Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-20 00:00:00

06.02.2019 року заявник звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення. В обґрунтування заяви посилається на те, щозаочним рішенням Першотравневого районного суду від 03.12.2018 року у задоволенні позовних вимог [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про визнання неналежним виконання зобов`язань з охорони майна, яке є предметом спору - відмовлено у повному обсязі. Однак, прийнятим заочним рішенням не було вирішено питання про судові витрати, оскільки у ТОВ «Регіональне судово-експертне бюро» було замовлено проведення судової експертизи. Висновок експерту ТОВ «Регіональне судово-експертне бюро» №2433 від 24.10.2018р. наданий в матеріали справи і знайшов відображення у прийнятому заочному рішенні. У зв`язку із відсутністю відповідача на підготовчому судовому засіданні 03.12.2018р у представника відповідача не було можливості подання документів про витрати понесені на проведення судової експертизи, які склали 30 000 гривень, що підтверджується: договором на проведення судової будівельно-технічної експертизи від 19.09.2018р., платіжним дорученням від 12.10.2018р. №2901445746 на 30 000 гривень, актом приймання передачі виконаних робіт від 24.10.2018р. У зв`язку із вказаним заявник у своїй заяві просить суд вирішити у додатковому рішенні питання щодо стягнення з позивача на користь АТ «ОТП Банк» суму понесених ним судових витрат на проведення експертизи в сумі 30 000 гривень. В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представником АТ «ОТП Банк» було надано до суду заяву про проведення судового засідання без його участі. Відповідно до ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду. Суд, дослідивши подану заяву та додані до неї документи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Першотравневого районного суду від 03.12.2018 року в справі № 241/1409/18 у задоволенні позовних вимог [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про визнання неналежним виконання зобов`язань з охорони майна, яке є предметом спору відмовлено у повному обсязі. Постановою Донецького апеляційного суду від 26.07.2019 року вказане рішення було скасовано. Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.11.2019 року постанову Донецького апеляційного суду від 26.07.2019 року скасовано, а заочне рішення Першотравневого районного суду Донецької області від 03.12.2018 року залишено в силі. Частинами 1, 2 статті 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до ч.6 ст.139 ЦПК України, розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Згідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ч. 3 ст. 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Згідно з ст. 7-1 Закону України «Про судову експертизу» підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою, якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб. В абзаці 2 1.8. Розділу 1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5, також вказано, що підставою для проведення експертизи у цивільному, господарському та адміністративному судочинствах є ухвала суду про призначення експертизи або договір з експертом чи експертною установою, укладений на замовлення учасника справи. Згідно договору про проведення будівельно-технічної експертизи від 19.09.2018 року, який укладено між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Регіональне судово-експертне бюро», даним договором було встановлено умови проведення будівельно-технічної експертизи, в тому числі її вартість у розмірі 30 000 гривень(а.с.2). Згідно акту приймання-передачі виконаних робіт від 24.10.2018року, який підписаний АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Регіональне судово-експертне бюро», що засвідчили своїми підписами прийняття замовником (АТ «ОТП Банк») та складання виконавцем (ТОВ «Регіональне судово-експертне бюро») висновку експерта №2433 від 24.10.2018 року. Вартість вказаної послуги визначена у сумі 30 000 гривень (а.с.4). Відповідно до платіжного доручення № 2901445746 від 12 жовтня 2018 року АТ «ОТП Банк» сплатило на рахунок ТОВ «Регіональне судово-експертне бюро» за договором від 19.09.2018 року за проведення будівельно-технічної експертизи 30 000 гривень (а.с.3). Позивачем [PERSON] не доведено неспівмірності витрат на оплату залучення експерта, які підлягають розподілу між сторонами. Отже суд вважає доведеним витрати АТ «ОТП Банк» на експертизу в розмірі 30000 гривень. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Пунктом 3 частини 1 статті 270 ЦПК України визначено, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Оскільки судом не вирішено питання про судові витрати під час розгляду справи 03.12.2018року, яку було розглянуто у підготовчому судовому засіданні без участі представника відповідача, в задоволенні позову [PERSON] було відмовлено, суд вважає за можливе стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати на експертизу в розмірі 30000 гривень.

Outcome: approved