Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

06 червня 2016 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що [PERSON], [INFO], є її та відповідача донькою та у теперішній час навчається на І курсі денного відділення ВП «Миколаївського факультету менеджменту і бізнесу» Київського університету культури. Відповідач матеріальної допомоги не надає, добровільної угоди про сплату аліментів між ними не досягнуто. Посилаючись на викладене, просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1000 грн щомісячно на час навчання доньки. У судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, зазначивши, що він не має можливості сплачувати аліменти на час навчання доньки в тому розмірі, який вказала позивачка, погодився сплачувати аліменти в сумі 500 грн щомісячно. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. [PERSON], [INFO], є донькою позивачки і відповідача, у теперішній час проживає з позивачкою та навчається на І курсі денного відділення ВП «Миколаївського факультету менеджменту і бізнесу» Київського університету культури. Зазначені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме копією свідоцтва про народження [PERSON] (а. с. 4), довідкою № 460 від 23 травня 2016 року, виданою ВП «Миколаївський факультет менеджменту і бізнесу» Київського університету культури (а. с. 5). Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина, яка продовжує навчання. Виходячи з положень ст. 184 СК України, за наявності обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає, що ставить позивачку в тяжке матеріальне становище та не надає їй можливості належним чином забезпечувати потреби доньки. Суд, з огляду на те, що батьки зобовязані забезпечити дітям виховання, навчання, приймаючи до уваги правову позицію відповідача, прийшов до висновку, що з [PERSON] можливо стягнути аліменти в твердий грошовій сумі. Виходячи із встановлених обставин та вимог закону, суд дійшов висновку, що сума 1 000 грн, заявлена позивачкою, є надто завищеною, та стягнення аліментів в цьому розмірі порушуватиме інтереси відповідача. Суд вважає, що з останнього слід стягувати аліменти на утримання доньки щомісячно в сумі по 500 грн, з якою він погодився. Це відповідатиме засадам справедливості та розумності. Сторонам суд розяснює, що вони не позбавлені права у подальшому звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів на підставі ст. 192 СК України. Крім цього, у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп, від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена. На підставі викладеного,

Outcome: partial