Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

06 лютого 2014 року [PERSON] звернувся до Бахчисарайського районного суду АРК з заявою про встановлення факту належності йому розрахункової книжки [NUMBER] виданої на ім'я [PERSON] та трудової книжки серії виданої 20.03.1972 року на ім'я [PERSON]. Позовні вимоги мотивовано тим, що заявник для переведення пенсійної справи з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області у зв'язку із зміною постійного місця проживання звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в АРК, але при перевірці матеріалів пенсійної справи встановлено, що у розрахунковій книжці по батькові заявника зазначено як «[PERSON]», а в трудовій книжці незрозуміло для працівників управління зазначено «[PERSON]» або «[PERSON]». Встановлення даного факту необхідно для оформлення пенсії. Заявник до судового засідання будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, на задоволенні заяви наполягає. Представник заінтересованої особи - Управління пенсійного фонду України в АРК, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідністю зі ст. 259 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом досліджені матеріали справи, а саме: копія паспорту [NUMBER] [PERSON] (а.с.3), копія картки платника податків виданої 10.01.2014 року (а.с.5), копія трудової книжки виданої 20.03.1972 року (а.с.6,7), копія розрахункової книжки (а.с.8-10), копія військового квитку серії [NUMBER] (а.с. 11), копія обліково-послужного списку до військового квитку [NUMBER] (а.с.12,13), копія атестату [NUMBER] виданого 15.07.1971 року (а.с. 14). Із зазначених матеріалів справи вбачається, що згідно копії паспорту [NUMBER] [PERSON], копії картки платника податків виданої 10.01.2014 року, копії трудової книжки виданої 20.03.1972 року, копії розрахункової книжки (а.с.8-10), копії військового квитку серії [NUMBER], копії обліково-послужного списку до військового квитку [NUMBER], копії атестату [NUMBER] виданого 15.07.1971 року, розрахункова книжка [NUMBER], видана на ім'я [PERSON] та трудова книжка серії видана 20.03.1972 року на ім'я [PERSON] належить [PERSON], [INFO]. За таких обставин, суд вважає, що вимоги щодо встановлення факту належності правовстановлюючих документів слід задовольнити: встановити той факт, що розрахункова книжка [NUMBER] та трудова книжка серії видана 20.03.1972 року належить [PERSON], [INFO]. Відповідно до вимог ч.7 ст.235 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved