overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

05 липня 2014 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Веселівського районного управління юстиції Запорізької області між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, актовий запис № 40. У шлюбі народилася дитина: син [PERSON], [INFO]. У квітні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до своєї дружини [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що спільне життя з відповідачем не склалось через те, що почуття взаємної любові втрачене, оскільки у них з відповідачем зовсім різні життєві цінності та інтереси. Вони почали віддалятися один від одного, не розуміти один одного, їх шлюб не будується на засадах поваги один до одного. Дитина росте серед постійних скандалів та сварок, що негативно впливає на її розвиток. У звязку з цим, з 15 червня 2015 р. вони фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо, не ведуть спільне господарство. Вважає подальше спільне життя і збереження шлюбу з відповідачем неможливим, оскільки це суперечить їх інтересам та інтересам їхньої дитини. Посилаючись на ці обставини просив шлюб розірвати. У судове засідання позивач не зявився, подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити та розглянути справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання не зявилася, подала заяву, в якій позов визнала повністю та просила розглянути справу за її відсутності. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. За таких обставин у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того закон\-них підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не ведуть спільне господарство, тобто шлюбні відносини фактично припинено, втратили почуття взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За таких обставин збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та інтересам дитини подружжя, що має істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам дитини подружжя що має істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

05 липня 2015 року в с.Передмістя Бучацького району Тернопільської області помер батько позивачки [PERSON] Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Велика,55 в с.Передмістя Бучацького району Тернопільської області. Через відсутність документу, який би за життя спадкодавця посвідчував його право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, позивачка не має змоги оформити право на спадщину в нотаріальній конторі, а тому виникла необхідність встановити право на спадкове майно в судовому порядку. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала. Заслухавши сторони, дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини: 05 липня 2015 року в с.Передмістя Бучацького району Тернопільської області помер [PERSON]; Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно у виді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, яке належало йому на праві приватної власності; Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом; Позивачка дочка спадкодавця є спадкоємцем за законом першої черги, в 6-місячний строк з дня смерті спадкодавця прийняла спадщину; Відповідачка від частки у спадковому майні відмовилася на користь позивачки. Суд приходить до переконання, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

05 липня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25 квітня 2014 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №230. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбні відносини припинені з листопада 2014 року в звязку з тим, що подружжя має різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаєморозуміння, почуття поваги та кохання одне до одного. Питання про поділ майна не ставиться. Позивач в судове засідання не зявилася, в наданій суду письмовій заяві просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд за згодою позивача вправі постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 квітня 2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-КИ 277923 (а.с. 5). З\~ матеріалів справи вбачається, що подружні\~ стосунки\~ сторони\~ фактично припинили з листопада 2014 року. Суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що причина розладу подружніх\~ відносин між сторонами є\~ справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних\~ причин, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних\~ відносин, в звязку з чим суд\~ прийшов\~ до\~ висновку, що у даний час шлюб носить формальний\~ характер,\~ подальше спільне\~ життя\~ сторін і\~ збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому\~\~ вважає, що\~ шлюб між сторонами\~ повинний\~ бути\~ розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

05 липня 2016 р. Банк звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 02.09.2010 р. між ним та [PERSON] укладено кредитний договір без номера, відповідно до якого відповідачу надано кредит у розмірі 2\~800 грн у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Зазначили, що боржник свої зобовязання по Договору не виконує. Станом на 30.04.2016 р. загальна заборгованість за кредитним договором склала 11\~064,93 грн. З посиланням на статті 509, 525, 526, 527, 530, 598, 599, 610, 615, 629, 1050 і 1054 ЦК України просили стягнути заборгованість по кредиту та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не зявився, але надав суду письмову заяву, в якій просив вимоги задовольнити, а позов розглянути за його відсутності. Відповідач будучи неодноразово своєчасно та належним чином повідомленим за останнім місцем реєстрації та через оголошення у пресі про час і місце розгляду справи у судове засідання без поважних причин не зявився. Про причини неявки суду не повідомив. Представник позивача у своїй заяві погодився на постановлення судом рішення у заочному порядку. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, а в силу ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змісту положень ст. 1054 ЦК випливає, що банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Як вбачається з матеріалів справи, 02 вересня 2010 р. між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір без номера, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 2\~800 грн у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В день укладення договору боржником була отримана кредитна картка, на рахунку якої знаходились грошові кошти. Судом встановлено, що боржник свої зобовязання по договору не виконує. Станом на 30 квітня 2016 р. загальна заборгованість за кредитним договором склала 11\~064,93 грн, з яких: - заборгованість за кредитом 2\~784,36 грн; -заборгованість по процентам за користування кредитом 5 677,48 грн; -заборгованість за пенею та комісією 1 600 грн; -штраф (процентна складова) 503,09 грн; -штраф (фіксована сума) 500 грн. Виходячи з того, що відповідач не зявився до судового засідання, а отже ухилився від надання доказів, що спростовують вимоги позивача, то суд вважає нарахований борг безспірним, а відтак, то наявні правові підстави для його стягнення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

05 липня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про надання їй права на шлюб, Свої вимоги мотивувала тим, що вона народилась 14 квітня 1999 року, та на даний час не досягла повноліття. Вказує, що перебуває у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON], з яким має намір зареєструвати шлюб у встановленому порядку. Вважає, що реєстрація шлюбу відповідає її інтересам, оскільки спільно з [PERSON] бажає створити повноцінну сімю, а її батьки проти такого одруження не заперечують. В судове засідання заявниця та заінтересовані особи не зявились, подавши в канцелярію суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. При цьому, як заявниця, так і заінтересовані особи, кожен зокрема, викладені у заяві вимоги підтримали та просили їх задовольнити.\~\~ Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до вимог\~ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 1\~ст. 22 Сімейного кодексу України\~шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Згідно з положеннями\~ст. 23 Сімейного кодексу України\~право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Судом встановлено, що заявниця народилась 14 квітня 1999 року, і станом на день розгляду справи не досягла шлюбного віку, що стверджується копією її свідоцтва про народження серії І-ЕГ №039737, виданого Бірківською сільською радою Любомльського району Волинської області 01 травня 1999 року, та копією паспорта громадянки України серії АЮ №263149, виданого Любомльським РС УДМС України у Волинській області 13.06.2015 року (а.с.4, 7). З копії паспорта громадянина України серії АС №169817, виданого Любомльським РВ УМВС України у Волинській області 13.01.2012 року, встановлено, що [PERSON], з яким заявниця бажає зареєструвати шлюб, народився 21 липня 1995 року, тобто є повнолітнім, та поданою до суду заявою про підтримання заяви [PERSON], фактично ствердив, наведені останньою обставини. Батьки заявниці: [PERSON] та [PERSON] у поданих до суду заявах, не заперечували проти надання їх доньці, [PERSON], права на шлюб. На підставі викладеного, з врахуванням відсутності заперечень щодо вимог заяви зі сторони батьків [PERSON], а також [PERSON], суд приходить до висновку, що укладення шлюбу відповідає інтересам заявниці, а тому заява підлягає до задоволення. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

05 липня 2016 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що в квартирі [ADDRESS], зареєстровані, але фактично не проживають [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Обґрунтовуючи свої вимоги [PERSON] зазначає, що [PERSON] розірвавши шлюб з [PERSON] в січні 2007 року виїхав зі спірної квартири з усіма особистими речами і з того часу не повертався. Окрім цього, як зазначає Позивач [PERSON] в серпні 1997 року одружилася та добровільно виїхала з квартири з усіма особистими речами і вже близько 19 років в спірній квартирі не проживає. Також, Позивач вказує, що [PERSON] зареєстрована та з 2012 року періодично проживала у спірній квартирі, але з квітня 2015 року добровільно припинила своє проживання у вказаному помешканні, переїхавши на постійне місце проживання до своєї доньки [PERSON] Квартира [ADDRESS] є неприватизованою. Всі обов'язки, що витікають з договору найму утримання житлового приміщення покладені на Позивача і тільки вона несе витрати по його утриманню. Відповідачі в свою чергу після припинення проживання в спірній квартирі, особистих речей у ній не мають. Участі в утриманні житлового приміщення та оплаті житлово-комунальних послуг не приймають. Оскільки власником особового рахунку являється [PERSON] Позивач позбавлена можливості укласти договори з постачальниками комунальних послуг та переоформити особовий рахунок на своє ім'я для отримання субсидії. На підставі викладеного, Позивач просить визнати [PERSON], [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду клопотання слухати справу у її відсутність, заявлений позов підтримала в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечила. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися за місцем реєстрації. Суд за письмовою згодою Позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно з положеннями ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що відповідно до довідки форми №3 виданої КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» ЖЕД №906 за №6274 від 04.07.2016 року, у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: позивач [PERSON], відповідачі [PERSON] та [PERSON] та відповідач [PERSON]- власник особового рахунку (а.с. 4). Як встановлено з матеріалів справи, відповідачі більше шести місяців в спірній квартирі не проживають, особистих речей не мають, що підтверджується відповідним актом від 22.06.2016 року (а.с. 6). Комунальні платежі, та повне утримання житлового приміщення здійснює [PERSON] Відповідно до ст.ст. 71,72 ЖК Української РСР у разі відсутності без поважних причин в житловому приміщенні більше шести місяців наймача або членів його сім'ї в судовому порядку зазначені особи визнаються такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. З огляду на викладене, на підставі аналізу зібраних по справі доказів, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, а [PERSON], [PERSON] та [PERSON] визнаються такими, що втратили право на користування житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

05 липня 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було укладено 25 травня 2008 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 114. Свої вимоги обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем мають сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось. на даний час припинили шлюбні відносини, проживають окремо, не ведуть спільного господарства. Вважає, що примирення і подальше збереження сім'ї неможливе, оскільки це суперечить її інтересам. Просить позов задоволити та розірвати шлюб між нею та відповідачем. Після розірвання шлюбу змінити прізвище на Фесюк. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду письмову заяву, в якій просить проводити розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги визнав повністю, не заперечує щодо їх задоволення. Частиною 2 статті 197 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для розірвання шлюбу, суд позов задоволює і розриває шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] Прізвище позивача після розірвання шлюбу змінити на Фесюк. Стягнути з відповідача на користь позивача 551,20 грн. сплаченого судового збору (а.с. 1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

05 липня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що вона з 16 серпня 2014 року перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Турійського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 39. Від спільного подружнього життя дітей не мають, разом не проживають, подружніх стосунків не підтримують. Вказуючи, що їхній шлюб існує лише формально, просила шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не зявилася, однак подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує повністю, просила справу розглядати у її відсутності та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомляв, заяву про розгляд справи без його участі не подавав. Враховуючи, що в судове засідання не зявилися всі особи, які беруть участь у справі, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України не здійснювалося. За згодою позивача та відповідно до вимог статті 224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до положень частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з частиною 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З матеріалів справи вбачається, що сторони з 16 серпня 2014 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Турійського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 39 (а.с. 4), дітей від шлюбу не мають, разом не проживають (а.с. 7). Судом встановлено, що позивач та відповідач не підтримують подружніх стосунків, разом не проживають та їхній шлюб існує лише формально. За таких обставин справи та відповідно до зазначених норм матеріального права, а також враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб між ними слід розірвати. Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551 грн 20 коп. На підставі викладеного, статтей 104, 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-28 00:00:00

05 липня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, вказуючи, що вони з відповідачем 22 січня 2011 року зареєстрували шлюб, від якого мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та на утримання якого відповідач не надає матеріальної допомоги, в зв'язку з чим просить стягнути з нього на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі ? частки заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримує свої вимоги (а.с. 12). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, визнає позовні вимоги, не заперечуючи проти сплати аліментів на утримання дочки (а.с. 19). З*ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що сторони по справі 22 січня 2011 року зареєстрували шлюб (а.с. 9), від якого мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с. 8), який згідно довідки КП «Служби єдиного замовника № 1» № 1621 від 05 липня 2016 р. зареєстрована та проживає разом із позивачкою (а.с. 7). Відповідач працездатний, не має інших аліментних зобов'язань, на утримання дитини матеріальної допомоги не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини в порядку ст.ст. 181, 182 СК України у розмірі ? частки заробітку, але не меншому, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини, оскільки відповідач працездатний, не має інших аліментних зобов'язань.

Outcome: approved