Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

05 вересня 2017 року публічне акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк звернулось до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт в сумі 26146 грн. 72 коп. та судові витрати по справі. Позов мотивовано тим, що згідно генеральної угоди № б/н від 25.12.2013 року відповідачу було надано кредит у розмірі 8966 грн. 36 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % річних, на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак зобовязання за кредитним договором відповідач не виконав, станом на 15.08.2017 року заборгованість за кредитним договором склала 26146 грн. 72 коп., з якої 8279 грн. 27 коп. - заборгованість за кредитом, 5354 грн. 25 коп. - заборгованість зі сплати процентів за користуванням кредитом, 1553 грн. 42 коп. - штраф, 10959 грн. 78 коп. - заборгованість за пенею та комісією. У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримав, просив суд розглянути справу за його відсутності за наявними доказами у справі, просив винести заочне рішення. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 25.12.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено генеральну угоду, згідно з умовами якого відповідач отримав від позивача платіжну картку з кредитним лімітом в розмірі 8966 грн. 36 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 18 % на рік за користування кредитом, в подальшому змінив кредитний ліміт. Відповідно до п.2.5 Генеральної угоди, відповідач повинен погашати заборгованість по кредиту, проценти за його використання та комісію. Відповідно до п. 2.2. Генеральної угоди у разі порушення позичальником строків погашення заборгованості, вказаних у цій Генеральній угоді, умов та правил, біль ніж на 31 день, за зобовязаннями, строк яких не настав, сторони дійшли згоди, що строк повернення кредиту рахується на 32-й день з моменту виникнення порушення заборгованості по кредиту, та починаючи з 32 дня порушення, рахується простроченою, у звязку з чим позичальник сплачує банку штраф у розмірі 1553,42 грн. Зобовязання передбачені кредитним договором відповідач не виконав. Станом на 15.08.2017 року заборгованість за кредитним договором склала 26146 грн. 72 коп., з якої 8279 грн. 27 коп. - заборгованість за кредитом, 5354 грн. 25 коп. - заборгованість зі сплати процентів за користуванням кредитом, 1553 грн. 42 коп. - штраф, 10959 грн. 78 коп. - заборгованість за пенею та комісією. Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК). Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно з нормою ст.526 ЦК зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК). Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК). Одним з видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено в ст.1050 ЦК. Якщо договором установлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК). Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за кредитним договором - свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15, яка відповідно до положень статті 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України. Тобто, позовні вимоги є законними та обґрунтованими матеріалами справи, та підлягають частоковому задовленню. Позовні вимоги в частині стягнення штрафу задоволенню не підлягають, так як встановлюють подвійну відповідальність з урахуванням нарахування та стягнення пені за умовами договору. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial