Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

07.06.2016 року позивачка звернулася в суд з даним позовом. Посилалася на те, що відповідач є батьком її доньки [PERSON], 01.08.2004р.н. Після розірвання шлюбу донька мешкає разом з нею. На теперішній час їй разом з дитиною необхідно тимчасово виїхати до РФ, але відповідач відмовився від надання нотаріально посвідченої згоди на виїзд дитини. Тому просила надати дозвіл на виїзд дитини за кордон до РФ, без згоди батька, в її супроводі. В судове засідання позивачка не зявилася, надала заяву про розгляд за її відсутності за участю, на позовних вимогах наполягає. Відповідач, який в установленому законом порядку повідомлений про час та місце слухання справи, в судове засідання не з'явився. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.\~ Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 2\~ст. 154 СК України, батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини. Ст. 313 ЦК України\~визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок оформлення документів для виїзду громадян України за кордон визначається Законом України «Про порядок виїзду і вїзду в Україну громадян України» №3858-Х11 від 21 січня 1994 року, який у статті 4 передбачає, що оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Згідно із п.п.1,4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року №57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску. За змістом наведеного Закону у разі відсутності згоди одного з батьків питання про виїзд неповнолітнього за кордон вирішується судом за позовом іншого з батьків зі зясуванням питання про державу прямування та відповідний часовий проміжок перебування дитини у цій державі, строку та мети виїзду. Судом встановлено, що свідоцтвом про розірвання шлюбу від 16 березня 2009року шлюб між [PERSON] та [PERSON]Є було розірвано. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ч.2\~ст.150 СК України батьки\~зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний та моральний розвиток. Згідно\~ст.155 СК України\~здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. В даному випадку виїзд дитини за кордон не пов'язаний із виїздом на постійне місце проживання разом із матір'ю, і тому внаслідок ухвалення такого рішення право батька на піклування, спілкування та виховання дитини ніяким чином не порушується і не обмежується. На підставі\~ст.88 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 551,20 грн., оскільки заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved