Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

06 травня 2014 року публічне акціонерне товариство «ДТЕК Донецькобленерго» в особі Невідокремленого підрозділу «Макіївський район електричних мереж» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію та судових витрат, мотивуючи вимоги тим, що відповідач не вносить оплату за використану електричну енергію, чим своїми протиправними діями завдав підприємству матеріальну шкоду. Представник позивача, який належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду представником [PERSON] подано заяву від 11.07.2014 року, в якій вона підтримує позовні вимоги, не заперечує проти ухвалення заочного рішення та просить розглянути справу у її відсутності. /а.с.32, 36/. У позовній заяві зазначено, що [PERSON] є споживачем електричної енергії у квартирі [ADDRESS], на об'єкт споживача позивачем відкрито особовий рахунок [NUMBER]. У зв'язку з тим, що відповідач не вносить поточні щомісячні платежі з оплати спожитої електричної енергії, по зазначеному особовому рахунку за період з 01 січня 1998 року по 28 січня 2013 року утворився борг в сумі 2458,49 грн. Посилаючись на наведені обставини позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 2458,49 грн. та витрати на оплату судового збору у розмірі 243,60 грн. Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідачки [PERSON], а саме: шляхом надіслання поштою копії ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви з додатками та судових повісток рекомендованим листом із повідомленням за вказаним у позовній заяві та в довідці з адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Донецькій області місцем проживання відповідача, у передбаченому законом порядку (ч.5 ст.74 ЦПК України); шляхом вручення судових повісток з розписками житлово-експлуатаційній організації (ч.3 ст.76 ЦПК України). /а.с. 18, 21а, 25, 28, 33-35/ Незважаючи на прийняті судом заходи, відповідачка [PERSON] навмисно не з'являлася до поштового відділення для отримання судової кореспонденції, про що свідчать відповідні відмітки на повернутих конвертах, не відчиняла двері працівникам житлово-експлуатаційної організації, про що свідчать відомості, зазначені представником житлово-експлуатаційної організації на судовій повістці, адресованій відповідачці. /а.с. 34,35/. Аналізуючи наведені обставини, суд приходить до переконання, що відповідачкої [PERSON] недобросовісно здійснюються її процесуальні права, вона навмисно не отримує судову кореспонденцію, хоча їй відомо про перебування на розгляді у суді даної позовної зави, у зв'язку з чим, суд приходить до висновку про належне повідомлення відповідачки, а тому, відповідно до положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України, та враховуючи згоду представника позивача суд, вважає можливим відповідно до правил частини 1 статті 224 ЦПК України розглядати справу за відсутності відповідача у порядку заочного провадження на підставі наявних у ній доказів, з дотриманням вимог, встановлених законом. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України) установив наступне. [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS] разом із [PERSON] і, відповідно, [PERSON] є споживачем електричної енергії у в квартирі, що розташована за вищевказаною адресою. На об'єкт споживача електроенергії Макіївським ОРЕМ відкрито особовий рахунок [NUMBER]. На ім'я відповідачки позивачем надавалась для побутового споживання електрична енергія, що свідчить про існування договірних відносин, хоча письмовий договір між енергопостачальною організацією та відповідачем на поставку електричної енергії та її користування не укладався. За таких обставин суд дійшов висновку, що виниклі між сторонами спірні правовідносини регулюються положеннями Закону України від 16 жовтня 1997 р. № 575/97-ВР «Про електроенергетику» та Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 р № 1357 (далі - Правила). З інформації ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» убачається, що оплата витрат за надані послуги з енергопостачання по зазначеному особовому рахунку відповідачем не провадиться тривалий час і за період з 01 січня 1998 року по 28 січня 2013 року сума боргу становить 2458,49 грн. Суд визнає правильним наданий позивачем розрахунок суми заборгованості по оплаті наданих послуг з енергопостачання, який відповідає встановленим законодавством порядку і тарифам. Згідно з пунктом 47 Правил споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати спожиту-електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. До цивільних правовідносин, що виникли між сторонами до 1 січня 2004 року, суд застосовує положення ЦК УРСР (1963р.). Відповідно до статей 71,75 ЦК УРСР (1963р.) для захисту порушеного права встановлено загальний трирічний строк. Позовна давність застосовується судом незалежно від заяви сторін. Статтею 267 ЦК України, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Як встановлено судом, заборгованість у відповідачки утворилася з 01 січня 1998 року по 28 січня 2013 року, тобто частково за межами строку позовної давності. Відповідачкою до винесення судом рішення не зроблена заява про застосування позовної давності. Позивачем доказів поважності причин пропуску строку позовної давності суду не надано. У зв'язку з тим, що термін позовної давності по частині вимог пропущений і підстав для його відновлення немає, позов про стягнення суми заборгованості, що утворилася за період з 01 січня 1998 року по 31 грудня 2003 року в сумі 409,38 грн. задоволенню не підлягає. Проаналізувавши встановлені по справі конкретні обставини, оцінивши надані сторонами в силу вимог ст.60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» за період з 01 січня 2004 року по 28 січня 2013 року до [PERSON] та необхідність їх задоволення. Положеннями статті 88 ЦПК України визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. У зв'язку з частковим задоволенням позову ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» понесені ним та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у сумі 243,60 грн., підлягають стягненню на його користь з відповідачки частково, у розмірі 203,04 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial