Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-21 00:00:00

05.03.2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, який було між ними зареєстровано 24.02.1999 року Відділом ЗАГСу №8 адміністрації муніципального утворення Кольського району Мурманської області, актовий запис № 07. В обґрунтування своїх вимог, позивач вказала, що від даного шлюбу вона з відповідачем мають сина, який вже є повнолітнім. Подружнє життя з відповідачем не склалося через відсутність взаємоповаги та любові один до одного, а також через те, що відповідач зловживав спиртними напоями, що призводило до сварок та скандалів. Близько десяти років тому подружні відносини між нею та відповідачем припинено. Подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є недоцільним, тому вона просила ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та [PERSON] . На пропозицію розірвати шлюб в органах ДРАЦС відповідач не заперечує, однак з`явитись, щоб написати заяву про це, не бажає. Ухвалою судді від 16.03.2020 року було відкрите провадження у справі та за клопотанням позивача вирішено розглядати справу в порядку загального позовного провадження. Позивач у підготовче засідання не з`явилася, її представник - адвокат Рідош-Шаповал В.І. 22.05.2020 року надала через канцелярію суду заяву, в якій вказала, що позов підтримує у повному обсязі, просила позов задовольнити та слухати справу за її відсутності та відсутності позивача. Відповідач у підготовче засідання не з`явився, 28.04.2020 року надав через канцелярію суду заяву про розгляд справи за його відсутності, а також вказав, що позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази та проаналізувавши їх в сукупності, дійшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 24.02.1999 року Відділом ЗАГСу №8 адміністрації муніципального утворення Кольського району Мурманської області, актовий запис № 07, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 24.02.1999 року. Від даного шлюбу сторони мають повнолітнього сина. Близько десяти років тому подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач позов підтримав, а відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, тому шлюб між ними повинен бути розірваний. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя відповідно до ст. 110 СК України. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В позовній заяві позивач просить залишити їй прізвище - « [PERSON] ». Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Outcome: approved