overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

06.11.2018 позивачка звернулась до суду із указаним позовом, посилаючись на те, що 29.04.1995 року вона уклала шлюб з [PERSON]. Від шлюбу народився син [PERSON],[INFO]. Підстави для розірвання шлюбу те, що сімейне життя поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Вісім років тому припинили сімейно-шлюбні відносини та примирення не можливе. Підстави для продовження сумісного життя і збереження сім'ї відсутні. У зв'язку із цим, позивачка просила суд: 1) розірвати шлюб, укладений між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], який зареєстрований 29 квітня 1995 року Тростянецьким районним відділом актів громадського стану Сумської області, актовий запис № 40; 2) стягнути з відповідача на її користь судовий збір у розмірі 704,80 грн. Ухвалою суду від 23.11.2018 року було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 03.01.2019 року закрито підготовче провадження у вказаній справі та призначено до судового розгляду. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала заяву в якій просила справу слухати у її відсутність. Позовні вимоги підтримала, проти заочного рішення не заперечила. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду. Від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, поважних причин неможливості явки в судове засідання суду останній не повідомив. За таких обставин, враховуючи згоду позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи, мотивуючи рішення, зазначає про наступне. З матеріалів справи судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі від шлюбу мають повнолітнього сина. Дані обставини підтверджуються копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого від 29.04.1995 (а.с. 12). Згідно з положеннями ст.110, 112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, і рішення про розірвання шлюбу суд постановляє, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя чи інтересам дітей сторін. З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з позовом позивачка сплатила судовий збір у сумі 704,80 грн., який слід стягнути на її користь з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

06.11.2018 представник заявника [PERSON] діючи в інтересах [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті [PERSON], який помер 23 вересня 2018 року в м. Шахтарськ, Донецької області. Свої вимоги обґрунтувує тим, що [PERSON] є сином [PERSON], який помер 23.09.2018 року в м. Шахтарськ, Донецької області. Отримати свідоцтво про смерть він не може, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати документи встановленої форми про смерть, які можуть бути прийняті у відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану. Звернувшись до Бориспільського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану заявник отримав відмову у проведенні державної реєстрації смерті. Встановлення факту смерті необхідно заявнику для отримання допомоги на поховання батька та для прийняття спадщини [PERSON]. У судове засідання заявник не зявився, подав до суду заяву в якій повністю підтримав свою зяву, просив суд її задовольнити. Представник Бориспільського міськрайонного відділу ДРАЦС в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, у якій просив суд розглядати справу без його участі, проти задоволення справи не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засідання встановлено, що [PERSON] є сином покійного [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії VII-HO №324027 виданого 22 вересня 1987 року. Згідно свідоцтва про смерть серії №120324 від 24.09.2018 року, яке видано Шахтерським міськрайонним відділом запису актів цивільного стану Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької народної республіки, [PERSON] помер 23 вересня 2018 року. Факт смерті [PERSON] підтверджується також лікарським свідоцтвом про смерть №345 від 24.09.2018 року, у якому зазначено, що смерть настала вдома, за адресою м. Шахтарськ, вул. Леніна 19/49. Причиною смерті стала хронічна ішемічна хвороба серця у формі стенозуючого атеросклеротичного коронаросклерозу. Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Абзацом 2 ч.1 ст.317 ЦПК України встановлено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. З урахуванням вищевикладеного суд вважає що заяву [PERSON] про встановлення факту смерті особи слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

06.11.2018 р. [PERSON] звернулась з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 19.11.2003 р. Дітей від шлюбу не мають. Шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично припинені з 2015 р., сумісне життя не склалося, спільне господарство не ведеться, подальше перебування у шлюбі суперечить її інтересам. За позовом [PERSON] просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, прізвище після розірвання шлюбу їй залишити «Рубашко». Ухвалою судді від 14.11.2018 р. було відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 10.12.2018 р. 10.12.2018 р. закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду на 22.01.2019 р. Позивач в поданій до суду позовній заяві просить розглядати справу без її участі, оскільки до суду не може зявитись за станом здоровя, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку за останнім відомим місцем проживання, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подавав. На підставі ч.1 ст.223 ЦПК України розгляд справи було проведено за відсутності відповідача. В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію позивача, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, оскільки бажання [PERSON] розірвати шлюб відповідає її інтересам. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі п.1 ч.2, ч.6 ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача в дохід держави судові витрати в сумі 704,60 грн. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

06.11.2018 р. до суду заявлено позов, в якому позивачка просила розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, спільних життєвих інтересів, з січня 2012 року з відповідачем подружніх стосунків не підтримує, миритися не бажає; неповнолітня дитина проживатиме з позивачкою; спірного майна не мають, крім того просила щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до її повноліття, оскільки відповідач добровільно не виконує свого законного обов'язку надавати щомісячне утримання їх спільній неповнолітній дитині. Позивачка в підготовче судове засідання не з`явилася, письмово позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити без її участі (а.с. 26). Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, письмово позовні вимоги визнав повністю, проти їх задоволення не заперечував, просив справу розглянути без нього (а.с.25). З урахуванням позиції сторін та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позовні вимоги задовільнити повністю з таких міркувань. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають спільно вони з січня 2012 року, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу, також встановлено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO], але добровільно не виконує свого законного обов'язку надавати щомісячне утримання неповнолітній дитині. Зазначені правовідносини регулюються: - ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище - ст. ст. 180, 181 п.3, ч.1 ст.184 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; в разі ухиляння батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них за рішенням суду, зокрема, у твердій грошовій сумі, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси, не проживають спільно вони з січня 2012 року, миритися не бажають, суд визнає, що сім'я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін, крім того відповідач добровільно не виконує свого законного обов'язку надавати щомісячне утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], то задля захисту законних інтересів дитини аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, необхідно стягувати з відповідача починаючи з дня звернення позивачки до суду і до повноліття дитини, - в примусовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

06.11.2018 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом про стягнення з приватного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» (далі - відповідач) заборгованості по заробітній платі в сумі 35 939 грн 05 коп. В обґрунтування позову зазначив, що відповідач затримує виплату заробітної плати, чим порушує його право на належну оплату праці. Ухвалою судді від 08.11.2018 року відкрито провадження в справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 27.11.2018 року на адресу суду відповідач направив відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову, пославшись на скрутне фінансове становище, що унеможливлює своєчасну виплату заробітної плати працівникам, та надав довідку про розмір заборгованості по заробітній платі. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач працює у відповідача на посаді провідного інженера-конструктора. Відповідно до положень статті 115 КЗпП України (далі - Кодекс) заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів. Як випливає з матеріалів справи, відповідач вказане положення Кодексу не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість з виплати заробітної плати, яка станом на 01.10.2018 року становить 35 939 грн 05 коп. Розмір заборгованості підтверджується довідкою відповідача від 26.11.2018 № 414/580. Таким чином, пред'явлений позов ґрунтується на вимогах закону, при цьому доведений належними доказами, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

06.11.2018 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом про стягнення з приватного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» (далі - відповідач) заборгованості по заробітній платі станом на 01.11.2018 року з відрахуванням суми боргу, що стягнута відповідно до судового наказу Деснянського районного суду м. Чернігова в розмірі 28 041 грн 90 коп. В обґрунтування позову зазначив, що відповідач затримує виплату заробітної плати, чим порушує його право на належну оплату праці. Ухвалою судді від 08.11.2018 року відкрито провадження в справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 27.11.2018 року на адресу суду відповідач направив відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову, пославшись на скрутне фінансове становище, що унеможливлює своєчасну виплату заробітної плати працівникам, та надав довідку про розмір заборгованості по заробітній платі в розмірі 47 465 грн 91 коп. Крім того, відповідач зазначив, що відповідно до судового наказу Деснянського районного суду м. Чернігова від 17.07.2018 року по справі № 750/7230/18 з відповідача стягнуто на користь позивача заборгованість по заробітній платі в розмірі 28 041 грн 90 коп. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач працює у відповідача на посаді провідного інженера-конструктора управління з розвитку виробництва і нової техніки. Відповідно до положень статті 115 КЗпП України (далі - Кодекс) заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів. Як випливає з матеріалів справи, відповідач вказане положення Кодексу не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість з виплати заробітної плати, яка станом на 01.11.2018 року становить 47 465 грн 91 коп. Розмір заборгованості підтверджується довідкою відповідача від 26.11.2018 № 414/580. Таким чином, з урахуванням того, що судовим наказом Деснянського районного суду м. Чернігова від 17.07.2018 року стягнуто заборгованість в розмірі 28 041 грн 90 коп. на користь позивача підлягає стягненню заборгованості по заробітній платі в розмірі 19 424 грн 01 коп. (47465,91-28041,90=19424,01). Отже, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

06.11.2018 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] (далі - відповідач) аліментів на утримання повнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно - до закінчення дочкою навчання. В обґрунтування позову зазначила, що повнолітня дочка [PERSON] навчається в закладі вищої освіти та в зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги з боку батьків, яку відповідач не надає. Сторони і третя особа в судове засідання не з'явилися, при цьому позивач надіслала суду заяву про розгляд справи за її відсутності; відповідач і третя особа про причини своєї неявки суд не повідомили. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували в шлюбі, який розірвано 27.01.2010 року, при цьому мають спільну повнолітню дочку [PERSON], [INFO]; [PERSON] навчається на І курсі Чернігівського національного технологічного університету (денне відділення, контрактна форма навчання), який закінчує 30.06.2022 року (а.с. 4, 6, 7). В зв'язку з навчанням повнолітня дочка сторін потребує матеріальної допомоги з боку батьків. Відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України (далі - Кодекс) якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. В силу положень статті 182 цього Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище повнолітньої дочки (сина); 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають значення. За приписами частини першої статті 191 Кодексу аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову. Враховуючи те, що матеріальне утримання повнолітньої дочки, є обов'язком сторін, а також беручи до уваги ту обставину, що позивач не виконала пропозицію суду і не надала довідку про свої доходи, а відповідач - не спростував доводи позивача і не довів фінансову неспроможність утримання повнолітньої дочки, суд вважає доцільним стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку щомісячно, починаючи від дня звернення позивача до суду і до закінчення [PERSON] навчання в університеті, тобто до 30.06.2022 року включно. За таких обставин, пред'явлений позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

06.11.2018 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. Ухвалою Надвірнянського районного суду від 10.01.2019 року до участі в розгляді даної справи залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Пнівську сільську раду Надвірнянського району Івано-Франківської області. Зважаючи на складність у викладенні рішення в повному обсязі, пов`язану з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

06.11.2018 року [PERSON] звернувся до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що уклав шлюб з відповідачкою 23.09.2006 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги один до одного. Кожен має власний погляд на життя. Подальше спільне життя подружжя та примирення між ними неможливе. Позивач в підготовче судове засідання не зявився; надав суду заяву, в якій просив розглянути справу в його відсутність і задовольнити позов. Відповідачка в\~підготовче судове\~засідання не\~зявилась,\~надала суду\~заяву,\~в якій\~повністю визнала\~позов;\~з наслідками\~визнання позову\~ознайомлена;\~просила розглянути\~справу в\~її відсутність. Після розірвання шлюбу просить залишити шлюбне прізвище «Бершацька». Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню. За таких обставин визнання позову відповідачкою не суперечить закону, не порушує прав, свобод і інтересів осіб, тому його слід прийняти, вирішити справу у підготовчому судовому засіданні і задовольнити позов з таких підстав. Судом встановлено, що 23 вересня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області сторонами було зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації зроблено відповідний актовий запис № 412 /а.с.4/. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії I-ФП № 078841, виданого 22.04.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області /а.с.5/. Відповідно до ч.1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що шлюбні відносини між подружжям припинені остаточно. Шлюб носить формальний характер. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що відповідно до\~ст. 112 СК України\~є підставою для розірвання шлюбу між сторонами.\~ За таких обставин суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Шлюб між сторонами слід розірвати, при цьому відповідачці після розірвання шлюбу слід залишити шлюбне прізвище «Бершацька». Позивачем про відшкодування судового збору не заявлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

06.11.2018 року [PERSON] звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] в якому вказує, що шлюб був зареєстрований\~між ними 05.08.1989 року, від даного шлюбу неповнолітніх дітей не має. Свої\~\~вимоги\~\~обґрунтовує тим, що вони з відповідачкою прожили тривалий час, але виявилось, що свої життєві шляхи у житті вони розумують по різному, не можуть дійти спільної згоди у сумісному побуті. На даний час проживають разом, але фактично шлюбні відносини не підтримують. Відповідач добровільно не бажає розірвати шлюб в органах РАЦСу , тому посилаючись на вищевикладене просив розірвати шлюб. \~ \~ Ухвалою\~суду від\~13.11.2018\~року справа\~призначена до\~підготовчого засідання\~на 03.12.2018\~року. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, судом про розгляд справи повідомлялась належним чином, на адресу суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Вагіна». Фіксування судового засідання технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у звязку із відсутністю учасників процесу не здійснюється. З урахуванням положень ч. 3 ст. 200 та ч. 4 ст. 206 ЦПК України, визнанням відповідачем позову, суд вважає за можливе за результатами підготовчого провадження ухвалити судове рішення. Дослідивши письмові докази по даній справі, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе з причин, зазначених сторонами та суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~ Сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 05.08.1989 року серії ІІ-ФП № 263834 (а.с.5). Згідно ст.1 12 Сімейного кодексу України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. З урахуванням викладеного сторонами та

Outcome: approved