Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

05 серпня 2014 року позивачка звернулася до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з позовом до відповідача про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку в порядку спадкування за законом. В позові зазначила, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину житлового будинку з надвірними та господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS]. Заповіту на зазначену частину будинку [PERSON] не залишив. Вона є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті чоловіка та за оформленням спадкових прав звернулася до нотаріуса, однак у вчиненні нотаріальних дій їй було відмовлено, оскільки рішення третейського суду, яким за померлим було визнано право власності на спадкове майно, нотаріус не вважала правовстановлюючим документом. Ухвалою суду від 20 серпня 2014 року до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залучено [PERSON] Позивачка та її представник в судове засідання не з'явилися, направили заяви про розгляд справи у їх відсутність та підтримання позовних вимог. Представник відповідача в судове засідання також не з'явилася, направили заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позовних вимог позивачки в повному обсязі. Дослідивши докази у справі суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON], про що свідчать копія свідоцтва про смерть, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Березнегуватського районного управління юстиції 30 січня 2014 року та копія паспорту позивачки, виданого Березнегуватським РВ УМВС України в Миколаївській області 02 червня 1998 року (а.с.4,5). За його життя, 01 серпня 2008 року рішенням постійно діючого третейського суду при Асоціації фермерських господарств «Золота Нива» за ним було визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними та господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS], до якого входило: А - житловий будинок, загальною площею 75,1 кв.м., житловою площею 52,5 кв.м., Б - літня кухня, Г - вбиральня, Д - погріб, № 1, І - споруди, № 2-5 - огорожа, та 11 вересня 2009 року його право власності було зареєстровано в реєстрі прав власності на нерухоме майно, що підтверджується відповідним витягом, виданим Березнегуватською філією Миколаївського МБТІ (а.с.32-34). На час смерті [PERSON] позивачка була зареєстрована та проживала разом з ним у вищевказаному будинку. Зазначене підтверджується довідкою Березнегуватської селищної ради Миколаївської області від 12 лютого 2014 року (а.с.48). 17 липня 2014 року завідувачем Березнегуватської державної нотаріальної контори Миколаївської області у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачці відмовлено, через неприйняття рішення третейського суду як правовстановлюючого документу на нерухоме майно (а.с.12). Суд вважає, що між сторонами мають місце цивільно-правові відносини, щодо захисту права власності на спадкове майно. Відповідно до ч.1 ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст.1261 зазначеного Кодексу у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частини 1 та 3 ст.1268 вищевказаного Кодексу передбачають, що спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З огляду на викладене, враховуючи, що за життя за [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними та господарськими будівлями і спорудами було зареєстровано у встановленому законом порядку, позивачка є спадкоємцем першої черги померлого за законом, вважається такою, що прийняла спадщину, звернулася за її оформленням у встановленому законом порядку та через відмову нотаріуса не має можливості її оформити, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved