Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

06.12.2017 року ТОВ «СК «ВіДі-Страхування» звернулося до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 10 квітня 2015 року між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія ВіДі-Страхування» (надалі - ТДВ «СК «ВіДі-Страхування», Позивач) та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту Сlau № 5085 (надалі - Договір), предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом «ВМW», д.н.з. [NUMBER] . 13 грудня 2015 року по Кільцевій дорозі у м. Києві сталося дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю автомобіля «ВМW», д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] та автомобіля «ЗАЗ», д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] (надалі - Відповідач). Відповідно до довідки УПС МВС у м. Києві № 83530967 про ДТП відносно [PERSON] за порушення ним Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, були складені адміністративні матеріали та направлені до Солом`янського районного суду міста Києва для подальшого розгляду. 16 березня 2016 року постановою Солом`янського районного суду м. Києва було встановлено, що водій [PERSON] вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів). 21 січня 2016 року до ТДВ «СК «ВІДі-Страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування вх. № 15/04/9.01/0067.16 звернувся [PERSON] у зв`язку з ДТП, яка є страховим випадком згідно з умовами Договору. 11 лютого 2016 року ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» на підставі страхового акту № КР-010752 від 04 лютого 2016 року та розрахунку суми страхового відшкодування до нього, виходячи з Рахунку фактури № 3450 від 05 січня 2016 року, Акту виконаних робіт № 350432 від 05 січня 2016 року, Квитанції № 4550530007 від 05 січня 2016 року, Звіту про визначення вартості матеріального збитку вих. № 1771 від 14 січня 2016 року, здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 35 832,86 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 368 від 11 лютого 2016 року. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Наявний у Відповідача поліс Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» № АЕ/6871377 визнано не дійсним згідно заочного рішення Ірпінського міського суду Київської області від 28 квітня 2017 року по справі № 367/4045/16-ц. 11 липня 2017 року Відповідачу рекомендованим листом було направлено регресну вимогу про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП вих. № 15/04/8.10/105-17 з проханням добровільно відшкодувати заподіяну шкоду з можливістю розстрочити заборговану суму, яку можна сплачувати щомісячно невеликими частинами протягом встановленого проміжку часу. Дану вимогу Відповідач отримав особисто 22 липня 2017 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 0319406192160. Однак, станом на день пред`явлення даного Позову жодної відповіді чи коштів на рахунок ТДВ «СК «ВЦ Страхуванні» від Відповідача не надходило. Окрім того, Позивач надсилав регресні вимоги на адресу Відповідача звичайними листами. Однак, Відповідач проігнорував надіслані йому листи, чим показав своє небажання відшкодовувати шкоду у добровільному порядку. Представник Позивача неодноразово намагався зв`язатися із Відповідачем засобами телефонного зв`язку (тел. [NUMBER] ). У ході розмов Відповідач обіцяв, що відшкодує гроші в добровільному порядку, але станом на 21 листопада 2017 року, жодної відповіді чи коштів на рахунок ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» не надходило. У зв`язку з наведеним, ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» просить стягнути з [PERSON] на користь ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» кошти, сплачені як страхове відшкодування в розмірі 35 832,86 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 1 600,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, у матеріалах справи міститься заява, в якій вона просила проводити розгляд справи за її відсутності, позовну заяву підтримала та просила задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про дату та час розгляду справи, шляхом направлення СМС-повісток. Також, враховуючи, що позивач не заперечує проти прийняття по справі заочного рішення, суд відповідно до ст. 280 ЦПК України проголосив по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 квітня 2015 року між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія ВіДі-Страхування» (надалі - ТДВ «СК «ВіДі-Страхування», Позивач) та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту Сlau № 5085 (надалі - Договір), предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом «ВМW», д.н.з. [NUMBER] . 13 грудня 2015 року по Кільцевій дорозі у м. Києві сталося дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю автомобіля «ВМW», д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] та автомобіля «ЗАЗ», д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] (надалі - Відповідач). Відповідно до довідки УПС МВС у м. Києві № 83530967 про ДТП відносно [PERSON] за порушення ним Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, були складені адміністративні матеріали та направлені до Солом`янського районного суду міста Києва для подальшого розгляду. 16 березня 2016 року постановою Солом`янського районного суду м. Києва було встановлено, що водій [PERSON] вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів). 21 січня 2016 року до ТДВ «СК «ВІДі-Страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування вх. № 15/04/9.01/0067.16 звернувся [PERSON] у зв`язку з ДТП, яка є страховим випадком згідно з умовами Договору. 11 лютого 2016 року ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» на підставі страхового акту № КР-010752 від 04 лютого 2016 року та розрахунку суми страхового відшкодування до нього, виходячи з Рахунку фактури № 3450 від 05 січня 2016 року, Акту виконаних робіт № 350432 від 05 січня 2016 року, Квитанції № 4550530007 від 05 січня 2016 року, Звіту про визначення вартості матеріального збитку вих. № 1771 від 14 січня 2016 року, здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 35 832,86 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 368 від 11 лютого 2016 року. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Наявний у Відповідача поліс Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» № АЕ/6871377 визнано не дійсним згідно заочного рішення Ірпінського міського суду Київської області від 28 квітня 2017 року по справі № 367/4045/16-ц. 11 липня 2017 року Відповідачу рекомендованим листом було направлено регресну вимогу про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП вих. № 15/04/8.10/105-17 з проханням добровільно відшкодувати заподіяну шкоду з можливістю розстрочити заборговану суму, яку можна сплачувати щомісячно невеликими частинами протягом встановленого проміжку часу. Дану вимогу Відповідач отримав особисто 22 липня 2017 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 0319406192160. Однак, станом на день пред`явлення даного Позову жодної відповіді чи коштів на рахунок ТДВ «СК «ВЦ Страхуванні» від Відповідача не надходило. Окрім того, Позивач надсилав регресні вимоги на адресу Відповідача звичайними листами. Однак, Відповідач проігнорував надіслані йому листи, чим показав своє небажання відшкодовувати шкоду у добровільному порядку. Представник Позивача неодноразово намагався зв`язатися із Відповідачем засобами телефонного зв`язку (тел. [NUMBER] ). У ході розмов Відповідач обіцяв, що відшкодує гроші в добровільному порядку, але станом на 21 листопада 2017 року, жодної відповіді чи коштів на рахунок ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» не надходило. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 16.03.2016 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні ДТП. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Відповідно ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Ураховуючи, що рішення ухвалюється на користь позивача, суд відповідно до вимог статті 141 ЦПК України присуджує позивачу з відповідача судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 1 600,00 грн. Як вбачається з положень ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Стаття 76 ЦПК України визначає, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача. Відповідно до ст.ст. 993, 1191, 1194 ЦК України, та

Outcome: approved