Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-03 00:00:00

05 серпня 2016 року позивачі звернулися до Краснокутського районного суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивачі вказали, що [INFO] помер батько позивачів [PERSON], який проживав в смт. Краснокутськ, Краснокутського району Харківської області. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з права власності на земельну ділянку, що розташована га території Краснокутської селищної ради Краснокутського району Харківської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю [NUMBER]. Позивачам - [PERSON], [PERSON] та їхній матері [PERSON] було видано нотаріальне свідоцтво, згідно якого вони в рівних частинах успадкували земельну ділянку площею 4,94 га., що знаходиться на території Краснокутської селищної ради Харківської області за законом, після смерті [PERSON]. [INFO] померла матір позивачів [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, до якої зокрема увійшло право власності на частину земельної ділянки успадкованої після смерті чоловіка. Через відсутність у свідоцтві про право на спадщину за законом чітко визначених часток, кожного із співвласників на земельну ділянку позивачі не мають можливості отримати спадщину, яка залишилася після смерті матері [PERSON]. Викладені обставини змусили позивачів звернутися до суду з позовом про визнання права власності на ? частину вищезазначеної земельної ділянки площею 4,94 га., що знаходиться на території земель, що підлягають поділу, колишнього КСП «Маяк» на території Краснокутської селищної ради Краснокутського району в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] У відкрите судове засідання позивачі не прибули, однак представник позивачів надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та прохала задовольнити. Представник відповідача Краснокутської селищної ради Краснокутського району Харківської області в судове засідання не прибув, однак надав заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] помер батько позивчів - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], відділом реєстрації актів громадянського стану Краснокутського районного управління юстиції в Харківській області. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з права власності на земельну ділянку, що розташована на території Краснокутської селищної ради, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю [NUMBER]. Як вбачається із відповіді Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області № 1235/01-16 від 31.08.2016 року нотаріальною конторою було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 4,94 га, що знаходиться на території Краснокутської селищної ради Краснокутського району Харківської області в рівних частинах кожному на ім'я дружини спадкодавця - [PERSON], синові спадкодавця - [PERSON], доньці спадкодавця - [PERSON]. Як вбачається із матеріалів справи, дружина спадкодавця [PERSON] померла [INFO], що підтверджується матеріалами справи. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із 1/3 частини земельної ділянки площею 4,94 га, що знаходиться на території Краснокутської селищної ради Краснокутського району Харківської області. Позивачі являються спадкоємцями за законом першої черги, так як являються дітьми померлої. Інші спадкоємці, які мають обовязкову частку в спадковому майні відсутні. Факт того, що позивачі є дітьми [PERSON] підтверджується наступними доказами. Свідоцтвом про народження [PERSON], [NUMBER] від 27 июня 1979 года видане Отделом ЗАГС Краснокутського района Харьковской области, де в графі мати зазначено - «[PERSON]» ( мовою оригіналу). Свідоцтвом про народження [PERSON], [NUMBER] від 26 октября 1984 года, видане Краснокутским районным Отделом Харьковской области, де в графі мати зазначено - «[PERSON]» ( мовою оригіналу). У відповідності до вимог ст.ст.1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1266 ЦК України. Відповідно до ст.328 ЦК Україниправо власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ч.1ст.15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно ч.1ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановленихстаттею 61 цього Кодексу. Відповідно ч.1,2 ст.78 ЗК України, право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Згідно із ч.1 ст 79 Земельного Кодексу України Земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Відповідно до п. «а» ст. 80 Земельного Кодексу України Суб'єктами права власності на землю є громадяни та юридичні особи на землі приватної власності. Згідно із ч.1 п. «г» ст. 81 Земельного Кодексу України Громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю . При таких обставинах суд вважає, що позивачі - [PERSON] та [PERSON], як спадкоємці після смерті спадкодавця [PERSON], мають право на земельну ділянку в порядку спадкування за законом відповідно до чинного законодавства, оскільки вони надали суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, позивачі пропустили строк для звернення з позовною заявою до суду і просять його поновити. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що відповідно до ст.73 ЦПК України пропущений строк необхідно поновити через відсутність у правовстановлюючому документі чітко визначених часток кожного із співвласників на земельну ділянку. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved