Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

07.07.2014 р. [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON]., третя особа - Кам'янець-Подільська районна державна адміністрація про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування вимог вказує, що з грудня 2003 року по січень 2010 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу проживають окремо. З того часу [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов'язків щодо виховання неповнолітнього сина [PERSON]. Не цікавиться його життям, здоров'ям, навчанням. Не відвідує дитину, аліменти не сплачує, не слідкує за його здоров'ям, не приділяє уваги у формуванні особистості дитини. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні підтримала вимоги своєї довірительки і просить позбавити [PERSON] батьківських прав, щодо неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], так як відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов'язків щодо виховання дитини.Проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник органу опіки та піклування в особі Кам'янець-Подільської районної державної адміністрації Альчинський М.С. в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, щодо виховання неповнолітнього сина [PERSON], тому вважає за доцільне позбавити його батьківських прав. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день розгляду справи повідомлений своєчасно, що стверджується розпискою, приєднаною до матеріалів справи. Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності відповідача [PERSON]та постановити заочне рішення з дотриманням вимог, встановлених законом. Заслухавши осіб, які беруть участь у розгляді справи, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України. Встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON] [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження дитини серія [NUMBER] від 07.08.2004 року. На початку 2009 року сторони припинили подружні відносини, з того часу проживають окремо. Вихованням, та утриманням сина відповідач не займається, ухиляється від виконання своїх обов'язків. Факт, що батько не цікавиться розвитком та навчальними успіхами сина підтверджено довідкою Кульчиєвецької ЗОШ-ІІІ ступенів від 13.05.2014 року. Зокрема, за період навчання хлопчика в навчальному закладі, батько, тобто відповідач по даній справі, не відвідував батьківські збори та виховні заходи в школі . За весь час навчання учня жодного разу в школі не з'являвся, з сином не спілкувався, навчанням, вихованням та життям дитини не цікавився. Із наданої суду довідки ДВС вбачається,що з травня 2010 року,тобто з моменту стягнення аліментів, відповідач жодної гривні на утримання сина не заплатив.Борг станом на 1.05.2014 року становить-27763грн.76коп. Позивач [PERSON] позитивно характеризуєься за місцем її роботи в Вихватнівецькій загальноосвітній школі 1-11 ступенів,де працює вчителем з 13.09.2007 року. Допитані в судовому засіданні свідки- [PERSON],[PERSON]та [PERSON] пояснили,що дійсно з моменту розлучення,з 2010 року, відповідач зовсім не цікавиться життям свого сина [PERSON].Вони його не бачуть.Допомоги він на утримання сина також не надає. Навіть не навідує. Орган опіки та піклування Кам'янець-Подільської районної державної адміністрації вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітнього сина [PERSON], що стверджується висновком про доцільність позбавлення батьківських прав № 872/01-31 від 17.06.2014 року, приєднаного до матеріалів справи. Постановою Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», визначено, що «Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.» Відповідно до п. 2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України батька може бути позбавлено судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Outcome: approved