Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

05 березня 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить зняти заборону на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS], номер запису про обтяження: 2924691, підстава виникнення обтяження: лист б/н від 16.06.1960 року, видавник: Варварівський завод Будматеріалів, суб'єкт обтяження: [PERSON]. 17 березня 2014 року через канцелярію Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла уточнена позовна заява, в якій позивачка просить зобов'язати Четверту Миколаївську державну нотаріальну контору зняти заборону на об'єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS], який належить на праві власності [PERSON], номер запису про обтяження: 2924691, підстава виникнення обтяження: лист б/н від 16.06.1960 року, видавник: Варварівський завод Будматеріалів, суб'єкт обтяження: [PERSON]. Позивачка та її представник в судове засідання не з'явились. Представник позивачки надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи неодноразово повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду невідомі. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину № 3-214, виданого Першою Миколаївською державною нотаріальною конторою 17.10.2013 р., отримала у власність житловий будинок за адресою: [ADDRESS]. Право власності позивачки на будинок зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно згідно витягу про реєстрацію права власності від 17.10.2013 року (а.с. 7). Згідно витягу з Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 22.11.2013 року, на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] було накладено заборону на підставі листа Варварівського заводу Будматеріалів б/н від 16.06.1960 року, суб'єкт обтяження - [PERSON] (а.с. 8). Відомості про цю заборону були внесені відповідачем - Четвертою Миколаївською державною нотаріальною конторою 19.07.2006 року до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (а.с. 8), та 17.10.2003 року були перенесені Першою Миколаївською державною нотаріальною конторою до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з відкриттям в Реєстрі розділу на об'єкт нерухомості за адресою: [ADDRESS], номер запису про обтяження в Реєстрі - 2924691 (а.с. 7). Згідно листа Державного нотаріального архіву Миколаївської області від 29.01.2014 року, у матеріалах фонду Четвертої Миколаївської державної нотаріальної контори виявлені відомості про заборону на нерухоме майно у [ADDRESS], яке належало гр. [PERSON], накладену за повідомленням від 16.06.1960 року «Комбінату Будматеріалів, п. Варварівка». Документи, на підставі яких накладалася заборона, на зберігання до нотаріального архіву не передавалися (а.с. 9). Судом, за клопотанням позивачки, витребувані у Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації та оглянуті в судовому засіданні матеріали інвентарних справ на об'єкти нерухомості за адресами [ADDRESS], та [ADDRESS]. В матеріалах інвентаризаційної справи на будинок по [ADDRESS] наявна копія рішення народного суду Варварівського району Миколаївської області від 24.12.1958 року у справі № 2-687 1958 року, залишене у силі ухвалою Миколаївського обласного суду від 29.01.1959 року, яким встановлено що домоволодіння в [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] (3/4 часток) та [PERSON] (1/4 часток) (а.с.28-32). В подальшому, рішенням Центрального райвиконкому депутатів трудящих від 11.08.1967 року № 605 [PERSON], зі згоди співвласниці [PERSON], було дозволено оформлення літньої кухні та сараю у вказаному домоволодінні, яке вже мало адресу - [ADDRESS] (а.с. 33). В матеріалах інвентаризаційної справи на будинок по [ADDRESS] наявний акт прийняття в експлуатацію будинку [PERSON] за вказаною адресою, затверджений рішенням Центрального райвиконкому депутатів трудящих від 22.12.1967 року № 903 (а.с. 36-39). В акті зазначено, що будинок будувався на підставі договору забудови від 25.05.1957 року, але в цьому договорі зазначено адресу забудови - [ADDRESS] (а.с. 37-40). У рішенні Варварівського райвиконкому від 02.07.1955 року № 338, яким [PERSON] виділено присадибну ділянку під індивідуальне будівництво, також зазначено адресу ділянки - [ADDRESS] (а.с. 44). [PERSON] помер [INFO] року, що встановлено рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04.01.2007 року № 2-1454/2007р. (а.с. 34-35). Отже, заборона від 16.06.1960 року була накладена за зобов'язаннями [PERSON] на його земельну ділянку, яка на той час мала адресу - [ADDRESS], що в період з 1960 по 1967 роки. була змінена на адресу - [ADDRESS]. Домоволодіння ж, успадковане позивачкою, на час накладення заборони мало іншу адресу - [ADDRESS], тому спірна заборона не стосується житлового будинку, успадкованого позивачкою. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 74 Закону України «Про нотаріат», одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Приймаючи до уваги, що спірна заборона є архівною та чинним законодавством України не визначено порядку припинення подібних заборон, що робить неможливим зняття заборони в позасудовому порядку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved