Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-24 00:00:00

05 серпня 2014 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про розділ спільного майна подружжя. Свої вимоги обґрунтовував тим, що з 24 липня 1993 року по 18 лютого 2014 року перебував у шлюбі з відповідачкою. Нерухоме майно, придбане ними за час подружнього життя, а саме: житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], земельна ділянка загальною площею 0,0538га, що розташована за адресою: [ADDRESS], а також 1/2 частина нежитлового приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS], є їх спільною сумісною власністю і підлягає розділу. Посилаючись на викладені обставини, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив визнати вищевказане майно спільною сумісною власністю подружжя, виділити йому у власність житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], та земельну ділянку загальною площею 0,0538га, що розташована за адресою: [ADDRESS], а [PERSON] виділити у власність 1/2 частину нежитлового приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. В судовому засіданні, яке відбулося 16 вересня 2014 року, позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив про їх задоволення. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляду справи за її відсутності, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. В судовому засіданні, яке відбулося 16 вересня 2014 року, позовні вимоги визнавала у повному обсязі. Пояснила, що має інше житло - квартиру в м.Миколаєві, кошти на придбання якої були надані позивачем. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 24 липня 1993 року по 18 лютого 2014 року, що підтверджується копією рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 07 лютого 2014 року про розірвання шлюбу. З копії витягу з рішення № 29 від 17 листопада 2011 року Очаківської міської ради Миколаївської області, вбачається, що [PERSON] затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання державного акту, що посвідчує її право власності на земельну ділянку загальною площею 0,0538 га за цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована за адресою: [ADDRESS]. На підставі зазначеного рішення [PERSON] зареєструвала за собою право власності на вказану земельну ділянку та отримала держаний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯК № 836074, що підтверджується копією вказаного державного акту та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21 липня 2014 року № 24523436. Відповідно до звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки, вартість зазначеної вище земельної ділянки складає 26033 грн. Відповідно до копії договору купівлі-продажу незавершеного будівництвом житлового будинку, який було укладено 06 червня 2003 року, [PERSON] купила незакінчений будівництвом жилий будинок який має 52% готовності та який розташований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією відповідного договору. Рішенням № 288 від 28 вересня 2006 року затверджено акт державної технічної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, що належить [PERSON] має загальну площу 112,03 кв. м, житлову площу 81,64 кв. м. На підставі зазначеного вище рішення [PERSON] отримала свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 13 листопада 2006 року, а саме на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва. 23 жовтня 2009 року [PERSON] за договором купівлі-продажу орендованого приміщення шляхом викупу, стала власницею 60/1000 часток нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією відповідного договору. Відповідно до рішення № 278 від 30 листопада 2010 року Очаківської міської ради Миколаївської області, зазначеному вище нежитловому приміщенню присвоєно поштову адресу: [ADDRESS], про що 20 грудня 2010 року видано свідоцтво про право власності на цілу частину нежитлового приміщення серії САС № 368692. За договором купівлі-продажу від 16 червня 2011 року [PERSON] продала 1/2 частину нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією відповідного договору. Відповідно до звітів про експертну грошову оцінку нерухомого майна, оціночна (ринкова) вартість житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], складає 96170 грн., оціночна (ринкова) вартість земельної ділянки - 26033 грн., оціночна (ринкова) вартість 1/2 частини нежитлового приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS] - 118350грн. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. В силу ст. 61 Сімейного кодексу України, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно зі ст. 63 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Виходячи з вище викладеного, суд приходить до висновку, що вищезазначене нерухоме майно належить сторонам на праві спільної сумісної власності, як придбане ними в шлюбі на спільні кошти і у відповідністю з ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України їх частки є рівними. У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз'яснено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Згідно з п. 22 цієї постанови, вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вартість спірного майна сторонами по справі не оспорювалася. Ч. 1 ст. 70 сімейного кодексу України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Як вбачається з пояснень сторін, наданих ними в судовому засіданні, що відбулося 16 вересня 2014 року, між ними визначена домовленість про те, щоб за позивачем залишити житловий будинок та земельну ділянку, а у власності відповідачки нежитлову будівлю. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку про можливість поділу майна з відступленням від рівності часток подружжя з різницею на користь позивача у розмірі 3853 грн. та задоволення позову в повному обсязі. Крім того, підлягає стягненню з [PERSON] на користь держави судовий збір в сумі 1183 грн. 50 коп. за виділене їй у власність нерухоме майно.

Outcome: approved