Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

05 листопада 2013 року позивач звернувся до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові зазначив, що 09 червня 2008 року між ТОВ «ПростоФінанс» та відповідачем було укладено кредитний договір про надання кредиту в розмірі 103 020,00 грн. для придбання автомобіля строком до 10 червня 2015 року зі сплатою відсоткової ставки в розмірі 12,5 % річних та щомісячної комісії за управління кредитом - 0,15 % від початкової суми кредиту. 18 травня 2012 року між ТОВ «ПростоФінанс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, за яким до останнього перейшло право грошової вимоги за зазначеним кредитним договором. Відповідач зобов'язань по сплаті кредиту, з урахуванням розміру відсотків та комісії, не виконав, платежі у визначеному розмірі та у встановлений термін не вносив, тому станом на 10 вересня 2013 року його заборгованість склала 55 940,40 грн. Враховуючи несплату заборгованості відповідачем в добровільному порядку, позивач просив стягнути з нього заборгованість за кредитом та витрати на оплату судового збору. Представник позивача в судове засідання не з'явився, направив заяву про слухання справи у його відсутність, підтримання позовних вимог в повному обсязі та не заперечення проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання також не з'явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. Судом, за згоди представника позивача, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази у справі суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 09 червня 2008 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ПростоФінанс» та відповідачем було укладено кредитний договір № 05005807379 про надання кредиту в розмірі 103020,00 грн. на придбання автомобіля строком до 10 червня 2015 року зі сплатою відсоткової ставки в розмірі 12,5 відсотка річних, сплатою разової комісії за надання кредиту, в розмірі 2% від початкової суми кредиту та сплатою щомісячної комісії за управління кредитом, в розмірі 0,15% від початкової суми кредиту (а.с.6-10). На виконання вищевказаних умов кредитного договору ТОВ «ПростоФінанс» передало відповідачу зазначену суму грошових коштів, сплативши їх за його заявою та рахунок-фактурою ТОВ «Фаетон-Авто», однак відповідач не виконав взятих на себе зобов'язань, суму щомісячних платежів у встановлений строк не сплачував (а.с.12,13). 18 травня 2012 року між ТОВ «ПростоФінанс» та позивачем було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, за яким до останнього перейшло право грошової вимоги за кредитним договором, укладеним 09 червня 2008 року між ТОВ «ПростоФінанс» та відповідачем (а.с.16-20,23). Станом на 10 вересня 2013 року за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 55 940,40 грн., з яких 34516,16 грн. заборгованість за кредитом, 8184,60 грн. заборгованість за відсотками, 5099,49 грн. заборгованість за комісією та 8140,15 грн. - штраф за несплату щомісячних платежів (а.с.24). 18 жовтня 2013 року позивач звернувся до відповідача з вимогою про погашення простроченої заборгованості, однак останній суму боргу в добровільному порядку не сплачує (а.с.26). Суд вважає, що між сторонами мають місце цивільно-правові відносини із зобов'язального права по кредитному договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язуються надати грошові кошти позичальникові в розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення ст. ст. 1046 - 1053 цього Кодексу якщо інше не випливає з суті кредитного договору. Частина 2 ст. 1050 ЦК України передбачає, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач порушив умови кредитного договору та суму боргу в добровільному порядку не сплачує, суд дійшов висновку, що позовна заява є обґрунтованою i підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд покладає на відповідача обов'язок по відшкодуванню позивачу витрат на оплату судового збору.

Outcome: approved