Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

06.02.2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 12.10.1985 року між ними було укладено шлюб, який було зареєстровано в [PERSON] укладеня шлюбів, про що зроблено актовий запис за № 2024. Під час реєстрації шлюбу ним було змінено прізвище та по батькові з «Король Святослава Івановича» на «Петраш Святослав Станіславович», що підтверджується довідкою про зміну прізвища та по батькові, що додається до позову та оригінал може бути надано суду. Тому, відповідача при укладенні шлюбу замість дошлюбного прізвища «Височан» обрала прізвище «Король». Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Однак, відповідач відмовляється розірвати шлюб у добровільному порядку через органи РАЦСу. Окрім того, майнового спору на цей час між ними немає, а якщо такий спір виникає, то він бажає вирішити його мирним шляхом. Останні три роки між ними склалися погані стосунки. Між ним постійно виникали сварки та непорозуміння, які привели до того, що вони втратили любов та повагу один до одного та припинили подружні стосунки. Два роки тому вони припинили вести спільне господарство, хоча і проживають у одній квартирі, але більше не спілкуємося один з одним, не вважають більше один одного чоловіком та дружиною. За таких обставин, їх сімя фактично розпалася, її існування протиречить їх інтересам та на примирення він не згодний, так як зберегти шлюб між ними неможливо. Просить суд постановити рішення, яким шлюб зареєстрований в [PERSON] укладення шлюбів 12.10.1985 року, актовий запис №2024 між [PERSON] [INFO] та Король (дошлюбне прізвище «Височан») [PERSON], [INFO] розірвати. Позивач у судове засідання не зявився, але в позовній заяві зазначив, що просить справу розглянути за його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявилася з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином. Суд, у звязку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи та прийняття по справі заочного рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК) установив наступне. Так, між сторонами було зареєстровано шлюб 12.10.1985 року в [PERSON] укладення шлюбів, про що зроблено актовий запис №2024. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини сторони не підтримують, спільне господарство не ведуть. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони мають різні погляди на життя, сімю та бачення світу, що остаточно призвело до відчуження і втрати почуття любові та поваги один до одного. На примирення позивач не згоден, обґрунтовуючи це тим, що відновлення сім'ї є неможливим, через що суд не вважає за необхідне вживати заходів щодо примирення сторін. Майнового спору між сторонами судом не встановлено. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України -\~\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх дітей, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Крім того, згідно зі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені\~\~судові витрати, тобто з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 640,00 грн. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved