Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

06.01.2016 року позивач - [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача - [PERSON] за участю третьої особи - [PERSON], в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти у твердій грошові сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до 30.06.2019 року. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач є її батьком, третя особа є її матір'ю, які перебували у шлюбі, після розірвання шлюбу позивач залишилась проживати із матір'ю, позивач навчається за контрактом в Житомирському державному університеті імені Івана Франка денної форми навчання і у зв'язку з цим потребує постійної матеріальної допомоги. Відповідач будь-якої матеріальної допомоги позивачу не надає, хоча має таку можливість, оскільки має постійне місце роботи та стабільну заробітну плату. Позивач в судове засідання не з'явились, до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій одночасно зазначила про те, що позов підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду подав заяву, згідно якої позов не визнає, просить розглядати справу за його відсутності. Третя особа в судове засідання не з'явилась, до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій одночасно зазначила про те, що позов підтримує повністю. На підставі статей 158, 169 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідач та третя особа перебували у шлюбі, який було розірвано 11.02.2005 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 23.03.2005 року, про що зроблено відповідний актовий запис №18 (а.с. 2). Від шлюбу відповідач та третя особа мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23.12.1997 року (а.с. 2). Згідно з довідками №№ 160,353 від 26.11.2015 року, №10583/316 [PERSON] дійсно є студенткою першого курсу денної форми навчання соціально-психологічного факультету, період навчання з 01.09.2015 року по 30.06.2019 року, в 2015 році позивач сплатила за навчання 10550,00 грн. (а.с. 6-8). Як вбачається з довідки виданої від 12.02.2016 року за підписом лікаря - дерматолога Чуднівської ЦРЛ Житомирської області [PERSON], відповідач на даний час перебуває на стаціонарному лікуванні в Житомирському обласному шкірно-венерологічному диспансері. Відповідно до довідки №347 від 08.02.2016 року виданої виконавчим комітетом Карповецької сільської ради Чуднівського району Житомирської області, склад сім`ї відповідача - дружина [PERSON], 1984 року народження, дочка [PERSON], 2005 року народження, дочка [PERSON], 2009 року народження. Судом встановлено, що відповідач з 30.11.2015 року по даний час перебуває на обліку в Чуднівському РЦЗ Житомирської області як безробітний, що підтверджується довідкою №363 від 12.02.2016 року виданою за підписом директора Чуднівського РЦЗ Житомирської області Годованюка Й.Г. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно із ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до вимог ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, враховуючи те, що відповідач перебуває на стаціонарному лікуванні, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працює (безробітний), позивачем не доведено наявність обов'язкової умови надання утримання повнолітній дочці, яка продовжує навчання, - можливості відповідача надавати матеріальну допомогу, як того вимагає ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України суд не вирішує питання про розподіл судових витрат, оскільки судом приймається рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed