Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

04 серпня 2015 року [PERSON] звернувся до Добропільського міськрайонний суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за борговою розпискою в розмірі 8000 грн. 00 коп., а також судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 29 грудня 2014 року він передав відповідачу [PERSON] у позику грошові кошти в розмірі 8000 грн. 00 коп., зі строком повернення до 26 червня 2015р. Позика була надана для особистих потреб. Передання грошей підтверджується розпискою від 29.12.2014р. Відповідач зобов'язався на протязі 7 місяців повертати отримані в позику грошові кошти щомісячно частинами, починаючи з січня 2015р. Першу частину боргу в розмірі 2000 грн. 00 коп., обіцяв повернути в січні місяці та решту боргу в наступні місяці по 1000 грн.00 коп. щомісячно не пізніше 26-го числа кожного місяця, з кінцевим терміном сплати боргу в червні місяці 2015р. В обумовлений термін відповідач позику не повернув та від сплати боргу ухиляється, зобовязання взяті на себе не виконує, на вимогу повернути кошти не реагує, у зв`язку з чим останній вимушений звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі. При цьому, посилався на обставини, викладені в позовній заяві та пояснив, що 29 грудня 2014 року під розписку надав [PERSON] грошову позику в розмірі 8000 грн.00 коп., зі строком повернення до 26 червня 2015р., для особистих потреб. Передання грошей підтверджується розпискою від 29.12.2014р., яка була складена в приміщенні Добропільського МВ, в присутності двох свідків. Відповідач повинен був на протязі 7 місяців повертати кошти щомісячно, з кінцевим терміном сплати боргу в червні місяці 2015р. Позивач зазначив, що неодноразово звертався до відповідача по питанню повернення грошей, але [PERSON] спочатку обіцяв йому їх повернути, а у 2015 році повідомив, що нічого йому не винен. Позивач зазначає, що він як позикодавець, взяті на себе зобов'язання виконав належним чином, однак, відповідач своїх зобов'язань щодо повернення суми боргу жодного разу не виконав. Відповідач відмовляється в добровільному порядку сплачувати суму заборгованості, у зв'язку з чим він і звернувся до суду та просить стягнути з відповідача на свою користь суму боргу. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив. За згодою позивача, суд у відповідності до ст.224 ЦПК України вирішив ухвалити заочне рішення. Також, судом було допитано свідка [PERSON], який пояснив суду, що він перебуває в дружніх стосунках з позивачем. В кінці грудня 2014р. позивач зателефонував йому та запропонував бути свідком при наданні грошей у борг по розписці. На що він погодився та був присутній коли позивач надав відповідачу грошові кошти у сумі 8000,00 грн.(вісім тисяч гривень 00 коп.), а останній написав про це розписку. Свідок підтвердив, що розписка складалась відповідачем в приміщенні Добропільського МВ в присутності ще одного свідка. Зі змістом розписки він ознайомлювався, однак памятає викладене в загальних рисах. Суд, заслухавши позивача, свідка, дослідивши матеріали справи та надані письмові докази, приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.10 ЦПК України сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст.60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлено, що 29 грудня 2014 року [PERSON], [INFO], отримав від [PERSON], [INFO], гроші в сумі 8000,00 грн. (вісім тисяч гривень 00 коп.), що підтверджується борговою розпискою, оригінал якої за клопотанням позивача було залучено до матеріалів справи та оглянуто судом. Згідно за змістом якої відповідач зобов'язався повернути отримані від позивача в борг гроші на протязі 7 місяців починаючи з січня 2015р. у розмірі першого внеску 2000,00 грн. (дві тисячі гривень 00 коп.), та наступних шести місяців в розмірі 1000,00 грн. (одна тисяча гривень 00 коп.), не пізніше 26 числа кожного місяця, тобто строком\~до 26 червня 2015 року, про що зазначено в борговій розписці. На час розгляду справи в суді борговий документ (відповідна розписка), знаходиться у позивача, що підтверджує той факт, що відповідач своє зобов'язання не виконав та позику позивачеві не повернув. В силу п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори й інші правочини. За змістом ст.207 ЦК України, правочин вважається укладеним в письмовій формі, якщо його зміст зафіксовано в листах або телеграмах або за допомогою електронного або іншого засобу зв'язку та він підписаний сторонами. Розписка підписана відповідачем, тому зобов'язання за нею регулюються ст.ст.1046-1050 ЦК України. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальникові) грошові кошти а позичальник зобов'язується повернути\~\~позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Як було встановлено в судовому засіданні, факт отримання грошей у борг підтверджується виданою відповідачем у справі розпискою. Оригінал вказаної розписки був оглянутий судом у судовому засіданні та долучений до матеріалів справи. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Відповідачем було порушено умови договору та вимоги закону, отримані від позивача гроші не повернуті та зобов'язання не виконано. Відповідно до ст.509 ЦК України \~зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язується вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. При цьому, відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.ст.527-530 ЦК України зобовязання виконується\~належними сторонами і у визначений зобов'язанням строк. Якщо строк(термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, а боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України,\~ боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. На момент звернення до суду, відповідач свої зобов'язання за вказаним договором позики не виконав та у встановлений розпискою строк грошові кошти позивачу не повернув. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач порушив свої зобов'язання щодо повернення грошових коштів позивачу у порядку і строки визначені борговою розпискою від 29.12.2014 року. Таким чином, заборгованість, що винила у звязку з невиконанням грошового зобовязання відповідачем, в сумі 8000,00 гривень, підлягає стягненню з останнього на користь позивача. Крім цього, згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору, які було сплачено позивачем при зверненні з позовом до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved