Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-02 00:00:00

05 листопада 2021 року позивач звернувся в суд з позовом до Затурцівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами в порядку спадкування. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що [INFO] померла його мама - [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема, на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] . За життя спадкодавцем [PERSON] був складений заповіт, посвідчений секретарем Зубильненської сільської ради Локачинського району Волинської області, у якому вона заповіла йому житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами. 23 листопада 2000 року в Локачинській державній нотаріальній конторі на підставі поданої позивачем заяви про прийняття та видачу свідоцтва про право на спадщину, була заведена спадкова справа № 892/2000 до майна померлої [PERSON] . 22 жовтня 2021 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Володимир-Волинського районного нотаріального округу Волинської області з заявою про видачу відповідного свідоцтва, однак, йому відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Зубильне Локачинського району Волинської області. 09.11.2021 року суддею Локачинського районного суду Волинської області постановлено ухвалу про прийняття до розгляду позовної заяви та відкриття провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі. Представник відповідача Затурцівської сільської ради Локачинського району Волинської області в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, також подав заяву від 03.12.2021 про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає, не заперечує щодо задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, матеріали спадкової справи № 892/2000 до майна померлої [PERSON] , суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про її смерть серії [NUMBER] від 04 квітня 2000 року (а.с. 5). Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , рік побудови будівлі 1937 року, який по особовому рахунку № [NUMBER] з погосподарської книги № 1 за 1996-2000 роки с. Зубильне, належав [PERSON] та земельної ділянки в розмірі 0,25 га для обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд. Після смерті [PERSON] у володіння спадковим майном вступив її син [PERSON] , який на день смерті матері проживав і був зареєстрований за адресою [ADDRESS] , інші спадкоємці в сільську раду не зверталися, заповіт від імені [PERSON] посвідчувався 11.10.1996 року Зубильненською сільською радою та зареєстрований за №27, що підтверджується довідкою Затурцівської сільської ради Локачинського району Волинської області від 09.06.2021 року, витягом з погосподарської книги № 1 за 1996-2000 роки (а.с.7,8,33,34). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ( ч. 1 ст. 1270 ЦК України). 22 листопада 2000 року в Локачинській державній нотаріальній конторі Волинської області на підставі поданої позивачем заяви про прийняття та видачу свідоцтва про право на спадщину, була заведена спадкова справа № 892/2000 до майна померлої [PERSON] (а.с.16). Відповідно до копії заповіту від 11 жовтня 1996 року, що посвідчений секретарем Зубильненської сільської ради Локачинського району Волинської області, зареєстрований в реєстрі за № 27, спадкодавець [PERSON] , заповіла своєму синові [PERSON] належний їй житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами (а.с. 6,32). Факт родинних відносин позивача та спадкодавця підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] , де в графі мати: зазначено [PERSON] , серії [NUMBER] від 10.08.1957 року (а.с.18). Із копій матеріалів вказаної спадкової справи вбачається, що [PERSON] отримав свідоцтва про право на спадщину за законом. Спадщина, на які видані ці свідоцтва, складається з права на земельну частку пай, посвідченого сертифікатом у розмірі 4,21 умовних кадастрових гектарів та з права на майновий пай на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай серії ВЛ №0094930 (а.с. 22,27). Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON] , судом не встановлено, із копії спадкової справи їх теж не вбачається. Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22 жовтня 2021 року встановлено, що позивач звернувся до приватного нотаріуса Володимир-Волинського районного нотаріального округу з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Однак йому відмовлено у видачі такого свідоцтва, оскільки ним не подано відповідних правовстановлюючих документів на будинок (а.с. 14,37). Представник відповідача позов визнав, що стверджується його заявою від 03.12.2021 року (а.с. 49). Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до частини першої, четвертої статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону, або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно із ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки на момент відкриття спадщини спадкодавцю [PERSON] належало право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , позивач спадщину прийняв, відповідач позов визнав, суд дійшов висновку, що право власності на зазначений будинок переходить до позивача [PERSON] , як спадкоємця за заповітом, який прийняв спадщину у встановленому законом порядку, і за ним необхідно визнати право власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Згідно зі ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, іхніх преставників. Враховуючи зазначене, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову повністю у підготовчому судовому засіданні.

Outcome: approved