Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

07.02.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Із позову вбачається, що з 14.09.2002 року позивачка перебувала з відповідачем по справі в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу з відповідачем вони мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами розірваний рішенням Краматорського міського суду від 15.02.2013 року. Дитина знаходиться на утриманні позивачки та проживає разом з нею, а відповідач проживає окремо та добровільно не допомагає дитині. Дитина є інвалідом дитинства по слуху з народження. Відповідач нікому іншому аліменти не сплачує, має постійно місце проживання. Позивачка працює. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини його заробітку щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 07.02.2014 року й до досягнення дитиною повноліття. У судовому засідання позивачка суду пояснила, що на теперішній час вона працює, отримує заробітну плату. Відповідач з січня 2014 року не допомагає дитині. Дитина є інвалідом та навчається у Донецькій спеціальній школі - інтернат № 20. Вона отримує державну соціальну допомогу на дитину - інваліда у розмірі 840 грн., але їй не вистачає коштів на утримання дитини. Тому просить суд задовольнити її вимоги у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги позивачці визнав частково та суду пояснив, що він на теперішній час ніде не працює та не отримує доходів. Він не проти платити аліменти та допомагати своїй доньці, але на теперішній час не має такої можливості. Тому просить позовні вимоги позивача задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивачці на утримання дитини аліменти на розсуд суду. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, що об'єктивно підтверджується матеріалами справи. Судом встановлено, що згідно рішення Краматорського міського суду від 15.02.2013 року шлюб між позивачем та відповідачем розірваний (а.с. 6) Як вбачається з копії свідоцтва про народження дитини у позивача та відповідача від шлюбу народилася дитина - донька [PERSON], [INFO], батьком дитини є відповідач [PERSON] (а.с. 7). Згідно медичного висновку № 35 [PERSON], [INFO], є дитиною - інвалідом до 18 років. (а.с. 8) Згідно довідки Донецької спецшколи - інтернат № 20 [PERSON] дійсно навчається у Донецької спецшколі - інтернат № 20 для дітей з пониженим слухом. (а.с. 9) Згідно оглянутої у судовому засіданні трудової книжки та копії трудової книжки відповідач [PERSON] не працевлаштований, звільнений 23.12.2013 року по ст.. 36 п. 1 КЗпП України (а.с. 18) Обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч. 2 ст. 51 Конституції України й ст. 180 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 N 3 За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) і виплачуються щомісячно. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, суд враховує стан здоров'я, а також матеріальний стан сторін, те, що відповідач фізично здоровий, працездатний, не працює, аліменти на користь інших осіб не сплачує. При таких обставинах, суд вважає, що розмір аліментів на утримання дитини на користь позивачки повинний бути визначений у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача. Такий розмір буде відповідати матеріальному і родинному стану сторін і не ущемляти їх прав.

Outcome: partial