Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

04 червня 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: служба у справах дітей Новосанжарської РДА Полтавської області про позбавлення батьківських прав. В позовній заяві позивач прохає позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав стосовно дитини [PERSON], [INFO], мотивуючи тим, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків, покладених на нього ст.150 СК України, не піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, вихованням сина не займається. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. У судовому засіданні прокурор позов підтримує. Представник третьої особи: служби у справах дітей Новосанжарської РДА Полтавської області в судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника третьої особи, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Старосанжарською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області 02.08.2004 року, батьками [PERSON], [INFO] оку народження, є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Згідно довідки про склад сім'ї № 294 від 21.05.2014 року, виданої Старосанжарською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області, [PERSON] проживає з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14). Актом обстеження умов проживання сім'ї [PERSON] встановлено, що син [PERSON] проживає в належному позивачці домоволодінні, створені всі умови для його проживання та виховання, відносини в сім'ї добрі, дружні, конфлікти відсутні, між членами родини є взаємопорозуміння та взаємопідтримка. Відповідно до висновку служби у справах дітей, виходячи з інтересів дитини, вирішено вважати доцільним позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, закріплює, що дитина повинна зростати в умовах турботи, а відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. У відповідності зі ст. 151 СК України, батьки мають право на переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини; мають право вибирати форми й методи виховання, за винятком тих, які суперечать закону, моральним принципам суспільства. Згідно зі ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У відповідності зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в родині є першочерговим завданням розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання й розвиток. У відповідності зі ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, що проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримку з ними регулярних особистих відносин і прямих контактів. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного Кодексу України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов'язків. Судом встановлено, що батько дитини [PERSON] разом з дитиною не проживає, не піклується про неї, матеріально не забезпечує та ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Згідно довідки-розрахунку № 3054 від 29.05.2014 року, виданої відділом ДВС Новосанжарського РУЮ Полтавської області, заборгованість по сплаті аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON], станом на 01.05.2014 року становить 9095,75 грн. (а.с. 11). Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. Таким чином, з'ясувавши мету звернення позивачки до суду, юридичну природу виниклих правовідносин, всебічно і повно оцінивши надані докази та документи у їх сукупності, з врахуванням зазначених норм Конституції України та вимог законодавства України, встановивши, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, суд вважає за необхідне та правильне задовольнити вимоги [PERSON] та застосувати надзвичайний захід впливу - позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] року народження. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачену нею суму судового збору при зверненні до суду.

Outcome: approved