Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

05.11.2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк, достатній для прийняття спадщини після її сестри [PERSON], яка померла 24.09.2014 року в с. Торське Краснолиманського району Донецької області. В обґрунтування своїх вимог позивач посилалась на те, що після смерті її сестри залишилось спадкове майно домоволодіння за адресою вул. Зелений Клин, 21, с. Торське Краснолиманського району Донецької області та земельна ділянка площею 3,2053 га на території Кіровської селищної ради Краснолиманського району Донецької області. За життя [PERSON] склала заповіт, згідно з яким все належне їй майно заповіла своєму рідному братові [PERSON]. Останній як спадкоємець за заповітом спадщину не прийняв, а отже право на спадкування відповідно виникло у [PERSON] як спадкоємця за законом. 27.08.2015 року позивач зверталась до Краснолиманської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], однак нотаріус відмовив їй у вчиненні нотаріальних дій через пропущений строк для прийняття спадщини. [PERSON] вважає, що вказаний строк був нею пропущений з поважних причин, оскільки вона після смерті сестри знала про існування заповіту на користь [PERSON], була впевнена, що брат прийняв спадщину, тривалий час (з лютого 2015 року по серпень 2015 року) перебувала у свого сина [PERSON] в м. Владивосток, РФ, після повернення в Україну дізналась з випадкової розмови з братом, що той не прийняв спадщину. З огляду на такі життєві обставини, позивач змушена звертатись до суду за захистом своїх спадкових прав і просити про визначення їй додаткового строку на прийняття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON], тривалістю 3 місяці. Позивач [PERSON] була своєчасно повідомлена про дату, час та місце розгляду справи судом, але для участі в судовому засіданні не прибула, надала до суду заяву, в якій свої вимоги підтримала повністю, розгляд справи просила здійснювати без її участі через похилий вік та проживання за межами м. Красний Лиман, не заперечувала проти здійснення заочного розгляду справи(а.с. 30). Відповідача Кіровську селищну раду Краснолиманського району Донецької області було своєчасно повідомлено про дату, час та місце розгляду справи судом,однак відповідачем не направлено свого представника для участі в судовому засіданні, про наявність поважних для цього причин нічого не повідомлено, заперечень проти задоволення позовних вимог не висунуто, заява про відкладення розгляду справи від відповідача не надходила. З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цієї цивільної справи за правилами гл. 8 розділу ІІІ ЦПК України. Третю особу Краснолиманську державну нотаріальну контору було своєчасно повідомлено про дату, час та місце розгляду справи судом; державний нотаріус для участі в справі не прибула, надала заяву про розгляд справи без її участі, просила позовні вимоги задовольнити (а.с. 24). Третю особу [PERSON] було своєчасно повідомлено про дату, час та місце розгляду справи судом, однак він для участі в судовому засіданні не прибув, надав заяву про розгляд справи без його участі через похилий вік та незадовільний стан здоровя, підтримав вимоги позивача і просив їх задовольнити (а.с. 28). Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, зясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилась 08.01.1927 року в с. Торське Краснолиманського району Сталінської області, УСРР (а.с. 9), після укладення шлюбу з [PERSON] 16.04.1966 року змінила прізвище з «Шилова» на «Кошкіна» (а. с. 10). За життя [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 3,2053 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Кіровської селищної ради Краснолиманського району Донецької області, що підтверджено державним актом на право власності на земельну ділянку серії ДН № 009658 від 08.05.2003 року (а.с. 8). [PERSON] 20.11.1991 року склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Кіровської селищної ради Краснолиманського району Донецької області, згідно з яким на випадок своєї смерті все належне їй майно заповіла своєму братові [PERSON] (а.с.7). [PERSON] померла 24.09.2014 року в с. Торське Краснолиманського району Донецької області; факт смерті підтверджено копією свідоцтва про смерть серії І-НО № 790250, виданого 25.09.2014 року Кіровською селищною радою Краснолиманського району Донецької області (а.с. 6). Відповідно до ч.1,2 ст. 1220 ЦК України після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все належне їй майно. [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті свої сестри. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України). Згідно зі ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом визначеного законом строку; заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Як вбачається із змісту заяви [PERSON] від 19.11.2015 року, поданої до суду, він мав намір відмовитись від спадщини після смерті [PERSON], але через свою правову необізнаність та похилий вік не звернувся до нотаріуса з відповідною заявою (а.с. 28). З огляду на те, що [PERSON] як єдиний спадкоємець за заповітом впродовж визначеного законом строку спадщину не прийняв, відповідно до ч.2 ст. 1123 ЦК України виникло право на спадкування за законом у інших осіб. [PERSON] народилась 07.11.1939 року в с. Торське Краснолиманського району Сталінської області, УСРР та є рідною сестрою померлої [PERSON] (а.с. 12); після укладення шлюбу з [PERSON] 26.10.1961 року вона змінила прізвище з «Шилова» на «Рибіна» (а. с. 13). За змістом ст. 1262 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем другої черги за законом після смерті своєї рідної сестри [PERSON]. 27.08.2015 року [PERSON] зверталась до Краснолиманської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], однак нотаріус відмовив їй у вчиненні нотаріальних дій через пропущений строк для прийняття спадщини(а.с. 14). Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з правилами ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини вважається день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, виданим відповідним державним органом реєстрації актів цивільного стану. За позовом спадкодавця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч.3 ст. 1272 ЦК України). Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України; при цьому поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Обґрунтовуючи поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, [PERSON] вказує, що вона після смерті сестри знала про існування заповіту на користь [PERSON], була впевнена, що її брат прийняв спадщину, тривалий час (з лютого 2015 року по серпень 2015 року) перебувала у свого сина [PERSON] в м. Владивосток, РФ, після повернення в Україну дізналась з випадкової розмови з братом, що той не прийняв спадщину. Зазначені обставини знайшла своє підтвердження в оглянутих в судовому засіданні письмових матеріалах (а.с. 15,16,28) та не заперечуються сторонами і третіми особами. Крім того, суд бере до уваги поважний вік [PERSON] та [PERSON] та їхню необізнаність в правових питаннях. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що зазначені позивачем обставини, у зв'язку з якими вона пропустила строк для прийняття спадщини, є об'єктивними, створили для неї істотні труднощі для вчинення дій, пов'язаних із прийняттям спадщини, у зв'язку з чим позовні вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини підлягають задоволенню. Виходячи із засад справедливості та розумності, притаманних цивільному законодавству, суд за таких обставин вважає достатнім встановлення додаткового строку для прийняття спадщини [PERSON] тривалістю три місяці.

Outcome: approved