Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

06 липня 2018 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивачі просять стягнути з відповідача на їх користь в рівних частках, по 1/2 частці на кожного, успадковане майно - суму недоотриманої пенсійної виплати по перерахунку за рішенням суду в розмірі 54251,61 гривень, що залишилася як спадщина після смерті їх матері [PERSON], яка померла [INFO]. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що [INFO] померла мати позивачів, спадкоємцями після смерті якої вони являються. Державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області Наваліхіною О.О. видано їм свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07.06.2018 року за реєстровим номером 562 та 560, згідно яких спадщина складається, зокрема, з недоотриманих пенсійних виплат по перерахункам за рішеннями суду в розмірі 54251,61 гривень, по 1/2 частки на кожного, що знаходиться в управлінні Пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області. Після звернення до УПФУ у м. Славутичі листом заступника начальника УПФУ у м. Славутичі № 80/У-03 від 27.06.2018 року їм було повідомлено, що управління не має власних коштів для виплати пенсій, а їх виплата проводиться з коштів державного бюджету. Для отримання виплати за рішенням суду необхідно звернутися в порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 р. № 440. Позивачі вважають вказану відмову відповідача незаконною та просили у судовому порядку захистити їх право на отримання успадкованих коштів. Відповідач подав відзив, мотивуючи тим, що фінансування виплат, передбачених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», повинно здійснюватись за рахунок коштів державного бюджету, а погашення заборгованості здійснюється шляхом безспірного списання коштів державного бюджету в порядку, передбаченому постановою КМУ від 03.09.2014 р. № 440. Ухвалою суду від 26 липня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивачі не з'явилися, надали до суду заяви, в яких просили проводити судове засідання за їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити в повному обсязі. Відповідач свого представника в судове засідання не направив, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду відповідачем не подано. Причини неявки представника відповідача суду не відомі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO], виданого Славутицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, [PERSON] померла [INFO] у м. Славутичі Київської області, про що зроблено актовий запис № 158 (а. с. 16). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого повторно 30 червня 1966 року, [PERSON] народилася [INFO] її батьком є [PERSON], матір'ю - [PERSON] (а. с. 8). Як вбачається з свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 24 лютого 1979 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували 24 лютого 1979 року шлюб. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку - [PERSON], дружині - [PERSON] (а. с. 9). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого повторно 30 червня 1966 року [PERSON] народився [INFO], його батьком є [PERSON], матір'ю - [PERSON] (а. с. 15). 14 березня 2018 року за заявами [PERSON] та [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області була відкрита спадкова справа за номером 18/2018( а.с. 17). Із копії спадкової справи [PERSON] за № 18/2018 вбачається, що листом від 08 травня 2018 року № 1797/04 управління Пенсійного фонду України в м. Славутичі Київської області повідомило державного нотаріуса Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області про наявність суми недоотриманих у зв'язку із смертю пенсійних виплат, належних [PERSON], яка померла [INFO] - недоотриманої суми коштів по перерахунку за рішеннями суду в сумі 54251,61 гривень( а.с. 39-49). 07 червня 2018 року державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Наваліхіною О.О. видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом (реєстр. № 560, 562), якими посвідчено, що спадкоємцями зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON], яка померла [INFO], є її син [PERSON] та дочка [PERSON]. Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається, зокрема, з недоотриманої суми коштів по перерахунку за рішеннями суду, згідно довідки УПФУ у м. Славутичі Київської області № 1797/04 від 08.05.2018 року, в сумі 54251,61 гривень (а. с. 18-19 ). 22 червня 2018 року позивач [PERSON] звернувся до УПФУ в м. Славутичі із заявою про виплату недоотриманої суми коштів по перерахунку за судовим рішенням в розмірі 54251,61 гривень, які належать йому як спадщина померлої матері [PERSON]. Листом заступника начальника УПФУ у м. Славутичі № 80/У-03 від 27.06.2018 [PERSON] повідомлено, що УПФУ не має особистих коштів на виплату пенсій, які виплачуються в межах фінансування Пенсійним фондом України відповідно до встановленого порядку (а. с. 20). Вирішуючи спір згідно встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім'ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім'ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали (ч. 1). Члени сім'ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім'ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті суми пенсії ділиться між ними порівну (ч. 2). У разі відсутності членів сім'ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, входить до складу спадщини (ч. 3). Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 317 цього Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 321 цього Кодексу право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст.16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, зазначеним у п. 5 ч. 2 цієї статті, може бути примусове виконання обов'язку в натурі. Як було встановлено судом, відповідачем утримується належне позивачам спадкове майно у виді суми недоотриманої пенсійної виплати в розмірі 54251,61 гривень, нарахованої пенсіонеру [PERSON] за рішеннями суду і не виплаченої їй за життя, право власності на яку в порядку спадкування за заповітом перейшло до позивачів. Відмовляючись повернути кошти, які належать на праві власності позивачам, відповідач порушує положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 1 Першого Протоколу, підписаного та ратифікованого Україною. Так, у ст. 1 Протоколу № 1 вказано, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Цей же принцип закріплено і у ст. 41 Конституції України. У порушення вище зазначених норм позивачі позбавлені права користуватися своїм майном. В даному випадку їх майном є грошові кошти, які позивачі успадкували після смерті своєї матері [PERSON] і які відповідач відмовляється їм сплачувати. Таким чином, відповідач порушує право власності позивачів на вказану суму грошей, яке підлягає судовому захисту способом примусового виконання обов'язку в натурі, тобто стягнення її на користь позивачів. Заперечення відповідача не спростовують позову і не беруться до уваги виходячи з того, що Порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2014 року № 440, не передбачає права подання документів, зазначених у п. 4 цього Порядку, спадкоємцями померлого заявника - фізичної особи, на користь чи в інтересах якої ухвалено рішення суду або видано виконавчий документ. У зв'язку з цим зазначений Порядок не може бути застосований для виконання судових рішень, на підставі яких була нарахована сума пенсійних виплат [PERSON], право на одержання якої перейшло в порядку спадкування за заповітом до позивачів. Крім того, порядок отримання пенсійної виплати, яка була нарахована спадкодавцю за життя, але не виплачена, і входить до складу спадщини, регулюється нормами цивільного законодавства, а не адміністративного, внаслідок чого відсутні підстави для переведення на позивачів прав стягувача за рішенням суду, згідно з яким було покладено виконання зобов'язань на УПФУ у м. Славутичі на користь спадкодавця. Відсутність бюджетних коштів для виконання відповідачем свого зобов'язання не може бути підставою для відмови у захисті порушеного права, оскільки виконання судового рішення проводиться відповідно до встановленого законом порядку. За встановлених судом обставин справи та відповідних їм правовідносин позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. За змістом ст. 141 ЦПК України, ст. ст. 1-3 Закону України «Про судовий збір» стягненню з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, від сплати якого звільнені позивачі. На підставі викладеного,

Outcome: approved