Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

06.06.2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , після її смерті до участі у справі залучені правонаступники [PERSON] і [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , правонаступном якої залучено - [PERSON] про встановлення порядку користування житловим будинком [ADDRESS] та земельною ділянкою за вищевказаною адресою. Ухвалою судді Корнешової Т.В. відкрите провадження у справі. Ухвалою від 30.07.2014 року зупинено провадження у справі до вирішення питання про притягнення до справи правонаступників. 20.08.2014 року надійшла спадкова справа №540/2013 , яка заведена після смерті [PERSON] . Ухвалою від 03.11.2014 року відновлено провадження у справі, залучено в якості відповідачів [PERSON] і [PERSON] 03.06.2015 року представник відповідача [PERSON] - [PERSON] заявив клопотання про призначення будівельно-технічної експертизи. Ухвалою від 03.06.2015 року у справі призначено судову експертизу та зупинено провадження у справі. 14.07.2016 року надійшов висновок судової будівельно-технічної експертизи №63 від 31.05.2016 року. Ухвалою від 15.07.2016 року відновлено провадження у справі. 08.11.2016 року заява адвоката Павлова К.О. про залучення до участі у справі правонаступника відповідача [PERSON] - [PERSON] 30.11.2016 року [PERSON] звернулась до суду із зустрічним позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про виділ частки із майна, що перебуває у спільній частковій власності домоволодіння [ADDRESS] та визначення порядку користування земельною ділянкою за вищевказаною адресою. Ухвалою від 02.12.2016 року залучено до участі у справі в якості відповідача [PERSON] замість [PERSON] . Ухвалою від 02.12.2016 року прийнято до спільного розгляду з первісним позовом зустрічний позов [PERSON] 23.03.2017 року [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про виділ частки із майна, що перебуває у спільній частковій власності домоволодіння [ADDRESS] частки та визначення порядку користування земельною ділянкою за вищевказаною адресою. Ухвалою від 23.03.2017 року прийнято до спільного розгляду з первісним позовом зустрічний позов [PERSON] . Ухвалою від 06.04.2107 року у справі призначено повторну будівельну-технічну експертизу та зупинено провадження у справі. 16.11.2018 року надійшов висновок експерта №125-029 від 01.10.2018 року. 14.06.2019 року [PERSON] уточнила свої позовні вимоги та просила визначити за нею право користування 43/200 частки домоволодіння [ADDRESS] , які складаються з житлових приміщень 7-1,7-3,7-5, 5-2, навісу Ц, гаражу Л, сараю Ж, ј частки підвалу та 9/100 часток вказаного домоволодіння, які складаються з житлових приміщень 4-1, 4-2,4-3, 50% сараю В, в загальному користуванні визначити проїзд, який згідно техпаспорту від 2014 року простягається від вхідних воріт №4 прямою лінією до літньої кухні М. 22.11.2019 року [PERSON] уточнила свої позовні вимоги та просила виділити із майна, що є у спільній частковій власності частину житлового будинку літ. Б-1 (квартира № 3 ), а саме: 3-3 житлова кімната площею 9,5 кв.м,. 3-4 кухня площею 10,30 кв.м., 3-5 коридор площею 1,40 кв.м., 3-6 коридор площею 4,0 кв.м, загальною площею 25,20 кв.м.. надвірні узаконені господарські будови: 8/100 частини №4, 8/100 частини №1 - замощення, що складає 2/15 частки, які належать Івановій МВ., визначити порядок користування земельною ділянкою та виділити у користування [PERSON] частину земельної ділянки, яка знаходиться у користуванні Твердохлєбової вздовж лівої бокової межі в серединній частині розмірами 7,2х2,85 площею 20,49 кв.м., а всього виділити у користування [PERSON] 53,14 кв.м., зокрема під будівлями 32,65 кв.м., під землею 20,49 кв.м. Ухвалою від 27.11.2019 року в задоволенні клопотання [PERSON] про зупинення провадження у даній справі відмовлено. 13.12.2019 року позивач за первісним позовом [PERSON] надала до суду заяву про відмову від позову. Ухвалою від 16.12.2019 року провадження у справі за первісним позовом [PERSON] закрито, у зв`язку із відмовою позивача від позову. 16.12.2019 року представник [PERSON] - Павлов К.О. надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, уточнені позовні вимоги [PERSON] за зустрічним позовом підтримав. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] вимоги підтримали, просили виділити у користування [PERSON] частину житлового будинку відповідно до висновку експерта №125-029 від 01.10.2018 року та визначити порядок користування земельною ділянкою по 1 варіанту. В судовому засіданні відповідач [PERSON] просив визначити порядок користування земельною ділянкою по 2 варіанту висновку експерта №125-029 від 01.10.2018 року. Заслухавши пояснення сторін та їхніх представників, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного: Так, відповідно до наданих документів, домоволодіння [ADDRESS] , належить на праві спільної часткової власності співвласникам: [PERSON] 43/200 частині на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.02.2010 року; [PERSON] -35/200 частин на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.11.2014 року; [PERSON] - 1/20 частин на підставі договору купівлі-продажу від 02.11.1990 року; [PERSON] - 2/25 частин на підставі договору дарування частки домоволодіння від 28.01.2016 року; [PERSON] - 96/200 частин, у тому числі 43/200 частини на підставі договору дарування від 21.08.2013 року, 9/100 на підставі договору дарування від 27.02.2014 року і 35/200 на підставі договору дарування від 17.10.2017 року за реєстровим №2141, згідно якого [PERSON] передав безоплатне у власність [PERSON] 35/200 часток домоволодіння з відповідною часткою господарських та побутових споруд та будівель, посвідченого 17.10.2017 року за реєстровим №2141 приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Горбуровим К.Є. щодо розірвання договору дарування 35/200 часток домоволодіння [ADDRESS] . Проте, 30.11.2018 року [PERSON] і [PERSON] уклали договір про розірвання договору дарування 35/200 часток домоволодіння [ADDRESS] , посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Горбуровим К.Є. 17.10.2017 року за реєстровим №2141. В той же день, 30.11.2018 року, відомості про зміну права власності в частині власника 35/200 часток домоволодіння [ADDRESS] , внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майено. Отже, частка [PERSON] у домоволодіння [ADDRESS] , станом на день розгляду справи, становить 61/200 (96/200 - 35/200) часток та [PERSON] є співвласником даного домоволодіння. Позивач [PERSON] просила про виділ частки із майна, що перебуває у спільній частковій власності домоволодіння [ADDRESS] та визначення порядку користування земельною ділянкою за вищевказаною адресою. Позивач [PERSON] просила виділити із майна, що є у спільній частковій власності частину житлового будинку літ. Б-1 (квартира № 3 ), а саме: 3-3 житлова кімната площею 9,5 кв.м,. 3-4 кухня площею 10,30 кв.м., 3-5 коридор площею 1,40 кв.м., 3-6 коридор площею 4,0 кв.м, загальною площею 25,20 кв.м., надвірні узаконені господарські будови: 8/100 частини №4, 8/100 частини №1 - замощення, що складає 2/25 частки, визначити порядок користування земельною ділянкою та виділити у користування [PERSON] частину земельної ділянки, яка знаходиться у користуванні Твердохлєбової вздовж лівої бокової межі в серединній частині розмірами 7,2х2,85 площею 20,49 кв.м., а всього виділити у користування 53,14 кв.м., у тому числі під будівлями 32,65 кв.м., під землею 20,49 кв.м. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Відповідно до положень статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із зазначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частиною першою статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки. Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, то при виділі частки зі спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України. Відповідно до ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Відповідно до абз. 1 п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 04.10.1991 р. (з подальшими змінами та доповненнями), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст.115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Так, згідно висновку експерта №125-029 від 01.10.2018 року пропонується один варіант поділу житлового будинку [ADDRESS] по приближеному до ідеальних часток, згідно порядку користування , що склався та побажання співвласників. В той же час, згідно висновку експерта №125-029 від 01.10.2018 року, експертом зазначено, що провести поділ житлового будинку [ADDRESS] із господарськими будовами і спорудами на самостійні ізольовані квартири, враховуючи планування, об`ємно - планувальні характеристики житлового будинку, інженерні комунікації, згідно ідеальних часток співвласників та наближених до ідеальних часток співвласників, у складі житлових і допоміжних приміщень, регламентованих вимогами ДБН В.2.2 -15-2005 «будівлі і споруди. Житлові будинки. Основні положення» - технічно не можливо. Сторонами по справі висновок експерта №125-029 щодо технічної не можливості відокремлення частини житлового будинку не спростований. Системний аналіз статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України дає підстави для висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Отже, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Під час вирішення зазначених спорів суди повинні враховувати роз`яснення, викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 р. № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок». Зокрема, виходячи з положень ст. ст. 183, 367 ЦК України та роз`яснень, що містяться в п. 6 зазначеної вище постанови Пленуму Верховного Суду України, при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі те, якщо при цьому можливо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Таким чином, за вказаних обставин відсутні підстави для здійснення виділу в натурі позивачам [PERSON] і [PERSON] частини житлового будинку, оскільки відсутня технічна можливість здійснити такий виділ. Що стосується визначення порядку користування земельною ділянкою за адресою домоволодіння [ADDRESS] , суд приходить до наступного. Як вбачається із змісту ст. 88 ЗК України та судової практики, порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок. Отже, при вирішенні таких спорів суд бере до уваги перш за все цю угоду. Крім того, порядок користування спільною земельною ділянкою не повинен суперечити архітектурно-будівельним, санітарним та протипожежним правилам (п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»). Так, домоволодінню [ADDRESS] на підставі рішення №305 від 26.02.1955 року виділена земельна ділянка площею 764 кв.м. та 10 кв.м. на підставі рішення №167 від 24.05.1989 року, а всього загальною площею 774 кв.м. Проте, згідно геодезичної зйомки земельної ділянки станом на 2018 рік, загальна площа становить 766,38 кв.м. Згідно висновку експерта №125-029 від 01.10.2018 року, експертом пропонуються два варіанта порядку користування земельною ділянкою, а саме: по порядку, що склався та відповідно до ідеальних часток співвласників. Проте, при вирішенні питання про визначення порядку користування спірною земельною ділянкою не було враховано, що після проведення експертизи, частки співвласника [PERSON] були змінені з 96/200 на 61/200 часток, та [PERSON] є співвласником домоволодіння [ADDRESS] . Отже, у запропонованих експертом варіантах порядку користування земельною ділянкою, не врахуванні вищевказані обставини, що в свою чергу призведе до порушення законних прав співвласників. Крім того, на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] є самовільно побудована споруда, а саме до житлового будинку літ. Б-1 прибудована житлова прибудова літ. Б' -2. Таким чином, за наведеного дана вимога задоволенню не підлягає, оскільки суд позбавлений можливості визначити варіанти користування земельною ділянкою відповідно до належних сторонам часток. Статтею 4 ч.1 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи зазначене, суд доходить висновку про те, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed