Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-17 00:00:00

04 лютого 2020 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначає, що з 14 січня 1995 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. В обґрунтування позову вказує, що одруження сторін виявилось невдалим через різні характери та погляди на сімейне життя, у зв`язку із чим на фоні конфліктів та непорозумінь сторони шлюбні відносини припинили і не ведуть спільне господарство. Зазначає, що намагання зберегти сім`ю не дали результату, а тому подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам. З огляду на зазначене, просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, проте подала заяву про розгляд справи без її участі; позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 36). Представник позивача Батраков М.Ю. в судове засідання не з`явився, проте подав заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача; позовні вимоги підтримують в повному обсязі (а.с. 35). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте подав заяву, згідно якої позовні вимоги визнає, просить розглядати справу у його відсутності (а.с. 34). У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін по справі відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, суд встановив, що 14 січня 1995р. позивач [PERSON] з відповідачем [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Новодністровським відділом реєстрації актів громадянського стану за актовим записом № 4, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 14.01.1995р. (а.с. 7). Як зазначає позивач [PERSON] , шлюб між сторонами є формальним, шлюбні відносини фактично припиненні та вони не ведуть спільне господарство вже більше десяти років. При цьому, позивач не бажає продовжувати такі відносини, часу на примирення не потребує та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] жодних заперечень проти позову не надав та в заяві від 21.02.2020р. вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Шлюб відповідно до ст. 24 СК України це добровільна згода чоловіка та жінки, а судом встановлено, що сторони по справі не бажають перебувати у шлюбі. Судом також встановлено, що примирення між подружжям є неможливим, оскільки позивач вважає недоцільним подальше підтримання сімейних відносин та не бажає збереження шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин по справі, беручи до уваги визнання відповідачем позову, відсутність підстав для відмови у прийнятті такого визнання, суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, а відтак, шлюб між ними необхідно розірвати. Згідно ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст.115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 420, 20 грн., а також позивачу слід повернути судовий збір в розмірі 420, 20 грн. з державного бюджету. На підставі ст. ст. 24, 104, 105, 110, 112-115 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved