Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

05.04.2021 позивач акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» в особі представника за довіреністю Ляра Д.Ю. звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на наступні обставини. [PERSON] (далі - відповідачка) звернулася до АТ КБ «Приватбанк», який є правонаступником ПАТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 21.03.2012 та підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на сайті Банку www.privatbank.ua, складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Банком було виконано свої зобов`язання, а саме на підставі Договору надання банківських послуг надано відповідачці можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідачка, в свою чергу, зобов`язалася повернути витрачену частину кредитного ліміту. Проте, відповідачка порушила свої зобов`язання за договором, внаслідок чого станом на 25.02.2021 має заборгованість перед банком у розмірі 13308,48 грн, з яких: 12843,54 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 464,94 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Враховуючи вищевикладене позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 21.03.2012 у розмірі 13308,48 грн. та судові витрати в розмірі 2270,00 грн. Ухвалою суду від 08 квітня 2021 року прийнято вищезазначену позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 83-84). В судове засідання представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлені належно (а.с. 87-88); позивачем надано до суду разом із позовною заявою клопотання про розгляд справи у відсутність представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечують (а.с. 68). Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Про день, час та місце судового розгляду повідомлена належно та завчасно відповідно до вимог чинного законодавства. Згідно зворотного рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення [PERSON] отримала відповідне поштове відправлення суду особисто 13.04.2021 (а.с. 90). 06.05.2021 до суду надійшла письмова заява від відповідачки, в якій вона просить розглянути справу без її участі, позов визнає повністю та не заперечує проти його задоволення (а.с. 91). Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК). Зі змісту положень статті 281 ЦПК України вбачається, що заочний розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк». Судом встановлено наступні обставини та зміст спірних правовідносин. 21 березня 2012 року відповідачка [PERSON] звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг та з цією метою підписала анкету-заяву № б/н від 21.03.2012 про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, чим підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між відповідачем та банком договір про надання банківських послуг, вказане підтверджується підписом у заяві (а.с. 18). Відповідно до виявленого бажання, відповідачці було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт та видано кредитну картку. У подальшому 14.12.2017 розмір кредитного ліміту збільшився до 15000,00 грн (а.с.16). Згідно довідки АТ КБ «Приватбанк» № б/н [PERSON] було надано кредитні картки: № [NUMBER] , дата відкриття - 21.03.2012, термін дії до 01/16; № [NUMBER] , дати відкриття - 01.12.2016, термін дії до 12/19; № [NUMBER] , дата відкриття - 06.06.2017, термін дії до 05/20; № [NUMBER] , дата відкриття - 11.02.2021, термін дії до 04/24 (а.с.17). Згідно з наданим розрахунком відповідачка має заборгованість перед позивачем, що станом на 25.02.2021 складає 13308,48 грн., з яких: 12843,54 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 464,94 грн. - заборгованість за простроченими відсотками (а.с. 14-15). За положенням ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. ст. 626, 628 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У відповідності до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Отже, з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1055 цього Кодексу, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно зі ст. 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Враховуючи те, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, - суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, враховуючи вищевикладене та з огляду на визнання позову відповідачем, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги позивача, стягнути з відповідачки на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 21.03.2012 у розмірі 13308,48 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 12843,54 грн та заборгованості за простроченими відсотками в сумі 464,94 грн. Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача. Отже, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачки [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2270,00 гривень, сплата якого документально підтверджена (а.с. 1). На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved