Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

06 листопада 2015 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], померлого 01 вересня 2015 року у м. Алушта, Республіка Крим. В обгрунтування заяви заявник зазначила, що 01 вересня 2015 року помер її батько - [PERSON] Після його смерті вона звернулася до Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові з метою оформлення пенсії у звязку з втратою годувальника, на яку вона має право, адже навчається у вищому навчальному закладі, проте їй було повідомлено, що на даний час така пенсія їй не може бути призначена, оскільки свідоцтво про смерть [PERSON] видане [PERSON] Федерацією на території Республіки Крим, яка є територією держави Україна, а тому такий документ не може бути прийнятий, адже є таким, що не має юридичної сили в державі Україна. Заявник у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові у судове засідання не зявився, у заяві від 30.11.2015 року просив справу розглянути без його участі та просив суд прийняти законне, обгрунтоване рішення відповідно до законодавства України. Заслухавши пояснення заявника, допитавши свідка [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а/с 7). Згідно копії довідки № 150, виданої Чернігівським національним технологічним університетом 15 жовтня 2015 року, [PERSON] є студенткою 2 курсу юридичного факультету Навчально-наукового інституту права і соціальних технологій Чернігівського національного технологічного університету. Термін навчання до 30 червня 2018 року (а/с 5). Як вбачається з довідки від 10 червня 2015 року № [NUMBER] про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, виданої Управлінням праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради, [PERSON] є особою, яка перемістилася з тимчасово окупованої території (району проведення антитерористичної операції) в [ADDRESS] (а/с 6). Згідно копії свідоцтва про смерть, виданого Алуштинським міським відділом запису актів громадянського стану Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим 25 вересня 2015 року, [PERSON], громадянин [PERSON] Федерації , [INFO], помер 01 вересня 2015 року в м. Алушта, Республіка Крим, [PERSON] Федерація (а/с 8). Даний факт також підтверджується довідкою про смерть № 573 від 01 вересня 2015 року, виданою Алуштинським міським відділом запису актів громадянського стану Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим (а/с 9). Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що вона була присутня при похованні колишнього чоловіка у м. Алушта, копію свідоцтва про смерть їй привезла з м. Алушти мати покійного [PERSON] Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Пленум Верховного Суду України у п. 1 своєї постанови «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5 звертає увагу судів на те, що відповідно до статей 255, 271 Цивільного процесуального Кодексу України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Згідно з п. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визнається тимчасово окупованою територією. Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Заявником доведено, що її батько [PERSON] помер 01 вересня 2015 року. Встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення допомоги у звязку з втратою годувальника. Оскільки свідоцтво про смерть [PERSON] видане Алуштинським міським відділом запису актів громадянського стану Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим та немає юридичної сили на території України, проте факт смерті [PERSON] підтверджено в судовому засіданні належними доказами, іншого способу отримати свідоцтво про смерть в заявника немає, вимоги не містять в собі спору про право, а тому суд вважає за можливе заяву задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved