Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

05.03.2015 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування, обґрунтувавши позовні вимоги тим, що [INFO] помер громадянин України [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно, що складається з земельної ділянки 5,72 га, яка розташована в межах Полтавської сільської ради. Зазначене спадкове майно належало померлому на підставі державного акта на право приватної власності на землю [NUMBER], який виданий Первомайською райдержадміністрацією 26.09.2002 р. на підставі розпорядження голови Первомайської райдержадміністрації № 202-р від 02.07.2002 p., та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 337. Донька покійного, відповідач по справі [PERSON] заповіт батька визнає і не заперечує щодо успадкування земельної ділянки позивачем за заповітом після смерті її батька [PERSON] 03.02.2015 року позивач у відведений законом шестимісячний термін звернувся до Другої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області для належного оформлення спадщини, оскільки померлий [PERSON] заповідав земельну ділянку площею 5,72 га, розташовану на території Полтавської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка йому належить, згідно державного акта на право приватної власності на землю [NUMBER], виданого Первомайською райдержадміністрацією 26.09.2002 р. йому. Заповіт складено 26.02.2014 року та посвідчено приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Сулімою В.Ф. та зареєстровано в реєстрі за № 328. В зв'язку з тим, що позивач не надав нотаріусу оригінал державного акту на земельну ділянку, а лише копію, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину за заповітом на майно, яке залишилось після померлого [PERSON] Можливості надати нотаріусу оригінал правовстановлюючого документу на землю позивач не має, так як його було втрачено. Отже, з підстав зазначених вище [PERSON] не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вищевказану земельну ділянку, тому, відповідно до ст.16 ЦК України, єдиним правовим способом захисту його прав буде визнання за ним права власності в судовому порядку. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити. Від відповідача надійшла заява, в якій вона вказала, що не заперечує проти задоволення позову та просила розглядати справу у її відсутність. Полтавська сільська рада Первомайського району Миколаївської області надіслала листа з проханням слухати справу у відсутність їх представника, проти задоволення позову не заперечували. Згідно ст. 174 ч.4 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача по справі, дослідивши матеріали справи, надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що позивач, відповідно до заповіту від 26.02.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Сулімою В.Ф. та зареєстрованого в реєстрі за № 328., є спадкоємцем після смерті [PERSON], який помер [INFO]. До складу спадщини після смерті [PERSON] входить земельна ділянка 5,72 га, яка розташована в межах Полтавської сільської ради, яка належала йому на підставі державного акта на право приватної власності на землю [NUMBER], який виданий Первомайською райдержадміністрацією 26.09.2002 р. на підставі розпорядження голови Первомайської райдержадміністрації № 202-р від 02.07.2002 p., та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 337. Донька покійного, відповідач по справі [PERSON] заповіт батька визнає і не заперечує щодо успадкування земельної ділянки позивачем за заповітом після смерті її батька [PERSON] Нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва на право на спадщину, через те, що позивач не надав нотаріусу оригінал державного акту на земельну ділянку, який було втрачено. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує будь-чиї права, свободи чи інтереси, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved