Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

06.12.2017року заявник [PERSON] звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з зазначеною заявою, в якій просить суд встановити юридичний факт розірвання [INFO] шлюбу між [PERSON], [INFO], з [PERSON], [INFO](а.с.2-5). Свої вимоги заявник обґрунтовує наступним. Заявник 12 вересня 1995 році зареєстрував шлюб з [PERSON] у місті Горлівка, Донецької області, який рішенням Калінінського районного суду міста Горлівка Донецької області від [INFO] було розірвано. На даний час зустрів людину з якою має бажання поєднати свою долю, але як з'ясувалося під час подання документів для реєстрації нового шлюбу, його попередній шлюб до цього часу не є розірваним. Зазначає, що після винесення рішення про розірвання шлюбу та набрання ним законної сили до відділу реєстрації актів громадянського стану про отримання свідоцтва про розірвання шлюбу ніхто не звертався. Оскільки він людина, яка є юридично необізнана, то всі ці роки вважав, що для розірвання шлюбу достатньо винесення рішення судом. Також вказує, що після розлучення, а саме з листопада 1998 року він не мав жодних стосунків з колишньою дружиною, спільного господарства не вів. Крім того вказує, що встановлення даного факту йому необхідно для упорядкування документів, можливого вирішення питань з майном та інших питань. У судове засідання представник заявника не з'явився, надав суду заяву (а.с.36), в якій просив суд розглядати справу без його участі, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі. Представник заінтересованої особи -Бориспільського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Київській області у судове засідання не з'явився. Однак, на адресу суду надійшов лист за підписом начальника відділу В.В.Прохорової( а.с.35), в якому просили розглядати справу в їхню відсутність, заперечень по суті не мають. Дослідивши заяви, письмові матеріали цивільної справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення. У судовому засіданні встановлено, що рішенням Калінінського районного суду міста Горлівка Донецької області від [INFO] шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 12 вересня 1995 року в Горлівському міському Палаці одружень, актовий запис №1506-розірвано. Згідно відмітки, рішення суду набрало законної сили 20.11.1998 р.( а.с.11,12). Як зазначив у своїй заяві заявник, після винесення рішення про розірвання шлюбу та набрання ним законної сили до відділу реєстрації актів громадянського стану про отримання свідоцтва про розірвання шлюбу не звертався, оскільки вважав, що для розірвання шлюбу достатньо винесення рішення судом (а.с.2). Згідно ч.2 ст.114 чинного Сімейного кодексу України, днем розірвання шлюбу вважається день набрання чинності рішенням суду. У той час згідно із ст.44 КпШС України, що діяв станом на день прийняття рішення суду, 09.11.1998р., шлюб припинявся у день, коли подружжя (один з них) на підставі рішення суду реєстрували розірвання шлюбу в органах РАЦС. Так, до липня 2010 року розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, підлягало реєстрації в органі державної реєстрації актів цивільного стану за заявою колишньої дружини або чоловіка. З прийняттям 1 липня 2010 року Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», внесено зміни до Сімейного кодексу України, та змінено порядок державної реєстрації розірвання шлюбу. Відповідно до перехідних положень вказаного закону рішення про розірвання шлюбу, прийняті судом до 27 липня 2010 року, підлягають реєстрації в органі РАЦС. Рішення ж суду про розірвання шлюбу, прийняті після 27 липня 2010 року, що набрали законної сили, є документами, що посвідчують факт розірвання шлюбу і додаткової реєстрації не потребують. Як вбачається з інформації № 817/16.4-44 від 22.03.2018 р., Бориспільський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Київській області повідомляє про наявність лише актового запису про шлюб № 1506 від 12.09.1995 р., складеного Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області відносно [PERSON] та [PERSON].( а.с.38). Ця обставина свідчить про те, що заявник [PERSON] до теперішнього часу є одруженою людиною, хоча рішенням суду шлюб розірвано. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно п. 18 зазначеної постанови, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органі, а є лише підставою для їх одержання. Враховуючи вище викладене, суд вважає, що з метою усунення такої перешкоди, заяву про встановлення факту слід задовольнити та встановити юридичний факт розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], [INFO] на підставі рішення Калінінського районного суду м.Горлівки Донецької області, яке набрало законної сили 20 листопада 1998 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved