Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

06 жовтня 2020 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до Оваднівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що 29 липня 2005 року її мати [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Оваднівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області і на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: що все її майно де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі те, що буде належати їй за законом і на що вона матиме право на день смерті, в тому числі житловий будинок, що знаходиться в селі Маркелівка Володимир-Волинського району заповіла своєму онукові [PERSON] , який був сином позивача. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом на належне їй майно, яке складається із житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] , земельної ділянки площею 0,8500 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території села Маркелівка Оваднівської сільської ради, земельної частки (пай) площею 3,66 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності СС «Воля». Після смерті [PERSON] спадщину за заповітом прийняв спадкоємець [PERSON] , однак в установленому законом порядку не встиг зареєструвати його на себе, оскільки помер [INFO] . Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивач належить до першої черги спадкоємців за законом і має право на успадкування майна, яке належало покійному. Окрім неї, в покійного [PERSON] інших спадкоємців немає. Відповідно до ст. 1268 ЦК України вона вважається такою, що прийняла спадщину за законом, так як постійно проживала із покійним сином до його смерті, здійснила поховання. В даний час виникла необхідність оформити право власності на спадщину, однак у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріальному порядку. За результатом її звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, у видачі їй свідоцтва про право на спадщину було відмовлено. У зв`язку з цим просить суд визнати за нею, як спадкоємцем за законом, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] , земельну ділянку площею 0,8500 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території села Маркелівка Оваднівської сільської ради, земельну частку (пай) площею 3,66 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності СС «Воля», які належали її покійному сину [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою суду від 07 жовтня 2020 року відкрито провадження у даній справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, до суду надійшла заява, згідно якої позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та розгляд справи проводити у його відсутності. Представник відповідача Оваднівської міської ради Володимир-Волинського району Волинської області в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву (відзив), згідно якої позов визнав повністю та просить розгляд справи проводити у його відсутності. Згідно із ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням вищезазначеного суд вважає за можливе провести розгляд справи у підготовчому судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків. Відповідно до статей 12, 13\~ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом за матеріалами справи встановлені наступні фактичні обставини справи. Згідно свідоцтва про право власності на об`єкти нерухомого майна від 12.05.2005 року житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами літера А-І розташований в [ADDRESS] дійсно належав [PERSON] . Дана обставина також стверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 7325331 від 24.05.2005 року. Згідно наявної у справі копії державного акту на право власності на землю серії Р1 № 111927 у власності [PERSON] перебувала земельна ділянка загальною площею 0,8500 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства. Відповідно до заповіту від 29 липня 2005 року, посвідченого секретарем Оваднівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: що все її майно де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі те, що буде належати їй за законом і на що вона матиме право на день смерті, в тому числі житловий будинок, що знаходиться в селі Маркелівка Володимир-Волинського району заповіла [PERSON] . Вказаний заповіт не змінений і не скасований. Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] стверджується те, що [PERSON] померла [INFO] . Згідно рішення Володимир-Волинського міського суду від 18 лютого 2008 року визнано за [PERSON] , право власності на житловий будинок А-1, хлів Б-1, Д-погріб з шийкою, що розташовані по [ADDRESS] на земельну ділянку площею 0,8500 гектарів для обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства, що належала згідно Дежравного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 111927 [PERSON] , право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності селянської спілки «Воля» розміром 4,80 в умовних кадастрових гектарах вартістю 13915 грн., що належала згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0086284 [PERSON] , на грошові кошти, що знаходяться на рухунку № [NUMBER] у філії № 6302/027 Володимир-Волинського відділення ВАТ «Державний Ощадний банк України» в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , що померла [INFO] . Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] стверджується те, що [PERSON] помер [INFO] . Після його смерті відкрилась спадщина за законом на належне йому на праві приватної власності майно, в тому числі на майно, яке він успадкував за заповітом після смерті [PERSON] . У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Померлий [PERSON] є сином позивача [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про народження. Відповідно до вимог статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтями 1268-1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За доводами позивача, вона не може оформити спадщину по смерті сина у нотаріальному порядку у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Частиною 1 ст.328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України). У відповідності до ст.346 ЦК України, смерть власника є однією з підстав припинення права власності. Право позивача, як спадкоємця на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки за життя спадкодавець [PERSON] у встановленому законом порядку не зареєстрував свого права на майно, яке він успадкував після смерті [PERSON] , що є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні спадщини. Таким чином вимога позивача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом ґрунтується на законі, та підлягає до задоволення. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.328, 346, 1217-1218, 1233-1234, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved