Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

06 грудня 2016 року, [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд збільшити розмір аліментів, утримуваних з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], з твердої грошової суми на 1/4 частини заробітної плати (доходу) відповідача, щомісяця, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на ст.192 СК України та на Закон України «Про Державний бюджет на 2016 рік», оскільки змінився рівень прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, який становить 1689.00 грн. Позивачка позов підтримала з підстав, які зазначені в позовній заяві та надала до суду письмову заяву з проханням слухати справу у її відсутність. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений належним чином про час, день і місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про отримання судової повістки та не повідомив суд про причини неявки в судове засідання. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Олевського районного суду від 15.09.2011 року було розірвано. Від шлюбу у сторін народилася дитина, дочка [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження дитини. Рішенням Олевського районного суду Житомирської області від 04.03.2011 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 300 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом змінено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів не може бути менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Підставою для зміни розміру аліментів може бути зміна матеріального чи сімейного стану платника або одержувача аліментів, зміна матеріального стану дитини, погіршення чи поліпшення здоров'я однієї зі сторін тощо. Статтею 60 ЦПК України крім того покладено обов'язок доказування і подання доказів сторонами. Із зазначеної статті слідує, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суд при розгляді вимог позивачки про збільшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів матеріальний стан позивачки погіршився, оскільки на даний час значно збільшився розмір прожиткового мінімуму, зокрема для дітей віком до 18 років, а визначений розмір аліментів не можна вважати достатнім для належного утримання дитини, тому суд вбачає підстави для збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, так як відповідач в свою чергу не спростував доводи позивача викладені в позовній заяві. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Outcome: approved