Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-14 00:00:00

07.08.2017 року Управління соціального захисту населення Миргородської міської ради Полтавської області звернулося до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог зазначило, що 22.12.2014 року [PERSON] звернулася в Управління праці та соціального захисту населення Миргородської міської ради із заявою про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, та 22.01.2015 року із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території та районів проведення АТО для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. При цьому відповідача було попереджено про те, що відповідно до п.6 постанови КМУ від 01.10.2014 року № 505 «Про затвердження Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» грошова допомога для покриття витрат на проживання не призначається, якщо будь-хто з членів сім'ї має на депозитному банківському рахунку кошти в сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Оформлюючи заяву на отримання допомоги особа своїм підписом підтверджує достовірність наданої інформації та те, що їй повідомлено про відповідальність за подання недостовірної інформації, а саме про повернення нею надмірно отриманих коштів державної допомоги у разі надання неповних чи недостовірних відомостей. У поданих заявах від 22.01.2015, 22.07.2015 року для призначення вказаної допомоги заявник [PERSON] повідомила про відсутність такого депозитного вкладу. За даними проведеної верифікації Міністерством фінансів України встановлено, що [PERSON] мала депозитний вклади у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, в ПАТ «Банк Камбіо» в період з 22.01.2015 року по 01.03.2016 тому права на таку допомогу не мала. Загальна сума безпідставно виплачених відповідачу коштів за період 22.01.2015 року по 01.03.2016 року склала 25050,78 грн. Позивач направив відповідачу претензію від 22.02.2017 року але вона не повернула виниклу заборгованість, тому позивач просить стягнути її з відповідача. В судове засідання представник позивача не з'явився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с. 19). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, направила на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутність (а.с. 41). Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Встановлено, що 22.12.2014 року [PERSON] звернулася в Управління праці та соціального захисту населення Миргородської міської ради із заявою про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, та 22.01.2015 року із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території та районів проведення АТО для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (а.с.3). Рішенням Управління праці та соціального захисту населення Миргородської міської ради від 22.01.2015 року така допомога була призначена [PERSON] (а.с.4). 22.07.2015 року [PERSON] знову звернулася в Управління праці та соціального захисту населення Миргородської міської ради із заявою про призначення йому щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг (а.с.4-5). Рішенням від 03.08.2015 року така допомога була призначена (а.с.5 на звороті). В подальшому така допомога призначалась [PERSON] на підставі її заяви від 22.01.2016 (а.с.6-7). За даними верифікації, яку проводило Міністерство фінансів України, були виявлені особи із числа внутрішньо переміщених осіб, які мають депозитні рахунки, розмір яких перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, в т.ч. [PERSON] (а.с. 8 на звороті). За інформацією Міністерства фінансів України відповідач мала депозитний рахунок в ПАТ «Банк Камбіо» з 01.10.2014 по 01.03.2016 року. В зв'язку з цим 22.02.2017 Управлінням соціального захисту населення Миргородської міської ради на адресу [PERSON] була направлена претензія з вимогою в термін до 10 березня 2017 року повернути надмірно отриману допомогу за періоди з 22.01.2015 по 01.03.2016 року на загальну суму 25050,78 грн. (а.с.9,10). Відповідно до п. 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Згідно з п. 6 Порядку в редакції, що діяла на час звернення [PERSON] за допомогою, грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім'ї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. З повідомлень ПАТ «Банк Камбіо» від 08.12.2017 року вбачається, що відповідачем [PERSON] було відкрито у цьому банку депозитний рахунок у валюті Євро. 25.09.2014 року на цей рахунок від іншої фізичної особи [PERSON] надійшли кошти з призначенням платежу «Перенесення грошових коштів на користь 3-ї особи зг. деп.. договору №дф-04/1126-15 від 25.09.2014, дод. угоди 1 від 25.09.2014 та заяви 25.09.2014 р.» в сумі 8000 євро. 06.10. 2014 року з депозитного рахунку [PERSON] було видано грошові кошти в сумі 600 євро. Залишок коштів на рахунку складає 7400 євро. Сума коштів, що підлягає виплаті складає 140468,55 грн. Однак отримати зазначені кошти та розпоряджатися ними з моменту введення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Камбіо» та до теперішнього часу [PERSON] не може у зв'язку з наявним адміністративним провадженням та арештом, накладеним на рахунки вкладників слідчим суддею (а.с.48). Таким чином на час звернення за допомогою 22.01.2015 року відповідач мала депозит ний рахунок в ПАТ «Банк Камбіо» сума коштів на якому станом на 22.01.2015 становила 7400 євро, що перевищує 10 кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Посилання відповідача на те, що відповідач не мала можливості добровільно розірвати договір банківського вкладу в зв'язку з віднесенням банку до категорії неплатоспроможних й відкликанням банківської ліцензії не можуть бути прийняті до уваги, оскільки банківську ліцензію ПАТ «Банк Камбіо» відкликано 27.02.2015 року (а.с.31). Таким чином, станом на 22.01.2015 року відповідач не мала право на отримання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг. Згідно з п. 11 вищезгаданого Порядку уповноважений представник сім'ї, якому призначено грошову допомогу, зобов'язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім'ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (частина перша статті 1215 ЦК України). Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Враховуючи те що відповідач, всупереч вимогам вищевказаного Порядку, маючи на депозитному банківському рахунку кошти в сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, не повідомив про це позивача звертаючись за адресною допомогою, суд вважає такі дії відповідача недобросовісними. На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач у період з 22.01.2015 по 01.03.2016 отримувала допомогу без достатньої правової підстави, добровільно суму отриманої допомоги позивачу не повернула, суд дійшов висновку що кошти допомоги, отримані у цей період, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно з розрахунком, наданим позивачем, виплат допомоги переміщеним особам на проживання, що підлягає поверненню від [PERSON] по справі № 638140 за період із січня 2015 року по лютий 2016 року складає 25050,78 грн. (а.с.10). Оскільки позивач відповідно до п. 19 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, а відповідач звільнений від сплати судового збору згідно п.9 ч.1 ст.5 цього Закону (а.с.27), тому судовий збір у справі необхідно компенсувати за рахунок держави. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позивач відповідно до п. 19 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, тому необхідно стягнути із [PERSON] на користь держави 1600 гривень судового збору від сплати якого був звільнений позивач.

Outcome: approved