Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-13 00:00:00

05 квітні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» звернулося до суду з заявою про заміну стягувача. В обґрунтування заяви заявник послався на ту обставину, що в провадженні Новоазовського районного суду Донецької області знаходилась цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 014/07-157/144966 від 10.07.2007 року. 23 квітня 2013 року Новоазовським районним судом Донецької області винесено рішення по справі №2/325/379/13, яким позов ПАТ «[PERSON] Аваль» до [PERSON] про стягнення заборгованості було задоволено, стягнуто з [PERSON] суму боргу в розмірі 23320 (двадцять три тисячі триста двадцять) гривень та судовий збір у розмірі 116,60 гривень, на користь ПАТ «[PERSON] Аваль». 17.06.2016 року між Публічним акціонерним товариством «[PERSON] Аваль» (далі ПАТ «[PERSON] Аваль») та Публічним акціонерним товариством «Вектор Банк» (далі ПАТ «Вектор Банк») було укладено Договір про відступлення права вимоги № 114/21, відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитним договором № 014/07-157/144966 від 10.07.2007 року укладеним між ПАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] перейшло до ПАТ «Вектор Банк». 17.06.2016 року між ПАТ «Вектор Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» (далі ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ») укладено договір відступлення права вимоги №265/ФК 16, відповідно до якого право вимоги за Кредитним договором №014/07-157/144966 від 10.07.2007 року укладеного між ПАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] перейшли до ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ». В підтвердження правомірності переходу права вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» суду надана копія договору\~відступлення права вимоги № 265/ФК-16 від 17.06.2016 року. В заяві ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» просить замінити стягувача по справі № 2/238/379/13 від 23.04.2013 року, а саме- Публічне акціонерне товариство «[PERSON] Аваль» (первісний стягувач) на його правонаступника-Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ». В судове засідання сторони не зявилися,будучи належним чином сповіщені про день та час розгляду справи. Із матеріалів цивільної справи вбачається,що 23 квітня 2013 року Новоазовським районним судом Донецької області винесено рішення по справі №2/325/379/13, яким позов ПАТ «[PERSON] Аваль» в особі Донецького обласної дирекції до [PERSON] про стягнення заборгованості було задоволено, стягнуто з [PERSON] суму боргу в розмірі 23320 (двадцять три тисячі триста двадцять) гривень та судовий збір у розмірі 116,60 гривень, на користь ПАТ «[PERSON] Аваль»( а.с.4-5). 17.06.2016 року між Публічним акціонерним товариством «[PERSON] Аваль» (далі ПАТ «[PERSON] Аваль») та Публічним акціонерним товариством «Вектор Банк» (далі ПАТ «Вектор Банк») було укладено Договір про відступлення права вимоги № 114/21, відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитним договором № 014/07-157/144966 від 10.07.2007 року укладеним між ПАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] перейшло до ПАТ «Вектор Банк»( а.с.6-8). 17.06.2016 року між ПАТ «Вектор Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» (далі ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ») укладено договір відступлення права вимоги №265/ФК 16, відповідно до якого право вимоги за Кредитним договором №014/07-157/144966 від 10.07.2007 року укладеного між ПАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] перейшли до ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ»( а.с.9-11). У відповідності до ч.2\~ст. 378 ЦПК України\~неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Згідно ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Частиною першої ст. 1077 ЦК України \~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Статтею 512 ЦК України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобовязанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом. Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобовязаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь якій стадії процесу. За змістом ст. 512 ЦК України, ст.378 ЦПК України та ст.8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобовязанні він замінюється правонаступником. Виходячи з цих норм, зокрема, п.п. 1,2 ч. 1 ст.512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Така зміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги. Відповідно до п.1 ст.124 Конституції України, сторонами у зобовязанні є боржник і кредитор. Частиною 5 ст. 124 Конституції України, визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 року №14 зазначено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод, та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. Після набрання законної сили відповідним судовим рішенням, воно підлягає обовязковому виконанню. Сторонами справи, які, виходячи із суті такого рішення, набувають процесуального статусу стягувача та боржника, а у разі відсутності добровільного виконання судового рішення боржником вчиняються дії щодо його примусового виконання у спосіб та в порядку, що визначені, зокрема Законом України «Про виконавче провадження», зокрема ініціювання відкриття виконавчого провадження, тощо. ЗУ «Про виконавче провадження» зазначає умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ч.1 ст.4 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст.368 ЦПК України, питання, повязані із зверненням судового рішення до виконання, вирішує місцевий суд, який розглянув справу. Отже, судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» правомірно набуло таке право вимоги, тому на підставі наявності договорів відступлення права вимоги, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved