Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

05 лютого 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом. Вказує, що після смерті [PERSON], яка настала 18 листопада 1994 року, спадщину після неї у вигляді права на земельну частку (пай), розміром 2,8 умовних кадастрових гектарів, прийняв її син [PERSON], оскільки проживав разом з нею та вступив у володіння спадковим майном. За життя [PERSON] не оформив спадкових прав на належне матері право на земельну частку (пай) та заповів на належне йому майно своїй дружині [PERSON] та помер 15 грудня 2012 року. Після його смерті [PERSON] прийняла спадщину, отримавши 9 листопада 2016 року свідоцтво про право на спадщину за заповітом на належне [PERSON] право на земельну частку (пай), розміром 2,8 умовних кадасторвих гектарів, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії СМ №0216585. Після цього [PERSON] виготовила в землевпорядній організації технічну документацію на вказану земельну ділянку, відбувся її виділ в натурі з присвоєнням кадастрових номерів. У процесі затвердження технічної документації та передачі ій земельної ділянки у приватну власність вона 28 листопада 2016 року померла (а.с.15). Після її смерті розпорядженням голови Липоводолинської від 16 грудня 2016 року РДА №543-ОД затверджено технічну документацію та передано [PERSON] у приватну власність земельні ділянки, загальною площею 2,3812 га, з яких 2,1167 га рілля (кадастровий № 5923281900:01:003:0221), 0,2645 га - сіножаті (кадастровий №5923281900:02:003:0230). За життя [PERSON] заповіла усе на належне їй майно позивачу [PERSON] належним чином прийняла спадщину за заповітом, отримавши на деяке майно сідоцтва про право на спадщину. Однак, у звязку з тим, що розпорядження про передачу померлій у власність вказаних земельних ділянок було видано після її смерті, позивач отримала відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину на це майно. У звязку з викладеним, позивач просить визнати за нею в порядку спадкування право власності на належні померлій [PERSON] земельні ділянки, загальною площею 2,3812 га, з яких 2,1167 га рілля (кадастровий № 5923281900:01:003:0221), 0,2645 га - сіножаті (кадастровий №5923281900:02:003:0230), що знаходяться на території Капустинської сільської ради Липоводолинського району Сумської області. У судове засідання сторони, їх представники не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у своїх письмових заявах позивачка підтрмала позовні вимоги, відповідач фактично визнав позов, обоє просили розглянути справу за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що [PERSON] (Пріська) Наумівна є матірю [PERSON], [INFO]. Із 4 листопада 1981 року [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. 18 листопада 1994 року у с.Капустинці Липоводолинського району Сумської області померла [PERSON] (а.с.8). Із довідки Капустинської сільської ради Липоводолинського району Сумської області від 07 грудня 2017 року вбачається, що до дня смерті [PERSON], [INFO] проживала у [INFO] разом зі своїм сином [PERSON] та невісткою [PERSON] Заповіт від її імені виконкомом цієї сільради не посвідчувався. Спадкоємцем за законом є [PERSON] (а.с. 9). Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася (а.с. 34). 13 березня 1997 року на імя [PERSON] виготовлений сертифікат серії СМ №0216585 на право на земельну частку (пай), розміром 2,8 умовних кадастрових гектарів, належний їй як члену САПТЗТ «Капустинське» (а.с.13). 28 листопада 2012 року [PERSON] заповів усе своє майно [PERSON] Заповіт посвідчувався секретарем виконкому Капустинської сільської ради Липоводолинського району Сумської області 28 листопада 2012 року за реєстровим №86 (а.с.10). 15 грудня 2012 року [PERSON] помер (а.с.11). Із довідки Капустинської сільської ради Липоводолинського району Сумської області від 22 травня 2013 року вбачається, що [PERSON] до дня смерті постійно проживав [INFO] разом із своєю дружиною [PERSON] 24 травня 2013 року за заявою [PERSON] приватним нотаріусом Липоводолинського районного нотаріального округу [PERSON] заведено спадкову справу після смерті [PERSON] №50/2013. 15 липня 2013 року [PERSON] отримала два свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті чоловіка [PERSON] на належні йому земельні ділянки, площами 2,1267 га та 0,4646 га (а.с.43, 45). 09 листопада 2016 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті чоловіка на успадковану ним після смерті матері [PERSON] земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності САПТЗТ «Капустинське» розміром 2,8 умовах кадастрових гектарів, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії СМ №0216585, виданого Липоводолинською РДА Сумської області 13 березня 1997 року та зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 13 березня 1997 року за № 585 [PERSON] (а.с.12). 25 березня 2016 року [PERSON] заповіла усе своє майно [PERSON] Заповіт посвідчувався секретарем виконкому Капустинської сільської ради Липоводолинського району Сумської області 25 березня 2016 року за реєстровим №150 (а.с.14). 28 листопада 2016 року [PERSON] померла (а.с.15). Із довідки Капустинської сільської ради Липоводолинського району Сумської області від 20 лютого 2017 року вбачається, що [PERSON] до дня смерті самотньо постійно проживала у [INFO] (а.с. 37). Розпорядженням голови Липоводолинської районної державної адміністрації від 16 грудня 2016 року №543-ОД затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі пай № 321 [PERSON] в межах колишнього САПТЗТ «Капустинське» та передано їй у приватну власність земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2,3812 га, з яких 2,1167 га рілля (кадастровий № 5923281900:01:003:0221), 0,2645 га - сіножаті (кадастровий №5923281900:02:003:0230) (а.с.21). Із витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 13 квітня 2017 року вбачається присвоєння кадастрвих номерів вказаним земельним ділянкам, площею 2,1167 га - № 5923281900:01:003:0221, та площею 0,2645 га - №5923281900:02:003:0230 (а.с.22-24, 25-27). 06 червня 2017 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на автомобіль марки HONDA, модель ACCORD, 2010 року випуску (а.с.38, 39). 07 листопада 2017 року [PERSON] отримала чотири свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площами 2,1267 га, 0,4646 га, 0,3359 га га 2,1191 (а.с.48-49). 06 грудня 2017 року [PERSON] отримала два свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на земельні ділянки, площами 2,3292 га та 0,4672 га (а.с. 52). Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За положенням ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно п.«г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] набула право власності на земельні ділянки, право власності на які просить визнати позивач, але за відсутності за нею державної реєстрації права власності на вказану нерухомість, офіційного визнання і підтвердження державою факту виникнення у неї цього права, не відбулось у звязку з її смертю. Оскільки [PERSON] належним чином прийняла спадщину за заповітом після смерті [PERSON], зокрема на земельні ділянки, які внаслідок присвоєння їм кадастрових номерів та визначення в натурі стали окремими обєктами цивільних прав, та підлягають спадкуванню на загальних умовах, за відсутності у позивача можливості у нотаріальному порядку оформити спадщину на це майно, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved