Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

07.07.2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, в якому просить суд стягнути з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але неменше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати звернення до суду із позовом та до досягнення дитиною повноліття - [INFO]. У судове засідання позивачка не з'явилася, просила суд розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності. Суд, ознайомившись з матеріалами справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими, такими, що стосуються сімейних правовідносин, урегульовані положеннями СК України. По справі встановлені наступні фактичні обставин. 12 листопада 2009 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, яке наявне в матеріалах справи. Син проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Відповідач ці обставини визнав, у зв'язку із чим вони не потребують доказуванню. При вирішенні спору суд має виходити з положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ст. 180, ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому суд враховує, що дохід відповідача на теперішній час є регулярним, про що свідчить довідка з місця роботи [PERSON] №102 від 24.06.2014 року, а тому суд визначає розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, у зв'язку із чим суд вважає обґрунтованим покласти обов'язок на відповідача сплачувати аліменти. Розглянувши вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини (мотивовані необхідністю на розвиток, навчання та лікування дитини) суд прийшов до висновку що позовні вимоги заявлені правомірно та обґрунтовано та підлягають задоволенню, оскільки відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2014 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років складає 1032 гривні. Суд роз'яснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо сторону на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи викладене, стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати у розмірі- 243 гривень 60 копійок. Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконаню в межах оплати платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved