Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

05.01.2015 року позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на наступні обставини. 12.04.2011 року між кредитною спілкою «Придунав'я» та [PERSON] був укладений кредитний договір №50040, згідно якого останній отримав кошти у розмірі 10000 грн. на 12 місяців. Позивачка вказує, що 12.04.2011 року між кредитною спілкою «Придунав'я», нею та [PERSON] були укладені договори поруки, за умовами яких останні поручилися перед кредитною спілкою «Придунав'я» за виконання [PERSON] зобов'язання за вищевказаним кредитним договором, таким чином взявши на себе солідарну відповідальність за виконання останнім зобов'язань за кредитним договором. Умови кредитного договору та графіку погашення кредиту та процентів відповідач належним чином не виконував, що у свою чергу призвело до заборгованості. Разом з тим позивачка зазначає, що рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 16.03.2012 року, яке набрало чинності 27.03.2012 року позовні вимоги КС «Придунав'я» були задоволені, кредитний договір № 50040 від 12.04.2011 року укладений між кредитною спілкою «Придунав'я» та [PERSON] був розірваний та стягнуто з неї, [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитом на загальну суму 11 923 грн. 03 коп. - солідарно. На підставі виконавчого листа у справі № 2-215/515/12 було відкрито виконавче провадження ВП №33522667 від 19.07.2012 року, де з пенсії позивачки було стягнуто грошову суму у розмірі 4 997 грн.65 коп., що являється солідарною часткою згідно рішення суду. Зважаючи на вищевикладене, позивачка вимушена звернутися до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь у порядку зворотної вимоги (регресу) за виконання солідарного обов'язку за кредитним договором № 50040 від 12.04.2011 року грошову суму у розмірі 4 997 грн. 65 коп. та судові витрати. Позивачка в судове засідання не з'явилась, однак направила до суду заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала (а.с.18). Відповідач в судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам, хоча був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи (належне його повідомлення міститься на а.с.13,15), заяв про причини неявки до суду не надіслав. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Із копії довідки № 2799/06 від 29.10.2014 року виданої УПФУ Татарбунарського району Одеської області (а.с.6) вбачається, що з пенсії [PERSON] в період з листопада 2012 року по жовтень 2014 року стягнуто 4 997 грн.65 коп.(а.с.6). Цей факт підтверджується і довідкою, виданою відділом ДВС Татарбунарського РУЮ Одеської області від 30.01.2015 року № 03/47/В-4 (а.с.18) . Вирішуючи справу, суд дійшов до висновку, що спірні правовідносини врегульовані главами 48, 49 ЦК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Зазначені наслідки наступають у разі повного виконання поручителем забезпеченого порукою (ч. 2 ст. 556 ЦК України) за умовами виконання зобов'язання поручителем. Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконанням ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ч. 1 ст. 544 ЦК України, боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці. Частиною 2 статті 556 ЦК України передбачено, що до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання. Судом з достовірністю встановлено, що 12.04.2011 року між кредитною спілкою «Придунав'я» та [PERSON] був укладений кредитний договір №50040,згідно якого останній отримав кошти у розмірі 10000 грн. на 12 місяців. Для забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором між кредитною спілкою «Придунав'я», позивачкою [PERSON] та [PERSON] були укладені договори поруки, відповідно до яких останні, як поручителі, взяли на себе зобов'язання відповідати перед кредитною спілкою як солідарний боржник у випадку невиконання покладених на [PERSON] обов'язків за договором. [PERSON] свої зобов'язання по кредитному договору належним чином не виконав, у зв'язку з цим з останнього, [PERSON] та [PERSON] було стягнуто в солідарному порядку на користь кредитної спілки «Придунав'я» 11 923 грн.03 коп. заборгованості за кредитним договором та 214 грн.60 коп. судового збору, що підтверджується копією рішення Татарбунарського районного суду Одеської області. Враховуючи те, що з пенсії [PERSON] було проведене відрахування в сумі 4997,65 грн. для часткового виконання рішення суду за виконавчим листом № 2-217/1529/12, за яким вона виступає солідарним боржником на підставі договору, в тому числі виковчого збору в сумі 423,58 грн та витрат пов'язаних з організацією проведення виконавчих дій в сумі 100 грн., суд приходить до висновку, що до позивачки перейшло право кредитора щодо стягнення з [PERSON] вказаних коштів. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, задану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. [PERSON] станом на 10.02.2015 року самостійно сплатила заборгованість за виконавчим документом № 2-217/1529/12 в сумі 4997,65 грн. А тому, за таких обставин суд вважає, що майнова шкода завдана [PERSON] з вини відповідача [PERSON], а тому з нього необхідно стягнути на користь [PERSON] 4997,65 грн. шкоди. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Квитанцією №6 від 23.12.2014 року (а.с.1) підтверджуються такі витрати з боку позивача на суму 243,60 грн. Зважаючи на задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати у розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial