Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

05.05.2017 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що знаходиться у шлюбі, який був зареєстрований 09 липня 2010 року Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, про що в Книзі реєстрації шлюбів було зроблено відповідний актовий запис за № 539. Від шлюбу подружжя неповнолітніх дітей не мають. У своїй позовній заяві позивач вказує, що між ним та відповідачем постійно виникали непорозуміння та сварки з різних причин, шлюбні відносини між ним та відповідачем фактично припинились, після чого сторони, починаючи з грудня 2016 року, проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть. Спору, відносно належності спільного майна між позивачем та відповідачем не виникло. В судове засідання сторони не зявились. Позивач, згідно позовної заяви, просив про розгляд справи за його відсутності, наполягаючи на розірванні шлюбу, впевнений, що сім'я розпалась остаточно і відновлена бути не може. Відповідач, повідомлена судом про дату та час розгляду справи, також в судове засідання не зявилась. Про обізнаність щодо місця й часу розгляду справи свідчить подана нею заява, у якій [PERSON] з позовними вимогами погодилася у повному обсязі та просила суд розглядати справу за її відсутності. При даних обставинах, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявними документами. Розглянувши матеріали справи, судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про одруження, яке було видане 09 липня 2010 року Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 539, серії 1-НО № 207195, сторони у справі знаходяться у зареєстрованому шлюбі. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Починаючи з грудня 2016 року шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, сторони мешкають окремо. Спільних дітей подружжя не має. Доказів на підтвердження іншого учасниками процесу не надано. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно і поновлена бути не може. Таким чином, встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що має вагоме значення для вирішення спору в даній справі. Статтею 113 СК України, передбачено право особи, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач про зміну прізвища не заявила. Також згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Однак позивач у своїй позовній заяві не ставить питання про стягнення з відповідача на його\~ користь сплачених судових витрат, а тому суд це питання не розглядає. На підставі наведеного,

Outcome: approved