Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

05 серпня 2014 року позивачі звернулися до суду з позовом про визнання права власності. В подальшому позивачі надали суду уточнену позовну заяву про встановлення факту належності документу. Свої вимоги мотивують тим, що є власниками земельної ділянки, площею 0,0681 гектарів, розташованої на території [ADDRESS], наданої на підставі рішення №47 від 26.05.1995 року Тернівської селищної Ради народних депутатів Свідоцтво на спадщину мр.№2-277, р.№2-275 від 07.02.1986 року. При видачі Державного акту на право приватної власності вищевказаної земельної ділянки була допущена описка в написанні прізвища заявника «[PERSON]» замість «[PERSON]». Помилку в Державному акті виконавець виправив ручкою, але примітку «Виправленому вірити» не поставив. Посилаючись на викладене, позивачі просили суд встановити факт належності їм Державного акту на право власності на землю від 14 червня 1995 року, оскільки іншим чином спір вирішити неможливо. Позивачі надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, вимоги заяви підтримують в повному обсязі. Представник Миколаївської міської ради надав суду заяви про розгляд справи у його відсутність, а рішення прийняти на розсуд суду. Представник реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, а рішення прийняти відповідно до вимог чинного законодавства. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємин сторін. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 червня 1995 року на підставі рішення №47 від 26.05.1995 року Тернівської селищної Ради народних депутатів Свідоцтво на спадщину мр.№2-277, р.№2-275 від 07.02.1986 року, передано [PERSON] -1/6, [PERSON] -1/6, та [PERSON]-2/3, у приватну власність земельну ділянку, площею 0,0681 гектарів розташованої на території [ADDRESS] і передано для індивідуального будівництва та присадибної ділянки. При видачі Державного акту на право приватної власності вищевказаної земельної ділянки була допущена описка в написанні прізвища позивача «[PERSON]» замість «[PERSON]». Помилку в Державному акті в написанні прізвища позивача виконавець виправив ручкою, але примітку «Виправленому вірити» не поставив. Як вбачається з паспортних даних, прізвище заявника вказано «[PERSON]». Відповідно до копії технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS], власниками вказаного будинку є [PERSON]-1/6, [PERSON]-1/6 та [PERSON]-2/3. Відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр» та Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» № 1051 від 17 жовтня 2012 року, не передбачено видачу державних актів на право власності (користування) на земельну ділянку. Відповідно до пункту «а» частини першої статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами. Таким чином, суд вважає встановленим, що наявними у матеріалах справи доказами підтверджується доведеність заявлених вимог.

Outcome: partial