Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

05 березня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 09 червня 2009 року між ними був зареєстрований шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області. Від подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Позивач мотивує свої вимоги тим, що подружнє життя з відповідачкою не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Спільне подружнє життя припинено і на примирення позивач не згоден. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 13 березня 2014 року сторонам був наданий строк для примирення терміном на чотири місяці. 06 серпня 2014 року ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу зупинено до демобілізації [PERSON] 23 грудня 2014 року позивач та відповідачка з»явилися до суду, в зв»язку з цим, ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 23 грудня 2014 року відновлено провадження в справі. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, категорично наполягав на розлученні, на примирення не згоден та пояснив, що шлюбних стосунків не підтримують, проживають з відповідачкою окремо, неповнолітній син продовжує проживати з ним. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, категорично наполягала на розлученні, на примирення не згодна та пояснила, що на даний час спільний неповнолітній син проживає з позивачем. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: з свідоцтва про шлюб вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області 09 червня 2009 року, про що складено відповідний актовий запис за №150 (а. с.5). Згідно копії свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] народився 11 березня 2010 року та його батьками є [PERSON] та [PERSON], про що відділом реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області складено актовий запис №126 (а.с.6). Судом достовірно встановлено, що сторони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, категорично наполягають на розлученні, на примирення не згодні, спільний неповнолітній син [PERSON], [INFO] за взаємною згодою сторін проживає з батьком [PERSON], а отже бажання розірвати шлюб у сторін є взаємним. За таких обставин, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та зважаючи на те, що сторони наполягають на розлученні, суд вважає, що позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню. Також відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу відповідачці залишити прізвище «[PERSON]». На підставі ст.ст. 110, 112, 113, ч.2 ст.114, 160 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved