Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

05.10.2017р. [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ДВНЗ «ДНУ» (треті особи: Міністерство освіти і науки України, Кабінет Міністрів України) про стягнення заборгованості по виплаті стипендії (а.с.№ 2-7). В обґрунтування позовних вимог, позивачка в позовній заяві посилалася на те, що вона з вересня 2013р. була зарахована до вищого навчального закладу ДВНЗ «ДНУ» на пільгових умовах, як дитина шахтаря, який має стаж підземної роботи більше 15 років. На підставі ст. 5 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці , як особа, батько якої має стаж роботи в підземних умовах більше 15 років має право на отримання стипендії у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, проте з 01.09.2013р. по червень 2017 позивачці нараховувалася стипендія на загальних підставах, яка була нижчою за прожитковий мінімум для працездатних осіб. Про недоплаті стипендії позивачка дізналася лише у червні 2017р. з письмової відповіді на її звернення. В позовній заяві позивач просив стягнути з Дніпропетровського національного університету імені [PERSON] на її користь не нараховану та недоплачену стипендію в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатним осіб з урахуванням інфляційних витрат, а також три проценти річних від простроченої суми , за період з липня 2014 року по червень 2017 року включно в розмірі 66 121 грн. 41 коп., з яких недоплачена стипендія - 49 594 грн. 00 коп. , інфляційні втрати - 12 064 грн. 41 коп. та 3% річних - 4463 грн. 00 коп. Позивачка в судове засідання не зявилася, про дату та час слухання справи була повідомлений належним чином, надала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу за її відсутності (а.с.50). Представник відповідача [PERSON] в судове засідання також не зявилася, про день та час розгляду справи відповідач ДВНЗ «ДНУ» був повідомлений належним чином. До суду надійшла заява представника відповідача про розгляд справи за її відсутності із письмовими запереченнями. Так, в письмових запереченнях відповідач просив суд відмовити в задоволені позову в повному обсязі, посилаючись на те, що фінансування, порядок виплати та розмір стипендії для студентів з числа осіб, батьки яких є шахтарями, що мають стаж підземної роботи не менш як 15 років врегульовано КМУ лише з 01.01.2017р. Крім того, згідно до ч.3 ст.267 ЦК України, представник відповідача просила суд застосувати строк позовної давності щодо вимог позивача про стягнення недосплаченої стипендії за період з вересня 2013р. по червень 2017р., оскільки з позовом до суду позивач звернувся в жовтні 2017р. Представники третіх осіб - Міністерства освіти і науки України та Міністерства соціальної політики України в судове засідання не зявилися, про дату та час слухання справи повідомлялися належним чином. За таких обставин, на підставі ст. 169, ч. 2 ст. 197 ЦПК України , суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами, а з урахуванням того, що відповідачем надано суду заперечення, то суд вважає за можливе винести по справі рішення на загальних підставах, встановлених главою 7 розділу III ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.62 Закону України Про вищу освіту від 01.07.2014р. №1556-VII (з наступними змінами та доповненнями), особи, які навчаються у вищих навчальних закладах за денною формою навчання за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів, мають право на отримання академічних та соціальних стипендій у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці (в редакції 05.12.2012р., яка діяла на момент вступу позивача до ВНЗ) шахтарі, які мають стаж підземної роботи не менш як три роки, а також протягом трьох років після здобуття загальної середньої освіти особи, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами I або II групи, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. На сьогоднішній день, чинна редакція ч.1 ст. 5 Закону передбачає виплату саме соціальної стипендії для осіб, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років. Судом встановлено, що [PERSON] згідно наказу №1346-с від 11.08.2013р. з 01.09.2013р. була зарахована до вищого навчального закладу «Дніпропетровського національного університету імені [PERSON]» на денну форму навчання, за рахунок коштів державного бюджету. Відповідно до наказу №1039-с від 06.07.2013р. [PERSON] з 30.06.2013р. була відрахована по закінченню бакалаврата та отримала диплом бакалавра (а.с.15). Відповідно до довідки наданої ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» батько позивачки [PERSON], має стаж роботи в вугільній промисловості в підземних умовах 23 роки. (а.с. №24), що підтверджується також копією його трудової книжки (а.с.22-23) та довідкою ТОВ «Сігма-Ком» (а.с.25). Отже, згідно до ст.5 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці , позивачка, як особа, батько якої має стаж роботи в підземних умовах більше 15 років, має право на отримання соціальної стипендії. Представник відповідача в наданих до суду запереченнях, дані факти не заперечує, а тому відповідно до положень ч.1 cт.61 ЦПК України, ці обставини не підлягають доказуванню. Проте, в обґрунтування своїх заперечень в частині позовних вимог про стягнення заборгованості за період з січня по червень 2017р. представник відповідача зазначила, що з 01.01.2017р. вступив в дію Порядок використання коштів, передбачених у державному бюджеті для виплат соціальної стипендії студентам (курсантам) вищих навчальних закладів, затверджений Постановою КМУ №1045 від 28.12.2016р. «Про деякі питання соціальних стипендій студентам (курсантам) вищих навчальних закладів», згідно якого, соціальна стипендія для категорії студентів, до якої відноситься позивач у вищих навчальних закладах ІІІ-IV рівня акредитації виплачується щомісяця у розмірі 1000 грн. Погоджуючись з цією позицією відповідача стосовно періоду з 01.10.2017 р., та не поділяючи його доводів щодо періоду, який цьому передував, суд виходить з наступного. Враховуючи положення ч.2 ст.62 Закону України Про вищу освіту від 01.07.2014р. №1556-VII (з наступними змінами та доповненнями) та положення ч.1 ст.5 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці ( в редакції, що діяла на момент вступу позивача до ВНЗ) суд приходить до висновку, що позивач зі вступу до вищого навчального закладу мав право на отримання стипендії саме у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб. При цьому, надаючи оцінку обґрунтованості позовних вимог [PERSON], про стягнення заборгованості за період з січня по червень 2017 року, слід враховувати, що у грудні 2016 р. Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці» зазнав суттєвих змін. Так, частина 1 ст.5 цього Закону було викладено в наступній редакції: «Шахтарі, які мають стаж підземної роботи не менш як три роки, а також протягом трьох років після здобуття загальної середньої освіти особи, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами I або II групи, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та виплатою за рахунок бюджетних коштів соціальної стипендії в порядку та розмірі, встановлених Кабінетом Міністрів України». 01.01.2017р. вступив в дію Порядок використання коштів, передбачених у державному бюджеті для виплат соціальної стипендії студентам (курсантам) вищих навчальних закладів, затверджений Постановою КМУ №1045 від 28.12.2016р. «Про деякі питання соціальних стипендій студентам (курсантам) вищих навчальних закладів», згідно якого, соціальна стипендія для студентів, батьки яких мають стаж підземної роботи більше 15 років у вищих навчальних закладах ІІІ-IV рівня акредитації виплачується щомісяця у розмірі 1000 грн. Виходячи з цього, суд приходить до висновку, що за період з 01.01.2017р. по 30.06.2017р. відповідач має заборгованість перед позивачкою по виплаті соціальної стипендії в зазначеному розмірі по 1000 грн. щомісячно, а отже позовні вимоги [PERSON] в цій в частині підлягають частковому задоволенню. Разом з тим, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по несплаченій соціальній стипендії за період з липня 2014р. по грудень 2016р. включно. Так, з одного боку, головним документом щодо виплати стипендій для керівника навчального закладу є Закон України «Про освіту», згідно ст. 51 якого передбачено право особи на отримання стипендії в порядку, встановленому КМУ. Тобто, в даному випадку необхідним до застосування є Порядок призначення та виплати стипендії від 12 липня 2004 року №882, затвердженої у редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 06 березня 2008 року №165 (в редакції 2015-2016 років), згідно якого витрати на стипендіальне забезпечення дітей окремих категорій шахтарів у відповідності до вимог ст. 5 ЗУ «Про підвищення шахтарської праці» не передбачені. Однак, пізніше прийнятим Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці», встановлено інший, більш високий рівень стипендій для категорії студентів з числа дітей шахтарів і дія ст. 5 вказаного нормативно-правового акту Законами України «Про державний бюджет України» на 2015 рік та 2016 рік не призупинялась. Щодо відсутності коштів, то такі доводи не є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог [PERSON], оскільки це призведе до порушення реалізації особою права на отримання бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства та не може бути поставлене в залежність від бюджетних асигнувань. Реалізація особою права, пов'язаного з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена в залежність від бюджетних асигнувань, про що вказано в Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України», а згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом України у постановах від 01 червня 2016 року у справах №№ 6-929цс16, 6-1044цс16, які відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для всіх судів України. Визначаючись із розміром заборгованості, суд виходить з наступного. Розміри прожиткового мінімуму відповідно до Закону України Про Державний бюджет змінювалися наступним чином: з вересня 2014р. по серпень 2015р. включно -1218грн.; з вересня 2015р. по квітень 2016р. включно - 1378грн.; з травня 2016р. по листопад 2016р. - 1450грн., в грудні 2016р. 1600 грн. Згідно до довідки відповідача про розмір доходів № 222 від 07.04.2017р., за період з вересня 2013р. по грудень 2016р. (включно) [PERSON] була нарахована стипендія в розмірі по 730 грн. щомісячно у загальній сумі 2920 грн. (а.с .№ 10). Крім того, з відповідної довідки вбачається, що відповідачем за період з вересня 2014р. по грудень 2016р. (включно) виплачувалася стипендія в меншому розмірі, ніж встановлений прожитковий мінімум для працездатних осіб за відповідний період. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 2 ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення» стипендія відноситься до обєктів, що підлягають індексації. Питання, повязані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 200 року № 2050- III. Відповідно до ст.ст 1,2 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» , підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. Таким чином заборгованість по виплаті стипендії складає: ПеріодРозмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (грн.)Сума стипендії, яка повинна була бути виплаченою (грн.)Сума виплаченої стипендії (грн)Сума недоплаченої стипендії (грн.)Компенсація станом на червень 2017 року (грн.) 1Липень 201412181218012181071,84 2Серпень 201412181218012181053,57 Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). 3Вересень 20141218121801218989, 02 4Жовтень 20141218121801218937,86 5Листопад 20141218121801218897,66 6Грудень 20141218121801218835,55 7Січень 20151218121801218774,65 8Лютий 20151218121801218651,63 9Березень 20151218121801218489,64 10Квітень 20151218121801218280,14 11Травень 20151218121801218247,25 12Червень 20151218121801218242,39 13Липень 20151218121801218258,22 14Серпень 20151218121801218269,18 15Вересень 20151378137801378267,33 16Жовтень 20151378137801378288,39 17Листопад 20151378137801378256, ЗО 18Грудень 20151378137801378245,28 19Січень 20161378137801378228,75 20Лютий 20161378137801378235,64 21Березень 20161378137801378220,48 22Квітень 20161378137801378166,74 23Травень 20161450145001450172,55 24Червень 20161450145001450176,9 25Липень 20161450145001450178,35 26Серпень 20161450145001450184,15 27Вересень 20161450145001450142,1 28Жовтень 20161450145001450110,2 29Листопад 2016145014500145071,05 ЗОГрудень 2016160016000160062,4 31Січень 2017160010000100059,2 32Лютий20171600100001000 33Березень 20171600100001000 34Квітень 20171600100001000 35Травень 20171684100001000 36Червень 20171684100001000 43 390,00 45 826,0012065,82 ВСЬОГО57891,82 грн. Крім того, підлягає стягненню й 3% річних за період з липня 2014р. по червень 2017р.: Розрахунок 3 % річних розраховується за формулою: Сума санкції = С х 3 х Д : 365 : 100, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочки 45 826,00 х 3 х 1095 : 365 : 100 = 4124,34 грн. Суд зазначає, що вирішуючи позовні вимоги в частині визначення періоду, за який має бути стягнута з відповідача на користь позивача недоплачена стипендія, суд не вбачає підстав для застосування строків позовної давності на підставі заяви представника відповідача, оскільки позовні вимоги заявлені за період з вересня 2014р. по червень 2017р., з позовом до суду [PERSON] звернулася в жовтні 2017р після того, як довідалася про належні їй, але не сплачені суми стипендії з отриманої довідки, а отже, згідно до ст. ст.256, 257 ЦПК України, вимоги заявлені в межах строків позовної давності. Підводячи підсумок викладеному, суд вважає за можливе частково задовольнити позовні вимоги [PERSON] до ДВНЗ «Дніпропетровський національний університет імені [PERSON]» (треті особи: Міністерство освіти і науки України, Міністерство соціальної політики України) про стягнення заборгованості по соціальній стипендії, та стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в загальному розмірі 57891,82 + 4124,34 грн. = 62016,16 грн. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, відповідно до ст.88 ЦПК України, з урахуванням часткового задоволенні позовних вимог, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 грн., оскільки це мінімальний розмір судового збору за позовними вимогами майнового характеру фізичних осіб (а.с.№1). На підставі викладеного,

Outcome: partial