Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

05 травня 2013 року прокурор Бахмацького району Чернігівської області звернувся з позовною заявою в інтересах держави в особі Бахмацької центральної районної лікарні до [PERSON] (далі відповідач) з вимогою про стягнення коштів, витрачених на стаціонарне лікування. Позов обґрунтував тим, що вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 28 лютого 2014 року відповідач визнаний винним у скоєнні злочину передбаченого частиною другою статті 125 Кримінального кодексу України (далі КК України). По даній кримінальній справі [PERSON] є потерпілою і у зв'язку із отриманими тілесними ушкодженнями перебувала на стаціонарному лікуванні у Бахмацькій центральній районній лікарні в період з 15 листопада 2013 року по 22 листопада 2013 року та на її лікування державою було затрачено кошти в сумі 1389 грн. 78 коп. (одна тисяча триста вісімдесят дев'ять гривень 78 копійок), які підлягають стягненню з відповідача. Представник прокуратури в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з мотивів викладених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином відповідно до статті 74 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК України) за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно із вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 28 лютого 2014 року (а.с.5-7) відповідач був засуджений за вчинення злочину передбаченого частиною другою статті 125 КК України. В результаті злочинних дій відповідача потерпіла [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забитих ран потиличної та лівої скроневої ділянки голови, 4-го пальця правої кисті, травматичного дефекту коронкової частини 4-го зуба на верхній щелепі зліва, синців та забиття м'яких тканин голови, обличчя, грудної клітки, сідниць, верхніх та нижніх кінцівок. У зв'язку із отриманими тілесними ушкодженнями [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у Бахмацькій центральній районній лікарні в період з 15 листопада 2013 року по 22 листопада 2013 року і на її лікування державою було затрачено кошти в сумі 1389 грн. 78 коп. (одна тисяча триста вісімдесят дев'ять гривень 78 копійок), що підтверджується довідкою-розрахунком Бахмацької центральної районної лікарні (а.с.4). Відповідно до частини другої статті 1191 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та частини першої і третьої статті 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищені меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчинені злочину, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього злочину. Згідно із статтями 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачем не надано в судове засідання доказів, які б спростовували позовні вимоги та розрахунок вартості витрат на лікування [PERSON] В свою чергу, суд звертає увагу, що відповідно до Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 року № 545 (далі Порядок від 16 липня 1993 року № 545) сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведеним ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Суд знаходить, що потерпіла [PERSON] перебувала на лікуванні саме з приводу нанесення їй [PERSON] тілесних ушкоджень, при цьому перебування потерпілої на лікуванні в даному випадку є наслідком злочинних дій відповідача, а наданий розрахунок витрат на лікування ґрунтується на нормах закону. Таким чином, в судовому засіданні знайшли підтвердження доводи позову про необхідність відшкодування [PERSON] коштів в розмірі 1389 грн. 78 коп. (одна тисяча триста вісімдесят дев'ять гривень 78 копійок), витрачених на лікування потерпілої [PERSON], тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Проте, Бахмацька центральна районна лікарня - є державним закладом охорони здоров'я, а тому в силу частини третьої статті 1206 ЦК України кошти за лікування потерпілої [PERSON], повинні стягуватися в місцевий бюджет, а не на користь Бахмацької центральної районної лікарні, як про це йдеться у позовній заяві прокурора. Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. (двісті сорок три гривні 60 копійок). На підставі викладеного,

Outcome: approved