили шлюбні стосунки та не проживають разом. Вважає, що їх подальше спільне життя та збереження шлюбу не можливі. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала просила його задовольнити. Зазначила, що 30 жовтня 2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Сімейне життя з чоловіком не склалося. Через різність поглядів на побудову сімейних стосунків, та те, що чоловік випивав, між ними виникали сварки. Після чергової сварки, яка відбулася 25 березня 2015 року, вони пішла від відповідача та з цього часу вони фактично припинили шлюбні стосунки. Заперечувала проти надання часу на примирення. Відповідач позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Зазначив, що дійсно з 30.10.2011 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з позивачкою. Спільних дітей в них не має. Сімейне життя з позивачкою не склалося. Причиною цього є різність характерів. Зазначив, що на даний час між ними втрачено почуття кохання та взаємоповаги, він не бажає жити з дружиною та перебувати з нею у шлюбі. 25 березня 2015 року, після сварки, вони вирішили не жити разом. Заперечував проти надання часу на примирення, вважав що воно не можливе. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з таких підстав. Частиною 2 ст.112 СК України передбачено, що шлюб може бути розірвано у разі встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що 30 жовтня 2011 року між сторонами був укладений шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції, про що у книзі реєстрації шлюбів був зроблений відповідний актовий запис № 2241. Сторони від шлюбу дітей не мають. На даний час родина розпалася остаточно, відновити її неможливо: сторони втратили почуття взаємоповаги, кохання. З 25 березня 2015 року вони фактично припинили шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство, проживають окремо один від одного. За таких обставин, суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б моральним засадам суспільства, інтересам сторін та порушувало б права і свободи подружжя, гарантовані ч.1 ст.51 Конституції України. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позов про розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище «Григорєва». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

04 червня 2015 року заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що при отриманні його батьком паспорту в Орджонікідзевському РАЦС було допущено помилку в написані прізвища, а саме замість «Матвійчук Федір Дем'янович» було вказано «Матвейчук Федір Дем'янович». У зв'язку з тим, що батько заявника помер 14 січня 2015 року, а заявнику [PERSON] необхідно отримати свідоцтва на прав власності на спадкове майно, останній просить суд встановити родині відносини між ним та його рідним батьком [PERSON]. У судове засідання заявник [PERSON] не з'явився, від нього на адресу суду надійшла заява з проханням слухати справу за його відсутності, на задоволенні заяви наполягав, та просив встановити факт родинних відносин між ним та його рідним батьком - [PERSON] Представник зацікавленої особи Орджонікідзевського відділу державної РАЦС реєстраційної служби Маріупольського міського відділу юстиції в Донецькій області в судове засідання не з'явився від нього на адресу суду надійшла заява з проханням слухати справу за його відсутності, вирішення даного спору покладає на розсуд суду. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] народився 12 листопада 1951 року, у графі батько зазначено [PERSON], та мати [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ЯД № 653590, виданого сільською радою села Градьє, 25 грудня 1951 року, актовий запис № 31. Згідно договору дарування квартири від 19 грудня 2014 року [PERSON] подарував [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Договір дарування посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON]. Договір зареєстровано в реєстрі за № 1216. Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 31322738 від 19.12.2014 року, [PERSON] на праві приватної власності належить 1/1 частина квартири [ADDRESS], на підставі договору дарування від 19.12.2014 року. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] помер 14 січня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії І-НО № 813294 виданого Орджонікідзевсьским відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області. Актовий запис № 96. Сукупність зібраних доказів дає підстави суду прийти до висновку, що [PERSON], який помер 14 січня 2015 року, є рідною батьком [PERSON], [INFO]. Встановлення даного факту тягне для заявника юридичні наслідки у вигляді прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

04 червня 2015 року заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі №736/561/15-ц, щодо поділу спільного належного майна подружжя та визнання права власності на ? будинку, де не вирішено питання про визнання права власності ? частину господарських будівель та споруд за адресою м. Корюківка, вул.. Кірова, 84, Чернігівської області. В мотивувальній і резолютивній частині рішення не вказано про визнання права власності ? частину господарських будівель та споруд за адресою м. Корюківка, вул. Кірова, 84, Чернігівської області, тому при отриманні рішення, виготовленого в повному обсязі, заявник виявила цю невідповідність, і просить в заяві ухвалити додаткове рішення, вказавши про визнання права власності ? частину господарських будівель та споруд за адресою м. Корюківка, вул.. Кірова, 84, Чернігівської області, а саме: визнати за нею право власності на ? частину сараю Б-1 та Б-3, а також шлакоблочного гаражу Б-2 за які було сплачено судовий збір. В судове засідання сторони не зявились, що відповідно до ч.3 ст. 220 ЦПК України не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається. Як встановлено судом, рішенням Корюківського районного суду Чернігівської області від 03 червня 2015 року по цивільній справі №736/561/15-ц позовна заява [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного належного майна подружжя та визнання права власності на ? будинку була задоволена та визнано за позивачем право власності на ? частину житлового будинку №84, розташованого за адресою м. Корюківка, вул. Кірова, Чернігівської області. Як вбачається з матеріалів цивільної справи №736/561/15-ц в резолютивній частині рішення від 03 червня 2015 року суд не вказав про право власності на ? частину господарських будівель та споруд, а саме: сараїв Б-1, Б-3 та гаражу Б-2, за адресою м. Корюківка, вул. Кірова, 84, Чернігівської області, за які стягнуто судовий збір згідно довідки БТІ та про що просила і позивач. Відповідно до ч.1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, а згідно із ч.2 ст. 220 ЦПК України, заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Враховуючи вищевказане та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява є законною, обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

04 червня 2015 року заявник звернувся до суду з заявою про визнання спадщини земельної частки(паю) площею 7,6 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Тернівської сільської ради Краснолиманського району Донецької області, та залишилася після смерті [PERSON], який помер 12.03.1997 року, відумерлою, та передачу її територіальній громаді Тернівської сільської ради Краснолиманського району Донецької області. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] заяву підтримала повністю і просила її задовольнити. Представник Тернівської сільської ради Краснолиманського району Донецької області про час та місце розгляду справи був попереджений належним чином, в судове засідання не з»явився, просив справу розглянути у його відсутності, не заперечував проти задоволення заяви. Представник заінтересованої особи [PERSON] просила заяву задовольнити. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку(пай) серії ДН № 0039463 від 14.11.1997 року, виданого відповідно до рішення Краснолиманської міської ради від 28.10.1996 року № 455, на праві власності належить земельна частка(пай) площею 7,6 умовних кадастрових гектарів із земель колективної власності КСП ім. Фрунзе, що розташована на території Тернівської сільської ради Краснолиманського району Донецької області (а.с.10). 12 березня 1997 року [PERSON] помер, його смерть зареєстровано виконавчим комітетом Тернівської сільської ради Краснолиманського району Донецької області в книзі реєстрації смертей за № 16 13 березня 1997 року (а.с.11). Відповідно до повідомлення Краснолиманської державної нотаріальної контори спадкова справа після смерті не відкривалася, тобто спадкоємці на його майно відсутні (а.с.20). Відповідно до ст.. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Стаття 1270 ЦК України встановлює шестимісячний строк для прийняття спадщини, який на момент розгляду справи закінчився, і в період якого спадкоємців на майно [PERSON]. не встановлено. Згідно ст.. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, поданої після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Крім того, згідно приписів ст. 278 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіпальній громаді за місцем відкриття спадщини, яким відповідно до ст.1221 ЦК України являється с. Ямполівка на території Тернівської селищної ради Краснолиманського району Донецької області(а.с.11). Тому суд вважає заяву Краснолиманського міжрайонного прокурора про визнання спадщини відумерлою обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

04 червня 2015 року заявники [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з названою вище заявою, в якій зазначали, що вони є власниками квартири № 2, що знаходиться за адресою: Овідіопольський район, с. Барабой, вул Леніна, буд. 4 - в рівних частках кожний. Вищевказана квартира належить їм на підставі свідоцтва про право власності на житло № 306, виданого Центром по розвитку та забудові КРТ Овідіопольського району від 16.09.1993 р., на підставі розпорядження органу приватизації від 06.09.1993 року за № 7, та зареєстрованого Овідіопольським РБТІ Одеської області від 04.03.1994 року. На теперішній час вони бажають квартиру продати, але зробити це не можуть, оскільки у вказаному свідоцтві допущено описку в прізвищах та не вірно зазначено по батькові [PERSON], а саме у паспорті зазначено [PERSON] та [PERSON], натомість в свідоцтві про право власності від 16.09.1997 року зазначено [PERSON] та [PERSON]. З вказаних підстав заявники звернулись до суду, та просять суд встановити факт належності свідоцтва про право власності на житло № 306, виданого Центром по розвитку та забудові КРТ Овідіопольського району від 16.09.1993 року, на підставі розпорядження органу приватизації від 06.09.1993 року за № 7, та зареєстрованого Овідіопольським РБТІ Одеської області від 04.03.1994 року - [PERSON] та [PERSON]. В письмовій заяві, направленій до суду заявники заяву підтримали та просили суд слухати справу у їх відсутність. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився. Заінтересована особа Овідіопольське КП «Районне бюро технічної інвентаризації» про час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Причину неявки представника у судове засідання не повідомила, у звязку з чим суд вважав за можливе розглянути справу у відсутність представника заінтересованої особи. Дослідив письмові матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню зі слідуючих підстав: Відповідно до ст.256 ч.1 п.6 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я по батькові якої, що зазначені в документі не збігаються з ім'ям, прізвищем та по батькові зазначеним у паспорті. Судом встановлено, що відповідно до паспорта громадянина України КК 199968, виданого 05.02.1999 р. Овідіопольським РВ УМВС України в Одеській області на імя [PERSON], прізвище останнього зазначено як Веріс, тоді як в у вищевказаному свідоцтві помилково зазначено як Верис. Відповідно до паспорта громадянина України КК 199960, виданого 03.02.1999р. Овідіопольським РВ УМВС України в Одеській області на імя [PERSON], прізвище та по батькові зазначено Веріс та Іллівна, тоді як у вищевказаному свідоцтві помилково зазначено як Верис та Іллінічна. З названих підстав заява і підлягає задоволенню

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

04 червня 2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з вищевказаним позовом. В позовній заяві при цьому зазначивши, що 21.06.2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем був укладений договір №б/н. Відповідно до умов договору банк надав кредитну лінію на загальну суму 4000 грн. У порушенні умов кредитного договору [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконав, внаслідок чого склалась заборгованість за кредитом станом на 31.03.2015 року 15404,03 грн., а саме: за кредитом 3984,56 грн; 7873,65 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2336,10 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. штраф (фіксована частина); 709,72 грн. штраф (процентна складова). З цих підстав позивач просив суд стягнути заборгованість за договором. Представник позивача у судове засідання не зявився, однак надав заяву, у якій позов підтримав просив суд слухати справу у його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, своїм правом на надання заперечень не скористався, хоча був належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ст.526 ч.1 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ст.530 ч.1 ЦК України - якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.1054 ч.1 ч.2 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Так судом встановлено, що 21.06.2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем був укладений договір №б/н. Відповідно до умов договору банк надав кредитну лінію на загальну суму 4000 грн. В звязку з тим, що відповідач належним чином свої обовязки не виконав, станом на 31.03.2015 р., виникла заборгованість по поверненню кредиту, яка складається з: за кредитом 3984,56 грн; 7873,65 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2336,10 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. штраф (фіксована частина); 709,72 грн. штраф (процентна складова). Загальна сума заборгованості складає 15404,03 грн. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.75 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

04 червня 2015 року ПАТ «Універсал Банк» звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа, в якому вказав, що в порядку примусового виконання виконавчого листа №2-1346/2001 від 04 серпня 2011 року, виданого 05 вересня 2011 року Шевченківським райсудом м. Чернівці ним було направлено до Шевченківського ВДВС Чернівецького МУЮ заяву про примусове стягнення заборгованості з [PERSON]. На підставі заяви Шевченківським ВДВС Чернівецького МУЮ було відкрито виконавче провадження та у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження» здійснювались заходи примусового виконання. 27 грудня 2012 року Шевченківським ВДВС Чернівецького МУЮ було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, про яку банку стало відомо з офіційного веб-сайту Міністерства юстиції України та яка була роздрукована з вказаного офіційного джерела. Оригінал постанови про повернення виконавчого документа з виконавчим листом банк не отримав. Просить видати дублікат виконавчого листа №2-1346/2001 від 04 серпня 2011 року, виданого 05 вересня 2011 року Шевченківським райсудом м. Чернівці. В судове засідання представник заявника не з*явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги заяви підтримує, просить задовольнити. Згідно ст. 370 ч. 2 ЦПК України заява про видачу дубліката розглядається в судовому засіданні з викликом сторін і заінтересованих осіб. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про видачі дубліката. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що заява підлягає задоволенню. Згідно ст. 370 ч.1 ЦПК України замість втраченого оригіналу виконавчого листа чи судового наказу суд, який видав виконавчий лист чи судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат. Відносно цих вимог закону судом встановлено, що 05 вересня 2011 року Шевченківським районним судом м. Чернівців був виданий виконавчий лист №2-1346/2001 від 04 серпня 2011 року про стягнення із [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 17416,84 грн., судового збору в сумі 174,17 грн., витрат на ІТЗ в сумі 120,00 грн. За заявою стягувача 13 жовтня 2011 року виконавче провадження було відкрито. В ході провадження виконавчих дій державним виконавцем 27 грудня 2012 року було винесено постанову про повернення виконавчого документа, про яку банку стало відомо з офіційного веб-сайту Міністерства юстиції України, оригінал постанови про повернення виконавчого документа з виконавчим листом втрачені, а тому суд вважає, що слід видати дублікат виконавчого листа №2-1346/2001 від 04 серпня 2011 року. На підставі викладеного та

Outcome: approved