Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

05.12.2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON], [INFO], на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Крім того просить стягнути з відповідача судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги [PERSON] підтримав повністю, з підстав викладених в позовній заяві і просив їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав. Не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з'ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебували у шлюбі, який зареєстровано 23.11.2010 року у виконавчому комітеті Парищенської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис № 5. Зясовано також, що у них за час перебування в шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], батьками яких є сторонни по справі, що підтверджується свідоцтвами про народження дітей, копії яких долучені до матеріалів справи (а.с.4-5). Як вбачається з рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 18.12.2015 року даний шлюб між ними розірвано і залишено проживати неповнолітніх дітей з матірю [PERSON] (а.с.6). На даний час неповнолітні діти проживають з позивачем [PERSON], в житловому будинку її батьків, що підтверджується довідкою Парищенської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області про склад сім'ї за № 938 від 13.09.2018 року та актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї, складеним депутатом Парищенської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, який долучений до матеріалів справи (а.с.7, 8). Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що неповнолітні діти проживають разом з позивачем [PERSON], які знаходяться на її утриманні та вихованні. Вона не працює, підсобного господарства не веде, підприємницькою діяльністю не займається, а тому сама не взмозі в повному обсязі забезпечувати всім необхідним неповнолітніх дітей, у звязку з чим зазнає матеріальні труднощі. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Доведено також\~ту обставину,\~що відповідач\~по справі\~має стабільний\~заробіток,\~оскільки працює в ТОВ «ПБС» м.Івано-Франківськ, де отримує належну заробітну плату. Відповідно до ст.ст.180, 181 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини, аліменти, присуджуються в частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З врахуванням всіх обставин справи, матеріального становища позивача та платника аліментів, який має регулярний, стабільний заробіток, не має інших утриманців, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення і розмір аліментів може бути визначений судом у відсотковому відношенні по 1/3 частині всіх видів заробітку відповідача щомісячно. Згідно п.1 ч.3\~ст.133 ЦПК України\~до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ч.2\~ст.137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно наданих стороною позивача розрахунку витрат на професійну правничу допомогу, акту прийому-передачі виконаних робіт від 21.02.2019 року та квитанції № 43 від 03.12.2018 року, витрати на правничу допомогу склали 1600 грн. У відповідності до вимог\~ст.141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову [PERSON], з відповідача в користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1600 грн. 00 коп. згідно квитанції № 43 від 03.12.2018 року (а.с.10). Відповідно до п.3 ч.1 ст.5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. За таких обставин позивач у справі про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку ст.141\~ЦПК України - 768 грн. 40 коп судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст.180, 182, 183 СК України,

Outcome: approved