Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

05 червня 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, де зазначила, що 16 жовтня 2010 року було зареєстровано шлюб між нею та [PERSON] Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. В обгрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що відповідач свої зобов?язання по утриманні дитини не виконує, матеріальної допомоги не надає. Відповідач працює, має постійний заробіток, а тому взмозі сплачувати аліменти на утримання своєї дитини. Посилаючись на ст.ст.180-183 Сімейного Кодексу України, позивачка просила винести рішення, яким стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше встановленого законом мінімуму до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] подала до суду заяву про підтримання позову та можливість розгляду справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково, заявив, що згоден сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку, оскільки окрім заробітної плати він інших доходів не має, змушений нести витрати по оренді житла, оскільки працює в м.Києві. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши та оцінивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, зважаючи на наступне. Згідно наданої копії свідоцтва про народження [PERSON] народилася 08 вересня 2012 року, батьком дитини є відповідач [PERSON], матірю - позивачка [PERSON] Відповідно до вимог статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Способи виконання обовязку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи викладене, суд дійшов до обґрунтованого висновку про те, що відповідач повинен надавати кошти на утримання дитини в частковому відношенні від його доходу, оскільки має постійне місце роботи, отримує регулярно заробітну плату. Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд зважає на положення статті 182 СК України, за змістом якої, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Окрім, того як відповідач, так і позивачка, в рівних частках повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, що разом повинно забезпечувати її належне утримання. Визначаючи розмір аліментів, які слід присудити з відповідача, суд враховує вказані обставини та наведені відповідачем мотиви щодо визначення аліментів у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), і вважає, що розмір аліментів, які належить стягнути з відповідача на користь позивача на утримання дитини, слід визначити в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 243,60 гривень.

Outcome: partial