overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

05.11.2014 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свій позов тим, що з 19 грудня 1997 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який мешкає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, тому позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі ? частини з усіх видів доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця і до повноліття доньки з дня подачі позову до суду. Позивач у судове засідання не прибула, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні уточнених позовних вимог наполягає. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомив, за таких обставин суд не має відомостей про причини його неявки, тому вважає потрібним відповідно до ст.224 ЦПК України, отримавши згоду позивача, вирішувати справу шляхом ухвалення заочного рішення на підставі наявних у ній даних чи доказів. Враховуючи, що сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, визнає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про шлюб (а.с.4). Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження, батьком дитини є відповідач по справі (а.с.2), який мешкає разом з позивачем, що підтверджується довідкою КП «Жилсервіс» № 9750 від 04.11.2014 (а.с. 3). Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, добровільно виплачувати аліменти на дитину не бажає. Розмір аліментів, які вимагає позивач відповідає вимогам закону, тому позовні вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з дати подання позову до суду, тобто з 05.11.2014 року. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини, зазначені в позові, оскільки вони будуть достатніми для утримання дитини. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

05.11.2014 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до Золотарівської сільської ради Кобеляцького району про визнання права власності на житловий будинок . У позовній заяві вказують, що 17.01.1999 року, на підставі рішення правління ПКСП «Світанок» вони спільно за кошти подружжя викупили у власність будинок по [ADDRESS]. Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру та накладної від 24.10.2000 року позивачами було внесено в касу господарства балансову вартість житлового будинку - 4281,79 грн. Оскільки, ПКСП «Світанок» визнаний банкрутом, а в порядку ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі припинення юридичної особи, а оформити нотаріально угоду купілі-продажу неможливо, так як відсутня сторона договору, то позивачі прохають суд визнати за ними по 1/2 частці за кожним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS]. В судове засідання сторони не з'явилися. Позивачі [PERSON] та [PERSON] надали суду письмову заяву, у якій підтримали свої позовні вимоги та просять суд розглянути справу у їх відсутність. Представник відповідача, Золотарівської сільської ради Кобеляцького району, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак сільський голова подав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що згідно довідки з ЄДРЮОтФОП, державна реєстрація Пайового колективного сільськогосподарського підприємства «Світанок» 19.05.2007 року припинена у зв'язку з визнанням його банкрутом (а.с.7-9). Рішенням Золотарівської сільської ради від 27.02.2006 року [PERSON] надано дозвіл на реєстрацію своєї сім'ї в житловому будинку [ADDRESS] ( а.с.6). Відповідно до довідки, виданої виконкомом Золотарівської сільської ради, вказаний будинок придбаний [PERSON] та [PERSON] згідно рішення колгоспних зборів від 17.01.1999 року та внесено ними суму - 4281,79 грн. в касу колгоспу як оплату за даний житловий будинок ( а.с.10,16,17,19 ). За довідкою ПКСП «Світанок» № 277 від 24.11.2000 року будинок [PERSON] знято з балансу колгоспу ( а.с.22). Оскільки, [PERSON] та [PERSON] не можуть оформити право власності на придбаний ними у ПКСП «Світанок» житловий будинок через оголошення вищевказаної юридичної особи банкрутом, то слід визнати за ними право власності по 1/2 частці за кожним на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

05.11.2014 року позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі вказали, що їм на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Відділом приватизації житла м. Полтави03 лютого 1995 року належить на праві спільної приватної власностідвохкімнатна квартира [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстрованийвідповідач, який тривалий час не проживає у ній та не вчиняють жодних дій щодо її утримання. Прохали визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала. Від позивачки [PERSON] надійшла заява до суду про розгляд справи без її участі,позовні вимоги підтримувала та прохала суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не прибув. Про день, час та місце розгляду справи був повідомленим належним чином - рекомендованою кореспонденцією. Про причини своєї неявки суд не повідомляв та жодних заяв на адресу суду не надсилав. Відповідно до ст. ст. 169 та 224 ЦПК України, суд розглядає справу по суті у відсутність відповідача на підставі наявних по справі доказів та ухвалює заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення позивачки, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Відділом приватизації житла м. Полтави 03 лютого 1995 року, на підставі розпорядження №172 від 03 лютого 1995 року, належить на праві спільної приватної власності двохкімнатна квартира [ADDRESS]. У належній їм на праві власності квартирі зареєстрований [PERSON], який не проживає в квартирі з лютого 2012 року та не вчиняє жодних дій щодо її утримання. Вказана обставина підтверджується заявою, адресованою начальнику КП ЖЕО №2 Полтавської міської ради проте, що [PERSON] не проживає у [ADDRESS], а також те, що вказаний громадян зареєстрований в даній квартирі, але його особистих речей у квартирі немає. В судовому засіданні свідки [PERSON], яка проживає [ADDRESS], [PERSON], яка проживає [ADDRESS], [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS] підтвердили факт того, що [PERSON], був чоловіком [PERSON] та не проживав у квартирі за адресою [ADDRESS], з 2012 року виїхав за межі України. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України,член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Аналізуючи встановлені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

05.11.2014 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем по справі - [PERSON] Свої вимоги мотивує тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі з 01.10.2011 року. Від даного шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вказує, що співжиття з відповідачем не склалось, оскільки він зловживає спиртними напоями, проявляє супружну невірність, матеріально сім'ю не забезпечує. Вони не підтримують подружні стосунки, проживають окремо два роки та спільне господарство не ведуть. При таких обставинах [PERSON] вважає, що її шлюб з [PERSON] носить формальний характер і підлягає розірванню. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, але надала до суду заяву, якою на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення і просить справу розглянути у її відсутність. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з'явився без поважних причин, а тому суд, приймаючи до уваги заяву позивачки, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4), сторони уклали шлюб 01.10.2011 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області, актовий запис № 45. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.5). Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. З огляду на вищевикладене суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка та жінки й збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили та спільного господарства не ведуть, а також той факт що чоловік і жінка або обоє, мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу й це право підлягає судовому захисту. Неявку відповідача в судове засідання суд розцінює як небажання зберегти сім'ю. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

05.11.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що вони з відповідачем одружилися 09 грудня 2006 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Сторони припинили спільне життя в 2013 році, причиною розпаду родини з'явилися різні погляди на життєві проблеми, втрата розуміння та поваги один до одного. Майнових суперечок немає. Позивачка вважає, що шлюб розпався остаточно й родину зберегти неможливо. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечує проти їх задоволення. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 09 грудня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис за № 1182, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.7). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с.8). Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки, та збереження родини стали неможливими. Суд вважає, що доводи позивачки про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

05.11.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення коштів (аліментів) на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказувала, що з відповідачем по справі вона проживала як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. [INFO] у них народився син - [PERSON]. Відповідач з сім'єю не проживає та в добровільно матеріальну допомогу на дитину не надає, тому, позивачка в судовому порядку просила стягнути з відповідача на її користь кошти (аліменти) на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON] Дослідивши та оцінивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та на підставі доказів, відповідно до вимог, передбачених ст. 11 ЦПК України, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Зокрема, судом встановлено, що [INFO] в Вознесенську Миколаївської області народився [PERSON], батьками якого є сторони. Згідно довідки квартального комітету № 41 неповнолітня дитина проживає разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. І цей обов'язок є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Виходячи з вищевказаних положень та ст. 181 СК України, у разі ухилення батьків від надання матеріальної допомоги на утримання дітей у добровільному порядку, стягнення зазначених коштів присуджується за рішенням суду в частці від доходу її матері (батька) і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, суд, враховує обставини даної справи та вимоги, викладені у ст. 182 СК України, відповідно до наданих доказів, тому, частка від доходу, яка підлягає стягненню з відповідача як аліменти, становить - 1/4 з дня подачі до суду позовної заяви, тобто, з 05.11.2014 року, що відповідає вимогам ч.1 ст. 191 СК України. В силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню в справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

05.11.2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача в якому просить розірвати шлюб та стягнути аліменти на неповнолітню дитину. Позивачка до судового засідання не з*явилась, але подала заяву в якій просила справу розглянути без її участі та позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з*явився, але подав заяву в якій просив справу розглянути без його участі та позовні вимоги позивача визнав у повному обсязі. Судом встановлено, що між сторонами 21.08.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Барвінківського районого Управління юстиції Харківської області по актовому запису № 41. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON],[INFO]. Відповідач по справі є батьком своєї неповнолітньої дитини - [PERSON],[INFO], яка знаходиться на утриманні матері - позивача [PERSON] (а.с. 6,7), відповідач допомоги на утримання своєї неповнолітньої дитини не надає. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. З урахуванням досліджених в судовому засіданні доказів, суд вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на користь позивача у розмірі 50,00 грн щомісяця на утримання своєї неповнолітньої дитини . Подружжя тривалий час як сім*я стосунків не підтримують, мешкають окремо, спору між ними щодо спільного майна не має, примирення між ними не відбулося, що має суттєве значення і збереження шлюбу протиріче інтересам позивача. Таким чином є всі підстави для задоволення позову у повному обсязі. Крім того згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у сумі 243,60 ( двісті сорок три) гривні 60 копійок, а також на підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за 1 місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

05.11.2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача в якому просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини-[PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки його заробітку ( доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка у судовому засіданні наполягала на своїх позовних вимогах з підстав зазначених в позові та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивачки визнав у повному обсязі. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки він визнаний відповідачем, це визнання ним позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб тому що: Відповідач по справі є батьком своєї неповнолітньої дитини-[PERSON], [INFO] (а.с.9), яка знаходиться на утриманні матері - позивача [PERSON].(а.с.4,5), допомоги на утримання своєї неповнолітньої дитини не надає. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. З огляду на досліджені в судовому засіданні докази щодо матеріального стану сторін та стану їх здоров*я ( а.с.14,15) суд вважає ,що відповідач має змогу сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином є всі підстави для задоволення позову у повному обсязі. Крім того згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у сумі 243,60 грн., а також на підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за 1 місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

05.11.2014 року позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що [PERSON] 02 січня 2000 року уклала шлюб з відповідачем, шлюб було укладено Сокологірненською сільською радою Генічеського району Херсонської області, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] виданим Сокологірненською сільською радою Генічеського району Херсонської області 02 січня 2000 року, актовий запис №1. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей немає. Подружнє життя в позивачки з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та відсутність взаєморозуміння, між ними виникали сварки. Шлюбні відносини між сторонами припинені. До теперішнього часу сторони не помирилися, тому позивачка вважає, що збереження нашої сім'ї неможливе. Суперечек з приводу розподілу спільного майна між позивачкою та відповідачем на теперішній час немає. В судове засідання позивачка надала заяву, у якій підтримала позовні вимоги щодо розірвання шлюбу та просила розглянути справу без її участі. В судове засідання відповідач надав заяву, у якій визнав позовні вимоги щодо розірвання шлюбу та просив розглянути справу без його участі. У відповідності до ст. 197 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Під час судового засідання були вивчені наступні докази по справі : - паспорт позивачки, довідка про код ( а.с.3-05) - свідоцтво про одруження ( а.с.6) У відповідності до ст.104 ч.2 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ст.105 ч.3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за рішенням суду. У відповідності до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення… Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги законні та такі, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

05.11.2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням у будинку [ADDRESS] з тих підстав, що відповідач зареєстрований у вищевказаному будинку, однак у вищевказаному будинку не проживає та ніколи не проживав, комунальні платежі не сплачує, речей відповідача у квартирі немає. Теперішнє місце проживання відповідача їй не відомо. Позивачка до суду не з'явилася, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання також не з'явився, до суду направив письмову заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутністю, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних обставин. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 02.10.2002 року позивачці [PERSON] належить будинок [ADDRESS] /а.с. 6/ Згідно акту, складеного КСН «Новоселівка» від 30.10.2014 року [PERSON] зареєстрований у [ADDRESS], але фактично за вищевказаною адресою не проживає. Я вбачається зі свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], шлюб між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] було розірвано29.07.2005 року /а.с. 17/. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.ст. 71, 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача за ним зберігається право користування житловим приміщенням протягом 6 місяців. Таким чином, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, а також з метою захисту права власності позивачки, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням у будинку [ADDRESS], оскільки понад шість місяців там не проживає, без поважних причин, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved