Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

04 серпня 2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності на 1/5 житлового будинку в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що 08 листопада 2014 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на майно, яке складається з 1/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: вул. Сіра № 11 в с. Оленівське Краснокутського району Харківської області. На даний час позивач виявив намір успадкувати майно, яке залишилось після смерті матері, оскільки являється спадкоємцем за законом першої черги, однак відсутність правовстановлюючого документу на нерухоме майно перешкоджає [PERSON] оформити спадщину в нотаріальній конторі, в звязку з чим за захистом та визнанням своїх законних прав та інтересів позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право приватної власності на 1/5 частку зазначеного житлового будинку в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON]. 24.04.2000 року вищевказаний будинок згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» був приватизований між співвласниками: матірю позивача [PERSON]., позивачем, його дружиною [PERSON] та його дітьми [PERSON] та [PERSON]. У відкрите судове засідання позивач не прибув, надавши заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та прохав їх задовольнити. Представник відповідача Мурафської сільської ради Краснокутського району Харківської області в судове засідання не прибув, однак про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать розписки про отримання судових повісток. Відповідно до ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Інші відповідачі також не заперечують проти позову, про що надали до суду письмові заяви. Суд, дослідивши письмові докази, повно та всебічно зясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Матеріалами справи встановлено, що мати позивача - [PERSON] проживала [INFO] . 08 листопада 2014 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І ВЛ №466159, виданого Виконавчим комітетом Мурафської сільської ради Краснокутського району Харківської області 10 листопада 2014 року. Після її смерті відкрилася спадщина на майно, що складається з 1/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: вул. Сіра № 11 в с. Оленівське Краснокутського району Харківської області. Як вбачається з довідки № 820 від 12.06.2015 року виданої виконкомом Мурафської сільської ради Краснокутського району Харківської області гр. [PERSON] була зареєстрована в [INFO]. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до вимог ст.ст.1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом має той з подружжя, який його пережив, та діти спадкодавця. Факт, що позивач [PERSON] являється сином померлої [PERSON], підтверджується свідоцтвом про його народження серії VII-УР № 1208426, виданим 07 жовтня 1967 року Яблочанським сільським ЗАГС Великописарівського району Харківської області, та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу. Як вбачається з матеріалів справи, а саме Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 40163147 від 17.04.2015 року позивач своєчасно звернувся до нотаріуса с заявою про прийняття спадщини. Як вбачається з довідки РКП «Краснокутське бюро технічної інвентаризації» від 22.07.2015 року №317, право приватної спільної сумісної власності на обєкт нерухомого майна житловий будинок з господарськими будівлями по вул. Сіра №11 в с. Оленівське Краснокутського району Харківської області зареєстровано за [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 24.04.2000 року. В звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно позивач [PERSON] не має можливості оформити в нотаріальному порядку свідоцтво про право на спадщину за законом на зазначене домоволодіння. Згідно розяснення Міністерства Юстиції України від 21 лютого 2005 року №19-32/319 в разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будьякі фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав достатньо суду доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що [PERSON], як спадкоємиць після смерті [PERSON] має законне право на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved