Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

06.11.2019 року [PERSON] звернулася до суду, свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] , а [INFO] померла її мати [PERSON] Після їх смерті залишилось майно - квартира за адресою: [ADDRESS] , яка належала їм згідно свідоцтва про право власності на житло. [PERSON] за життя склала заповіт, яким все своє майно мати заповідала доньці [PERSON] (заявниці) та онуку [PERSON] . Однак у видачі свідоцтва на право на спадщину заявниці було відмовлено, оскільки в заповіті її прізвище зазначено [PERSON] , а в паспорті [PERSON] Крім того, у свідоцтві про право власності на житло прізвище власника зазначено [PERSON] , у витязі з Державного реєстру актів цивільного стану прізвище подружжя зазначено [PERSON] та [PERSON] , а в інших документах (заповіті, свідоцтві про смерть, довідці про реєстрацію місця проживання) - [PERSON] . В зв`язку з різницею у написанні у прізвищі однієї літери, заявник позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину. Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заяву підтримує в повному обсязі, просить встановити факт належності заповіту. Представники заінтересованої особи в судове засідання не з`явилися, надали до суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність, не заперечують проти задоволення заяви [PERSON] . За таких обставин, суд проводить слухання справи у відсутність сторін та без фіксування судового процесу технічними засобами, що не суперечить вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Із копії паспорта заявниці вбачається, що прізвище заявниці [PERSON] зазначено українською мовою через літеру «и» (а.с.11-12). Із копії паспорта [PERSON] вбачається, що його прізвище зазначено українською мовою через літеру «і» (а.с.11-12). З свідоцтва про народження заявниці вбачається, що прізвище заявниці та її батьків російською мовою вказано [PERSON], без перекладу на українську мову (а.с.14). З свідоцтва про народження сина заявниці вбачається, що прізвище сина та заявниці російською мовою вказано [PERSON] , без перекладу на українську мову (а.с.15). З заповіту вбачається, що заповіт складено [PERSON] на ім`я [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). З свідоцтва про право власності на житло вбачається, що квартира за адресою: [ADDRESS] на праві спільної сумісно власності належить [PERSON] та [PERSON] (а.с.20). Судом встановлено, що постановою від 01.10.2018 року було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , в зв`язку з тим, що маються розбіжності у написанні прізвища спадкодавця та спадкоємця [PERSON] та [PERSON] у заповіті, паспорті, свідоцтві про народження, свідоцтві про смерть, свідоцтві про право власності на житло, витязі з Державного реєстру актів цивільного стану, довідці про реєстрацію місця проживання. Проаналізувавши надані заявницею документи, суд приходить до висновку, що розбіжності в написанні прізвищ спадкодавця та спадкоємця виникли в зв`язку з різними варіантами перекладу прізвища [PERSON] з російської мови на українську: [PERSON] та [PERSON]. Так ч. 1 ст. 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення таких фактів, зокрема, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне встановити факт, що заповіт від імені [PERSON] , посвідчений 11.04.2002 року на ім`я [PERSON] та [PERSON] - належить [PERSON] та [PERSON] . Крім того, суд вважає за необхідне встановити факт того, що свідоцтво про право спільної сумісної власності на житло від 21.07.1994 року на квартиру за адресою: [ADDRESS] , видане [PERSON] та [PERSON] - належало [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] , який помер [INFO] .

Outcome: approved