Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

05.12.2013 року позивач звернувся до суду з позовом, посилаючись на ту обставину, що 30 травня 2007 року між ним та відповідачем було укладено угоду, відповідно до якої [PERSON] зобов'язувався оформити на його ім'я (приватизувати) земельну ділянку площею 0,05 га, що знаходиться у Генічеському районі на території Стрілківської сільської ради за адресою: [ADDRESS]. На виконання умов домовленості за отримання у власність земельної ділянки позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 6000 доларів США. На підтвердження зазначеного факту відповідач написав розписку, в якій зазначив що грошові кошти передаються в рахунок подальшої приватизації земельної ділянки 0,05 га. на ім'я позивача. Проте, як з'ясувалося в подальшому, у [PERSON] не було правових підстав щодо розпорядження зазначеною земельною ділянкою шляхом її приватизації на ім'я позивача. На час одержання грошових коштів вказана вище земельна ділянка не належала [PERSON] на праві власності чи на іншій правовій підставі з можливістю розпорядження цією ділянкою. Згідно наданих самим відповідачем копій Розпорядження голови районної держаної адміністрації № 302 від 05.05.2006 р. та № 559 ним лише було одержано згоду голови Генічеської районної державної адміністрації на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду [ADDRESS] Тобто на час одержання [PERSON] грошових коштів вказана вище земельна ділянка знаходилась у власності держави в особі Херсонської обласної державної адміністрації, де і перебуває до цього часу. Вважає, що відповідач не мав жодних правових підстав щодо розпорядження даною земельною ділянкою, зокрема, її відчуження на користь інших осіб, що свідчить про отримання від позивача 6000 доларів США без достатньої правової підстави. Просив стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 48000 грн, що еквівалентно 6000 доларів США, та понесені судові витрати за сплату судового збору у розмірі 480 грн. та надання правової допомоги у розмірі 6100 грн. Позивач та його представник у судовому засіданні збільшили розмір позовних вимог, у зв'язку зі зміною курсу долару США по відношенню до гривні просили з підстав, зазначених у позовній заяві, стягнути з відповідача 70560 грн. та судові витрати за сплату судового збору - 896 грн., надання правової допомоги - 6100 грн. Відповідач та його представник позов не визнали та пояснили, що відповідачем дійсно 30.05.2007 року отримано від позивача 6000 доларів США та на підтвердження цього особисто написана розписка. Зазначені кошти відповідач отримав для подальшої приватизації 5 соток землі на [ADDRESS] На підтвердження цієї домовленості між сторонами 17.03.2009 року був укладений договір про спільну діяльність. Оскільки відповідачем ведеться певна робота по виконанню договору та відповідно до п.10.1. вказаного договору він діє до повного його виконання, вважали, що вимога про повернення коштів до цих правовідносин не застосовується. Питання ж про розірвання договору позивачем не ставиться. Просили у задоволенні позову відмовити за необґрунтованістю. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.05.2007 року [PERSON] отримав від [PERSON], 6000 доларів США в рахунок подальшої приватизації п'яти соток землі на [ADDRESS], про що написав відповідну розписку. Проте по теперішній час приватизація земельної ділянки на ім'я [PERSON] не відбулася. Зазначена земельна ділянка не може бути приватизована на ім'я позивача за відсутності правових підстав, оскільки рішення щодо набуття права власності на земельну ділянку шляхом викупу, приватизації приймається обласною державною адміністрацією за відповідними заявами, поданими зацікавленими сторонами у порядку ст.118 Земельного кодексу України. Повернути безпідставно одержані грошові кошти відповідач відмовляється, у зв'язку із чим [PERSON] змушений звернутися до суду з зазначеним позовом. З розпорядження голови районної державної адміністрації , проекту землеустрою, витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ( а.с. 40,41) вбачається, що як на день одержання грошових коштів, так і на час розгляду справи земельна ділянка, розташована на [ADDRESS] не належить [PERSON] на праві власності та у нього відсутні будь-які підстави для розпорядження нею, оскільки вона знаходиться у власності держави в особі Херсонської обласної державної адміністрації. Доводи сторони відповідача про відсутність підстав для повернення коштів, суд до уваги не приймає, так як розписка про отримання грошових коштів не може розглядатися як укладання між сторонами будь-якого договору, оскільки з неї не вбачається досягнення сторонами будь-яких домовленостей. З розписки вбачається, що кошти передаються за приватизацію землі в [ADDRESS], а за договором про спільну діяльність від 17.03.2009 року, укладеного між сторонами, вбачається, що сторони домовилися шляхом об'єднання своїх зусиль та свого майна спільно діяти для будівництва та узаконення будинків відпочинку, розташованого на земельній ділянці 0,05 га за адресою: [ADDRESS] Допитані в судовому засіданні свідки не підтвердили доводи відповідача щодо правомірності розпорядження ним вказаною земельною ділянкою. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Частиною 2 ст. 1212 ЦК України передбачено, що положення глави 83 ЦК України стосовно набуття, збереження майна без достатньої правової підстави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Відповідно до положень ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Положеннями ст.257 Цивільного кодексу України передбачена загальна позовна давність тривалістю у три роки. Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» на пред'явлення позову про витребування належного громадянинові майна, інших вимог про захист приватної власності поширюється трирічний строк позовної давності. Строк оформлення на позивача права власності (приватизації) на земельну ділянку сторонами в розписці не позначено. Про відсутність у відповідача правових підстав щодо розпорядження даною ділянкою та безпідставність одержання грошових коштів, його відмову повернути кошти, позивачу стало відомо після подання відповідачем 19.08.2010 р. додатків до заперечень на пред'явлений Позивачем до нього позов що невиконання вимог Договору про спільну діяльність. Позивач звертався до Комсомольського районного суду м.Херсона з інших правових підстав за захистом порушеного права у травні 2010 року з позовом про стягнення коштів, де в задоволенні позову відмовлено за необґрунтованістю. Визначений законом трирічний строк позовної давності минув з зазначених вище обставин, весь час позивач в суді захищав свої порушені права. Враховуючи зазначене, суд у відповідності до ч.5 ст. 276 ЦПК України вважає необхідним поновити позивачу строк позовної давності, оскільки визнає поважними причини його пропущення. Згідно довідки (а.с.58) відповідно до офіційного курсу гривні щодо іноземних валют НБУ України 100 доларів США становлять 1176.5592 грн., тому 6000 доларів США станом на 30.05.2014 року становить - 70593,55 грн. Враховуючи, що позивач вимагає стягнення 70560 грн., суд вважає що вимоги його є обґрунтованими та підлягають задоволенню в цьому розмірі. З квитанцій (а.с.2,57,76) вбачається, що позивачем сплачено судовий збір на загальну суму 896 грн. Згідно договору про надання правової допомоги № 31 від 23.04.2013 р. із адвокатом [PERSON], квитанції від 24.04.2013 року, розрахунку погодинної вартості послуг позивачем за надання правової допомоги сплачено 6100 грн. Згідно вимог ст.ст. 84, 88 ЦПК України підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь понесених судових витрат у розмірі 6805,6 грн., які складаються з судового збору у розмірі - 705,6 грн. відповідно до задоволених вимог та витрати на правову допомогу у розмірі 6100 грн.

Outcome: approved