Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

06 березня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] сільської ради Кривоозерського району про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. За ініціативою суду до участі у розгляді справи залучено в якості третіх осіб на стороні відповідача [PERSON] районну державну адміністрацію, [PERSON], [PERSON], [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що він являється спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], померлої 10 липня 2007 року. В склад спадщини входить земельна ділянка, площею 2,66 га, кадастровий номер 4823984200:01:000:1163, розташована в межах території [PERSON] сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належна спадкодавцю [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК № 047959, виданого 24 вересня 2004 року [PERSON] районною державною адміністрацією Миколаївської області. Посилаючись, що в оформленні спадщини на земельну ділянку державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори відмовлено, оскільки в заповіті на його ім'я, [PERSON] заповіла право на земельну частку (пай), а також земельну ділянку, яка буде виділена в натурі, та нею за життя отримана земельна ділянка в натурі, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії МК № 047959, позивач просить про задоволення позовних вимог. Позивач, його представник підтримали позовні вимоги, уточнивши їх в частині площі земельної діянки. Відповідач [PERSON] сільська рада в надісланому на адресу суду листі визнала позов, просила розглянути справу без участі її представника. Від третіх осіб [PERSON] районної державної адміністрації, [PERSON] надійшли листи з проханням розглянути справу без їх участі їх, не заперечують проти задоволення позову. [PERSON] в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення позову. [PERSON] на повторний виклик в судове засідання не прибула, належним чином оповіщена про дату, місце та час розгляду справи. Вислухавши позивача, його представника, третю особу, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 липня 2007 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФП № 054283 (а.с. 4). Відповідно до заповіту, посвідченого 07 червня 2004 року секретарем виконкому [PERSON] сільської ради та зареєстрованого в реєстрі за № 134, [PERSON] належне їй право на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії МК № 0219430 виданого [PERSON] райдержадміністрацією 11.07.2000 року , а також земельну ділянку, яка буде виділена в натурі (на місцевості) на підставі вказаного сертифікату заповіла позивачу (а.с. 6). Згідно даних довідки відділу земельних ресурсів у Кривоозерському районі № 31 від 21.01.2008 року [PERSON] 24.09.2004 року видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії МК № 047959 на підставі сертифікату серії МК № 0219430 (а.с. 11). Позивач прийняв спадщину у встановлені законом терміни, що вбачається із спадкової справи № 377/2007 від 15.11.2007 року (а.с. 19-25). До складу спадщини входить земельна ділянка, площею 2.6644 га., кадастровий номер 4823984200:01:000:1163, розташована в межах території [PERSON] сільської ради, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належна спадкодавцеві на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК № 047959, виданого 24 вересня 2004 року [PERSON] районною державною адміністрацією Миколаївської області, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010401700470 (а.с. 7). Належність спадкодавцеві на праві власності вказаної земельної ділянки підтверджується також витягом із Державного земельного кадастру НВ-4803112702017 від 28.02.2017 року, відповідно до якого значиться земельна ділянка, уточненою площею 2.6644 га., кадастровий номер 4823984200:01:000:1163 (а.с.8-10). З огляду на викладені обставини, суд прийшов до висновку, що даючи розпорядження на випадок своєї смерті, [PERSON] знала, що стане власником земельної ділянки, це усвідомлювала і її волевиявленням було заповісти це спадкове майно саме позивачу. Вищезазначене свідчить, що набуття в порядку спадкування позивачем після смерті [PERSON] права власності на земельну ділянку, належну спадкодавцеві є правомірним, ніким не оспорюється, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельні ділянки переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням їх цільового призна 2 Згідно ст. 131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування. Отже, право власності на вищезазначене спакове майно, після смерті [PERSON] переходить до позивача, як спадкоємця за заповітом, який в передбаченому законом порядку прийняв спадщину. За приписами ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Системний аналіз нормативних положень закону та приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] сільська рада Кривоозерського району Миколаївської області не заперечує проти визнання за позивачем права власності на земельні ділянки в порядку спадкування, дане право ніким не оспорюється, інші спадкоємці з відповідними вимогами не звертались та відмовилися від спадщини на вказану земельну ділянку, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved