Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

05.09.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Бахмутської міської ради про визнання за позивачем право власності в порядку спадкування на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Донецька область, м. Бахмут, вул. Горького, 30-А, після смерті [PERSON], яка померла 24.01.2014 року. В обґрунтування позову позивач вказує, що [PERSON] є матірю позивача. За життя вона мала на праві приватної власності житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: м. Бахмут, вул.Горького, 30-А. Вона була зареєстрована та мешкала одна в цьому будинку. За життя [PERSON] склала на імя позивача та його сестри - [PERSON], заповіт від 11.11.1998 року., посвідчений нотаріусом Другої Артемівської державної нотаріальної контори. Цим заповітом вона, на випадок своєї смерті, заповіла позивачу та його сестрі усе належне їй майно, а також все на що вона має право за законом. 24 січня 2014 року мати позивача [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина на вказаний житловий будинок. 28.01.2014 року позивач звернувся до Першої Артемівської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини на майно матері як спадкоємець за заповітом та законом. До нотаріуса він звернувся разом із сестрою. В той же день, сестра позивача [PERSON] звернулась до Першої Артемівської нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини на майно їх матері як за заповітом так і за законом, на користь позивача [PERSON] Таким чином він став єдиним спадкоємцем за заповітом та за законом. Інших спадкоємців та зацікавлених осіб немає. 30 серпня 2016 року позивач звернувся до нотаріуса Першої Бахмутської державної нотаріальної контори з заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом на майно його матері [PERSON], померлої 24 січня 2014 року. Нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.09.2016 року у звязку з тим, що у позивача відсутні оригінали правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок, залишились лише копії. Витребувати дублікати правовстановлюючих документів на житловий будинок матері з Донецького обласного нотаріального архіву нотаріус не може у зв'язку з проведенням АТО. Відсутність альтернативної можливості вирішити подальшу долю житлового будинку та належним чином оформити правовстановлюючі документи на належне позивачу за спадщиною майно, заважає вільно володіти, розпоряджатися та користуватися житловим будинком, залишеного йому у спадок, та змушує звернутись до суду за захистом своїх прав. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] до судового засідання не зявилися. 31.10.2016 року представник позивача через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги [PERSON] підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі на підставах, викладених у позові. Представник відповідача, Бахмутської міської ради, [PERSON] (яка дії на підставі довіреності від 05.05.2016 року № 01/11-328), до судового засідання не зявилася. 23.09.2016 року через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, також зазначила, що не заперечує проти задоволення позову. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, оцінивши надані суду докази в їх сукупності, судом встановлено, що між сторонами склалися правовідносини щодо спадкування майна і суд, ухвалюючи рішення, виходить з наступного. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі\~статтею 1218 ЦК України\~\~до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ст. 1221 ЦК України\~\~місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Стаття 1268 ЦК України\~\~встановлює, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності до п.2 [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» № 24-150/0/4-13 від 28 січня 2013 року «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» «Момент виникнення права власності на річ ( майно) визначається законом. Згідно вимог\~ст. 328 ЦК України\~\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до\~ст. 1220 ЦК України: ч.1 «Спадщина відкривається\~\~ внаслідок смерті особи або оголошення її померлою»; ч.2 «Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого\~\~ вона оголошується померлою». Стаття 1223 ч.3 ЦК України\~\~передбачає, що «Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини». Відповідно до\~статті 1258 ЦК України\~\~спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народився 15.09.1961 року, є сином [PERSON] та [PERSON], згідно свідоцтва про народження серії ІІІ-УР № 538829, виданого 07.10.1961 року Артемівським міським бюро РАЦС Сталінської області (аркс.с.49). Згідно свідоцтва про право власності від 20.10.1982 року, посвідченого в.о. державного нотаріуса Першої артемівської державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 3934, після смерті чоловіка [PERSON] [PERSON], який помер 13.01.1982 року, належить на праві власності ? частка у загальній спільній власності, яка складається з: мотоцикла з коляскою марки «ИЖ-56-К», 1960 року випуску, та жилого будинку з надвірними спорудами, розташованого в м. Артемівськ по вул. Горького, 30 «А» на земельній ділянці 420 кв.м (арк.с.13). Згідно свідоцтва про право власності від 20.10.1982 року, посвідченого в.о. державного нотаріуса Першої артемівської державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 3935, спадкоємцями майна, яке належить [PERSON], померлого 13.01.1982 року, в рівних частинах кожний, - є дружина [PERSON] та дочка [PERSON]. Майно складається з: ? частини мотоцикла з коляскою марки «ИЖ-56-К», 1960 року випуску, та ? частини жилого будинку з надвірними спорудами, розташованого в м. Артемівськ по вул. Горького, 30 «А» на земельній ділянці 420 кв.м (арк.с.12). Відповідно до договору дарування від 27.10.1982 року, посвідченого в.о. державного нотаріуса Першої артемівської державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] подарувала [PERSON] ? частину жилого будинку, який знаходиться за адресою: м. Артемівськ, вул. Горького, 30-А (арк.с.10-11). Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-НО № 751973, виданого 28.01.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Артемівську реєстраційної служби Артемівського МРУЮ у Донецькій області, [PERSON] (мати позивача) померла 24 січня 2014 року у віці 76 років (арк.с.20). Технічний паспорт на жилий будинок (домоволодіння) за адресою: Донецька область, м. Артемівськ, вул. Горького, 30-А, складений 28.07.1982 року, згідно якого власниками (користувачами) будинку є [PERSON] на підстав договору побудови від 23.05.1962 року № 1782, та [PERSON], [PERSON], згідно якого загальна площа будинку 59,40 кв. м, з яких житлова площа 42,50 кв. м, службова 16,90 кв. м (арк.с.14-19). Відповідно до звіту про оцінку майна від 23.08.2016 року оціночна вартість обєкту оцінки (житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 59,40 кв.м, що розташований за адресою: Донецька обл., м. Бахмут (Артемівськ), вул. Горького, буд. 30а) становить 55\~480,00 грн. (арк.с.3-9). Після смерті матері позивача - [PERSON], яка постійно мешкала за адресою: Донецька обл., м. Бахмут, вул. Горького, буд. 30-А, відкрилася спадщина на зазначений будинок. Також [PERSON] за життя склала заповіт, посвідчений Другою артемівською державною нотаріальною конторою 11.11.1998 року за реєстраційним № 4783, яким заповідала все своє майно позивачу [PERSON] та дочці [PERSON]. 19.09.2016 року нотаріус Першої артемівської державної нотаріальної контори [PERSON] на запит суду надіслала лист, згідно якого 28.01.2014 року за заявою [PERSON] про прийняття спадщини після смерті матері було заведено спадкову справу на майно [PERSON], померлої 24.01.2014 року. Проте свідоцтво про право на спадщину не було видано. Також суду була надана копія заяви [PERSON] від 28.01.2014 року про відмову від своєї частки у спадщині за заповітом від 11.11.1998 року на користь [PERSON] (арк.с.44-45,68-69). Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Як вказує позивач, 30.08.2016 року він, як єдиний спадкоємець за заповітом та за законом, звернувся до нотаріуса Першої бахмутської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно його матері [PERSON], померлої 24.01.2014 року. 01.09.2016 року державний нотаріус Першої бахмутської державної нотаріальної контори [PERSON] було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку із тим, що спадкоємець [PERSON] надав лише копії правовстановлюючих документів, оскільки оригінали були втрачені (арк.с.24). Статтею 1273 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини після померлої матері [PERSON] та не заперечувала щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на імя її брата [PERSON], про що свідчить її заява від 28.01.2014 року (арк.с.45). Частиною 4 ст.174 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що визнання позову відповідачами у справі жодним чином не порушує прав третіх осіб та є таким, що не суперечить чинному законодавству України. З урахуванням всіх обставин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання за позивачем \~[PERSON] право власності на жилий будинок з надвірними спорудами за адресою: Донецька область, м. Бахмут, вул. Горького, буд. 30-А, в порядку спадкування за заповітом. На підставі викладеного,

Outcome: approved