Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

05 грудня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Іскрисківщинської сільської ради Білопільського району Сумської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, обґрунтовуючи його тим, що 28 лютого 2010 року помер його батько [PERSON]. Після смерті батька\~відкрилась спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка площею 6,0844 га на території Іскрисківщинської сільської ради Білопільського району Сумської області з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала батькові на праві власності на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку Серії СМ №048561, виданого на підставі розпорядження голови Білопільської районної державної адміністрації від 19 серпня 2003 року за №459. За життя його батько склав заповіт, посвідчений 14 вересня 2001 року Іскрисківщинською сільською радою Білопільського району Сумської області, яким заповів земельний та майновий паї йому. Він є спадкоємцем першої черги на майно батька, інших спадкоємців немає. На день смерті його батько проживав та був зареєстрований в [INFO] один. Він поховав батька, а після смерті розпорядився його речами та зберігав документи, зберіг і державний акт на право приватної власності на землю, тому фактично прийняв спадщину після смерті батька. Позивач вважає, що строк для прийняття спадщини був ним пропущений з поважної причини, оскільки він проживає в іншій країні, часто хворіє, у нього не було коштів на своєчасний приїзд до нотаріуса за місцем відкриття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину. Крім того, він вважав, що фактично прийняв спадщину, адже поховав батька, а після його смерті зберіг документи, зокрема, державний акт на право власності на землю, через незнання законів вважав, що зможе в зручний для нього час та за наявності коштів безперешкодно оформити належну йому спадщину. Однак при зверненні до нотаріуса йому в оформленні спадщини було відмовлено. За наведених обставин позивач звертається до суду з позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті батька. \~\~\~\~В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, його представник за довіреністю [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач, представник Іскрисківщинської сільської ради Білопільського району Сумської області, в судове засідання не з'явився, Сільський голова [PERSON] надіслав до суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність, оскільки позовні вимоги\~\~сільська рада визнає та не заперечує проти їх задоволення. Третя особа Приватний нотаріус Білопільського районного нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надіслала до суду заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність. \~\~\~\~Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.\~\~\~\~\~\~\~\~ Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.\~\~ 28 лютого 2010 року в с.Волфине Білопільського району Сумської області помер батько позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] 1-БП №147355 (а.с.5). Відповідно до заповіту №138 від 14 вересня 2001 року, посвідченого Іскрисківщинською сільською радою Білопільського району Сумської області, [PERSON] заповів на випадок своєї смерті своєму синові [PERSON], який проживає в м.Москва, земельний пай та майновий пай (а.с.6). Відповідно до довідки Іскрисківщинської сільської ради Білопільського району Сумської області за №628/02-24 від 21 листопада 2017 року [PERSON] постійно до дня смерті 28 лютого 2010 року був зареєстрований та фактично одиноко проживав в [INFO]. Заповіти від імені померлого [PERSON] посвідчено виконкомом Іскрисківщинської сільської ради Білопільського району Сумської області: 02 лютого 1995 року за реєстровим №14 на ім»я [PERSON], номер у спадковому реєстрі 42956658; 14 вересня 2001 року за реєстровим №138 на ім»я [PERSON], реєстраційний номер у спадковому реєстрі 42930433. Останній заповіт не змінювався та не відмінявся. [PERSON] постійно протягом 6 місяців із дня смерті [PERSON] зберігав його документи (а.с.8). Після смерті [PERSON]\~відкрилась спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка площею 6,0844 га на території Іскрисківщинської сільської ради Білопільського району Сумської області з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала [PERSON] на праві власності на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку Серія СМ №048561, виданого на підставі розпорядження голови Білопільської районної державної адміністрації від 19 серпня 2003 року за №459. (а.с.7). Факт родинних відносин між спадкодавцем [PERSON] та позивачем [PERSON], як між батьком та сином, підтверджується копією свідоцтва про народження останнього Серії І-БП № 299704, в якому зазначено, що [PERSON] народився 17 жовтня 1958 року в сім»ї [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). В повідомленні від 30 листопада 2017 року за вих. № 1956/01-16 представнику позивача за довіреністю [PERSON] Приватним нотаріусом Білопільського районного нотаріального округу [PERSON] було надано роз»яснення з питання оформлення спадщини після [PERSON], який помер 28 лютого 2010 року, в якому зазначено, що статтею 1269 ЦК України встановлено два способи прийняття спадщини, та порекомендовано звернутися до суду з позовом про продовження строку для прийняття спадщини (а.с.9). Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №50315599 від 16 грудня 2017 року у Спадковому реєстрі відсутня інформація щодо заведення спадкової справи та виданих на її підставі свідоцтв про право на спадщину після [PERSON], який помер 28 лютого 2010 року (а.с.21). Судом встановлено, що спадкоємець за заповітом, позивач по справі, у встановлений законом шестимісячний строк не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. В позовні й заяві він посилається на те, що у нього виникли складнощі зі своєчасним зверненням до нотаріуса з питанням оформлення спадщини після батька, оскільки він проживає в іншій країні, хворіє, не мав достатніх коштів для приїзду в Україні, вважав, що зможе безперешкодно оформити спадщину в будь-який час, бо поховав батька та після його смерті розпорядився його речами, зберіг документи, серед яких і державний акт на право власності на земельну ділянку. \~\~ Згідно зі статтею 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7 вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Встановленим фактам відповідають правовідносини, встановлені національним законодавством та такі, що захищають порушені, невизнані або оспорюванні права позивача щодо здійснення права на спадкування відповідно до ст.1272 ЦК України шляхом встановлення судом додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи те, що причини пропуску строку для прийняття спадщини судом визнані поважними, а право позивача на спадщину є доведеним, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити.

Outcome: approved