Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

05.04.2016 року позивач звернулася до суду з позовною заявою про визнання незаконним та скасування рішення атестаційної комісії відділу культури Радомишльської РДА Житомирської області та в обґрунтування позову зазначала, що вона з 01.04.2005 року працювала на посаді директора Будинку культури с. Кочерів Радомишльського району Житомирської області. Відповідно до розпоряджень сільського голови Кочерівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області від 26.06.2014 року та від 27.06.2014 року її 04.08.2014 року було звільнено із займаної посади на підставі п. 2 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, при цьому, розпорядження Кочерівського сільського голови видане на підставі рішення атестаційної комісії відділу культури Радомишльської РДА Житомирської області, яким зроблено висновок про її невідповідність займаній посаді. Проте з таким рішенням атестаційної комісії вона не погоджується, оскільки воно не відповідає дійсним обставинам справи і крім того атестацію було проведено з численними порушеннями Положення про проведення атестації, що і стало підставою для звернення до суду з вимогою про визнання незаконним та скасування цього рішення. 24.11.2016 року з Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла на новий розгляд цивільна справа за позовом [PERSON] до Кочерівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області про визнання незаконним та скасування рішення атестаційної комісії відділу культури Радомишльської РДА Житомирської області, визнання незаконним розпорядження сільського голови про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, ухвалою судді від 28.11.2016 року обидві справи обєднані в одне провадження. 26.12.2016 року Кочерівська сільська рада Радомишльського району Житомирської області звернулася до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про зміну дати звільнення, посилаючись на те, що згідно розпорядження Кочерівської сільської ради від 26.06.2014 року № 15-к (із змінами згідно розпорядження від 27.06.2014 року № 16-к) [PERSON] мала бути звільнена з посади за п. 2 ч. 1 ст. 40 КЗпП України з першого робочого дня після відновлення її працездатності. Фактичне звільнення [PERSON] відбулося 04.08.2014 року в день її виходу на роботу після тимчасової непрацездатності, про що зроблено запис в трудову книжку. Враховуючи, що перший робочий день після відновлення працездатності [PERSON] є 15.08.2014 року, а про непрацездатність [PERSON] роботодавця повідомлено не було та стало відомо лише в суді, Кочерівська сільська рада Радомишльського району Житомирської області просить суд застосувати аналогію закону і застосувати ч. 3 ст. 235 КЗпП України та змінити дату звільнення з роботи [PERSON] з «04 серпня 2014 року» на «15 серпня 2014 року», та вважати [PERSON] звільненою з роботи 15 серпня 2014 року. В судовому засіданні позивач за первісним позовом [PERSON] та її представник заявлені позовні вимоги підтримали та просять їх задовольнити, пояснили, що при звільненні [PERSON] відповідачем порушено встановлений трудовим законодавством порядок звільнення працівників, позивача звільнено в період тимчасової непрацездатності, крім того, чергову атестацію проводили з порушенням Положення про проведення атестації працівників підприємств, установ, організацій та закладів галузі культури, а потім на підставі висновку атестаційної комісії про її невідповідність займаній посаді позивача звільнено із займаної посади без законної на те підстави. Проти заявленого зустрічного позову заперечували, посилаючись на його безпідставність, та просять суд застосувати наслідки спливу строку позовної давності та відмовити у задоволенні зустрічного позову про зміну дати звільнення [PERSON]. Представник відповідача за первісним позовом, вона ж позивач за зустрічним позовом та третя особа [PERSON] проти заявлених [PERSON] позовних вимог заперечила та пояснила, що при винесенні розпорядження про звільнення [PERSON] не були порушені норми чинного трудового законодавства, висновок атестаційної комісії (на підставі якого було винесено розпорядження про звільнення) не було позивачем оскаржено та на день звільнення був чинним, про знаходження [PERSON] на лікарняному в період з 04.08.2014 року по 14.08.2014 року остання Кочерівську сільську раду не повідомляла. Про тимчасову непрацездатність в період з 04.08.2014 року по 14.08.2014 року Кочерівській сільській раді стало відомо вже під час розгляду справи в суді, тому була відсутня можливість внести зміни в трудову книжку [PERSON], оскільки до сільської ради остання не зверталася, листок непрацездатності та трудову книжку не надавала. Рахуючи, що в неправильності запису в трудовій книжці [PERSON] щодо зазначеної дати звільнення її вини немає, а запис підлягає виправленню, [PERSON] просить суд задовольнити зустрічний позов та змінити дату звільнення з роботи [PERSON] відповідно до розпорядження Кочерівського сільського голови Радомишльського району Житомирської області та вважати [PERSON] звільненою з роботи 15.08.2014 року. Представник відповідача за первісним позовом - представник відділу культури Радомишльської РДА Житомирської області [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти заявлених позовних вимог [PERSON] та просить суд відмовити в його задоволенні за безпідставністю. Щодо вимоги позивача про визнання незаконним рішення атестаційної комісії відділу культури Радомишльської РДАЖитомирської області від 30.05.2014 року відповідачі за первісним позовом крім того зазначають, що позивач була обізнана з рішенням атестаційної комісії ще 30 травня 2014 року, тому просять суд відмовити у задоволенні позову за спливом позовної давності. Допитана в судовому засіданні в якості свідка головний спеціаліст відділу культури Радомишльської РДА Житомирської області [PERSON] під присягою пояснила, що вона під час проведення атестації 30.05.2014 року входила до складу атестаційної комісії; Кочерівську сільську раду Радомишльського району Житомирської області було телефонограмою повідомлено про проведення 30.05.2014 року чергової атестації, яку було проведено у відповідності до вимог чинного законодавства. Зазначила, що виготовлялось по два атестаційних листи, які після заповнення підписувалися членами атестаційної комісії та особою, яку атестували. Виготовляли атестаційні листи вона та Бернацька, яка працювала методистом, тому почерк в атестаційних листах різниться. Пояснила, що підписи за інших осіб вона не ставила. Допитані в судовому засіданні як свідки члени атестаційної комісії [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] під присягою кожен окремо пояснили, що під час проведення чергової атестації в кінці травня 2014 року членів атестаційної комісії було ознайомлено з характеристикою [PERSON] та їй задавалися питання щодо її роботи на посаді директора Будинку культури с. Кочерів. Конкретних відповідей [PERSON] не давала, плани роботи Будинку культури були відсутні, крім фотографій, які атестаційна комісія не визнала достатніми та належними доказами якісної роботи [PERSON], ніяких підтверджень належної роботи остання не надала. Враховуючи зазначені обставини та характеризуючи дані на [PERSON], комісія прийшла до висновку про невідповідність [PERSON] займаній посаді. Всі свідки підтвердили, що атестаційні листи виготовлялися в двох екземплярах, підписувалися атестаційною комісією і один екземпляр видавався атестованій особі. Допитаний як свідок голова атестаційної комісії [PERSON] в судовому засіданні під присягою повідомив, що він працює начальником відділу культури Радомишльської РДА Житомирської області. Вважає висновок атестаційної комісії щодо невідповідності [PERSON] займаній посаді правильним, так як остання за місцем роботи характеризується незадовільно, з колективом у неї склалися недобрі стосунки, конкретні відповіді на запитання [PERSON] не надавала, будучи хормейстером ноти не знає, про що особисто повідомила під час атестації. Зазначив, що підроблювати атестаційний лист не було доцільно, так як в обох атестаційних листах зміст та висновок одинакові і підроблювати дати та підпис не було ніякого сенсу. Вислухавши пояснення сторін по справі та інших осіб, які беруть участь у справі, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного. Частина шоста статті 43 Конституції України гарантує громадянам захист від незаконного звільнення. Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 232 КЗпП України, безпосередньо в районних міських судах розглядаються трудові спори за заявами працівників про поновлення на роботі незалежно від підстав припинення трудового договору, зміну дати і формулювання причини звільнення, оплату за час вимушеного прогулу або виконання нижче оплачуваної роботи, за винятком спорів працівників, вказаних у частині третій статті 221 і статті 222 цього Кодексу. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 01.04.2005 року працювала на посаді директора Будинку культури с. Кочерів Радомишльського району Житомирської області (т.1 а.с.11). Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] в 1992 році закінчила повний курс Житомирського училища культури по спеціальності «Культурно-освітня робота» та присвоєно кваліфікацію клубного працівника, керівника самодіяльного хорового колективу, в чому видано диплом ПТ № 709157 (т.1 а.с.7). В 2008 році [PERSON] було видано свідоцтво про підвищення кваліфікації в Житомирському Інституті культури і мистецтв Державної академії керівних кадрів культури і мистецтв (т.1 а.с.8). В звязку з проведенням відділом культури Радомишльської РДА Житомирської області чергової атестації працівників культури Кочерівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, на підставі висновків атестаційної комісії від 30.05.2014 року Розпорядженням сільського голови Кочерівської сільської ради від 26.06.2014 року № 15-к [PERSON] було звільнено з займаної посади з 01.07.2014 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 40 КЗпП України як таку, що не відповідає займаній посаді (т.1 а.с.5). Розпорядженням сільського голови Кочерівської сільської ради від 27.06.2014 року № 16-к в звязку із тимчасовою втратою працездатності з 27.06.2014 року директором будинку культури [PERSON] внесено зміни в п.1 Розпорядження Кочерівського сільського голови від 26.06.2014 року № 15-к «Про звільнення з посади директора будинку культури [PERSON]А.» в частині «Звільнити [PERSON] 01.07.14 року» замінити на слова «датою звільнення директора будинку культури [PERSON] вважати перший її робочий день після відновлення працездатності» (т.1 а.с.6). Наявними в матеріалах справи копіями листків непрацездатності серії АГЗ № 55567 та серії АГЗ № 978676 підтверджується, що [PERSON] в звязку із захворюванням була звільнена від роботи в період з 14.07.2014 року по 01.08.2014 року включно, та з 04.08.2014 року по 14.08.2014 року включно (т.1 а.с.17,18). Згідно записів у трудовій книжці [PERSON] 04.08.2014 року звільнена з посади директора будинку культури с. Кочерів згідно п. 2 ст.40 КЗпП України, запис зроблено на підставі розпорядження від 27.06.2014 року № 16-к (т.1 а.с.11). Як вбачається з пояснень сторін та матеріалів справи, підставою звільнення [PERSON] стало рішення атестаційної комісії при відділі культури Радомишльської РДА Житомирської області від 30.05.2014 року про невідповідність [PERSON] займаній посаді директора Будинку культури с. Кочерів Радомишльського району Житомирської області (т.3 а.с.51-53). Законом України «Про професійний розвиток працівників», який визначає правові, організаційні та фінансові засади функціонування системи професійного розвитку працівників, зокрема розділом Ш (ст.ст.11-14), передбачено порядок організації та проведення атестації працівників. Посада директора (завідуючого) сільським клубом підпадає під дію цього закону щодо проведення атестації відповідно Додатку 1 до Положення про проведення атестації працівників підприємств, установ, організацій та закладів галузі культури. Згідно статей 11,13 Закону, атестація проводиться за рішенням роботодавця, яким затверджуються положення про проведення атестації, склад атестаційної комісії, графік проведення атестації. Інформація про проведення атестації доводиться до відома працівників не пізніше ніж за два місяці до її проведення. Атестаційна комісія формується з висококваліфікованих фахівців та представника виборного органу первинної профспілкової організації. Безпосередній керівник працівника, який підлягає атестації, не може бути членом атестаційної комісії. Атестація працівника проводиться тільки в його присутності. На кожного працівника, який підлягає атестації, безпосередній керівник складає характеристику, що подається атестаційній комісії після ознайомлення з нею працівника, але не пізніше ніж за тиждень до атестації. Не допускається проведення оцінки професійного рівня та кваліфікації працівника за ознаками, що безпосередньо не повязані з виконуваною роботою. Рішення атестаційної комісії приймається відкритим голосуванням простою більшістю голосів присутніх на засіданні членів комісії. Рішення атестаційної комісії доводиться до відома працівника та роботодавця протягом трьох днів після його прийняття. Атестаційна комісія приймає рішення про відповідність або невідповідність працівника займаній посаді або виконуваній роботі. У разі прийняття рішення про невідповідність працівника займаній посаді або виконуваній роботі комісія може рекомендувати роботодавцеві перевести працівника за його згодою на іншу посаду чи роботу, що відповідає його професійному рівню, або направити на навчання з подальшою (не пізніше ніж через рік) повторною атестацією. Рекомендації комісії з відповідним обґрунтуванням доводяться до відома працівника у письмовій формі. У разі відмови працівника від переведення на іншу посаду чи роботу, що відповідає його кваліфікаційному рівню, або від професійного навчання за рахунок коштів роботодавця роботодавець за результатами атестації має право звільнити працівника відповідно до Кодексу законів про працю України. Результати атестації можуть бути оскаржені працівником у порядку, встановленому законодавством. Згідно Положення про проведення атестації працівників підприємств, установ, організацій та закладів галузі культури (далі - Положення) основним завданням атестації є оцінка професійної кваліфікації і ділових якостей працівника на основі об'єктивних, обґрунтованих критеріїв, виходячи з результатів його роботи, з метою визначення можливостей професійного і посадового росту. Перелік орієнтовних питань, що виносяться на атестацію, узгоджується з відповідним профспілковим органом і доводяться до відома працівників, які підлягають атестації, не пізніше ніж за два місяці до її початку. На кожного працівника, який підлягає атестації, готується атестаційний лист у двох примірниках. Керівником структурного підрозділу, а за відсутності структурного підрозділу керівником закладу культури на працівника, який підлягає атестації, складається характеристика, де дається всебічна й об'єктивна оцінка результатів його праці з урахуванням функціональних обов'язків, досвіду роботи, професійної компетентності, а також висловлюються необхідні рекомендації щодо підвищення ефективності його роботи. Характеристика підписується керівником структурного підрозділу або керівником закладу.Характеристика на працівника разом з атестаційним листом попередньої атестації (у разі її проведення) подається до атестаційної комісії не пізніше ніж за тиждень до проведення атестації. Згідно з п. 2.1, 2.2, 2.3, посадової інструкції директора будинку культури в посадові обовязки директора Будинку культури входить: розробляти основні напрямки культурно-освітньої та дозвіллєвої діяльності серед населення та виконувати їх; складати план творчо-виробничої діяльності будинку культури з застосуванням соціально-економічних умов; організовувати діяльність будинку культури (т.1 а.с.104). Крім того, згідно з п. 2.6 посадової інструкції директор зобовязаний безперервно підвищувати свій професійний рівень; чесно та сумлінно виконувати покладені на нього обовязки; всебічно сприяти формуванню та зміцненню сприятливого морально-психологічного клімату в колективі (т.1 а.с.104). Рішенням 32-ої сесії 6 скликання Кочерівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області від 19 травня 2014 року № 316 в звязку з підготовкою до проведення атестації працівників культури, ознайомившись з листом відділу культури Радомишльської РДА Житомирської області, вивчивши роботу працівників культури, враховуючи низький рівень роботи директора будинку культури с. Кочерів [PERSON], вирішено затвердити характеристику директора будинку культури. Як вбачається із витягу з протоколу Кочерівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області від 19.05.2014 року під час обговорення роботи закладів культури було вказано на недоліки в роботі директора будинку культури [PERSON], недобросовісне виконання останньою її обовязків, виставки не проводяться, гурткова робота відсутня, художні номери не готуються, у [PERSON] дуже складні стосунки з колективом, за період її роботи припинив своє існування ансамбль художньої самодіяльності, який працював до цього більше двадцяти років (т.1 а.с.52,108-109). Згідно з характеристикою, складеною сільським головою Кочерівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області відносно [PERSON], остання до роботи відноситься без бажання, не проявляє ініціативи, з колективом має складні стосунки, в березні 2014 року за несумлінне ставлення до своїх обовязків отримала догану, на зауваження сільського голови реагує агресивно, схильна до обману (т.1 а.с.79). Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] підвищувала свою кваліфікацію в 2008 році (т.1 а.с.8), інформація про підвищення кваліфікації за звітний період (з 2010 по 2014 роки) в матеріалах справи відсутня. Посилання [PERSON] на те, що під час атестації їй ставилися питання, які не стосувалися її кваліфікації як директора будинку культури спростовуються наступними доказами. Так, судом досліджувався протокол засідання атестаційної комісії від 30.05.2014 року № 52, із якого вбачається, що [PERSON] ставилися питання щодо проведених заходів за певний період, їх кількість, можливість проведення культурних заходів у майбутньому, тобто питання стосувалися оцінки виконання [PERSON] своїх посадових обовязків та кваліфікації як директора Будинку культури (т.3 а.с.51). Зазначена в протоколі інформація повністю узгоджується із наданими показами членів атестаційної комісії, допитаних в судовому засіданні як свідків. Доводи позивача та її представника про факт підробки атестаційного листа та факту підбурювання сільським головою [PERSON] начальника відділу культури [PERSON] до підробки атестаційного листа належними та допустимими доказами у справі не доведені. Її заяви до прокуратури (т.1 а.с.107,108) щодо злочинних, на думку позивачки, дій начальника Радомишльського відділу культури [PERSON], не є належними доказами по заявленим вимогам позивачки. Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що рішення атестаційної комісії щодо результатів атестації [PERSON], прийняте атестаційною комісією на підставі оцінки професійного рівня [PERSON] кваліфікаційним вимогам і посадовим обовязкам директора будинку культури. В той же час судом встановлено, що інформація про проведення атестації адресована голові сільської ради с. Кочерів та датована 22.04.2014 року, точну дату отримання адресатом встановити не виявилося можливим в звязку із її виправленням (т.1 а.с.51). Доказів про те, що інформацію про проведення атестації доведено до відома позивача не пізніше ніж за два місяці до її проведення та перелік питань, що виносяться на атестацію, були доведені до відома позивача не пізніше ніж за два місяці до її початку, суду не надано (т.1 а.с.127). [PERSON] була ознайомлена з характеристикою (т.1 а.с.79). Дата ознайомлення [PERSON] з атестаційним листом відсутня (т.1 а.с.35). Як вбачається з матеріалів справи, характеристики до відділу культури Радомишльської РДА Житомирської області було направлено 27.05.2014 року, тобто з порушенням визначеного п. 4.3. Положення строку, крім того із супровідного не вбачається направлення разом з характеристикою атестаційного листа попередньої атестації (т.3 а.с.25,53). Таким чином, судом встановлено, що під час проведення атестації [PERSON] деякі вимоги Положення дотримано не було, однак, зазначені вище порушення на висновок атестаційної комісії щодо оцінки професійної кваліфікації і ділових якостей працівника [PERSON] не впливають. Згідно п.21 постанови Пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами трудових спорів» при розгляді справ про звільнення за п. 2 ст. 40 КЗпП України суд може визнати правильним припинення трудового договору в тому разі, якщо встановить, що воно проведено на підставі фактичних даних, які підтверджують, що внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоровя (стійкого зниження працездатності) працівник не може належно виконувати покладених на нього трудових обовязків чи їх виконання протипоказано за станом здоровя або небезпечне для членів трудового колективу чи громадян, яких він обслуговує, і неможливо перевести, за його згодою, на іншу роботу. З цих підстав, зокрема, може бути розірваний трудовий договір з керівником підприємства, установи, організації або підрозділу у звязку з нездатністю забезпечити належну дисципліну праці у відповідній структурі. Не можна визнати законним звільнення з цих підстав лише з мотивів відсутності спеціальної освіти (диплома), якщо відповідно до чинного законодавства наявність її не є обовязковою умовою виконання роботи, обумовленої трудовим договором. Висновки атестаційної комісії щодо кваліфікації працівника підлягають оцінці у сукупності з іншими доказами по справі. Щодо заявленої вимоги про визнання незаконним розпорядження Кочерівського сільського голови від 26.06.2014 року № 15-к та від 27.06.2014 року № 16-к про звільнення з займаної посади, суд прийшов до наступного. Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров'я, які перешкоджають продовженню даної роботи, а так само в разі відмови у наданні допуску до державної таємниці або скасування допуску до державної таємниці, якщо виконання покладених на нього обов'язків вимагає доступу до державної таємниці. Звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. П. 5.1. Положення про проведення атестації працівників підприємств, установ, організацій та закладів галузі культури встановлений граничний строк для звільнення працівників за результатами атестації - два місяці з дня прийняття рішення атестаційної комісії. Якщо працівник за результатами атестації визнаний таким, що не відповідає займаній посаді, власник має право його звільнити з додержанням встановленого порядку на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП не пізніше двомісячного строку з дня атестації. Звільнення за результатами атестації після закінчення цього строку не допускається. Розпорядження про звільнення з посади директора будинку культури [PERSON] як таку, що не відповідає займаній посаді датоване 26.06.2014 року (висновок атестаційної комісії 30.05.2014 року), таким чином строк для звільнення не порушено. Із наявного в матеріалах справи повідомлення Кочерівської сільської ради від 20.01.2016 року вбачається, що в Кочерівській сільській раді відсутня профспілкова організація, тому [PERSON] станом на день звільнення членом профспілкової організації працівників Кочерівської сільської ради не була, внески через сільську раду не сплачувала (т.2 а.с.18). Райком профспілки працівників культури також повідомив, що [PERSON] на день звільнення з посади директора будинку культури не перебувала в складі членів профспілки працівників культури (т.2 а.с.20). З огляду на викладене, в звязку з тим, що [PERSON] не була членом профспілкової організації підприємства, згода профспілкової організації на її вивільнення з посади не була потрібна. Згідно штатного розпису на 2014 рік, штат будинку культури затверджено в кількості 1,25 штатних одиниць, з місячним фондом заробітної плати 1 929,50 грн., а саме 1 штатна одиниця директор будинку культури (фонд заробітної плати на місяць 1\~625,00 грн.), та 0,25 штатної одиниці техпрацівник (фонд заробітної плати на місяць 304,50 грн.) (т.1 а.с.56). Згідно повідомлення Кочерівської сільської ради від 20.01.2016 року на день звільнення [PERSON] в установах і закладах сільської ради вакансій не перебувало (т.2 а.с.21-24). Таким чином в судовому засіданні встановлено відсутність можливості перевести [PERSON] за її згодою на іншу роботу в звязку з відсутністю посади, яка відповідає її кваліфікаційному рівню. Як вбачається із копій наявних в матеріалах справи листка непрацездатності серії АГЗ № 55567 [PERSON] з 14.07.2014 року проходила амбулаторне лікування в Радомишльській ЦРЛ та звільнена від роботи до 01.08.2014 року включно, стати до роботи з 02.08.2014 року. У вказаному листку непрацездатності відсутня інформація про продовження хвороби (т.1 а.с.17). Суд звертає увагу на запис в книзі обліку трудових книжок (т.1 а.с.398-41), з якого вбачається, що трудову книжку [PERSON] видано на руки при звільненні 04.08.2014 року, що підтверджено розпискою про отримання (а.с.40). В цей же день 04.08.2014 року в приміщенні сільської ради складено акт про те, що [PERSON] відмовилася отримати трудову книжку та інші документи при звільненні і залишила своє робоче місце об 11 годині 40 хвилин (т.1 а.с.42). Згідно листка непрацездатності серії АГЗ № 978686 (первинний) [PERSON] з 04.08.2014 року по 14.08.2014 року перебувала на стаціонарному лікуванні в Житомирській міській лікарні, стати до роботи з 15.08.2014 року (т.1 а.с.18). Враховуючи зазначені обставини судом встановлено, що 04.08.2014 року [PERSON] до 11-40 години була присутня на робочому місці, що підтверджується її підписом із зазначенням дати в книзі обліку трудових книжок, а вже після цього часу звернулася до медичного закладу за отриманням медичної допомоги. Відомості щодо повідомлення роботодавця про знаходження на лікарняному в матеріалах справи відсутні. Натомість, в справі знаходиться копія табелю обліку і використання робочого часу за серпень 2014 року, з якого вбачається знаходження [PERSON] на лікарняному лише 01.08.2014, а вже з 04.08.2014 року записано «звільнена» (т.1 а.с.43). Зі слів голови Кочерівської сільської ради [PERSON] про знаходження на лікуванні [PERSON] роботодавця не повідомляла і листок непрацездатності не надавала. В судовому засіданні [PERSON] підтвердила, що листок непрацездатності про перебуванні на лікуванні з 04.08.2014 року по 14.08.2014 року знаходиться у неї. У пункті 17 постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів»зазначено, що правила про недопустимість звільнення працівника в період тимчасової непрацездатності, а також у період перебування у відпустці (ч. 3 ст. 40 КЗпП) стосуються як передбачених статтями 40, 41 КЗпП, так й інших випадків, коли розірвання трудового договору відповідно до чинного законодавства провадиться з ініціативи власника або уповноваженого ним органу. Розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не може бути визнано обґрунтованим, якщо в день звільнення працівнику видано лікарняний листок (довідку в установлених законом випадках) про його тимчасову непрацездатність. Згідно п.18 Постанови при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з'ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові. Проаналізувавши вимоги чинного трудового законодавства та встановлені судом обставини справи, судом встановлено, що розпорядження Кочерівського сільського голови від 26.06.2014 року № 15-к про звільнення [PERSON] з посади директора будинку культури винесено на підставі чинного висновку атестаційної комісії відділу культури Радомишльської РДА Житомирської області від 30.05.2014 року, за відсутності можливості перевести [PERSON] за її згодою на іншу роботу в звязку з відсутністю посади, яка відповідає її кваліфікаційному рівню. На підставі усного повідомлення про перебування на лікуванні [PERSON] в медичному закладі, в звязку із тимчасовою непрацездатністю з 27.06.2014 року [PERSON] розпорядженням Кочерівського сільського голови від 27.06.2014 року № 16-к внесено зміни в п.1 розпорядження Кочерівського сільського голови від 26.06.2014 року № 15-к «Про звільнення з посади директора будинку культури [PERSON]А.» в частині «звільнити [PERSON] 01.07.14 року» замінити на слова «датою звільнення вважати перший її робочий день після відновлення працездатності». Тобто розпорядження Кочерівського сільського голови винесено без порушень вимог чинного законодавства, відтак підстави для задоволення вимог позивача про визнання незаконним розпоряджень від 26.06.2014 року № 15-к та від 27.06.2014 року № 16-к відсутні, а тому відповідно і відсутні підстави для задоволення вимог про поновлення [PERSON] на посаді директора будинку культури с. Кочерів та стягнення середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу з 04.08.2014 року до дня поновлення її на роботі. З урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, позивач сам визначає предмет і підставу позову, а обовязок подавати докази покладається на сторони процесу, суд позбавлений можливості визначати коло доказів за власною ініціативою і зобовязаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів. У відповідності до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. З зустрічної позовної заяви Кочерівської сільської ради до [PERSON] вбачається, що позивач, не маючи інформації про тимчасову непрацездатність [PERSON] з 04.08.2014 року, помилився при написанні дати звільнення в трудовій книжці останньої, тому просить змінити дату звільнення з «04.08.2014» на «15.08.2014». Згідно п 2.4. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, зі змінами та доповненнями (далі Інструкція), усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). У пункті 2.6. Інструкції зазначено, що у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов'язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу. Таким чином, судом встановлено, що останнім днем роботи позивача було 15.08.2014 року, що підтверджується листком непрацездатності серії АГЗ № 978686 (т.1 а.с. 18), але в трудовій книжці днем звільнення вказано 04.08.2014 року, тобто відповідачем за первісним позовом неумисно допущено помилку, яка може бути виправлена самим відповідачем за первісним позовом. В цій частині відповідний запис в трудовій книжці [PERSON] не оскаржувався, а Кочерівська сільська рада в зустрічній позовній заяві до [PERSON] лише констатувала факт неправильності запису в трудовій книжці останньої, без зазначення та обґрунтування, які права чи інтереси позивача за зустрічним позовом Кочерівської сільської ради порушені відповідачем [PERSON], та в який спосіб необхідно ці права поновити. Враховуючи викладені обставини, суд прийшов до висновку, що зустрічна позовна заява задоволенню не підлягає, так як виправлення неправильного запису в трудовій книжці [PERSON] може бути виконане Кочерівською сільською радою Радомишльського району Житомирської області у відповідності до вимог Інструкції і винесення рішення суду для цього не потребує. Відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 1 статті 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи встановлені по справі обставини та зазначені вимоги чинного законодавства, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] так і про відсутність підстав для задоволення зустрічної позовної заяви Кочерівської сільської ради про зміну дати звільнення в трудовій книжці [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed