Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-15 00:00:00

07.03.2018 року позивач [PERSON] в особі свого представника - адвоката [PERSON], звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: [PERSON], про стягнення аліментів на повнолітню дитину на період навчання, з підстав передбачених ст.ст. 199, 200 Сімейного кодексу України (далі - СК України), у спосіб захисту визначений ст.16 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що позивач [PERSON] є сином [PERSON] (відповідача по справі) та [PERSON] (третьої особи по справі). Шлюб між відповідачем та третьою особою розірвано. За рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 09.04.2010 року відповідач сплачував аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку до досягнення сином 18 років - до [INFO] року. В зв'язку з закінченням виплат аліментів у позивача виникли матеріальні труднощі, оскільки позивач є студентом 1 курсу спеціалісту денної форми навчання Севастопольського Державного Університету, строк навчання з 01.09.2017 року по 31.08.2022 рік, за спеціальністю 26.05.05 «Судоплавство» та йому потрібні гроші для харчування, одягу, поповнення мобільного зв'язку, проїзд з Криму до дому, користування Інтернетом та інші потреби, які пов'язані з навчальним процесом у студента. Позивач не має можливості працевлаштуватися, тому що навчається за денною формою та весь час присвячує навчанню, оскільки для навчання за бюджетною формою потрібен високий рівень навчання, у зв'язку з чим позивач потребує від батьків матеріальної підтримки. Мати позивача працює на ВП ЗАЕС та отримує зарплату приблизно 13000 гривень, але їй самій важко утримувати сина. Відповідач інших дітей на утриманні немає, з нього не стягуються аліменти на інших осіб, він займає досить високу посаду як заступник начальника цеху та отримує велику зарплату, тому має усі можливості надавати сину матеріальну допомогу на час навчання. Просить суд: стягувати з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON], [INFO] - аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, починаючи з дати подачі позовної заяву в суд та до 31.08.2022 року. Ухвалою суду від 07 березня 2018 р. провадження по справі відкрито суддею Енергодарського міського суду Запорізької області [PERSON]. (а.с.12). У зв'язку з закінченням повноважень у судді [PERSON]., розпорядженням №13-220 від 24.05.2018 року було призначено повторний автоматизований розподіл справи між суддями та справу розподілено до провадження судді Вільямовської Н.О. (а.с.35) Ухвалою від 25 травня 2018 року справу прийнято до провадження суддею Енергодарського міського суду Запорізької області Вільямовською Н.О. та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи (а.с.37) Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову) не вчинялось, провадження по справі не зупинялось. В судове засідання позивач не з'явився надав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності за присутності представника - адвоката [PERSON], позовні вимоги підтримав (а.с.61). В судове засідання представник позивача: адвокат [PERSON], яка діє на підставі письмового договору про надання правової допомоги (а.с.65) та ордеру (а.с.66) - не з'явилась надала до суду письмову заяву в якій, долучивши розрахунок витрат пов'язаних з забезпеченням навчального процесу, просить розглянути справу у її відсутність (а.с.62, 63-64). В судове засідання відповідач [PERSON] - не з'явився, надав до суду письмову заяву в якій просить суд розглядати справу у його відсутності за участю свого представника за письмовою довіреністю - [PERSON] (а.с.57) В судове засідання представник відповідача [PERSON] не з'явилась, надала до суду письмову заяву про розгляд справи у відсутності, позовні вимоги визнає частково, не заперечує щодо стягнення аліментів в розмірі 1/12 частки доходу відповідача (а.с.67). Крім того, стороною відповідача до суду було надано письмовий відзив на позовну заяву, в якому також зазначено про часткове визнання позовних вимог з підстав того, що як до досягнення дитиною вісімнадцяти років так і після, відповідач продовжував надавати кошти особисто позивачу, не враховуючи розмір аліментів які стягувались за рішенням суду до досягнення повноліття. Відповідач бажає надавати допомогу своєму синові, однак враховуючи, при цьому, достатність та співмірність розміру аліментів, виходячи також з того, що прожитковий мінімум на 2018 рік, розмір фактичної заробітної плати яку отримує відповідач після сплати всіх обов'язкових платежів. Крім того, розмір у 1/12 доходу відповідача на місяць, яку визнає відповідач, буде становити 2959,94 грн., що майже вдвічі перевищує прожитковий мінімум і мінімальний розмір зарплати в Україні, а отже буде достатньою допомогою з боку батька. Крім того, при вирішенні питання щодо розміру аліментів, просить врахувати, що відповідач в 2017 році пошкодив медальний меніск правого колінного суглобу на фоні артрозу-артриту, що підтверджується Випискою із медичної карти стаціонарного хворого, виданої ДУ СМСЧ №1 м. Енергодара від 30.10.2017 року, у зв'язку з хворобою суглобів, відповідач потребує постійної профілактики медикаментами з метою уникнення загострення хвороби. Крім того, участь у допомозі сину в його утриманні повинна нести також і мати дитини третя особа по справі), а отже, у разі спільної матеріальної допомоги обох батьків, розмір її буде достатнім та співмірним для забезпечення потреб повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, на харчування, купівлю одягу та приладдя для навчання, тим паче, що син навчається безкоштовно (а.с.25-28). В судове засідання третя особа: [PERSON] не з'явилась, надала до суду письмову заяву в якій просить розглядати справу у її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с.16) У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав: Згідно зі ст.198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За умовами частин 1 та 2 ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до статей 181, 182 СК України, за відсутності домовленості між батьками про спосіб виконання ними обов'язку утримувати дитину розмір аліментів визначається судом з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини, стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення. За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Вказана норма закону розповсюджує обов'язок батьків надавати утримання повнолітнім дітям на випадки, коли дитина продовжує навчання та вимагає у зв'язку з цим матеріальної допомоги. Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів (п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»): 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Навчання дитини має бути її основним заняттям, отже якщо дитина навчається на очному відділенні вона не має можливості працювати та заробляти собі на життя, а отже у батьків виникає обов'язок утримувати таку дитину. Відповідно до статті 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином Стаття 201 СК України передбачає поширення на відносини по утриманню між батьками і повнолітніми дочкою, сином норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу, які регулюють відносини по утриманню дитини. Судом встановлено та підтверджується сторонами, що позивач є сином відповідача та третьої особи по справі. За рішення суду від 09.04.2010 року з [PERSON] стягувались аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] до досягнення ним повноліття (а.с.9). 14.12.2017 року постановою державного виконавця по даному рішенню суду було закінчено, у зв'язку з досягненням дитиною повноліття (а.с.10). Відповідно довідки від 07.02.2018 року позивач навчається у Севастопольському державному університеті з 01.09.2017 року, за бюджетною формою, термін навчання - до 31.08.2022 року (а.с.4). Доказів наявності домовленості щодо розміру матеріальної допомоги позивачу - судом не встановлено. Доказів укладення договору про припинення права на аліменти для дитини у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно, відповідно до ст.190 СК України - відсутні. Згідно довідки про доходи третьої особи, за її місцем роботи, середньомісячний розмір її заробітної плати становить 13900,00 грн. після утримання усіх обов'язкових відрахувань (а.с.5); середньомісячний заробіток відповідача, після утримання всіх обов'язкових відрахувань, становить 35500,00 грн., що підтверджується довідкою про заробітну плату з місця роботи відповідача (а.с.29), крім того, відповідно до даних цих довідок, відрахувань за виконавчими листами, відповідач та третя особа не мають. Зазначені у довідках розміри доходів відповідача та третьої особи, значно перевищує розмір мінімальної заробітної плати визначений у ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», а крім того, підтверджує факт того, що вони є працездатними особами, що дає підстави вважати, що батьки позивача мають можливість надавати йому позивачу матеріальну допомогу з зв'язку з його навчанням. Однак, при цьому, встановлено, що розмір доходу відповідача значно перевищує розмір доходу третьої особи, а отже відповідач має фінансову можливість надавати позивачу матеріальну допомогу у розмірі, який перевищує фінансову можливість третьої особи при однакових умовах цього розміру, а отже відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу позивачу у розмірі більшому ніж третя особа. Відповідно до розрахунку, витрати на забезпечення навчального процесу на 2018-2019 рік, становлять 29724,76 грн. (а.с.63-64), тобто на місяць ці витрати становлять приблизно 2470,00 грн., що є більшим за розмір визначений ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік». Стороною відповідача не надано суду розрахунку витрат, які б підтверджували посилання сторони відповідача на достатність розміру аліментів 1/12 частки доходу відповідача, який, за розрахунками сторони відповідача, становить приблизно 2959,94 грн. на місяць (а.с.27), що, на думку відповідача, з урахуванням надання третьою особою допомоги позивачу буде достатнім. Суд не може погодитися з таким твердженням сторони відповідача виходячи з того, що крім витрат з навчального процесу, позивач навчається за очною формою навчання, яка передбачає практично постійне перебування у навчальному закладі та проживання в місті находження навчального закладу, а також проїзд як до навчального так і у зворотньому напрямку, а отже, позивач, крім забезпечення потреб з навчального процесу, несе певні витрати з облаштування свого побуту, з харчування та одягу, проїзду. У зв'язку з чим, суд вважає, що стороною відповідача не доведено достатності матеріальної допомоги в розмірі, який згоден сплачувати відповідача - 1/12 частка його доходу. При цьому, суд не погоджується і з розміром аліментів, який позивач просить стягувати з відповідача на свою користь - 1/4 частка доходу відповідача, виходячи з того, що як встановлено, позивач навчається за бюджетною основою, а отже не несе витрати по оплаті за навчання у навчальному закладі, відповідач має захворювання суглобів, переніс операцію, у зв'язку з чим, суд погоджується з позицією сторони відповідача, з цього приводу, при цьому доказів на спростування зазначеного, стороною позивача суду не надано. Крім того, суд, враховуючи надані стороною позивача розрахунки витрат з навчального процесу, враховуючи, що позивач несе витрати з облаштування побуту пов'язаного з проживанням, проїзд, купівлю одягу та харчування, а також розмір доходу відповідача та розмір частки його доходу у грошовому вимірі, необхідність матеріальної допомоги саме в розмірі 1/4 частки доходу відповідача, дійшов висновку, про недоведеність стороною позивача необхідності такого розміру матеріальної допомоги зі сторони відповідача, враховуючи також й те, що позивачу матеріальну підтримку повинна також надавати і третя особа. Суд вважає, що вимоги, щодо такого розміру частки доходу відповідача не підлягають задоволенню та частка доходу, підлягає зменшенню. Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч.2, ч.3 та ч.4 ст.10 ЦПК України, суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно приписів ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень Підстав звільнення від доказування - судом не встановлено. Як зазначалось вище, саме суд визначає розмір аліментів на повнолітню дитину (ст.200 СК України) з урахуванням встановлених обставин, доведеності їх належними та допустимими доказами, норм матеріального та процесуального права. Аналізуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню аліменти на навчання з 07.03.2018 року по 31.08.2022 рік (включно) в розмірі 1/8 частки від усіх видів заробітку відповідача, оскільки на думку суду такий розмір є справедливим, необхідним та достатнім для забезпечення потреб позивача пов'язаних з навчанням, враховуючи вимоги закону та обов'язку батька в наданні такого утримання своїй дитині. Крім того, враховуючи, що при зверненні до суду, позивача звільнено від сплати судового збору, на підставі ст.141 ЦПК України, п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 704 гривні 80 копійок. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial