Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

06.02.2018 року до суду звернулася позивач [PERSON], з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини до відповідача [PERSON], третя особа. що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] 15.03.2018 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача фізичної особи. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20.03.2018 року відкрите провадження по справі. Справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні без виклику сторін на 29.05.2018 року. Відповідачем надано заяву про визнання позову. Згідно заявлених позовних вимог позивач просить визначити їй додатковий строк, достатній для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], померлої 27.04.2016 року В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на наступне: 27.04.2016 року померла її мати [PERSON] Після смерті матері залишилась спадщина, що складається в тому числі із земельної ділянки (паю) площею 6.3545 га,. розташованої на території с. Соколівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, що підтверджується державним актом про право на земельну ділянку серії ДП № 099101. 31.01.2018 року вона звернувся до приватного нотаріуса Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] С,І., з заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Однак, постановою приватного нотаріуса Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області їй в цьому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з пропуском строку на прийняття спадщини, що й стало причиною звернення до суду. Справа розглядалась в спрощеному провадженні без виклику сторін. Відповідачем надано заяву про визнання позовних вимог. Третьою особою, приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], письмових пояснень на позовну заяву не надано. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з'ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення сторін, інших учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини Судом встановлено, 27.04.2017 року померла мати позивачки [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, копіями свідоцтв про народження. Після смерті [PERSON], залишилась спадщина, що складається в тому числі із земельної ділянки (паю) площею 6.3545 га,. розташованої на території с. Соколівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. 31.01.2018 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], з заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Однак, постановою приватного нотаріуса Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з пропуском строку на прийняття спадщини що підтверджується копією постанови нотаріуса від 31.01.2018 року. Таким чином судом встановлено, що порушені права позивача щодо прийняття спадщини. Позивачем обраний спосіб захисту порушених прав, у вигляді відновлення його порушеного права, передбачений ст. 16 ЦК України, а саме визнання причин пропуску подання заяви про прийняття спадщини поважними та визначення додаткового строку для прийняття спадщини, я яким погоджується суд. Відповідно до п. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини в зв'язку з тим, що на час закінчення строку на подання заяви про прийняття спадщини тяжко захворів її чоловік [PERSON], який потребував її постійного догляду, та невдовзі помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] від 22.09.2016 року. Крім цього під опікою позивачки знаходиться її недієздатний син [PERSON], 27.05.1997 року. народження, який за станом здоров'я потребує постійної сторонньої допомоги та нагляду, що підтверджується копією свідоцтва про народження, копією свідоцтва про шлюбу та рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 24.12.2015 року про визнання [PERSON] недієздатним та призначення позивача опікуном над недієздатним [PERSON] Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері, інший спадкоємець, відповідач по справі [PERSON], на спадщину, що відкрилась після смерті [PERSON], не претендує, що підтверджується наданою ним заявою. За таких обставин, на думку суду позивачу потрібно визначити додатковий строк для прийняття спадщини, так як суд вважає, що строк на подачу заяви про прийняття спадщини пропущений позивачем з поважних причин. Також суд вважає, що додатковий строк для прийняття спадщини, потрібно визначити позивачу тривалістю в три місяців з моменту набрання чинності рішенням суду, який буде достатнім для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину. Понесені позивачем витрати по сплату судового збору суд, вважає за можливе покласти на позивача. На основі ст.ст.1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved