Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

07.09.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розподіл спільного майна подружжя. Із позовної заяви вбачається, що позивач 29.04.1969 року зареєстрував шлюб з [PERSON]. Під час шлюбу, а саме 14.08.2004 року сторони придбали квартиру № 48 в буд. № 18 по бул. Краматорському в м. Краматорську Донецької області. Цю квартиру було оформлено на відповідача - [PERSON] В цій квартирі зареєстровані позивач та відповідачка. На підставі вищенаведеного, позивач вважає, що ця квартира належить позивачу та відповідачці на праві спільної сумісної власності. Між позивачем та відповідачем не має домовленості про поділ майна, шлюбний договір де укладали. Позивач вважає, що вартість квартири № 48 в буд. № 18 по бул. Краматорському, м. Краматорську Донецької області складає 110 000 грн., а відповідно вартість 1/2 частки цієї квартири складає 55 000 грн. Провести оцінку цієї квартири експерт-товарознавець не має можливості, оскільки відповідач не допускає ні позивача, ні експерта в цю квартиру. У звязку з цим, позивач просить суд визнати квартиру № 48 в будинку № 18 по бул. Краматорському в м. Краматорську Донецької області, спільною сумісною власністю подружжя - [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO], визнати за позивачем право власності на 1/2 частку квартири № 48 в будинку № 18 по бул. Краматорському в м. Краматорську Донецької області та за відповідачем право власності на 1/2 частку квартири № 48 в будинку № 18 по по бул. Краматорському в м. Краматорську Донецької області. У судовому засіданні позивач пояснив, що він з відповідачкою жили разом та в серпні 2004 року придбали квартиру за кошти, які отримали від продажу будинку. Представник позивача [PERSON], у судовому засіданні підтримав доводи позивача та пояснив, що спірна квартира була придбана під час перебування сторін у шлюбі та на їх спільні кошти. Відповідачка у судовому засіданні проти позову заперечувала та пояснила, що квартиру вона придбала за кошти які отримала після народження дитини. Крім того, з наданих відповідачкою заперечень на позовну заяву вбачається, що 14.08.2004 року відповідачка за власні кошти придбала житло - квартиру № 48 в будинку № 18 по бул. Краматорському в місті Краматорську Донецької області. Купівля вказаного житла була ініціативою її рідного сина [PERSON], який помер 15.04.2016 року. [PERSON] передбачав факт припинення шлюбних відносин між відповідачкою та позивачкою та подарував їй кошти в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, для того, щоб вона особисто для власних потреб придбала вказану квартиру, яку до речі він сам і знайшов. Додатково в неї були особисті кошти, які вона отримала в спадок. Комунальні платежі відповідачка здійснювала за власні кошти. За власні ж кошти зробила і ремонт та придбала меблі. Позивачу, син пообіцяв надати кошти для придбання іншого житла, що у подальшому і зробив, надавши позивачеві кошти на придбання будинку, де він зараз і мешкає з іншою жінкою. Представник відповідачки [PERSON] підтримала доводи відповідачки та проти позову заперечувала. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона перебувала у цивільному шлюбі з сином сторін - [PERSON], який помер 15.04.2016 року. Сергій розповідав їй, що мати з батьком перебувають у поганих стосунках і мати просила його допомогти придбати їй квартиру. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що позивача та відповідачку знає, проживала з їх сином з 1992 року по 2010 рік. До того як придбати квартиру сторони продали будинок, саме за ці гроші сторони і придбали будинок. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що позивачка та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі з 29.04.1969 року. Рішенням Краматорського міського суду від 03.10.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний. (а.с. 46) Судом встановлено, що в період шлюбу 14.08.2004 року сторони придбали квартиру, розташовану за адресою: бул. Краматорський, 18/48, м. Краматорськ Донецької області, яка оформлена на відповідачку [PERSON], на підставі договору купівлі продажу квартири від 14.08.2004 року, посвідченого державним нотаріусом Першої краматорської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі під № 1-8920. Як вбачається із заяви про згоду [PERSON], справжність підпису якого засвідчила 14.08.2004 року державний нотаріус Першої краматорської державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] дав згоду на купівлю його дружиною [PERSON] на її імя за ціну та на умовах за її розсудом та на їх спільні кошти квартиру, що розташована за адресою: бул. Краматорський, 18/48, м. Краматорськ Донецької області, та підтвердив, що гроші, які витрачаються на придбання обєкта нерухомості є їх спільною сумісною власністю. Статею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 ст. 61 СК України\~встановлено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Статтею 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1\~ст.69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб'єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Частинами 1, 2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. Статтею 71 СК України\~встановлено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року N 11, сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов'язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися «обставинами, що мають істотне значення», якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім'ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об'єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Поділу підлягає усе майно, що є у спільній сумісній власності. Таким чином, судом встановлено, що спірна квартира набута в період шлюбу, тому вона є спільною сумісною власністю сторін, як подружжя. Судом встановлено, що між сторонами припинені шлюбні стосунки, склалися неприязні відносини, тому сумісно користуватися спірною квартирою неможливо. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню за наявності досліджених у судовому засіданні доказів. Також відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору. На підставі викладеного, оцінюючи докази в їх сукупності,

Outcome: approved