Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

05.01.2021\~року [PERSON] звернулася до суду із заявою, у якій просила встановити факт проживання [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , на території України з 01.01.1990 року до 01.01.1992 року. В обґрунтування заяви зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON] , про що Новоград-Волинським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) було видано свідоцтво про смерть. 10.09.2020 року вона звернулася до Новоград-Волинського районного відділу УДМС в Житомирській області з питанням щодо оформлення дозволу на імміграцію в Україну, на що їй було вказано на необхідність підтвердження факту постійного проживання її батька на території України до 24.08.1991 року, що буде слугувати доказом належності до громадянства України. Тому вона була змушена звернутися до суду із цією заявою. В судовому засідання заявник не з`явилася. Від її представника надійшла заява про розгляд справи у їхню відсутність, вимоги заяви підтримують, просять задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надіслали заяву про розгляд справи у їхню відсутність, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Суд, заслухавши учасників судового засідання, свідків, вивчивши матеріали справи, з`ясувавши усі обставини справи, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.1ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.1ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. П. 5 ч.2 статті 293 ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 9). Відповідно до довідки ОСББ Мікрорайон Зелені № 803 від 07.09.2020 року [PERSON] , [INFO] , з 28.10.1980 року по 19.08.1994 року був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник немає іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Відтак, оцінивши повно всебічно та об`єктивно докази надані заявником, суд приходить до висновку про можливість встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] , [INFO] , померлий [INFO] , постійно проживав на території України з 01.01.1990 року по 01.01.1992 року. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved