Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

06.09.2021 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання. В обґрунтуванні позову зазначила, що з відповідачем [PERSON] її мати, [PERSON] , перебувала в зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Марківського району Луганської області 26.08.1995 року, актовий запис № 47. Сімейні відносини у них не склалися та шлюб між ними було розірвано згідно рішення Марківського районного суду від 25.04.2000 р. Від даного шлюбу народилась вона, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується ксерокопією Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів громадського стану Марківського району Луганської області від 23.03.1999 року. На даний час вона є повнолітньою та продовжує навчатись в Університеті Державної фіскальної служби України (УДФСУ) ІV рівня акредитації на 1 курсі другого (магістерського) рівня вищої освіти денної форми навчання навчально-наукового інституту обліку, аналізу та аудиту. Дата вступу 01.09.2021 року, дата закінчення 28.02.2023 року. На період навчання вона мешкає в м.Ірпінь Київської області, в гуртожитку. У зв`язку з отриманням вищої освіти та навчанні на денній формі навчання більшість її часу займає навчання, тому вона не має можливості влаштуватися на роботу та в повній мірі забезпечити себе самостійно. Матеріальну допомогу на навчання їй надає мати, але їй самостійно неможливо в повній мірі забезпечити всі її витрати, пов`язані з навчанням. Відповідач утриманців не має та має можливість надавати їй матеріальну допомогу, оскільки є дієздатною та працездатною людиною, працює в ТОВ «Марківський сирзавод» водієм, отримує заробітну плату. У зв`язку з навчанням їй потрібна матеріальна допомога від відповідача, оскільки необхідні гроші на щоденне харчування, проживання в м.Ірпінь Київської області, для оплати гуртожитку, проїзду до місця навчання, періодичного придбання канцелярських товарів та навчальної літератури, сплати послуг Інтернет для підготовки до занять. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на період її навчання в твердій грошовій сумі в сумі 1300 (одну тисячу триста) гривень щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом, 06.09.2021 року і до досягнення мною 23 років, тобто до [INFO] . Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилася, на електрону пошту суду надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі(а.с.22). Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення (а.с.23). Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до положень статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як вбачається з матеріалів справи, з відповідачем [PERSON] мати позивача, [PERSON] , перебувала в зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Марківського району Луганської області 26.08.1995 року, актовий запис № 47. Сімейні відносини у них не склалися та шлюб між ними було розірвано згідно рішення Марківського районного суду Луганської області від 25.04.2000 р. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується ксерокопією Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів громадського стану Марківського району Луганської області від 23.03.1999 року(а.с.8). На даний час позивач є повнолітньою та продовжує навчатись в Університеті Державної фіскальної служби України (УДФСУ) ІV рівня акредитації на 1 курсі другого (магістерського) рівня вищої освіти денної форми навчання навчально-наукового інституту обліку, аналізу та аудиту. Дата вступу 01.09.2021 року, дата закінчення 28.02.2023 року, що підтверджується довідкою №10 від 01.09.2021 року(а.с.9). На період навчання позивач мешкає в м.Ірпінь Київської області, в гуртожитку. У зв`язку з отриманням вищої освіти та навчанні на денній формі навчання більшість її часу займає навчання, тому вона не має можливості влаштуватися на роботу та в повній мірі забезпечити себе самостійно. Матеріальну допомогу на навчання їй надає мати, але їй самостійно неможливо в повній мірі забезпечити всі її витрати, пов`язані з навчанням. У зв`язку з навчанням їй потрібна матеріальна допомога від відповідача, оскільки необхідні гроші на щоденне харчування, проживання в м.Ірпінь Київської області, для оплати гуртожитку, проїзду до місця навчання, періодичного придбання канцелярських товарів та навчальної літератури, сплати послуг Інтернет для підготовки до занять. Згідно ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітній непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Статтею 199 СК України, передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, із ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання коштів, необхідних для його життєдіяльності, оскільки на період навчання він не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчання, до досягнення ними двадцяти трьох років. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно врахувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження тощо. За таких обставин, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежного від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з статтею 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів із урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів із одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач утриманців не має та має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу, оскільки є дієздатною та працездатною людиною. При визначені розміру аліментів суд враховує той факт, що в матеріалах справи відсутні докази про неможливість сплати аліменти у визначеному позивачем розмірі. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідач надав заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі і не заперечує проти їх задоволення (а.с.23). Суд вважає, що такий розмір аліментів є об`єктивним, відповідає встановленим судом обставинам справи, наданим доказам та вимогам СК України. Враховуючи вищезазначені обставини в їх сукупності, положення ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України, матеріальну спроможність відповідача та наявність у нього можливості надавати допомогу, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь держави підлягає стягнення судовий збір в сумі 908 грн.

Outcome: approved