Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

06 червня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Дунаєвецькї міської ради Хмельницької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування (ціна позову 68\~177 грн.) посилаючись на те, що 01.12.2012 року помер його батько - [PERSON] та відкрилась спадщина на належне йому майно. Заповіт батько не залишив, тому спадщина відкрилась за законом. Позивач є спадкоємцем майна померлого першої черги за законом та у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті батька, мати - [PERSON] хоч і проживала разом з батьком за однією адресою на день його смерті, але у встановлений законом строк відмовилась від спадщини на його користь. 7.04.2016 року мати померла, інших спадкоємців, які би прийняли спадщину та претендували на неї, немає. Спадковим майном являються: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та житловий будинок, розташований в с.Нестерівці по вул.Островського, буд.71 Дунаєвецького району Хмельницької області. На земельну ділянку позивач оформив свої спадкові права та отримав свідоцтво про право на спадщину. Звернувшись до приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу [PERSON] з приводу видачі йому свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, який залишився після смерті батька, то отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 20.05.2016 року з посиланням на таке: «[PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований в с.Нестерівці, по вул. Островського, 71 Дунаєвецького району Хмельницької області, який залишився після померлого 01.12.2012 року його батька [PERSON] відмовити, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на вищевказаний житловий будинок». Оскільки померлий [PERSON] не оформив право власності на дане майно, а тому змушений звернутися до суду. Представник позивачки по договору про надання правової допомоги [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просить проводити розгляд справи у її відсутності. Представник відповідача [PERSON] міської ради Хмельницької області в судове засідання не зявився, однак надав суду повідомлення про розгляд справи у відсутності представника та визнання позову. Суд ухвалив проводити розгляд даної справи у відсутності сторін по наявних матеріалах. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 01 грудня 2012 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. До маси спадкового майна після смерті [PERSON] входить житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями, який розташований за адресою: с.Нестерівці вул.Островського, 71 Дунаєвецького району Хмельницької області, що підтверджується копією технічного паспорту на будівлі особистої власності, зведеним актом вартості будівель і споруд та довідками Дунаєвецької міської ради Хмельницької області. Відповідно до ст.1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги за законом, який прийняла спадщину згідно зі ст. 1268-1270 ЦК України, що підтверджується копією спадкової справи за №51-2013, витягами про реєстрацію в Спадковому реєстрі №34321672 від 19.06.2013 року, копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 09 червня 2013 року. [PERSON] відповідно до заяви, яка занаходиться у матеріалах спадкової справи №51-2013 відмовилася від належній їй частки спадщини, яка залишилася після смерті її чоловіка [PERSON], який помер 01 грудяня 2012 року. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12 травня 2016 року нотаріус Дунаєвецького районного нотаріального округу не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями, розташований в с.Нестерівці по вул.Островського, 71 Дунаєвецького району Хмельницької області, який залишився після смерті [PERSON], померлого 01 грудня 2012 року, на імя позивача в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок. Згідно з довідкою Дунаєвецького КП Інвентарбюро від 20 травня 2016 року акт про завершення будівництва житлового будинку в с.Нестерівці вул.Островського, 71 Дунаєвецького району Хмельницької області не складався, свідоцтво про право власності на домоволодіння Дунаєвецькою районною радою на імя [PERSON] не видавалося. Як вбачається з виписки з погосподарської книги та довідки, виданих Дунаєвецькою міською радою Хмельницької області, житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями, розташований за адресою: с.Нестерівці вул.Островського, 71 Дунаєвецького району Хмельницької області у сільській раді зареєстрований з 1985 року за померлим 01 грудня 2012 року [PERSON], який і є головою колгоспного двору, рік забудови будівель 1970 рік, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та ведення особистого селянського господарства виділено 0,32 га.. Виникнення права власності у спадкодавця [PERSON] регулювалось зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України від 07 грудня 1990 року № 553-ХІІ «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», Законом України від 25 грудня 1974 року «Про державний нотаріат», постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, померлий [PERSON] своє право власності в БТІ не оформив. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Тому, [PERSON] набув право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями в с.Нестерівці по вул.Островського, 71 Дунаєвецького району Хмельницької області. Відповідно до ч.4 ст. 25, п. 11 ч. 4 ст. 346 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті; право власності припиняється у разі смерті власника, у звязку з чим позивач позбавлений можливості іншим чином, ніж у судовому порядку визнати за собою право власності на спадкове майно. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця); до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За таких обставин позов слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на жилий будинок з належними до нього господарськими будівлями в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 01 грудня 2012 року.

Outcome: approved