Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

06.08.2014 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дітьми повноліття. Крім того, позивач просить суд стягувати з відповідача на її користь додаткові витрати на лікування неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 300 грн. щомісячно, оскільки дитина хворіє на цукровий діабет першого типу важкої форми, потребує постійного лікування та дієтичного харчування. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона з відповідачем з 14.11.1998 року перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги добровільно не надає, усі обов'язки щодо утримання та виховання дітей позивач виконує самостійно, участі у додаткових витратах на хвору дитину відповідач не приймає. Позивач у судове засідання не з'явилась, до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій одночасно зазначила про те, що позов підтримує повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи за місцем його реєстрації та проживання, у зв'язку з чим суд проводить заочний розгляд справи, оскільки позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи. На підставі статей 158, 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про достатність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що згідно відміток у паспорті громадянина України 14.11.1998 року [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] (а.с. 4). Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим повторно виконавчим комітетом Миропільською селищною радою Романівського району Житомирської області від 21.08.2012 року (а.с. 6) та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Миропільською селищною радою Дзержинського району Житомирської області від 23.05.2001 року (а.с. 7). Діти проживають разом з матір'ю - позивачем у справі, що підтверджується довідкою №1693 від 04.08.2014 року, виданою виконавчим комітетом Миропільської селищної ради Романівського району Житомирської області (а.с. 8). Згідно консультативного висновку спеціаліста № 04/1-21 Житомирської обласної дитячої клінічної лікарні, [PERSON], [INFO], встановлений діагноз - цукровий діабет першого типу важкої форми (а.с. 9). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частин 2, 3 статті 183 Сімейного кодексу України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до статті 185 Сімейного кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.2 ст.27 Конвенції про захист прав дитини, батько (- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи наявність у відповідача обов'язків утримувати дітей до їх повноліття та брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами - її хворобою, суд вважає можливим, не порушуючи права сторін, стягнути з відповідача на користь позивача на утримання їх двох неповнолітніх дітей аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до положень статті 88 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved