Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

05.11.2020 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування 1-ю кімнатною квартири спільного заселення [ADDRESS] житловою площею 20,10 кв.м. та доручити Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради примусового зняти її з реєстраційного обліку за вказаною адресою. В обґрунтування позову зазначає, що основний квартиронаймач 1-но кімнатної квартири спільного заселення [ADDRESS] , житловою площею 20,10, яка є комунальною власністю і належить територіальній громаді м.Одеси [PERSON] протягом тривалого часу, а саме понад 1 рік, не проживає за вказаною адресою. Зазначена квартира неприватизована та відноситься до житла комунального житлового фонду. Таким чином відповідач у спірній квартирі не проживає більше шести місяців, не сплачує плату за користування жилим приміщенням і комунальними послугами, не несе інших витрат по утриманню спірної квартири, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 17.11.2020 року Прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі за позовною заявою Приморської районної адміністрації Одеської міської ради (м.Одеса, вул. Канатна, 134) до [PERSON] ( [ADDRESS] ) про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. Справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначити на 11 год. 45 хв. 16 грудня 2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаною позовною заявою та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 16 грудня 2020 року. 16.12.2020 року у зв`язку з відсутністю в матеріалах справи відомостей щодо вручення відповідачу судової повістки судове засідання відкладено на 08.02.2021 року. 08.02.2021 року у зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача судове засідання відкладене на 18.03.2021 року. Представник позивача надала суду заяву про розгляд справи згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Доказів поважності причин неявки до суду не надавав. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Враховуючи викладене, згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 71, 72 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців; визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до статті 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, як випливає із вказаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення статті 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Відповідач є основним квартиронаймачем 1-но кімнатної квартири спільного заселення [ADDRESS] , житловою площею 20,10. Згідно листа КП «Міське агентств з приватизації житла» від 10.09.2020 року №393/01.05. та листа КП «ЖКС «Порто-Франківський» від 09.09.2020 року №438 вказана квартири не приватизована та відноситься до житла комунального житлового фонду. Як вбачається з листа КП «ЖКС «Порто-Франківський» від 09.09.2020 року №438 в 1-но кімнатній квартирі спільного заселення [ADDRESS] площею 20,10 кв.м. зареєстрована та є одноособовим наймачем [PERSON] , що також підтверджується довідкою центру надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 08.09.2010 року №156РА/01-08. Згідно актів обстеження зазначена квартира зачинена і в ній тривалий час ніхто не проживає. Крім того, з виписки з особового рахунку № [NUMBER] , який відкрито на ім`я [PERSON] станом на 09.09.2020 року наявний борг по сплаті за житлово-кмунальні послуги в розмірі 2 055,79 грн. Як вбачається з акту обстеження житлового приміщення на території Приморського району м.Одеси від 03.12.2020 року, засвідченого [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] [PERSON] понад 7 років не проживає за вказаною адресою. Фактичне місце проживання [PERSON] невідоме. Судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що позивач та/або будь-які інші особи коли-небудь перешкоджали відповідачу у користуванні згаданою квартирою, а так само не встановлено обставин, які б дозволяли вважати, що право користування цим жилим приміщенням зберігається на законних підставах за відсутнім понад встановленого законом строку відповідачем. З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що оскільки відповідач не проживає у згаданій квартирі понад встановленого законом строку без поважних причин, тому вона втратила право користування цим жилим приміщенням. Щодо вимоги позивача про доручення Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради примусового зняти відповідача з реєстраційного обліку за вказаною адресою, слід зазначити, що відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням. У зв`язку з викладеним, суд вважає, що вимога позивача про доручення Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради примусового зняти відповідача з реєстраційного обліку задоволенню не підлягає. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем під час звернення до суду в розмірі 2102,00грн.

Outcome: partial