Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-12 00:00:00

05 травня 2018 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач посилається на те, що між нею та [PERSON] 29 вересня 2007 року було укладено шлюб, який зареєстровано Микільською сільською радою Солонянського району Дніпропетровської області, актовий запис №12. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO], яка перебуває на її утриманні та разом з нею мешкає. На протязі останнього року сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Вони мають різні погляди на шлюб, сімю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, такими як повага до дружини, піклування про створення в сімї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери. З його ініціативи між ними постійно виникають сварки, що кожен раз спричиняє їй та дитині душевні страждання. Ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено. За її переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. На даний час відповідач проживає та веде спільне господарство з іншою жінкою. Вважає за таких умов шлюб потрібно розірвати та примирення між ними не можливе. Вжиті заходи щодо досудового врегулювання спору, а саме примирення не дали результату, вони з відповідачем не спілкуються та мешкають окремо. У звязку з викладеними обставинами позивач звернулася до суду з цим позовом в якому просить розірвати шлюб. 16.05.2018 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська по справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні в порядку загального позовного провадження (а.с.19-20). Позивач в судове засідання не зявилася, але від неї на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримувала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій не заперечував проти розірвання шлюбу. Приймаючи до уваги позицію позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено,\~що сторони\~перебувають у\~шлюбі з\~29\~вересня 2007 року, шлюб зареєстрований Микільською сільською радою Солонянського району, Дніпропетровської області, актовий запис №12 (а.с. 5). Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 10). Також судом\~встановлено,\~що між\~сторонами по\~даній справі на протязі останнього року сімейні життя погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Зберігати сім`ю позивач не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню. На підставі викладеного,

Outcome: approved