Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

06 квітня 2012 року позивач звернувся з позовом до суду та просив постановити рішення, відповідно до якого стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором в сумі 238\~450,90 грн. Свої вимоги мотивував тим, що 25.07.2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю „Український промисловий банк та [PERSON] був укладений кредитний договір № 506-0131017/ФКБ-08. Відповідно до умов вказаного договору банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 27000 доларів США з розрахунку 12,1% річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 25 липня 2008 року по 24 липня 2015 року. Мета кредитування придбання автомобіля. 30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено Договір про передачу активів та кредитних зобовязань ТОВ «Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта Банку», відповідно до п.4.1 якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором Укрпромбанк передає (відступає) «Дельта Банку» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами. Виконання позичальником зобовязань за кредитним договором забезпечується порукою відповідно до укладеного договору поруки №506-0131017/ZПОР-08-02 від 25.07.2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю „Український промисловий банк та [PERSON] (поручитель), [PERSON] (боржник), згідно з яким поручитель поручається перед кредитором за виконання зобовязання за кредитним договором №506-0131017/ФКБ-08 від 25.07.2008 року. Відповідальність поручителя настає у випадку невиконання (неналежного виконання) боржником зобовязань за договором. Поручитель і боржник несуть перед кредитором солідарну відповідальність, а поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник. Крім того, виконання позичальником зобовязань за кредитним договором забезпечується порукою відповідно до укладеного договору поруки №506-0131017/ZПОР-08-01 від 25.07.2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю „Український промисловий банк та [PERSON] (поручитель), [PERSON] (боржник), згідно з яким поручитель поручається перед кредитором за виконання зобовязання за кредитним договором №506-0131017/ФКБ-08 від 25.07.2008 року. Відповідальність поручителя настає у випадку невиконання (неналежного виконання) боржником зобовязань за договором. Поручитель і боржник несуть перед кредитором солідарну відповідальність, а поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобовязань згідно умов кредитного договору. Однак зобовязання не виконуються, у звязку з чим станом на 13.03.2012 року за відповідачем наявна заборгованість у розмірі 238450, 90 гривень. Правовідносини між сторонами врегульовані Цивільним Кодексом України, зобовязаннями щодо кредитного договору. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити, уточненої позовної заяви суду не надав. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, вказуючи на те, що її донькою [PERSON] грошові кошти у кредит були отримані, а нею підписаний договір поруки. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, вважаючи борг її довірителя перед банком погашеним, однак, жодних доказів цього суду не надала. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за договором поруки заперечували, в іншій частині вимоги банку залишили на розсуд суду. Крім того, просили вирішити питання стягнення витрат, понесених відповідачем [PERSON] для проведення судової почеркознавчої експертизи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 25.07.2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю „Український промисловий банк та [PERSON] був укладений кредитний договір № 506-0131017/ФКБ-08 ( а.с.7-13). Відповідно до умов договору позивач виконав вимоги, надавши відповідачу кредит. Відповідач зобов`язався повернути кредит, однак, станом на 13.03.2012р. відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість (а.с. 22). 30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено Договір про передачу активів та кредитних зобовязань ТОВ «Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта Банку», відповідно до п.4.1 якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором Укрпромбанк передає (відступає) «Дельта Банку» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами (а.с. 34). Виконання позичальником зобовязань за кредитним договором забезпечується порукою відповідно до укладеного договору поруки №506-0131017/ZПОР-08-02 від 25.07.2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю „Український промисловий банк та [PERSON] (поручитель), [PERSON] (боржник), згідно з яким поручитель поручається перед кредитором за виконання зобовязання за кредитним договором №506-0131017/ФКБ-08 від 25.07.2008 року (а.с. 15). Виконання позичальником зобовязань за кредитним договором також забезпечується порукою відповідно до укладеного договору поруки №506-0131017/ZПОР-08-01 від 25.07.2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю „Український промисловий банк та [PERSON] (поручитель), [PERSON] (боржник), згідно з яким поручитель поручається перед кредитором за виконання зобовязання за кредитним договором №506-0131017/ФКБ-08 від 25.07.2008 року (а.с. 23). 15.04.2012 року АТ «Дельта Банк» надсилало лист-попередження [PERSON] (а.с. 23), досудову вимогу [PERSON] (а.с. 24) та [PERSON] (а.с. 25). Відповідно до розрахунку заборгованості по кредитному договору №506-0131017/ФКБ-08 від 25.07.2008 року у відповідачів виникла заборгованість у розмірі 238 450,90 гривень, яка складається з основного кредиту 74441,26 гривень, відсотків 50813,80 гривень, заборгованості по комісіям 6013,88 гривень. Суд вважає, що відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Відповідно до п. З ч. 1 ст. 611 ЦК України у випадку порушення зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором.. Згідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позику у тому обсязі та у строк, встановлений договором. Відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Як передбачено ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Всі умови договору з моменту його підписання стають однаково обов`язковими для виконання сторонами. З вищенаведеного випливає, що позивач та відповідач, підписавши кредитний договір встановили факт досягнення згоди між собою, щодо всіх істотних умов кредитного договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави Позика, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.2 ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 543 ЦК - в разі солідарного обов'язку Відповідачів (солідарних Відповідачів) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх Відповідачів разом, так і від будь-кого з них окремо. При цьому, згідно абз. 2 ч. 2 тієї ж статті ЦК - солідарні Відповідачі залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Ст. 554 ЦК України передбачено, що в разі невиконання зобов'язання боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає в тому ж обсязі, як і боржник, зокрема відповідає за сплату основного боргу і процентів, за відшкодування збитків, за сплату неустойки, якщо інше не встановлено Договором поруки. Однак, вирішуючи питання по суті, суд бере до уваги висновок судово-почеркознавчої експертизи від 18.06.2015 року, відповідно до якого підпис від імені [PERSON] у наданому на експертизу договорі поруки від 25.07.2008 року виконаний не самим [PERSON], а іншою особою, у звязку з чим підстави для задоволення позову в частині вимог до [PERSON], на думку суду, відсутні. Крім того, факт не підписання вказаного договору поруки особисто відповідачем [PERSON] у судовому засіданні підтвердила [PERSON], яка пояснила, що [PERSON] до банку не приходив та будь-яких договорів не підписував. Суд, оглянувши матеріали справи, вважає, що необхідно задовольнити позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» частково, стягнувши з відповідачів [PERSON] та [PERSON] суму заборгованості відповідно до кредитного договору у розмірі 238 450,90 гривень, а також судові витрати, повязані з подачею позову до суду розмірі 2384,51 гривень. Крім того, на підставі статей 86, 87, 88 ЦПК України витрати у розмірі 2930 грн. 40 коп., понесені [PERSON] для проведення експертного дослідження у справі підлягають стягненню на його користь з ПАТ «Дельта Банк», так як у задоволенні позову у цій частині було відмовлено. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial