Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-08 00:00:00

05 листопада 2020 року позивач [PERSON] звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: [PERSON] про стягнення аліментів на час навчання повнолітньої дитини, посилаючись на наступні обставини. 07 серпня 1998 року між нею, [PERSON] , [INFO] та відповідачем [PERSON] , [INFO] було укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міськвиконкому Київської області, актовий запис № 800. Від даного шлюбу мають повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . 28 лютого 2014 року даний шлюб було розірвано. На сьогоднішній день їхня донька [PERSON] навчається в 12-А класі Білоцерківського закладу загальної середньої освіти ІІ-ІІІ ступенів з інституційною формою навчання № 1, форма навчання - денна. Добровільно відповідач на утримання доньки матеріальної допомоги не надає, а позивач не в змозі самостійно утримувати доньку, у зв`язку з тим, що їй необхідні кошти на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, підручники, тощо. Відповідач здорова, працездатна людина та матеріально забезпечений. В добровільному порядку вирішити спір неможливо, в зв`язку з цим позивач вимушена звернутися до суду з заявою про стягнення аліментів з відповідача на період навчання доньки. Просила суд стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , що продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення донькою навчання, але не більше як до досягнення донькою 23-х років (а.с. 1-3). Ухвалою судді від 03 грудня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у зазначеній справі. Розгляд справи у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України постановлено провести в порядку спрощеного позовного провадженням з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 22-23). В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, надала заяву, отримана судом 18.01.2021 року за вх. № 1480, в якій просила справу за її позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: [PERSON] про стягнення аліментів на час навчання повнолітньої дитини, розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 27). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву, отримана судом 09.02.2021 року за вх. № 6058, в якій просив суд справу за позовом [PERSON] до нього, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: [PERSON] про стягнення аліментів на час навчання повнолітньої дитини, розглянути за його відсутності. Позов визнає в повному обсязі (а.с. 33). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить довідка про доставку СМС - повідомлення (а.с. 31). Відповідно до ч. 5 ст. 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Отже, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON] про слухання справи, яке було призначено 09 лютого 2021 року була повідомлена завчасно, у відповідності до вимог статті 128 ЦПК України. З боку третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON] жодних заяв та клопотань на адресу суду не надходило. Також, не надходили письмові пояснення на позовну заяву [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача [PERSON] про стягнення аліментів на час навчання повнолітньої дитини, підлягають задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] та відповідач [PERSON] , [INFO] , 07 серпня 1998 року уклали шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міськвиконкому Київської області, актовий запис № 800. Встановлено, що від шлюбу у подружжя народилася дитина - донька [PERSON] , [INFO] , про що в матеріалах справи свідчить копія свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , видана Відділом реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області 06 листопада 2002 року, актовий запис № 1492, де батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 лютого 2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Відповідно до статті 53 Конституції України кожен має право на освіту. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). З довідки № 133 від 22 жовтня 2020 року, яка видана Білоцерківським закладом загальної середньої освіти ІІ-ІІІ ступенів з інституційною формою навчання № 1 [PERSON] убачається, що остання дійсно є ученицею 12-А класу Білоцерківського закладу загальної середньої освіти ІІ-ІІІ ступенів з інституційною формою навчання № 1, денної форми навчання (а.с. 5). Встановлено, що [PERSON] , [INFO] знаходиться на утриманні позивача [PERSON] . Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Стаття 198 СК України передбачає, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч. 1,2 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Встановлено, що відповідач [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання своєї доньки, яка продовжує навчання. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В судовому засіданні досліджена заява відповідача [PERSON] , отримана судом 09.02.2021 року за вх. № 6058, в якій останній просив справу за позовом [PERSON] до нього, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: [PERSON] про стягнення аліментів на час навчання повнолітньої дитини, розглянути за його відсутності. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Тому, враховуючи вищенаведені обставини, матеріальне становище дитини та матері, матеріальне становище платника аліментів, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] , [INFO] підлягають стягненню аліменти на користь позивача [PERSON] , [INFO] , на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 05 листопада 2020 року і до закінчення навчання, але не пізніш ніж до досягнення донькою двадцяти трьох років. З 1 січня 2020 року відповідно до Закону України «Про судовий збір» та Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» ставки судового збору змінюються. Як визначено у Законі, судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана: фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення заборгованості, неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки, позивач [PERSON] при звернені до суду з вищевказаним позовом була звільнена від сплати судового збору, то з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 840,80 гривень (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок). Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved