Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

07.03.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] з вимогою стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовної заяви зазначила, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 02.02.2002 року по 17.09.2008 року. Їх спільний син [PERSON], [INFO], проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Після припинення шлюбних відносин відповідач в травні 2008 року надав їй матеріальну допомогу в розмірі 100 грн. на утримання дитини, та з цього часу зовсім не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини, чим ставить її в тяжке матеріальне становище. Вона не працює, оскільки доглядає новонароджену дитину від шлюбу з [PERSON] та неповнолітнього сина [PERSON], якому виповнилось 10 років. Останнє відоме місце роботи відповідача - Харківський м'ясокомбінат, де він мав регулярний і стабільний дохід, отримуючи щомісяця заробітну плату, а тому має можливість виплачувати щомісяця аліменти на сина [PERSON] по 1/4 частці його заробітної плати. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала заяву про судовий розгляд справи за її відсутністю, підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Належним чином повідомлений відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не подавав, заперечень проти позову не подавав. У відповідністю з ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, повідомленого належним чином, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Згідно копій свідоцтв: про народження, про розірвання шлюбу, про шлюб [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, мають сина [PERSON], [INFO]. (а. с. 6-11). З довідки, виданої Бірківською сільською радою Зміївського району Харківської області від 28.02.2014 року вбачається, що з [PERSON] за адресою: [ADDRESS], зареєстрований і фактично проживає син [PERSON], [INFO], (а. с. 12). У відповідності зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. У відповідності зі ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідач [PERSON] зобов'язаний утримувати свого сина до досягнення ним повноліття, однак не виконує свій обов'язок. Будь-яких заперечень проти доводів позивачки щодо можливості сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно відповідачем не надано, що є підставою вважати цю обставину такою, що не підлягає доказуванню відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України. За таких обставин, позов [PERSON] про стягування на її користь коштів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, щомісячно є обґрунтованим і підлягає задоволенню. З відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави.

Outcome: approved