Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-24 00:00:00

06.06.2019 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , що діє в інтересах малолітнього [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що діє в інтересах малолітнього [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю шляхом визнання осіб таким, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] . Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 24.12.2014 р. уклала з [PERSON] договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бакай А.І., зареєстрованого в реєстрі за № 769, за яким вона передала безоплатно у власність, а [PERSON] прийняла у власність квартиру [ADDRESS] . Рішенням Апеляційного суду м.Києва від 21.11.2017 року договір дарування № 769 від 24.12.2014 р. визнано недійсним та повернуто [PERSON] у власність вказану квартиру. 09.01.2018 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О.С. зареєстровано право власності за [PERSON] . При цьому, на даний час у вказаній квартирі значиться зареєстрованими відповідачі, які в ній фактично не проживають, з реєстрації в добровільному порядку не знімаються, витрати по квартирній платі та платі за комунальні послуги не несуть, у зв`язку з чи позивачка звернулась до суду з даним позовом. Ухвалою від 16.07.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 05.12.2019 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явились, однак через канцелярію суду представник подав письмову заяву, зі змісту якої вбачається, що останній позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі, а також розглянути справу за його відсутності. Відповідачі в судове засідання не з`явились, свого представника до суду не направили, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомили та відзиву не подали. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомив. Враховуючи, що належним чином повідомлені відповідачі в судове засідання не з`явились, відзиву не подали, а тому відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, врахувавши показання свідків, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 24.12.2014 р. між [PERSON] та [PERSON] укладено Договір дарування квартири, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бакай А.І. та зареєстровано в реєстрі за №769. Рішенням Апеляційного суду м.Києва від 21.11.2017 року договір дарування № 769 від 24.12.2014 р. визнано недійсним та повернуто [PERSON] у власність квартиру [ADDRESS] . Вказані обставини не потребує доказуванню у відповідності до ч.6 ст. 82 ЦПК України. 09.01.2018 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О.С. зареєстровано право власності за [PERSON] . З довідок про реєстрацію місця проживання особи виданих 10.07.2019 р. за відомостями Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Шевченківської РДА, вбачається, що в квартирі [ADDRESS] значиться зареєстрованими такі особи: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Разом з тим, судом встановлено, що відповідачі зареєстровані, але без поважних причин з дати їх реєстрації фактично не проживають у даній квартирі, що підтверджується актом від 08.05.2019 р. складений комісією ВОП «Золотоустівська» в складі заступника начальника Чигер Л.А. , майстра технічної дільниці № 1 Греценка С.І. , бригадира Гафенко Н.Г. , за підписами сусідів, які проживають поряд з квартирою позивачки. За таких обставин, наведені докази у справі вказують про не проживання відповідачів у вказаній квартирі позивачки та не перебування їх у родинних відносинах із позивачкою, більше того реєстрація вказаних осіб відбулась без її дозволу шляхом введення її в оману громадянкою [PERSON] . Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч.1 ст. 319 ЦК України), усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав (ч.3 ст. 319 ЦК України). Частиною 1 статті 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і немає права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. При цьому, як роз`яснено в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних у кримінальних справі від 07.02.2014 р. № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» вказано, що оскільки право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом (стаття 41 Конституції України, статті 316 - 319 ЦК), то власник на підставі статті 391 ЦК не може бути визнаний таким, що втратив право користування своїм майном, зокрема жилим приміщенням або виселений із нього, оскільки це не відповідає характеру спірних правовідносин, й такі вимоги регулюються, зокрема, статтями 71, 72, 109, 110, 116 Житлового кодексу Української РСР (далі - ЖК УРСР). У зв`язку із цим під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації. За таких обставин, оскільки судом встановлено, що на даний час позивачка є власником квартири [ADDRESS] , дозвіл на проживання зареєстрованих в цій квартирі відповідачів вона не надавала в той же час, відповідачі не є членами її сім`ї, суд приходить до висновку, що останні втратили право користування вказаним житловим приміщенням, а тому вважає за необхідне визнати [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що діє в інтересах малолітнього [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] .

Outcome: approved