Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

04 червня 2018 р. позивач звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позов мотивовано тим, що 25 серпня 2006 р. сторони уклали шлюб. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дітей в повному обсязі, тому позивач змушена звернутися з даним позовом до суду, де просить стягнути на користь дітей 1/3 частину від його заробітку, щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подання позову і до досягнення повноліття кожною дитиною. Ухвалою суду від 07 серпня 2018 р. розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, встановлено строк для подачі сторонами заяв по суті позову. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав, в звязку з чим суд відповідно до положень ст. 178 ч.8 ЦПК України вирішує справу за наявними в ній матеріалами. Згідно зі ст. 13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Наданими позивачем документами встановлено, що 25 серпня 2006 р. сторони уклали шлюб у Запорізькому міському відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції. 20 листопада 2007 р. у них народилася донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖС 079868. (а.с.6) 11 серпня 2009 р. у сторін народився син [PERSON]. (а.с.7) Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 лютого 2018 р. шлюб між сторонами розірвано. (а.с.11) У відповідності зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 ч.3 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки судом встановлено, що відповідач не надає коштів на утримання дітей, які проживають з матірю та знаходяться на її утриманні, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей. При вирішення питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд враховує положення ст. 183 ч.1 СК України, згідно яким частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, та ст. 182 ч.2 СК України, згідно яким мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що стягненню з відповідача підлягають аліменти на користь дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення повноліття кожною дитиною. У відповідності зі ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved