Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

05 липня 2016 року за вхід.№3762 позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Вказала, що 15 листопада 2011 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем по справі. Від спільного проживання мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Син проживає із нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо. На пропозицію домовитися про участь в утриманні дитини, залишив без відповіді. Дитина перебуває повністю на її утриманні, коштів на утримання сина відповідач не надає. При визначені розміру аліментів просить врахувати матеріальне становище відповідача, а також ту обставину, що інших дітей на його утриманні немає, відповідач здоровий, працездатний, але ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Тому вона змушена звернутися до суду із даним позовом і просити суд постановити рішення, яким стягувати із [PERSON] на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі по 1000 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення сином повноліття, а також стягнути із відповідача витрати по справі. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала до суду письмову заяву за вхід.№5265 від 19.09.2016 року, в якій просить суд справу слухати в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином судовою повісткою із рекомендованим повідомленням за адресою вказаною у позовній заяві та за зареєстрованим місцем проживання, вих..№2450000187421 від 18.07.2016 року, яке повернулося без вручення адресату. Відповідно ч.5 ст.74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Тому, суд вважає, що відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про день та час розгляду справи. Судом встановлені такі обставини і визначенні відповідно до них правовідносини. Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі Рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 02 червня 2014 року та [PERSON] про шлюб серії І-АМ №145931 виданого 27 червня 2014 року судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. [PERSON] про народження серії І-АМ №225990 виданого 04 травня 2012 року судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками [PERSON], [INFO]. [PERSON] вих..№3994 від 05.07.2016 року виданої виконавчим комітетом Ямпільської міської ради Вінницької області судом встановлено, що [PERSON] проживає біля своєї матері [PERSON] Оцінюючи усі докази, що є у справі в їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають в обовязку матері, батька утримувати дітей. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню виходячи із наступного: Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а по-скільки відповідач не надає коштів на утримання свого неповнолітнього сина, тому суд має підстави для стягнення з нього аліментів на утримання його неповнолітнього сина. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів та інші обставини. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, яка є здоровою та у певній мірі матеріально забезпеченою, оскільки про протилежне суду доказів не надано, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який є працездатним, має можливість виплачувати аліменти на утримання свого сина, інших стягнень з його доходу не проводиться, так як ніхто із сторін про це не заявив. Те, що відповідач на час розгляду справи ніде офіційно не працевлаштований, як на це вказала позивач, та не заперечується відповідачем, не може бути підставою для звільнення його від батьківського обовязку утримувати свою неповнолітню дитину. Також по справі не встановлено наявність обєктивних обставин, які б перешкоджали його працевлаштуванню на постійне місце роботи та належному виконанню батьківських обовязків по утриманню дитини (хвороба, інвалідність, тощо). Розмір аліментів, який просить стягнути позивач, суд вважає помірним та адекватним, однак трішки завищеним, і тому визначає розмір аліментів, які слід стягнути з відповідача у сумі по 600 гривень щомісячно, так як обовязок по утриманню дитини покладається на обох батьків, і суд не може обмежувати відповідача, стягуючи аліменти лише із нього. Суд приходить до висновку, що й мати має нести певні витрати на утримання та розвиток своєї неповнолітньої дитини. І тому, саме такий розмір аліментів дозволить відповідачу допомагати позивачеві утримувати їхню спільну неповнолітню дитину. Відповідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, а оскільки [PERSON] звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів 05.07.2016 року за вхід.№3762, тому суд має підстави для стягнення аліментів із 05 липня 2016 року. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому суд у порядку ст.88 ч.3 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 551 гривня 20 копійок. Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць, тому суд має підстави для негайного виконання рішення суду про стягнення аліментів у сумі платежу за один місяць.

Outcome: partial