overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

06.04.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 03.10.2008 року він з відповідачкою зареєстрував шлюб. Мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Син проживає з матір'ю, позивач приймає участь у його вихованні та утриманні, спільне проживання припинили в 2013 році. Причиною припинення подружніх відносин стало те, що позивач покохав іншу жінку і вирішив створити з нею сім'ю. Не бажаючи обманювати дружину, позивач вважав за необхідне повідомити їй про нові стосунки. Питання поділу майна вирішили в добровільному порядку, фактично все майно позивач залишив сім'ї і прийняв рішення, що за згоди дружини, вони збережуть з нею добрі відносини. Відновлення сімейних стосунків ні позивач, ні відповідач не бажають, тому просить на підставі вищевказаного позов задовольнити в повному обсязі та просить шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не зявився, про день, місце та час слухання справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу слухати у його відсутності. У судове засідання відповідачка не зявилася, надала до суду заяву, відповідно до якої проти задоволення позову не заперечувала. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.10.2008 року між позивачем та відповідачкою укладено шлюб, який зареєстровано виконкомом Токівської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 19 (а.с. 8). Зі свідоцтва про народження серії 1-КИ № 216508 від 12.01.2009 року встановлено, що 02.01.2009 року народився [PERSON], батьками якого вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). На теперішній час сторони сімейні відносини фактично припинили, спільного господарства не ведуть. Основною причиною для розірвання шлюбу стало те, що позивач покохав іншу жінку і вирішив створити з нею сім'ю. Стаття 24 СК України визначає добровільність шлюбу - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову, оскільки відновлення сімейних стосунків між позивачем та відповідачкою неможливе, сімейні відносини між сторонами припинені. Звідповідачки підлягає стягненню судовий збір у сумі 551,20 грн. на користь позивача, який було ним сплачено при подачі позовної заяви до суду. На підставі ст.ст. 24, 51. 54, 55, ч. 3 ст. 56, ст. 112 Сімейного кодексу України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

06.04.2016 року позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, який мотивувала тим, що 22.11.2003 року зареєструвала з відповідачем шлюб. За час проживання з відповідачем у в них народилась донька [PERSON], [INFO]. Справа про розірвання шлюбу знаходиться на розгляді в Чорнухинському районному суді. В зв'язку з фактичним припиненням шлюбних відносин дитина знаходиться на її утриманні, матеріальну допомогу дочці у добровільному порядку відповідач не надає. Посилаючись на ці обставини просила стягнути з останнього аліменти на дитину в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. В судове засідання позивач позов підтримала. Відповідач позов визнав повністю, згоден сплачувати аліменти в зазначеному розмірі. За правилами ч.4 ст.130, ст. 174 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Оскільки відповідач інших утриманців не має, за станом здоров'я спроможний надавати матеріальну допомогу своїй неповнолітній дитині та є працездатною особою, тому визнання позову не суперечить закону, не порушує права дитини та інших осіб. В зв'язку із задоволенням позову підлягають стягненню з відповідача в дохід держави 551,20 грн. судового збору, від сплати якого позивач була звільнена при подачі позовної заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-27 00:00:00

06.04.2016 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач звернулась до суду з заявою про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, зазначила, що фактично шлюбно сімейні відносини припинені у березні 2016 року, строк для примирення, який було надано ухвалою суду позитивного результату не дав, після розірвання шлюбу позивачка просила залишити прізвище «Лавренко» Відповідач у судове засідання, призначене на 28.12.2016 рок у не зявився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. У судовому засіданні 30.11.2016 року відповідачем було заявлено клопотання про надання терміну для примирення, відповідач не вжив заходів щодо примирення з позивачем. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.10.2006 року. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені у березні 2016 року у звязку з тим, що сторони не досягли порозуміння щодо сімейних стосунків, сімя існує формально, позивач з відповідачем спільне господарство не ведуть, сумісне проживання припинено. Заходи, які було вжито щодо примирення подружжя позитивного результату не дали. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається з матеріалів справи у сторін не склались подальші шлюбні відносини, у звязку з чим збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

06.04.2016 року позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подачі позовної заяви до повноліття дітей. Вимоги мотивує тим, що 25.12.2004 року з відповідачем було укладено шлюб, від якого мають неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO], які проживають разом із матірю. Згідно рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 07.07.2015 року шлюбу між сторонами було розірвано. Відповідач [PERSON] ніякої допомоги на утримання дітей не надає, інших дітей немає, стягнення по виконавчим документам з нього не проводяться. Тому звернулась до суду з відповідним позовом. В судове засідання позивач не зявилась, надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала повністю та просила про його задоволення, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечувала. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, зазначені позивачем обставини не спростував, доказів на заперечення позову суду не надав. Суд ухвалив провести розгляд справи у заочному порядку. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі від якого мають неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 2), дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 3), які проживають разом із матірю (а.с. 5). Шлюб, укладений між сторонами, згідно рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 07.07.2015 року було розірвано (а.с. 4). Як вбачається зі змісту позовної заяви відповідач систематичної матеріальної допомоги на утримання дітей в достатньому розмірі не надає (а.с. 1). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти. У відповідності до ч. 2 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання. При винесенні рішення та визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України, а саме стан здоров'я дітей та платника аліментів, матеріальний стан сторін по справі, відсутність на утриманні у відповідача інших осіб, та приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дітей у розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу). Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім того, з відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп., від сплати якого звільнений позивач.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

06.04.2016 року позивач звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що сімейне життя між позивачем та відповідачем не склалося через різні характери та різні погляди на сімейне життя. Позивач у поданій до суду заяві просила розглядати справу без її участі, позов підтримала. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про розгляд справи пвідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07.05.2010 року, від шлюбу дітей не мають. Згідно ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося, через несумісність характерів, взаємне непорозуміння та відсутність спільних поглядів на життя та сім'ю, спільного господарства не ведуть. Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що подальше збереження сім'ї за викладених обставин буде носити формальний характер та суперечити інтересам сторін. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги, з відповідача на користь позивача відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

06.04.2016 року позивачка [PERSON] звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що відповідач не надає матеріальну допомогу на виховання дитини. У зв`язку з вищевикладеним позивачка просить суд стягнути аліменти з відповідача на утримання малолітньої доньки: [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала свої позовні вимоги і просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні також позов визнав і не заперечував щодо його задоволення в повному обсязі. Вислухавши думку сторін, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.09.2010 року. Від даного шлюбу сторони мають доньку, [PERSON], [INFO]. В свідоцтві про народження батьком дитини зазначений відповідач [PERSON] Дитина проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Абзацами 3,4,5 п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до вимог ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач є особою працездатного віку. Доказів про наявність медичних протипоказань, встановлених відповідачу щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності суду надано не було. Отже, в сукупності з іншими доказами, яким судом надана відповідна оцінка, суд приходить до висновку що відповідач [PERSON] спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Отже, відповідач зобов'язаний надавати матеріальну допомогу позивачці на утримання своєї дитини. З врахування вищенаведеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивачки та стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини в розмірі 800 грн. З відповідача також належить стягнути судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

06.04.2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову та повноліття дитини. В обгрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі, який відповідно до рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова розірвано 19.11.2010 року. Від подружнього життя у них народилась дитина, яка знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В поданій до суду заяві позивачка просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить підпис про отримання судової повістки у зворотньому повідомленні, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. За заявою позивачки, на підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що даний позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Згідно зі ст.180 СК України обов»язок утримувати дитину є рівною мірою обов»язком як матері, так і батька. Суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову №2 Харківського міського управління юстиції 03.08.2007 року, актовий запис № 737, [PERSON], народився 27.07.2007 року, батьком дитини є [PERSON]. На даний час дитина проживає разом із матір»ю [PERSON] та повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча є працездатним, аліменти більш нікому не сплачує, на утриманні нікого не має і має можливість надавати таку допомогу. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред»явлення позову. Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач звільнений від сплати державного мита на підставі ст. 5 ч.1 п. 3 Закону України «Про судовий збір», суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

06.04.2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісяця до досягнення нею повноліття. В обгрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі, від подружнього життя у них народилась дитина, яка знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В поданій до суду заяві позивачка просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить підпис про отримання судової повістки у зворотньому повідомленні, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. За заявою позивачки, на підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що даний позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 19.02.2015 року, актовий запис № 217, народилася [PERSON], 13.02.2015 року, батьком дитини є [PERSON]. На даний час дитина проживає разом із матір»ю [PERSON] та повністю знаходиться на її утриманні. Позивач не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Відповідач не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча має для цього матеріальну можливість, аліменти більш нікому не сплачує, на утриманні нікого не має і має можливість надавати таку допомогу. Згідно зі ст.180 СК України обов»язок утримувати дитину є рівною мірою обов»язком як матері, так і батька. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров»я та матеріальне становище дитини, а також стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред»явлення позову. Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 5 ч.1 п. 3 Закону України «Про судовий збір», суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

06.04.2016 року позивачка звернулася до суду з позовом та свої вимоги обґрунтовує тим, що з 07.07.2012 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Подружжя не мають дітей. Спільне життя між ними не склалося внаслідок втрати почуття любові, відсутності поваги і взаєморозуміння. Шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведуть. За таких обставин подальше збереження шлюбу вважає за неможливе, тому просить суд розірвати шлюб. В судове засідання сторони не з'явилися, але подали заяви про розгляд справи без їх участі, згідно яких позивачка свої вимоги підтримала, а відповідачк визнав їх. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Судом було встановлено, що сторони з 07.07.2012 року перебувають в шлюбі, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 607 (а.с.8). Подружжя не мають дітей. Згідно ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Подружні стосунки між сторонами припинені, їх сім`я фактично розпалася, спільне господарство не ведуть, внаслідок чого подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. на користь позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

06.04.2016 року позивач подала в суд позов, в якому просила розірвати шлюб, укладений з відповідачем 28.10.2006 року. В обґрунтування позову позивач посилалася на те, що подружні відносини між ними припинені. Мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сім'ї є постійні сварки та непорозуміння між нею та відповідачем. Вважає, що подальше спільне життя неможливе, шлюб розпався остаточно і не має наміру поновлювати шлюбно-сімейні відносини. Дитина після розірвання шлюбу залишиться жити з нею. Позивач в судове засідання не з'явилась, про дату розгляду справи була повідомлена належним чином. Через канцелярію суду надала заяву, в якій просить проводити розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на розірванні шлюбу. Вважає, що збереження шлюбу неможливе, строк для примирення не потрібен. Підтверджує, що шлюбно-сімейні відносини між ними припинені з березня 2016 року, з того ж часу мешкають окремо. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином та своєчасно шляхом направлення судових повідомлень та смс - повідомлень. Заяв, клопотань та пояснень з приводу позовних вимог до суду не надавав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного провадження у справі. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 28.10.2006 року, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис № 921. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. З березня 2016 року сторони мешкають окремо, спільне господарство з того ж часу не ведуть, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують. Позивач вважає, що строк для примирення не потрібен, збереження шлюбу неможливе. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя. З огляду на встановлені в судовому засіданні фактичні взаємини подружжя, суд вбачає всі підстави для розірвання шлюбу, оскільки стосунки, які існують між позивачем та відповідачем формальні та виключають можливість збереження шлюбу в його дійсному розумінні та сенсі та суперечать інтересам позивача. Крім того, суд вважає необхідним залишити неповнолітню дитину проживати разом з матір'ю. На підставі викладеного,

Outcome: approved