Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

06.03.2014 року [PERSON] звернулась до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в обґрунтування якої зазначила, що 22.04.2000 року між нею та відповідачем у відділі РАГС Київської районної адміністрації виконкому Одеської міської ради було зареєстровано шлюб, про що було складено актовий запис № 257 від 22.04.2000 року. Від сумісно шлюбу у них народилися: [PERSON] - [INFO]; [PERSON], [INFO]. В останній час вони з відповідачем припинили підтримувати подружні відносини, вести спільне господарство. Причиною розпаду їх сім'ї з'явилася та обставина, що вони мають різні характери та погляди на життя. Відсутність взаєморозуміння та згоди зробило неможливим в подальшому спільне життя. 03 грудня 2013 року відповідач забрав всі свої речі та пішов з будинку, в якому вони спільно проживали. Їх шлюб фактично розпався та носить формальний характер. Зі слів відповідача їй стало відомо, що він проживає з іншою жінкою, в зв'язку з чим вважає, що примирення між ними неможливе, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства. Малолітні діти на даний час проживають разом з нею та перебувають на повному її матеріальному забезпечені. Відповідач матеріальної допомоги на дітей не надає та не приймає ні якої участі в їх вихованні. Вона не має постійного місця роботи та джерела доходів, отримує мінливий заробіток. З урахування встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2014 рік» мінімального прожиткового мінімуму на дітей віком від 6 до 18 років, який дорівнює з 01.01.2014 року 1286 гривень, вважає, що відповідач має сплачувати щомісячно на кожну дитину по 1000 гривень. Відповідач має добрий стан здоров'я, є працездатною особою, на своєму утриманні не має інших осіб. В зв'язку з чим, вважає, що такий розмір суттєво не вплине на матеріальний стан відповідача. На підставі викладеного вона просить суд розірвати шлюб, укладений 22.04.2000 року між нею та [PERSON] у відділі РАГС Київської районної адміністрації виконкому Одеської міської ради, стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця с.Болгарка Роздільнянського району Одеської області, ІПН - [NUMBER], зареєстрованого: [ADDRESS], аліменти на користь [PERSON], на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі 1000 гривень щомісячно до його повноліття та на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі 1000 гривень, щомісячно, до досягнення ним повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилась, але в позові зазначила, що позов підтримує, просить справу розглядати у її відсутність. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, проти розірвання шлюбу не заперечував, але з урахуванням наявності у нього на утриманні сина [PERSON], [INFO], який навчається на 3 курсі денного відділення Одеської національної морської академії та з урахуванням того, що він є пенсіонером та пенсія є його єдиним джерелом доходу, просить суд в частині стягнення аліментів частково задовольнити позов, зменшивши суму стягнення по 500 грн. на кожну дитину. Ознайомившись з позовом, дослідивши надану суду письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав: Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами по справі, 22.04.2000 року між позивачем та відповідачем у відділі РАГС Київської районної адміністрації виконкому Одеської міської ради було зареєстровано шлюб, про що було складено актовий запис № 257 від 22.04.2000 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] - [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою. Відповідно до ст.109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушенні їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно зі ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як зазначено у ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. 03 грудня 2013 року відповідач забрав всі свої речі та пішов з будинку, в якому вони спільно з позивачем проживали та з того часу спільне проживання сторонами фактично припинено, сторонами припинено підтримування подружніх відносин та ведення спільного господарства, в зв'язку з чим суд вважає, що подальше спільне проживання позивача та відповідача і збереження шлюбу суперечить істотним інтересам сторін, тобто наявні підстави для розірвання шлюбу, передбачені ст.112 ч.2 СК України. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до повноліття. Статтею 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 СК України. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Отже, з урахуванням того, що відповідач отримує пенсію, що підтверджується довідкою № 292 від 08.04.2014 року і це є єдиним його джерелом доходу, суд вважає за доцільне позов в частині стягнення аліментів задовольнити частково, визначивши, з урахуванням заявлених позовних вимого про стягнення аліментів на двох неповнолітніх дітей, частку заробітку (доходу) батька яка буде стягуватися як аліменти в розмірі ? частини від усіх видів доходів.

Outcome: partial