Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

05.01.2015 ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором кредиту, мотивуючи свої вимоги тим, що 28.11.2011 ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір № 006-24024-281111, відповідно до якого відповідачу було відкрито картковий рахунок [NUMBER] з відкриттям кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн. та на день укладення кредитного договору встановленням ліміту кредитної лінії на рахунку в сумі 7 000,00 грн. Відповідач станом на 03.10.2014 порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість на загальну суму 9 612,23 грн. Тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом на суму 9 612,23 грн. та судові витрати в розмірі 243,60 грн. судового збору. У судове засідання представник позивача не з'явився, про день і час слухання справи повідомлений належним чином (а.с.19). В позовній заяві просив розглядати справу у його відсутність. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі. Пояснив, що не мав змоги сплачувати кошти по кредиту через матеріальні труднощі у сім'ї. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ЦК України. Судом встановлено, що між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] 28.11.2011 укладено Кредитний договір № 006-24024-281111, згідно якого останньому було відкрито картковий рахунок [NUMBER], шляхом відкриття кредитної лінії в загальному розмірі 30 000 грн. та на день укладення кредитного договору встановленням ліміту кредитної лінії на рахунку в сумі 7 000,00 грн., строком 364 календарних дні та видано платіжну картку (а.с.3-8). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законодавством, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом. На підставі розрахунку ціни позову (а.с.10), станом на 03.10.2014 заборгованість відповідача по укладеному кредитному договору № 006-24024-281111 становить 9 837 грн. 23 коп., яка складається з: - тіло кредиту: 4 411 грн. 74 коп.; - прострочене тіло кредиту: 2 588 грн. 26 коп.; - відсотки: 0 грн. 00 коп.; - комісії: 2 612 грн. 23 коп.; - пеня: 225 грн. 00 коп. Відповідно до ст. ст. 10, 11 ЦК України, суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Як зазначено в ч. 1 ст. 60 ЦК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд дійшов висновку, що оскільки [PERSON] порушив зобов'язання щодо погашення заборгованості, то на підставі ст. ст. 526, 536, 599, 611, 1054 ЦК України, позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі, заборгованість стягнути з відповідача. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати, які відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача (а.с.1). На підставі наведеного,

Outcome: approved