Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

04 серпня 2016 року позивач [PERSON], звернувся до суду із позовною заявою про визнання права власності на самочинне будівництво, в якій зазначив, що 2008 року Костянтинівська міська рада надала в приватну власність [PERSON], який мешкає [ADDRESS], земельну ділянку (кадастровий [NUMBER]), площею 0,0030 га по [ADDRESS], для будівництва та обслуговування індивідуального гаражу. У 2009 році [PERSON], отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку [NUMBER], яка розташована в [ADDRESS] на підставі рішення Костянтинівської міської ради від 09 липня 2009 року для будівництва і обслуговування індивідуального гаражу. В 2010 році на вищезазначеній ділянці позивач самочинно збудував гараж, загальною площею 0,0030 га, без належно затвердженого проекту. Під час проведення будівельних робіт позивачем були дотримані будівельні, структурні, санітарні та екологічні норми. Додатково зазначено, що спочатку будівництва ніяких претензій та скарг, щодо збудованого гаражу не надходило, це свідчить про те, що ним не були порушені права інших осіб будівництвом зазначеного гаражу. Після завершення будівництва Костянтинівським міським БТІ був поновлений технічний паспорт станом на 23 жовтня 2015 року, згідно з яким загальна дійсна вартість вказаного гаражу становить 21330,0 гривень. За отриманням технічного паспорту позивач звернувся із заявою до Костянтинівської міської ради з вимогою про введення гаражу в експлуатацію та відповідно оформлення права власності. 24 грудня 2015 року листом Костянтинівської міської ради [PERSON], було повідомлено, що відсутні правові підстави, для опрацювання питання введення в експлуатацію самочинно збудованого позивачем гаражу, тому позивач просить визнати за ним права власності на самочинне будівництво - гараж, розташований по [ADDRESS], в порядку спадкування. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив його задовольнити. Представник відповідача Костянтинівської міської ради до суду на розгляд справи не з'явився, надав заяву про розгляд справу у його відсутності, не заперечуючи проти задоволення позову. З'ясувавши вищенаведену позицію сторін, дослідивши письмові докази у справі, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. У 2008 року Костянтинівська міська рада надала в приватну власність, [PERSON], земельну ділянку (кадастровий [NUMBER]), площею 0,0030 га по [ADDRESS], для будівництва та обслуговування індивідуального гаражу. У 2009 році [PERSON], отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку [NUMBER], яка розташована в м.Костянтинівка [ADDRESS] на підставі рішення Костянтинівської міської ради від 09 липня 2009 р., для будівництва і обслуговування індивідуального гаражу (а.с.5). В 2010 році на вищезазначеній ділянці позивач самочинно збудував гараж, загальною площею 0,0030 га, без належно затвердженого проекту (а.с.6). Під час проведення будівельних робіт позивачем були дотримані будівельні, структурні, санітарні та екологічні норми, що підтверджується звітом про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об'єкта (а.с.12-28). Після завершення будівництва Костянтинівським міським БТІ був поновлений технічний паспорт станом на 23 жовтня 2015 року, згідно з яким загальна дійсна вартість вказаного гаражу становить 21330,0 гривень (а.с.7-8). За отриманням технічного паспорту позивач звернувся із заявою до Костянтинівської міської ради з вимогою про введення гаражу в експлуатацію та відповідно оформлення права власності. 24 грудня 2015 року листом Костянтинівської міської ради [PERSON], було повідомлено, що відсутні правові підстави, для опрацювання питання введення в експлуатацію самочинно збудованого позивачем гаражу (а.с.4). Додатково зазначено, що згідно п.10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою КМУ від 13.04.2001 р, № 461 (у ред.. постанови КМУ від08.09.2015 р. № 750), у випадку визначення права власності на самочинно збудований об'єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об'єкта. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не впливає із закону або незаконності набуття права власності не встановлена судом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо), відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України, виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Згідно зі ст.375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за цільовим призначенням. Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда та інше нерухоме майно, вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Згідно з ч.5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки, суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права осіб. На підставі викладеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню - визнанню права власності на будівлю гаражу по [ADDRESS] за позивачем [PERSON]

Outcome: approved