overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

07.04.2017 [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], що продовжує навчання. Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.04.2017 [PERSON] залучено в якості третьої особи. В обґрунтування позову позивач [PERSON] вказує, що відповідач [PERSON] є батьком її сина [PERSON], [INFO]. В даний час син повнолітній, але продовжує навчання в Державному закладі «Південноукраїнський національний педагогічний університет імені [PERSON]» в м. Одеса, строк навчання з 01.09.2016 по 30.06.2020. Добровільно матеріальної допомоги на утримання сина відповідач [PERSON] не надає, хоча працює та має стабільний дохід, тому позивач була змушена звернутися до суду, щодо стягнення аліментів з відповідача. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надавши суду письмову заяву в якій просить суд розглядати справу за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надавши письмову заяву в якій просить суд розглядати справу за його відсутності, позов не визнає в повному обсязі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, надавши письмову заяву в якій заперечує проти отримання позивачем [PERSON] аліментів на його утримання, оскільки на це в неї відсутні правові підстави, через те, що він проживає та навчається в м. Одеса. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволені позовних вимог слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком сина позивача [PERSON], [INFO] (а.с.6). Син вже повнолітній, однак продовжує навчання в Державному закладі «Південноукраїнський національний педагогічний університет імені [PERSON]» в м. Одеса де на теперішній час і проживає в гуртожитку (а.с.5). В своїй заяві від 03.05.2017, [PERSON] заперечує проти отримання його матірю [PERSON] аліментів на своє утримання, через те, що він проживає та навчається в м. Одеса (а.с.21). Крім того, згідно наданої відповідачем [PERSON] довідки з місця роботи, з нього в добровільному порядку стягуються аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] (а.с.32). Згідно ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Таким чином, на підставі викладеного, суд приходить до висновку про відсутність спору між сторонами по справі та, як наслідок відсутність, правових підстав для стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], що продовжує навчання, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити. На підставі ст.199 Сімейного Кодексу України, та ст.ст.61, 88, 130 ч.4, 174, 212-215 ЦПК України, суд,-

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

07.04.2017 [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до ГБК «Север-3» про визнання права власності на гараж №7 в блоці №1 в Гаражно-будівельного кооперативу «Север-3» по вул.. Володимира Терещенка в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. В обґрунтування позовної заяви позивач [PERSON] вказує, що згідно рішення виконкому Тернівської районної у місті ради №462(2) від 23.10.1985 за ГБК «Север-3» закріплена земельна ділянка площею 1,8 га. по вул. Володимира Терещенка (колишня назва вул. Федоренка) в м. Кривому Рогу Дніпропетровської області. Позивач є членом ГБК «Север-3» та тривалий час користується гаражем №7 в блоці №1 в ГБК «Север-3» по вул. Володимира Терещенка в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, а тому вважає себе власником цього майна, однак оформити власність не має змоги за відсутністю вказаної адміністративної послуги в органі місцевої влади. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву в якій позов підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутності. Представник відповідача ГБК «Север-3» в судове засідання не зявився, надавши письмову заяву в якій позов визнає в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутності. Оскільки представник відповідача позов визнав, тому відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказуванню відповідно до ст.61 ЦПК України, позов є законним та для його задоволення маються всі законні підстави. Відповідно до ст.15 Закону України «Про власність», член гаражного кооперативу який повністю сплатив пайовий внесок набуває право власності на вказане майно. Правовідносини між сторонами регулюються ст.ст.319,\~331 ЦК України\~згідно норм яких власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. \~\~\~\~\~\~ Згідно п.6 Постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014, у разі повного внесення пайових внесків за гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, в осіб, які мають право на частку в пайових внесках, виникає право спільної часткової власності гараж. Належність позивачу гаража, членство в кооперативі, сплата пайового внеску, підтверджується наданими позивачем доказами, тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.319,\~331 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

07.04.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просила розірвати шлюб з відповідачем, тому що постійні сварки привели до розпаду сімї, та стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей, які мешкають з нею. Уточнивши в судовому засіданні позовні вимоги, просила стягувати з відповідача аліменти у розмірі 33 % на двох малолітніх дітей, [PERSON] Михаіла, [INFO], [PERSON], [INFO], починаючи з 01 червня 2017 року до досягнення дітьми повноліття. Наполягає на розірванні шлюбу, не бажає підтримувати з позивачем подружні відносини. Підтвердила, що відповідач надавав матеріальну допомогу дітям у травні 2017 року. Вона не буде перешкоджати батькові приймати участь у вихованні дітей. Спору про майно, житло між нею і відповідачем не має. Витрати, повязані з розірванням шлюбу, бере на себе, не має намірів змінювати прізвище після розірвання шлюбу. Відповідач [PERSON] уточненні позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів визнав, пояснив, що дружина не бажає поновити з ним подружні відносини, щоб допомагати позивачці матеріально, вимушений їхати на заробітки. Не ухиляється від виконання обовязків по вихованню дітей, згоден сплачувати аліменти у розмірі 33 % відсотки на обох дітей до досягнення повноліття. Намагався зберегти сімю, але позивачка цього не бажає. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази у справі, прийшов до висновку, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 13 червня 2009 року. Шлюб зареєстрований у Заводському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 177. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей, сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач свого батьківства не заперечує, підтвердив, що матеріально допомагав і буде допомагати позивачці утримувати дітей і приймати участь у їх вихованні. Подружні відносини припинили у лютому 2017 року. Суд надавав їм строк для примирення і збереження сімї, але дружина не бажає з ним підтримувати стосунки, наполягає на розірванні шлюбу. Він просить суд задовольнити вимоги позивачки про розірвання шлюбу. Згоден сплачувати аліменти у розмірі 33 % відсотки щомісяця на утримання обох дітей до досягнення повноліття, тому суд вважає за необхідне стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей у зазначеному вище розмірі, починаючи з 01 червня 2017 року до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів допустити до негайного виконання в межах платежу за один місяць. Задовольнивши вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання дітей, суд згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача у прибуток держави судовий збір 640 грн. Витрати, повязані з розглядом справи про розірвання шлюбу, судовий збір 640 грн. позивачка просить покласти на неї та не змінювати прізвище після розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

07.04.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 15 серпня 2015 року відділом ДРАЦС по місту Ізюму реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 216. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося. Основна причина розпаду сім»ї це різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння і довіри. Шлюбні відносини між ними припинені з кінця 2016 року, спільне господарство не ведеться . Втрачені всі духовні та фізичні зв»язки між ними. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Спору про поділу майна, що є їх спільною власністю немає. Просила шлюб розірвати та стягнути з відповідача судові витрати. В судове засідання позивачка не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У відповідності з частиною 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що 15 серпня 2015 року відділом ДРАЦС по місту Ізюму реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, зареєстровано шлюб між сторонами у справі, актовий запис № 216.(а.с.12) У відповідності до статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги припинення сімейних стосунків та інші обставини життя подружжя. Суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Позивач в позовній заяві вказує, що сумісне подружнє життя не склалось через різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння і довіри. Шлюбні стосунки припинені з кінця 2016 року. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачка побажала відновити дошлюбне прізвище [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Однією з умов здійснення такої компенсації є документальне підтвердження того, що сторона, на користь якої ухвалено рішення, дійсно понесла ці судові витрати. Судовий збір в сумі 640,00 грн. підлягає стягненню з відповідача згідно квитанції № 0.0.740418883.1 від 07.04.2017 року на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

07.04.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши в позовній заяві, що 22.09.2007 року в Озерянській сільській раді Кобеляцького району Полтавської області, зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне проживання сторони припинили у вересні 2016 року по причині різних поглядів на подружнє життя, на підґрунті яких виникали постійні сварки, що призвели до втрати почуття любові та поваги один до одного, тому позивач прохала шлюб розірвати та після розлучення залишити їй прізвище «Федорова». Сторони в судове засідання не зявилися. Позивач [PERSON] надала письмову заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримала та прохала їх задовольнити. Відповідач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позов визнав повністю. Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено обставини, що сторони припинили спільне проживання з вересня 2016 року по причині різних поглядів на подружнє життя, на підґрунті яких виникали постійні сварки, що призвели до втрати почуття любові та поваги один до одного, майновий спір відсутній, тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

07.04.2017 року до Словянського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтувавши свої вимоги тим, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 липня 2012 року. З липня 2016 року між позивачем та відповідачем фактично припинені шлюбні відносини через втрату взаєморозуміння. Сторони мешкають окремо, спільне господарство не ведеться, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, спору про розподіл спільного сумісного майна подружжя немає. Дітей від шлюбу не мають. Просила після розірвання шлюбу прізвище «Єлісеєва» залишити без змін. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду заяви з проханням розглядати справу без її участі, наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву з проханням розглядати справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні до них правовідносини. 28 липня 2012 року у виконкомі Черкаської селищної ради Словянського району Донецької області був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON] (до шлюбу Маловик) [PERSON], [INFO], (актовий запис № 12 від 28 липня 2012 року). (а. с. 7) Шлюбні відносини між подружжям припинені з липня 2016 року, спільне господарство не ведеться, примирення неможливе. Сторони втратили повагу один до одного та сумісне життя в подальшому та збереження сімї є недоцільним, сімейні відносини припинені, примирення між ними не відбулося. Спору про поділ сумісного майна немає. Дітей подружжя не мають. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи ступінь конфліктних відносин та причини припинення шлюбних відносин, суд вважає, що вживати заходів щодо примирення подружжя не доцільно, оскільки це суперечить моральним засадам суспільства. Зясувавши обставини справи, з урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально-правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в сумі 640,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

07.04.2017 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач у судове засідання не зявився, але надав суду заяву про те, що позов підтримує та просить справу розглянути у його відсутність. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Із позову вбачається, що 28.07.2012 року позивач зареєстрував шлюб з відповідачкою по справі у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №140. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Сумісне життя, сумісне господарство не ведуть з травня 2015 року. Подальше збереження сімї позивач вважає неможливим. Домовленості щодо добровільного розподілу майна, що є спільною власністю на даний час між ними немає. Позивач просив розірвати їх шлюб. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідачка у судове засідання не зявилася, про розгляд справи повідомлена належним чином. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до вимог ст.ст. 224-225 ЦПК України та враховуючи думку позивача, судом ухвалено про заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 7). Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження родини стали неможливими. Суд вважає, що доводи позивачки про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

07.04.2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що вони з відповідачкою одружилися 04.06.2003 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей Олексія, [INFO], Аліну, [INFO] Фактично сімейні правовідносини припинені. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій просить справу слухати в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просив його задовольнити. Вiдповiдачка [PERSON] у судове засідання не зявилася. Надала суду заяву, в якій просить справу слухати в її відсутність, позовні вимоги визнає. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 04.06.2003 року у Міському відділі реєстрації актів громадянського стану м.Макіївка, актовий запис № 427, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-НО № 201450. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей Олексія, [INFO], Аліну, [INFO] Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки, та збереження родини стали неможливими. Суд вважає, що доводи позивача про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

07.04.2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача\~ [PERSON] сільської ради Чуднівського району Житомирської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що його мати [PERSON], яка померла 11.04.2016 року і після її смерті відкрилась спадщина на земельні ділянки площею 1,5266 га. та 1,6002 га., що розташована на території [PERSON] сільської ради,\~ Чуднівського району, Житомирської області. Інших спадкоємців, які претендують на спадкове майно, не має. Позивач звернувся із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом до нотаріальної контори, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва, у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно.\~\~ У судове засідання сторони не зявились. В тексті позовної заяви міститься клопотання позивача про слухання справи у його відсутності, проти заочного рішення не заперечує. Від представника позивача, [PERSON], до суду надійшла заява, в якій вона просить справу розглядати у її відсутність та одночасно зазначає, що позов підтримує повністю. Відповідач [PERSON] сільська рада Чуднівського району Житомирської області не забезпечила участь свого представника у судовому засіданні, до суду надійшла заява за підписом голови сільської\~ ради [PERSON], згідно якої [PERSON] сільська рада позов визнає у повному обсязі, просить розглядати справу без участі представника сільської ради. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту \~ ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє\~ позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved