Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

06 серпня 2015 року заявник [PERSON] звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з заявою про встановлення юридичного факту, а саме того, що [PERSON] , яка померла [INFO] в заповіті від 11 червня 1999 року, посвідченому державним нотаріусом Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори Демко М.Л., на випадок своєї смерті, призначила спадкоємцем [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 11 червня 1999 року [PERSON] , яка була його хрещеною матір`ю, склала заповіт, який був посвідчений\~\~ державним нотаріусом Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори Демко М.Л. та зареєстрований в реєстрі № 2-1217. [INFO] [PERSON] померла. Відповідно до заповіту [PERSON] на випадок смерті зробила розпорядження, що все належне їй майно, де б воно не знаходилось, та з чого б воно не складалось, та взагалі все те, на що вона за законом мала б право заповідала « [PERSON] », тобто йому. У встановлений законом шестимісячний строк він звернувся до Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з тим, що в заповіті ім`я спадкоємця вказано з помилкою, а саме « [PERSON] » замість « [PERSON] ». У зв`язку з такими обставинами нотаріус запропонувала йому звернутись до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Встановлення даного факту йому необхідно для отримання свідоцтва про спадщину за заповітом та у подальшому вільного розпорядження спадковим майном. У судовому засіданні заявник [PERSON] підтримав заявлені ним вимоги у повному обсязі, які просив задовольнити, та дав пояснення, аналогічні викладеним у\~ заяві. Представник зацікавленої особи Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори, у судове засідання не з явився за невідомих суду причин, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належними чином, про що свідчить судова розписка. Неявка представника зацікавленої особи у судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява\~ підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з заповіту від 11 червня 1999 року, посвідченого державним нотаріусом Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори Демко М.Л. та зареєстрованого в реєстрі № 2-1217, [PERSON] на випадок смерті зробила розпорядження, що все належне їй майно, де б воно не знаходилось, та з чого б воно не складалось, та взагалі все те, на що вона за законом матиме право, заповідала « [PERSON] ». Той факт, що в зазначеному заповіті, невірно вказане ім`я заявника, підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , повторно виданим Іллічівським Відділом РАЦС Маріупольського МУЮ у Донецькій області, згідно якого [PERSON] народився [INFO] , та паспортом серія [NUMBER] , виданим 12 квітня 2000 року Орджонікідзевським РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області на ім`я [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки ДПА в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя від 11 січня 2001 року, ідентифікаційний номер [NUMBER] одержав [PERSON] . Військовий білет серія [NUMBER] також був виданий Іллічівським районним військовим комісаріатом міста Жданова 15 квітня 1982 року також\~ на ім`я [PERSON] , [INFO] . Зокрема, як вбачається з копії спадкової справи № 228/2015, заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , 02 червня 2015 року до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] \~ звернувся саме\~ [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] .\~ Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті.\~\~ На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що при складанні заповіту [PERSON] 11 червня 1999 року державним нотаріусом була допущена помилка при перекладі ім`я спадкоємця з російської мови на українську, у зв`язку з чим в тексті самого заповіту ім`я спадкоємця [PERSON] помилково зазначено, як « [PERSON] ».\~ Проте в ході розгляду справи судом встановлено, що [PERSON] , яка померла [INFO] , в заповіті від 11 червня 1999 року, посвідченому державним нотаріусом Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори Демко М.Л. та зареєстрованому в реєстрі за № 2-1217, на випадок своєї смерті, призначила спадкоємцем саме [PERSON] , [INFO] , тому заява [PERSON] про встановлення юридичного факту визначення спадкоємцем в заповіті,\~ підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved