Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

05 серпня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], померлої 26 жовтня 2014 року. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що його матері на підставі свідоцтва про право власності на житло від 03 листопада 1998 року на праві спільної сумісної власності належала квартира, розташована за адресою: вул. Геологічна, 9/1, м. Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської області. 01 жовтня 1988 року на зазначену квартиру видано технічний паспорт. 26 жовтня 2014 року мати позивача померла. В установлений строк позивач не зміг звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, оскільки знаходився за межами України, не мав можливості повернутися до України через умови праці. 22 липня 2016 року, повернувшись до України подав заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак отримав відмову у видачі через пропуск встановленого строку для подання заяви про прийняття спадщини. До судового засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву, згідно якої просив розглянути справу за його відсутності та підтримав позов. Від відповідача та третьої особи надійшли заяви, у відповідності до яких останні не заперечили проти задоволення позову та просили суд про розгляд справи за їх відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що 26 жовтня 2014 року померла [PERSON] /а.с.5/, мати позивача /а.с.10/. За життя [PERSON] набула у приватну спільну сумісну власність квартиру, розташовану за адресою: вул. Геологічна, 9/1, м. Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської області. У відповідності до отриманої судом копії спадкової справи після смерті [PERSON], остання на момент смерті мешкала одна за адресою: вул. Геологічна, 9/1, м. Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської області. Позивач з 20 лютого 2007 року зареєстрований за адресою: [INFO]. 21 липня 2016 року позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно. Постановою нотаріуса від 22 липня 2016 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через пропуск строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини після померлої. Стаття 3 Конституції України визначає, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). У відповідності до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. За диспозицією вказаної норми закону у разі встановлення поважності причини пропуску строку для прийняття спадщини, суд визначає додатковий строк спадкоємцю, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження знаходження позивача за межами України, водночас підтверджують поважність причин пропуску позивачем строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини знаходження на стаціонарному лікуванні КЗ «Новомосковська центральна районна лікарня» ДОР в період з 10 жовтня 2014 року по 25 листопада 2014 року та з 15 січня 2015 року по 26 лютого 2015 року. Вказана підстава на думку суду перешкоджала позивачу звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], припадає на 6-ти місячний строк від дня відкриття спадщини, пов'язана з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій щодо прийняття спадщини. Внаслідок викладеного суд вважає, що позивачем пропущено строк для прийняття спадщини після смерті її матері з поважних причин і є підстави для застосування ч.3 ст. 1272 ЦК України до спірних правовідносин із задоволенням позову про визначення додаткового строку для прийняття спадщини терміном один місяць з дня набрання чинності рішенням суду.

Outcome: approved