Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

05 січня 2017 року позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, відзначаючи, що вона зі своїм чоловіком - відповідачем по справі - 21 жовтня 2006 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачкою. Шлюбне життя не склалось, відповідач перестав поважати позивачку як жінку, сторони втратили почуття поваги та любові один до одного. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Позивачка подальше спільне життя вважає неможливим, тому просить суд розірвати шлюб і залишити їй прізвище «[PERSON]». З відповідача на свою користь просить суд стягнути 1/2 частину судових витрат, понесених нею при складанні позову. Про місце, дату і час розгляду справи сторони повідомлені належним чином, що підтверджується наявним у справі повідомленням про вручення поштового відправлення позивачці і розпискою відповідача про отримання судової повістки. У судове засідання позивачка надала письмову заяву, у якій просить справу розглянути за її відсутності. На позовних вимогах наполягає і просить їх задовольнити. Час для примирення просить не надавати. Питання про розподіл судових витрат просить у судовому рішенні не вирішувати, оскільки воно вирішене сторонами у позасудовому порядку. Відповідач надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, справу просить розглянути за його відсутності Час для примирення просить не надавати. Питання про розподіл судових витрат просить у судовому рішенні не вирішувати, оскільки воно вирішене сторонами у позасудовому порядку. У зв'язку з заявами осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи в їх відсутності, на підставі ст.197 ч.2 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, беручи до уваги наполягання позивачки на задоволенні позову, визнання позову відповідачем, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст.112 Сімейного кодексу України, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так, у судовому засіданні судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 жовтня 2006 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 21.10.2006 року (а.с.11), від подружнього життя мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії [NUMBER] від 06.05.2008 року (а.с.12). Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи і заяв сторін вбачається, що між ними склалися напружені стосунки, сторони шлюбні відносини не підтримують і не мають бажання дійти примирення, оскільки позивачка на розірванні шлюбу наполягає, а відповідач не заперечує проти цього. Відповідно до ст.111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Із позовної заяви та заяв сторін вбачається, що вони не виявили бажання зберегти сім'ю і просять не надавати їм час для примирення. Тому суд приходить до висновку про недоцільність надання сторонам часу для примирення. Згідно з ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом з'ясовано, що волевиявлення позивачки, яка наполягає на задоволенні позову, і відповідача, який позов визнає і проти його задоволення не заперечує, є їх свідомим вибором, зробленим без будь-якого зовнішнього впливу чи примусу. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалася остаточно і подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, а також інтересам їхньої малолітньої доньки, що має істотне значення. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує письмові заяви сторін, у яких вони просять питання про розподіл судових витрат у судовому рішенні не вирішувати, оскільки воно вирішене сторонами у позасудовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved