Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-12 00:00:00

06.04.2021 представник позивача [PERSON] - адвокат Улибіна-Вельгус М.В. звернулася в суд з позовом до ДП «Волиньвугілля» про стягнення моральної шкоди. Ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 27.07.2021 замінено первісного відповідача ДП «Волиньвугілля» на належного - його правонаступника ДП «Шахта №9 «Нововолинська». Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що він працював на «Шахта №9 «Нововолинська». Як наслідок роботи у шкідливих умовах праці ( пил, токсичні гази, несприятливі метеоумови) протягом 32 років він отримав такі профзахворювання: антракосилікатоз, інтерстиціальної форми 1/1, S/S. ДН І ступеню та супутні захворювання. 17.07.2006 року було складено акт розслідування професійного захворювання, яким встановлено, що [PERSON] отримав професійні захворювання внаслідок довготривалої роботи у шкідливих умовах праці, а саме пил, токсичні гази, несприятливі метеоумови. Згідно з довідкою про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги від 24.04.2018 позивачу встановлено 65% втрати професійної працездатності та встановлено ІІ групу інвалідності довічно з 02.04.2018. Вважає, що відповідач несе обов?язки щодо відшкодування моральної шкоди заподіяної позивачу, яка полягає у важких фізичних, душевних, психологічних стражданнях, завданих йому важким та тривалим лікуванням, яке триває надалі, відновлення попереднього стану не прогнозовано - тривалий час лікувався у лікарнях місцевого та обласного значення та в ДУ інституті медицини праці академії медичних наук України, переніс дороговартісне лікування. Внаслідок професійного захворювання втратив 65 відсотків працездатності, отримав обмеженість у фізичних можливостях - зокрема постійний фізичний дискомфорт, незручність у диханні, що суттєво вплинуло на життя позивача. Позивач зазначає, що у його життєвих і виробничих стосунках виникли істотні вимушені зміни - втрата звичних життєвих і виробничих стосунків з товаришами, колективом, змушений постійно відвідувати лікувальні заклади, хвороби зруйнувала усі мрії та перспективи позивача щодо кар`єрного росту, та розвитку в професійному плані, негативні зміни в сімейному житті, додаткові витрати та зниження матеріального становища, зниження прибутків, і відповідно фінансових можливостей, дискомфорт та незручність у рухах та диханні, рівень доходів позивача значно знизився через неможливість продовження трудової діяльності, підробітків та ведення підсобного господарства. Зазначає, що через ушкодження здоров`я на виробництві позивачу спричинено моральну шкоду, обов`язок про відшкодуванню якої несе роботодавець, зокрема ДП «Шахта №9 «Нововолинська». Просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 142285 грн., із розрахунку 65 % (ступінь втрати працездатності) на розмір прожиткового мінімуму на день подачі позову 2189 грн., тобто 65 % х 2189 грн = 142285 грн. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явилися, подали суду заяву, в якій просять справу розглядати у їхню відсутність, позовні вимоги підтримують з підстав наведених у позові, просять їх задоволити. У судове засідання представник відповідача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У поданому відзиві (а.с.53-55) у задоволенні позову просять відмовити, з підстав наведених у ньому. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з огляду на таке. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] працював на ВП «Шахта №9 «Нововолинська» на підземних роботах, стаж роботи на таких роботах 32 роки 9 місяців. Відповідно до Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 17.07.2006 (а.с.19,20), позивачу встановлено професійне заххворювання: антракосилікатоз, інтерстиціальної форми 1/1, S/S. ДН І ступеню. Як вбачається з пункту 16 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 17.07.2006 професійне захворювання позивача виникло за обставин важкої праці в шкідливих умовах вугільних шахт протягом 32 років. Міри, які приймались на шахті, зокрема: зрошення, оснащення гірничих машин засобами пилеподавлення, побілка, обмивка штреків, а також примішення працівниками засобів індивідуального захисту не дали повного захисту організму від несприятливого впливу основного фактору - пилу, що призвело до виникнення профзахворювання - антракосилікатоз. Гірничо-видобувна техніка є технічно недосконалою в частині пилевої характеристики. Згідно з 18 пунктом Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 17.07.2006, причина виникнення професійного захворювання були пил, токсичні гази, несприятливі метеоумови. Основною причиною професійного захворювання є недосконалість гірничої техніки та шахтних машин і механізмів в частині їх пилевої характеристики. Рівні пили при роботі шахтних машин та обладнання перевищують санітарно-гігєнічні норми і становлять 295 мг/м.куб. Висновком МСЕК від 14.04.2018 позивачу [PERSON] встановлено 65 % втрати професійної працездатності та встановлено ІІ групу інвалідності довічно з 02.04.2018 Вказані обставини підтверджуються копією довідок МСЕК (а.с. 21,22). Нормами Конституції України, а саме ст.ст. 21, 43, 46 передбачені права працівників на охорону їх життя і здоров`я у процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, який фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Разом з тим ст. 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до вимог ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці на робочому місці, безпеки технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці. Власник або уповноважений ним орган не вправі вимагати від працівника виконання роботи, поєднаної з явною небезпекою для життя, а також в умовах, що не відповідають законодавству про охорону праці. Як встановлено в суді відповідач ДП «Шахта № 9 «Нововолинська» не забезпечив безпечних умов праці [PERSON] на робочому місці. Досліджені докази дають суду підстави вважати, що неправомірними діями відповідача ДП «Шахта №9 «Нововолинська» позивачу спричинено моральну шкоду, яка виразилась у такому. [PERSON] отримав професійне захворювання, зазнав фізичного болю та страждань, які переносить і по теперішній час, втратив 65% професійної працездатності. Отже, спричинена позивачу моральна шкода у зв`язку з ушкодженням здоров`я на виробництві, підлягає відшкодуванню відповідачем ДП «Шахта №9 «Нововолинська» з вини якого вона заподіяна. Відповідно до роз`яснень пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» від 31.03.1995 року № 4 розмір моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних та фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Враховуючи характер моральних та фізичних страждань, їх тривалість, спосіб заподіяння і виходячи з засад справедливості та розумності, суд приходить до висновку, що в користь позивача [PERSON] слід стягнути 65000 гривень на відшкодування моральної шкоди. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд враховує обставини справи те, що позивач отримав професійне захворювання - антракосилікатоз, інтерстиціальної форми 1/1, S/S. ДН І ступеню. Переніс ряд медикаментозних призначень, проходив лікування у медичних установах, що підтверджується медичною документацією (а.с.10-16). Внаслідок професійного захворювання втратив 65 відсотків працездатності, отримав обмеженість у фізичних можливостях -у самообслуговуванні, незручність у диханні. Позивачу протипоказана робота в шкідливих і небезпечних умовах. Втрата здоров`я позивача, призвела до втрати нормальних життєвих зв`язків, незручностей в побуті у самообслуговуванні, незручність спілкування, і вимагає від позивача додаткових зусиль для організації свого життя. Позивач втратив перспективи щодо розвитку в професійному плані, отримав негативні зміни в житті, додаткові витрати та зниження матеріального становища - зниження прибутків та витрати на постійне медикаментозне лікування. А тому виходячи із характеру душевних страждань [PERSON] та із засад розумності і справедливості, суд вважає, що до стягнення підлягає 65000 грн. моральної шкоди. З огляду на вищенаведену мотивацію, а також беручи до уваги фінансове становище відповідача, суд частково задовольняє позовні вимоги [PERSON] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 908 грн., та на користь позивача 2000 грн понесених витрат на професійну правничу допомогу, що підтверджено документально (а.с.24-28).

Outcome: partial