overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

07.03.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, зазначивши, що у них з відповідачем є спільна донька [PERSON], [INFO]. В даний час відповідач проживає окремо. Донька знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно не надає допомоги на її утримання. Посилаючись на викладене, вона просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надавши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав . Судом встановлено, що сторони проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання мають доньку [PERSON], [INFO]. В свідоцтві про народження дитини [PERSON] зазначено, що її батьком є відповідач по справі [PERSON] Як вбачається з позовних вимог, донька проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні, відповідач проживає окремо і добровільно відмовляється надавати її допомогу щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення повноліття. Оскільки відповідач погоджується сплачувати аліменти у розмірі, визначеному позивачкою, суд вважає, що позов належить задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

07.03.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яким просить, стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], 16.01.2009р. народження в розмірі 1/4частини з усіх видів заробітку до досягнення ним повноліття, посилаючись на те, що з відповідачем з 10.09.2005р.перебуваючи в шлюбі у них народилася дитина, батьком якоїє відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Відповідач надавати матеріальну допомогу на утримання дитинив добровільному порядку не бажає, тому позивач змушений звернутися до суду. Позивачка - [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, на позові наполягає. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, проти позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити і відповідно до ст.180,182 Сімейного кодексу України стягнути з відповідача на утримання сина [PERSON], 16.01.2009р. народження, аліменти у розмірі 1/4частини з усіх видів заробітку. Судом встановлено, свідоцтвами про народження, довідкою з місця проживання, що відповідач будучи батьком дітей, матеріальної допомоги не надає. На підставі ст.180,182 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

07.03.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25 липня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1388. В обґрунтування позову зазначила, що з 25.07.2015 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на життя та несумісність характерів, шлюбні відносини між ними припинені з квітня 2016 року. Подальше сумісне життя і збереження сім'ї вважала не можливим. Спору про розділ майна, що є їхньою сумісною власністю не має, спору стосовно місця проживання та виховання дитини між ними не має. Після розірвання шлюбу дитина залишається з матір'ю. Примирення між ними не можливе. Збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивачка [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності, від позову не відмовилася, після розірвання шлюбу просила не змінювати прізвище на дошлюбне. Відповідач [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутністю, заперечень проти позовної заяви не надав. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Згідно свідоцтву про шлюбу та копії свідоцтва про народження, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25.07.2015 року, від шлюбу мають спільну дочку [PERSON], [INFO]. (а. с. 5, 7). Зі змісту заяв, поданих сторонами, вбачається, що ними визнані та, відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, не підлягають доказуванню ті обставини, що фактично вони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки. Спору про розділ майна та місце проживання малолітньої дочки між сторонами немає. Згідно із ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідністю зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивачка [PERSON] у заяві наполягала на розірванні шлюбу, проти чого не заперечував відповідач [PERSON], а подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечило б інтересам позивачки, позовна заява про розірвання шлюбу є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки належить стягнути витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

07.03.2017 року\~ [PERSON]\~звернулася до суду з позовом до [PERSON], яким просить розірвати шлюб,\~\~зареєстрований 04.09.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 150, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем [PERSON] не склалося із-за різних поглядів на сімейне життя, відновлення шлюбних стосунків неможливе, тому вона звернулася до суду. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню доньку. Також позивачка просить стягнути з відповідача витрати, понесені нею на сплату судового збору. Після розірвання шлюбу просить змінити прізвище на дошлюбне «Златова». Позивач\~ до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача. Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно вивчивши обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 04.09.2015 року, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 150 (а.с.3). В період шлюбу у сторін народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД №450194, виданого\~ Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 387 (а.с.4). Сторони разом не проживають з 09 червня 2016 року, сумісного господарства не ведуть, спору про місце проживання доньки не мають, зберегти шлюб позивач не бажає. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони однією сімєю не проживають, сумісного господарства не ведуть, поновити шлюбно-сімейні стосунки\~ позивач наміру не має, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати. Згідно вимогам ст. 88 ЦПК України всі витрати, повязані з розірванням шлюбу покласти на відповідача. Згідно до положень ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другою сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду з вищезазначеним позовом, було сплачено судовий збір в сумі 640 грн., що підтверджується квитанцією № 28 від 17.05.2017 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

07.03.2017 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, якою просить встановити факт того, що вона є дружиною [PERSON], який помер [INFO] року, мотивуючи тим, що після смерті чоловіка вона є спадкоємцем за законом та прийняла спадщину у встановленому законом порядку. Заявник посилається на те, що в свідоцтві про смерть її чоловіка - в графі «прізвище» вказано «[PERSON]», в той час як вона заявник за паспортом має прізвище «[PERSON]», у зв'язку з чим вона позбавлена можливості довести свій родинний зв'язок та нотаріально оформити спадщину після смерті чоловіка. Заявник [PERSON] до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просить задовольнити її вимоги. Заінтересована особа - Олександрівська сільська рада Болградського району Одеської області до суду надала заяву про розгляд справи за відсутності її представника, проти задоволення заяви не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява про встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 05.10.2012 року, [PERSON] помер [INFO] року (а.с.6). Після його смерті залишилася спадщина, але наявність розбіжностей у написанні прізвища спадкодавця у свідоцтві про смерть та у паспорті заявника, створюють заявнику перешкоди у оформленні спадщини. Факт того, що заявник являється дружиною спадкодавця [PERSON], який помер [INFO] року підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 01.12.1975 року, а/з 19, в якому прізвище чоловіка та дружини на російській мові вказано «[PERSON]». Крім цього, зазначений факт підтверджений довідкою Олександрівської сільської ради Болградського району Одеської області №2566 від 30.11.2016 року, з якої вбачається, що на день смерті [PERSON] в спадковому будинку проживали його дружина прізвище на російській мові [PERSON]., заявник по справі, та діти: син, прізвище російською мовою, [PERSON] та донька, прізвище російською мовою [PERSON]. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що докази на які посилається заявник, достатні для встановлення факту того, що вона являється дружиною [PERSON], який помер [INFO] року, оскільки різниця в написанні прізвища її чоловіка в його свідоцтві про смерть та запису у її паспорті, виникла через невірний переклад прізвища з російської мови на українську.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

07.03.2017 року [PERSON] звернулася із заявою до суду та просить встановити факт родинних відносин між [PERSON], який помер [INFO] року та [PERSON], який помер [INFO] року, а саме, що [PERSON] є сином [PERSON] та встановити факт, що [PERSON], який помер [INFO] року та [PERSON], яка померла [INFO] року були подружжям - дружиною та чоловіком. Мотивує це тим, що після смерті чоловіка, являється його спадкоємцем першої черги за законом, при зверненні до нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, так як не може довести родинні стосунки між чоловіком та його батьком, бо в свідоцтві про народження чоловіка по батьові вказано батька [PERSON], в той час як по свідоцтву про смерть він значиться [PERSON], а також не може довести, що померлі батьки її чоловіка являлися подружжям, так як в свідоцтві про шлюб батько чоловіка значиться [PERSON], а в свідоцтві про смерть [PERSON]. Заявник надала заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги підтримує. Заінтересована особа будучи належним чином повідомленою, причини неявки у судове засідання свого представника суду не повідомила. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] року, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] та є чоловіком заявника, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER]. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. З копії свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] видно, що його батьком вказано [PERSON], в той час як в свідоцтві про смерть він значиться як [PERSON] (а.с. 10). Також, той факт, що [PERSON] є сином [PERSON] підтверджується довідками Покалівської сільської ради Овруцького району Житомирсьокї області № 51 від 23.02.2017 року та №256 від 03.03.2017 року. У суду немає підстав не довіряти вказаним документам та поясненням заявника, викладених у заяві, а тому суд вважає факт родинних відносин доведеним, а саме, що [PERSON] є сином [PERSON]. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлено, що [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER]. З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] вбачається, що її чоловіком вказано [PERSON], а в свідоцтві про смерть останнього вказано [PERSON] (а.с. 10). Той факт, що [PERSON] дійсно являється дружиною [PERSON], підтверджується довідкою Покалівської сільської ради Овруцького району Житомирської області №50 від 23.02.2017 року. Вказані обставини не викликають у суду сумнівів, що [PERSON] була дружиною [PERSON]. Встановлення даних фактів заявнику необхідно для подальшого оформлення спадщини після смерті чоловіка. Заявником сплачено судовий збір у розмірі 640 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

07.03.2017 року було відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліт-Павлівське», треті особи [PERSON], Державний реєстратор Марїнської районної державної адміністрації Донецької області [PERSON] про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним та скасування державної реєстрації договору та відстрочено позивачу сплату недоплаченої суми судового збору в розмірі 640 грн. до ухвалення судового рішення. Рішенням Марїнського районного суду Донецької області від 15.08.2017 року в задоволенні позовних вимог [PERSON] було відмовлено в повному обсязі. Однак, при ухваленні зазначеного рішення, судом не було вирішено питання про стягнення судового збору, який повинен був стягнутий з відповідача згідно до вимог ч. 2 ст. 88 ЦПК України. Сторони в судове засідання не зявилися, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 220 ЦПК України не є перешкодою для розгляду питання про ухвалення додаткового рішення. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення. Згідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

07.03.2017 року заочним рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області справу задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. 11.04.2017 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про постановлення у справі додаткового рішення. У заяві зазначено, що суд при постановленні рішення не вирішив питання щодо судових витрат, хоча в позові нею ставилось питання про стягнення з відповідача витрат по сплаті судового збору, а тому просить стягнути судові витрати. Сторони в судове засідання не зявилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлені були належним чином, причина неявки до суду не відома. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. При зверненні до суду з позовом [PERSON] 14.12.2016 року сплачено судовий збір в сумі 551.20 грн., що підтверджується квитанцією №103 (а.с.2). Як видно з позову [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, крім вимоги про розірвання шлюбу, позивачкою дійсно поставлено питання про стягнення з відповідача витрат повязаних з оплатою судового збору (а.с.3). Згідно ч.4 п.1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Приписами ст.88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а відтак суд вважає заяву мотивованою та такою підлягає задоволенню у повному обсязі, а саме [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути 551,20 грн. витрат по оплаті судового збору відповідно до задоволених позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

07.03.2017 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Нововолинської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 30.09.2014 року померла його мати [PERSON] та відкрилася спадщина на її майно, в тому числі на житловий будинок №21 по вулиці Липинського в м. Нововолинську Волинської області. При житті 30 вересня 2014 року [PERSON] заповіла все своє майно, в тому числі вищезазначений будинок позивачу. Однак у встановлений строк він не подав заяву про прийняття спадщини, так як часто виїзджав за межі України. Вважає ці причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними і просить визначити йому додатковий строк. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, подав суду заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Судові витрати просить залишити за ним. В судове засідання представник відповідача не зявився, подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, не заперечує щодо задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в звязку з наступним. У відповідності до ст. 1272 ЦК України суд може визначити спадкоємцеві, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приймаючи до уваги, що позивач у визначений законом строк не подав заяву про прийняття спадщини, є спадкоємцем за заповітом, суд позов задовольняє та визначає [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини, що відкрилась після смерті його матері [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

07.03.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 02.06.2015 року. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного та почуття любові. Подальше спільне життя вважає неможливим, на розірванні шлюбу наполягає, просить позов задовольнити, шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, попередньо надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, попередньо надав заяву про розгляд справи за його відсутності,позовні вимоги визнає, щодо розірвання шлюбу не заперечує. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не зявилися в судове засідання. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 02.06.2015 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ № 131616 від 02.06.2012 року, актовий запис №40. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], 15.09.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КЕ №229988, від 22.09.2015 року, актовий запис №64. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати один до одного почуття поваги та любові. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, та суперечать інтересам сторін, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved