Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

06 листопада 2017 року до суду звернулася позивач [PERSON], з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON]В 28 листопада 2017 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2017 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в судовому засіданні на 18 січня 2018 року. Справа розглядалась у відсутність сторін, від яких надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність Згідно заявлених позовних вимог позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 14 лютого 1998 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Верхньодніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, актовий запис № 15. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 14 лютого 1998 року вона уклала шлюб з відповідачем по справі, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Верхньодніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, актовий запис № 15. Після реєстрації шлюбу вона змінила своє дошлюбне прізвище «Цебратенко» на «Желонкіна» В період шлюбу у них народилася донька - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між ними протягом двох останніх років поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Спільне проживання та шлюбні відносини вони припинили в червні 2017 року Причиною розпаду сімейних відносин стало відсутність взаємопорозуміння між ними, наявність діаметрально протилежних поглядів на шлюб та сім'ю, в результаті чого у них виникають постійні сварки та конфлікти , що й стало причиною звернення до суду. В судове засідання сторони не з'явились подавши заяви про розгляд справи у їх відсутність, згідно яких просять розірвати шлюб не надаючи строк для примирення. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з'ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини Між сторонами виникли сімейні правовідносини, із розірвання шлюбу Судом встановлено, що 14 лютого 1998 року позивач уклала шлюб з відповідачем по справі, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Верхньодніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, актовий запис № 15. Після реєстрації шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище «Цебратенко» на прізвище чоловіка «Желонкіна», що підтверджується свідоцтвом про шлюб. В період шлюбу у сторін народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, в якому сторони записані батьками дитини. Судом встановлено, що шлюбні відносини та ведення спільного господарства сторони припинили з червня місяця 2017 року. Причиною розпаду сімейних відносин стало те, що між сторонами відсутнє взаємопорозуміння в результаті діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя, через що в сторін виникають постійні сварки та конфлікти, що створило неможливі умови для спільного проживання сторін та збереження шлюбних стосунків. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу є обґрунтованими, подальше проживання сторін та їх примирення стало не можливим, шлюб між сторонами потрібно розірвати так як подальше перебування сторін у шлюбі на думку суду суперечитиме їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини. При цьому суд не вбачає підстав для надання сторонам строку для примирення, так як згідно поданих заяв обоє з сторін заперечують проти надання їм строку для примирення. З чого суд приходить до висновку, що припинення шлюбних відносин між сторонами має стійкий характер так як шлюбні відносини та спільне проживання сторони не підтримують протягом тривалого часу та не бажають їх відновлювати. Дане рішення приймається судом у відповідності із способом захисту прав, обраним позивачем та передбаченим нормами Сімейного кодексу України Після розірвання шлюбу суд вважає за можливе відповідно до прохання позивачки залишити їй прізвище, обране при реєстрації шлюбу - [PERSON]. Відповідно до ст. 115 СК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається органу державної реєстрації актів цивільного стану громадян для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат та враховуючи вину обох із сторін у розірванні шлюбу, суд вважає, що витрати за реєстрацію розірвання шлюбу в органах державної реєстрації актів цивільного стану, повинні бути покладені на сторони в рівних частинах. Також з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню 320.00 грн., на відшкодування понесених судових витрат по сплаті с удового збору. На основі ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved