Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

04 серпня 2017 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 26 лютого 1994 року. Шлюб був зареєстрований виконавчим комітетом Ладинської сільської ради Любомльського району Волинської області, актовий запис №2. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей у них немає, у добровільному порядку відповідач шлюб розривати не бажає. Вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, мають різні погляди на сімейне життя, не підтримують стосунків, шлюб існує лише формально. Просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вказавши, що позов визнає. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 26 лютого 1994 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Ладинської сільської ради Любомльського району Волинської області, актовий запис №2 (а.с.3). З довідки від 10.07.2017 року № 246/4 видній Вишнівською сільською радою Любомльського району Волинської області вбачається, що разом з позивачем проживає його повнолітній син [PERSON] [INFO]. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.06.1998 року № 16 Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сімю встановлено, що проголошена Конституцією охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливими. Як встановлено судом, сторони стосунків не підтримують, шлюб існує лише формально. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сімї, та їх обєктивну недоступність для оточуючих, а також беручи до уваги категоричне заперечення позивачем щодо збереження сімї, та з врахуванням вимог ст.ст. 24, 55, 56 СК України, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Позивач [PERSON], як інвалід ІІ групи, що вбачаєтсья з посвідчення серії Є №048419 від 15.12.2016 року, звільнений від сплати судового збору, на підставі п.п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». А тому, згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, судові витрати в справі у виді судового збору в сумі 640 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved