Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-26 00:00:00

04 червня 2018 року представник заявниці [PERSON] адвокат Давиденко К.В. звернувся до суду з вищезазначеною заявою, посилаючись на слідуючі обставини. [INFO] року померла [PERSON] в [ADDRESS], з якою вона постійно проживала та вели спільне господарство на час відкриття спадщини. Після смерті останньої відкрилась спадщина, до складу якої входять земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,79 га та 1,18 га, загальною площею 3,97 га, що розташовані на території Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Татарбунарською районною державною адміністрацією 15 березня 2006 року на ім'я [PERSON], зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за [NUMBER], яку заявниця має право успадкувати як спадкоємець за заповітом. Однак, при зверненні до державного нотаріуса Саратської районної державної нотаріальної контори Одеської області Колісника Д.Ю., останній було відмовлено у прийнятті заяви та відкритті спадкової справи після смерті спадкодавця [PERSON], у зв'язку з пропуском шестимісячного строку надання заяви про прийняття спадщини та за відсутністю доказів сумісного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Разом з тим, на думку заявниці, враховуючи приписи ч.3.ст.1268 ЦК України, вона вважається такою, що прийняла спадщину, тому що на день відкриття спадщини, постійно проживала зі спадкодавцем за адресою: [ADDRESS], та вели спільне господарство, доглядала за бабусею, оскільки остання знаходилась у похилому віці, часто хворіла та потребувала стороннього догляду. Посилаючись на ряд документів та враховуючи, що встановлення фактів, що мають юридичне значення можливо лише в судовому порядку, заявниця звернулася до суду із вказаною заявою. Під час розгляду справи судом було вчинено наступні процесуальні дії. Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 11 червня 2018 року було прийнято справу до розгляду та відкрито провадження. 10.07.2018 року ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області, від державного нотаріуса Саратської районної державної нотаріальної контори Одеської області Колісника Д.Ю. витребувано докази - інформацію щодо наявності спадкової справи та кола спадкоємців до майна померлої [PERSON] 11 січня 2019 року ухвалою суду в якості заінтересованих осіб до участі у справі залучено матір та батька заявниці: [PERSON] та [PERSON], які були зареєстровані та проживали з спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою та вважаються такими, що прийняли спадщину, тому судове засідання було відкладено на 27.02.2019 року для виклику їх в судове засідання (а.с.58). Представник заявника - адвокат Давиденко К.В. в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги заяви [PERSON] підтримав в повному обсязі, просив її задовольнити (а.с.55,61 ). Представник Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області Станімак І.А. в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце слухання справи, однак із наданої до суду заяви (а.с.19), вбачається, що заінтересована особа просить розглянути справу за відсутності представника, не заперечуючи проти вимог заяви. Заінтересовані особи - [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, надавши до суду заяви з проханням розглянути справи у їх відсутність, проти задоволення вимог [PERSON] не заперечують, вважаючи їх законними та обгрунтованими, спору з заявницею щодо спадкового майна не мають (а.с.а.с.63-64). Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. З огляду на належне сповіщення заявника, її представника та заінтересованих осіб про дату, час та місце розгляду справи, надходження від них заяв про розгляд справи без їх участі, суд вважає можливим розглянути зазначену цивільну справу без їх участі. Дослідивши матеріали справи, суд вбачає правові підстави для задоволення заяви, виходячи з наступного. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] дійсно проживала за однією адресою з спадкодавцем [PERSON]. на час відкриття спадщини та, відповідно до ст.1233 ЦК України, є спадкоємцем за заповітом. Однак, вона позбавлена можливості вступити у спадок в установленому законом порядку після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, через відмову нотаріуса у прийнятті заяви та відкритті спадкової справи у зв'язку з пропуском шестимісячного строку надання заяви про прийняття спадщини та за відсутністю доказів сумісного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Вказане підтверджується: - копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO] року (а.с.5), згідно якого [PERSON] померла [INFO] року в [ADDRESS]; - копією заповіту, складеного 24 липня 2008 року спадкодавцем [PERSON] (а.с.6), згідно якого [PERSON] є спадкоємцем по заповіту на земельну ділянку, загальною площею 3,97 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], яка належала спадкодавцю [PERSON] на день її смерті; -витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за №16260664 від 09.09.2008 року (а.с.7), із якого слідує, що 09.09.2008 року в спадковому реєстрі за №45408297 зареєстрований заповіт, оригінал якого був виданий Дмитрівською сільською радою Татарбунарського району Одеської області 24.07.2008 року; - копією Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 15.03.2006 року (а.с.8), згідно якого [PERSON] належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 3,97 га, яка складається з 2,79 га та 1.18 га, що розташована на території Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; - листом державного нотаріуса Саратської районної державної нотаріальної контори Одеської області за № 413/02-14 від 25.05.2018 року (а.с.9), згідно якого нотаріальною конторою відмовлено заявниці у прийнятті заяви щодо видачі свідоцтва про право на спадщину по заповіту, у зв'язку з втратою нею 6-місячного строку для прийняття спадщини та не наданням доказів сумісного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Із витребуваної судом інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові справи) від 07.08.2018 року (а.с. 22 ) слідує, що заповіт від 24.07.2008 року, вчинений [PERSON], посвідчений Дмитрівської сільською радою Татарбунарського району Одеської області, є чинним. Із Інформаційної довідки (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за №52877998 від 07.08.2018 року (а.с.23) вбачається, що після смерті спадкодавця [PERSON], померлої [INFO] року, Татарбунарською районною Державною нотаріальною конторою відкрита спадкова справа за номером у спадковому реєстрі №50450846, зареєстрована у нотаріуса за №372/2010 від 10.12.2010 року. В надісланій на запит суду копії спадкової справи до майна померлої [PERSON] міститься копія заяви [PERSON] за №133 від 18.04.2018 року про відмову від прийняття спадщини за заповітом, після померлої [PERSON] Претензій щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім'я [PERSON] остання не має (а.с 41). Крім того, в матеріалах справи наявна заява [PERSON] за №372 від 02.05.2018 року щодо прийняття спадщини за заповітом після смерті спадкодавця [PERSON] (а.с.46). З довідки за №272, виданої Дмитрівською сільською радою Татарбунарського району Одеської області 05.04.2018 року (а.с.27) слідує, що [PERSON] проживала та була зареєстрована в [ADDRESS]. На день смерті, крім неї в будинку зареєстровані слідуючі особи: син - [PERSON], [INFO], невістка - [PERSON], [INFO], онук - [PERSON], [INFO], дружина онуки - [PERSON], [INFO] та правнучка померлої - [PERSON], [INFO]. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.07.1981 року, виданого Дмитрівською сільською радою Татарбунарського району Одеської області (а.с.48), батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. Копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 12.10.1999 року, виданого Дмитрівською сільською радою Татарбунарського району Одеської області (а.с.49) підтверджується, що 12.10.1999 року був кладений шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після укладення шлюбу заявниці присвоєно прізвище «[PERSON]». Довідкою №107, виданою Дмитрівською сільською радою Татарбунарського району Одеської області 24.01.2019 року (а.с.62) підтверджується, що [PERSON], [INFO], на день смерті бабусі - [PERSON], померлої [INFO] року, проживала разом з нею без реєстрації за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 293 ч.1 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод чи інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У відповідності з ч.2 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в тому числі від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Для заявниці встановлення вищезазначеного факту має юридичне значення, оскільки дозволить реалізувати її право на прийняття спадщини, як спадкоємця за заповітом у встановленому законом порядку, оскільки в силу ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, статтею16 ЦК України передбачено право звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно роз'яснень п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. За встановлених обставин, які підтверджуються дослідженими судом належними та допустимими доказами, що узгоджуються між собою, за відсутності заперечень заінтересованих осіб - Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області (а.с.19), [PERSON] та [PERSON] (а.с.,а.с.63-64), та відсутності інших спадкоємців, які б звернулись до нотаріуса у встановленому законом порядку, суд вважає можливим задовольнити вимоги заяви, оскільки заявницею [PERSON] доведено факт її постійного проживання разом із спадкодавцем [PERSON], на час відкриття спадщини [INFO] року, за місцем мешкання спадкодавця по вул. Шкільна (колишня Леніна), 26 в [ADDRESS]. Враховуючи, що прийняти спадщину за заповітом у встановленому законом порядку [PERSON] позбавлена можливості через відмову нотаріуса (а.с.9), якому необхідно надати докази постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або встановити вказаний юридичний факт в судовому порядку, суд вважає можливим встановити юридичний факт постійного проживання заявниці [PERSON], як спадкоємця по заповіту, разом із спадкодавцем [PERSON], на час відкриття спадщини, а саме [INFO] року.

Outcome: approved