Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

04 листопада 2016 року позивачі звернулися до Хмельницького міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що вони є співвласниками квартири № 39, яка знаходиться у будинку № 21/3 по вулиці Панаса Мирного в місті Хмельницький (по ? частці в праві власності). Вказують, що [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], який 14 листопада 2014 року був зареєстрований на жилу площу квартири, що знаходиться у їх спільній частковій власності. 04 серпня 2015 року цей шлюб розірвано відділом РАЦС по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 176. Ще з липня 2015 року відповідач перестав користуватися житлом за вищевказаною адресою, не користується нею і до цього часу, тобто протягом 1,4 років. Перешкод у користуванні квартирою ніхто зі співвласників йому не чинив. Відповідач не проживає в квартирі більше року, чим порушує право власності позивачів та перешкоджає користуванню житлом. У зв'язку з наведеним, позивачі просять визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 39, яка знаходиться у будинку № 21/3 по вулиці Панаса Мирного в місті Хмельницький. Зобовязати Центр надання адміністративних послуг Хмельницької міської ради зняти Відповідача з реєстраційного обліку місця проживання за адресою: [INFO]. 09 грудня 2016 року позивачі направили до суду заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до яких просили визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 39, яка знаходиться у будинку № 21/3 по вулиці Панаса Мирного в місті Хмельницький та повернути надлишково сплачений судовий збір. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні зменшенні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, направили до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи не надійшло. У відповідності до ст. ст. 169, ч. 4, 226 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Так, судом обєктивно встановлено, що [PERSON] (1/4 частка в праві власності), а також [PERSON] (1/4 частка в праві власності), [PERSON] (1/4 частки в праві власності) та [PERSON] (1/4 частки в праві власності) є співвласниками квартири № 39, яка знаходиться у будинку № 21/3 по вулиці Панаса Мирного в місті Хмельницький, що вбачається із копія договору купівлі-продажу та копія технічного паспорту. [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], який 14 листопада 2014 року був зареєстрований на жилу площу квартири, що знаходиться у спільній частковій власності позивачів. Однак [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 04.08.2015 р., що вбачається із копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-БВ № 072842. Відповідно до довідки про склад сімї, виданої ЖЕК № 7 в склад сімї [PERSON] входять [PERSON] (дружина), [PERSON] (син), [PERSON] (невістка), [PERSON] (онук), [PERSON] (дочка), [PERSON] (зять). [PERSON] зареєстрований в квартирі № 39, яка знаходиться у будинку № 21/3 по вулиці Панаса Мирного в місті Хмельницький, що вбачається із відомостей адресно довідкової роботи УДМС України. На даний час у зазначеному будинку відповідач [PERSON] продовжує бути зареєстрованим, однак не проживає з липня місяця 2015 року, в добровільному порядку не знімається з реєстрації, не оплачує комунальні послуги, чим перешкоджає позивачу у реалізації його права власності на житло. Вказане, також, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме актом від 25.10.2016 р. про відсутність особи в місці реєстрації та показами в судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON] Статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~реєстрація місця проживання чи перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених\~Конституцією України, законами чи міжнародними договорами України, або підставою їх обмеження. Частинами 1, 2\~ст. 16 Цивільного кодексу України\~визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до\~ст.41 Конституції України\~«Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю». Ніхто не можу бути позбавлений права власності, окрім як на підставах, встановлених Законом. Згідно ч. 1ст. 316 ЦК України\~- правом власності є право особи, на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1ст. 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 319 Цивільного Кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. В силу ст. 383 цього ж Кодексу власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешканням для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Згідно ст. 391 Цивільного кодексу власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Всім власникам забезпечуються рівні умови захисту і здійснення своїх прав володіння, користування і розпорядження своїм майном (частини 1, 3, 7ст. 319\~ЦК України). Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства і від вирішення таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення, про позбавлення права користування жилим приміщенням, про визнання особи безвісно відсутньою, про оголошення фізичної особи померлою. З огляду на викладене та враховуючи, що [PERSON] який не є членом сімї позивача, не є власником зазначеного майна, перешкоджає позивачам у реалізації їх права власності, суд вважає за необхідне визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 39, яка знаходиться у будинку № 21/3 по вулиці Панаса Мирного в місті Хмельницький. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Судові витрати розподіляються відповідно до ст.. 88 ЦПК України.

Outcome: approved