overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

05.03.2015 року ПАТ Миколаївобленерго звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за недовраховану електроенергію у сумі 4587,04 грн. У судове засідання представник позивача не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про день слухання справи був повідомлений належним чином. Суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні [PERSON] проживає за адресою: [INFO], є споживачем електричної енергії, яку постачає ПАТ «Миколаївобленерго». За вказаною вище адресою відкрито особовий рахунок №716013. 15.10.2014 року контролерами філії ПАТ Миколаївобленерго м. Миколаєва при перевірці дотримання вимог діючих Правил користування електроенергією для населення (затверджених постановою КМУ України від 26.07.1999 року, далі ПКЕЕН) було встановлено порушення вищевказаних Правил, а саме: «Самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів, електропроводки до електричної мережі, яка не є власністю енергопостачальника відкритою електропроводкою поза приладом обліку з порушенням схеми обліку, що неможливо виявити при контрольному огляді, після відключення у відповідності до п.27 ПКЕЕн. Порушення п.42 ПКЕЕн». За вказаним правопорушенням було складено Акт № В-1758. 25.12.2014 року вищезазначений акт був розглянутий комісією, без участі споживача [PERSON] Комісією було прийнято рішення, що в результаті порушення ПКЕЕн відповідачем було нанесено збитки позивачу в розмірі 4587,04грн. Судом встановлено, що кількість недоврахованої електроенергії та сума збитків була нарахована відповідно до норм ПКЕЕН та п.3 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006р. № 562. Також, згідно ч.2 ст.27 Закону України «Про електроенергетику» крадіжка електричної енергії, у тому числі пошкодження приладу обліку; порушення ПКЕЕН, визначено, як правопорушення в електроенергетиці, а відповідно до ч.4 ст.26 Закону України «Про електроенергетику», споживач електроенергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та ПКЕЕН, згідно з законодавством України. Таким чином, враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 525, 526 ЦК України суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню та стягненню з відповідача суми боргу в розмірі 4587,04 грн., яка до теперішнього часу несплачена. Також на підставі ст.88ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

05.03.2015 року позивач [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що 24.03.2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб між ним та відповідачем. Від шлюбу мають двох спільних дітей - малолітню [PERSON], [INFO] та малолітнього [PERSON], [INFO]. Також зазначає, що сімейне життя між ним та відповідачем не склалося, з квітня 2014 року вони проживають окремо та ведуть окреме господарство. Вказує, що збереження шлюбу не вважає можливим. Таким чином, просив розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем. Позивач звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує. Відповідач надала суду заяву про розгляду справи за її відсутності, вказала, що не заперечує проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що 24.03.2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу мають двох спільних дітей - малолітню [PERSON], [INFO] та малолітнього [PERSON], [INFO]. В силу ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Зі змісту позову вбачається, що сторони з квітня 2014 року проживають окремо, ведуть роздільне господарство, збереження сім'ї не бажають та вважають не можливим. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За таких обставин, у суду немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам одного з подружжя, а тому відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України такий шлюб розривається судом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

05.03.2015 року позивач в інтересах неповнолітньої дитини звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON], і свої доводи обґрунтовує тим, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. В порушення вимог до чинного законодавства батько дитини, не виконує свої батьківські обов'язки з утримання, виховання, лікування та навчання дитини, життям та здоров'ям дитини не цікавиться, матеріально не допомагає. Позивач наполягає на позовних вимогах. Відповідач до судового засідання не з'явився, але був сповіщений належним чином про день та час слухання справи. Суд, вислухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.ст. 164, 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Батько та мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Так, у судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], його батьком є відповідач по справі - [PERSON]. Відповідач не займається вихованням, утриманням дитини, не цікавиться долею сина, станом його здоров'я, матеріально не допомагає. Згідно висновку виконавчого комітету Кіровської сільської ради Волноваського району Донецької області від 04.03.2015року вбачається доцільність позбавлення батьківських прав відповідача. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги позивача законні та підлягають повному задоволенню, оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню неповнолітньої дитини. На підставі ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави 243,60грн. судового збору, оскільки заявлені вимоги задоволено. На підставі викладеного суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

05.03.2015 року позивач звернувся до Голосіївського районного суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 03.10.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції м.Києва за актовим записом № 912. З обставин, викладених у позовній заяві (а.с.2) просила позов задовольнити. Позивач не прибув в судове засідання, надав попередньо заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач не прибув у судове засідання, надав попередньо заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з'явилися, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

05.03.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу у розмірі 1266,93 грн., обґрунтовуючи вимоги тим, що за адресою: [ADDRESS] проживає відповідач, який користується електроенергією на підставі особового рахунку [NUMBER], але обов'язків по сплаті за використану електроенергію не виконує належним чином, у зв'язку з чим виникла заборгованість на суму 1266,93 грн. за період з 15.03.2013 року по 12.10.2014 року. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач був належним чином повідомлений про день та час судового розгляду справи, однак до судового засідання не з'явився, причину своєї неявки суду не повідомив. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено наступне: за адресою [ADDRESS] проживає відповідач, який користується електроенергією на підставі особового рахунку [NUMBER]. Свої обов'язки по сплаті за використану електроенергію [PERSON] не виконував, в зв'язку з чим виник борг у сумі 1266,93 грн. за період з 15.03.2013 року по 12.10.2014 року. Згідно п. 19 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.99 розрахунки населення за спожиту електроенергію здійснюються за діючими тарифами для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. За п. 20 вищенаведених правил розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електроенергії є календарний місяць. Відповідач, згідно доданих розрахунків боргу, не дотримується розрахункового періоду та не здійснює оплату за показниками приладу обліку. Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що позов є обґрунтованим. Згідно положень ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені ними і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

05.03.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу у розмірі 1631,33 грн., обґрунтовуючи вимоги тим, що за адресою: [ADDRESS] проживає відповідач, яка користується електроенергією на підставі особового рахунку [NUMBER], але обов'язків по сплаті за використану електроенергію не виконує належним чином, у зв'язку з чим виникла заборгованість на суму 1631,33 грн. за період з 29.10.2013 року по 19.11.2014 року. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач був належним чином повідомлений про день та час судового розгляду справи, однак до судового засідання не з'явився, причину своєї неявки суду не повідомив. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено наступне: за адресою [ADDRESS] проживає відповідач, який користується електроенергією на підставі особового рахунку [NUMBER]. Свої обов'язки по сплаті за використану електроенергію [PERSON] не виконувала, в зв'язку з чим виник борг у сумі 1631,33 грн. за період з 29.10.2013 року по 19.11.2014 року. Згідно п. 19 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.99 розрахунки населення за спожиту електроенергію здійснюються за діючими тарифами для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. За п. 20 вищенаведених правил розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електроенергії є календарний місяць. Відповідач, згідно доданих розрахунків боргу, не дотримується розрахункового періоду та не здійснює оплату за показниками приладу обліку. Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що позов є обґрунтованим. Згідно положень ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені ними і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

05.03.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 8769 грн. 43 коп. і судових витрат, мотивуючи позовні вимоги невиконанням відповідачем умов кредитного договору. У судове засідання представник позивача не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та надав згоду на заочний розгляд справи . Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений у встановленому порядку. Суд, у відповідності до ст. 169 ЦПК України визнав можливим розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказах. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.224 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося через неявку осіб, які беруть участь у розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 18 жовтня 2010 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 5011-2010, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 8000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25 % річних із кінцевим терміном повернення 17 жовтня 2012 року. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку з чим виникла заборгованість, яка станом на 27.02.2015 року становить 8769,42 грн, яка складається з заборгованості за кредитом 4993,60 грн., заборгованості по відсоткам 1482,26 грн., пені за порушення строків сплати кредиту 1173,56 грн, заборгованості за комісією 1120 грн, що підтверджується розрахунком на а.с. 8. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по договору підлягає частковому задоволенню оскільки позивачем зроблено помилку при підрахуванні сум заборгованості та визначено загальну суму заборгованості в 8769,43 грн, хоча вона становить 8769,42 грн, також з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

05.03.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 9935 грн. 36 коп. і судових витрат. В судове засідання представник позивача не з'явився, до його початку надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи , що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 25.03.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 5328-2011, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 6000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22 % річних із кінцевим терміном повернення 22.03.2013 року. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 27.02.2015 року становить 9935 грн. 36 коп., що складається з заборгованості за кредитом - 4633,24 грн., заборгованості по відсоткам - 3103,24 грн., пеня за порушення строків сплати кредиту - 1088,87 грн.; несплачена щомісячна комісія 1110,00 грн, що підтверджується розрахунком (а.с. 9). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по договору та судових витрат підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

05.03.2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дітей. В заяві зазначено, що [PERSON] з 12.04.2008 року перебуває з відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. В подружжя під час шлюбу народилось двоє неповнолітніх дітей, а саме: донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які мешкають разом із матір'ю. [PERSON] ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дітей. [PERSON] вимагає стягувати аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини заробітку щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивач була відсутня, проте від неї надійшла заява, відповідно до змісту якої позов підтримує та прохає розгляд справи проводити без її участі. Відповідач в судовому засіданні також був відсутнім, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи, був повідомлений, що підтверджується поштовим повідомленням. За таких обставин суд вирішує справу за відсутності сторін, зі згоди позивача при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 12.04.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії 1-ЖС №051365 виданого Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 12.04.2008 року, актовий запис №230.(а.с.6) [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серій І-ЖС №196096 та 1-ЖС №158214 виданих Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції та Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції.(а.с.7-8) Зі змісту довідки виконавчого комітету Гонтово-Ярської сільської ради Валківського району Харківської області №48 від 23.02.2015 року, встановлено, що на [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] мешкають разом із матір'ю [PERSON] за адресою: Харківська область, Валківський район, с. Водопій, вул. Радянська, 29.(а.с.9) Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст. 183 СК України, якщо аліменти стягуються на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) батька, на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. З огляду на вищенаведене, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача в розмірі 1/3 частини від його заробітку( доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму. Судові витрати у справі відповідно до положень ст.88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

05.03.2015 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] слідчого СВ Ширяївського РВ ГУМВС України в Одеській області в якій просить суд стягнути з [PERSON] слідчого СВ Ширяївського РВ ГУМВС України в Одеській області моральну шкоду в сумі 100\~000 (сто тисяч) гривень та витрати на юридичну допомогу, мотивуючи тим, що моральна шкода була завдана діями відповідача. Представник позивача та позивач позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити у задоволені позову у в звязку з тим, що він не є належним відповідачем по справі. Вивчивши матеріали справи, вислухавши сторін суд дійшов до наступного. В судовому засіданні позивачка пояснила, що вона була змушена звернутися до суду з вищевказаною позовною заявою в звязку з тим, що відповідач, виконуючи свої службові обовязки, неодноразово порушував закон та її права, виносячи постанови про закриття кримінального провадження. Відповідач пояснив, що порушене кримінальне провадження, яке було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 12013170460000666 від 29.05.2013 року неодноразово закривалося на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у звязку з тим, що під час проведення досудового розслідування було встановлено відсутність кримінального правопорушення. На сьогоднішній час ні позивач, ні відповідач не знають на якій стадії знаходиться вищевказане кримінальне провадження. Відповідно до ст. 1174, 1175 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, або прийняття нормативно-правового акта, що був визнаний незаконним і скасований, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини посадових і службових осіб цих органів. Згідно до ст. 1176 ЦК України \~шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах, що встановлено законом. Таким чином суд вважає, що по даній справі відповідач є неналежним та підлягає заміні. В судовому засіданні відповідно до ст. 33 ЦПК України суд розяснив позивачу, що по даній справі відповідач не є належним відповідачем і їй потрібно звернутися з клопотанням та надати заяву до суду про заміну первісного відповідача належним відповідачем. Позивач стверджує, що моральну шкоду їй було завдано діями та бездіяльністю слідчим СВ Ширяївського РВ ГУМВС України в Одеській області [PERSON] та яку повинен відшкодувати саме він. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що суд позбавлений права самостійно замінити первісного відповідача належним відповідачем, у звязку з чим відмовляє у задоволені позову.

Outcome: dismissed