Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

04 листопада 2019 позивач звернулась з позовом до відповідача про стягнення коштів. Згідно із ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 12.11.2019 позовну заяву прийнято до провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у судове засідання з викликом сторін. Позивач відповідно до вимог позовної заяви просить стягнути з [PERSON] за договором №118 від 20.06.2014 кошти в розмірі 200852 грн., а також судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що 20.06.2014 [PERSON] в інтересах сім`ї уклав договір про оплату будівництва кооперативної квартири. Позивач зазначає про те, що після розірвання шлюбу звернулась до відповідача з позовом про поділ майна подружжя і 03.10.2019 у задоволенні позову їй було відмовлено у зв`язку з тим, що будинок за адресою [ADDRESS] не здано в експлуатацію. 16.01.2020 позивач звернулась до суду із поясненнями та вказала на те, що за час перебування в шлюбі з відповідачем з 15.06.2007 по 14.09.2017 у зв`язку з проживанням у гуртожитку нею з чоловіком сплачувались пайові внески на будівництво 2-кімнатної квартири [ADDRESS] . До складу ЖБК «Захисник» входили військовослужбовці. Договір №118 від 20.06.2014 про оплату будівництва кооперативної квартири було оформлено [PERSON] . Розмір коштів, виплачених сторонами у виді пайових внесків з 20.06.2014 по 25.09.2017 склав 401704 грн.: з 14.04.2014 по 06.09.2017 внесено спільні кошти подружжя, які було накопичено сторонами; з 01.11.2017 по 14.09.2019 внесено особисті кошти відповідача; 27.02.2018 внесено особисті кошти позивача в розмірі 4320,00 грн.; 12.09.2018 внесено 2000,00 грн. особистих коштів позивача, тому позивач посилаючись на ст. 60, 63, 71 СК України просила задовольнити позовні вимоги. 07.02.2020 до участі в справі в якості третьої особи залучено [PERSON] - матір відповідача. 07.02.2020 відповідач звернувся до суду із відзивом на позовну заяву від 04.11.2019 вказавши на те, що відповідно до рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14.09.2017 по цивільній справі №753/7527/17 про розірвання шлюбу встановлено, що з листопада 2016 шлюбні відносини між подружжям припинено, позов про розірвання шлюбу подано у квітні 2017 року. Згідно з довідкою від 08.10.2018 саме [PERSON] здійснює пайове фінансування будівництва двокімнатної квартири [ADDRESS] , площею 64,4 кв.м. Розмір пайового внеску - 432124 грн. [PERSON] самостійного заробітку в період перебування в шлюбі не мала, власних коштів не мала, участі у сплаті пайових внесків не брала і була проти укладення договору на участь у фінансуванні кооперативної квартири. Відповідач зазначає про те, що 200 000 грн. йому було позичено [PERSON] . Крім того відповідач зазначив, що самостійно сплачував пайові внески за рахунок коштів, накопичених до укладення шлюбу, у задоволенні позовних вимог відповідач просив відмовити посилаючись на ст. 57 СК України, ч.3 ст. 368 ЦК України. В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали та просили задовольнити позовні вимоги. Відповідач та представник відповідача просили відмовити задоволенні позовних вимог. Третя особа в судовому засіданні підтримала позицію відповідача. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 15.06.2007 між [PERSON] та [PERSON] Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м. Києва зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис за №528. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] ( а.с. 12). 14.09.2017 відповідно до рішення Дарницького районного суду м. Києва шлюб зареєстрований 15 червня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції в місті Києві, актовий запис №528 розірвано ( а.с. 13). Згідно із додатковою угодою до Договору №118 від 20.06.2014 про оплату будівництва кооперативної квартири, укладеного між Житлово-будівельним кооперативом «Захисник», з однієї сторони та [PERSON] , з другої сторони внесено зміни до Договору щодо ціни Договору ( а.с. 7) Відповідно до Додаткової угоди №3 до Договору №118 від 20.06.2014 про оплату будівництва кооперативної квартири від 23.11.2015, укладеної між Житлово-будівельним кооперативом «Захисник», з однієї сторони та між [PERSON] , з другої сторони викладено п.1.1. та п.2.1 Договору в новій редакції: «1.1.Предметом даного Договору є пайове фінансування стороною-2 цього Договору вартості будівництва без оздоблювальних робіт 2- кімнатної квартири [ADDRESS] на 8 поверсі 2 секції загальною площею 64.4 кв.м, яка вказана в технічному паспорті на земельній ділянці, кадастровий номер - 8000000000:63:332:0051. Площею 1,4395 га по [ADDRESS] .»2.1. Загальна ціна Договору становить 346472 грн., виходячи з вартості за 1 кв.м. 5380 грн. ( а.с. 8). Згідно із Додатковою угодою №4 до Договору №118 від 20.06.2014 від 01.02.2017 сторони дійшли згоди внести зміни до Договору і викласти п.2.1. в наступній редакції: «Предметом даного Договору є пайове фінансування стороною-2 цього Договору вартості будівництва без оздоблювальних робіт 2-кімнатної квартири [ADDRESS] на 8 поверсі 2 секції загальною площею 64,4 кв.м в дев`ятиповерховому багатоквартирному будинку на земельній ділянці, кадастровий номер - 8000000000:63:332:0051. Площею 1,4395 га по [ADDRESS] . Загальна ціна становить 377384 грн. ( а.с. 9). Згідно із Додатковою угодою №5 до Договору №118 від 20.06.2014 від 01.07.2017 загальна ціна Договору становить 396704 грн. ( а.с. 10). Згідно із Додатковою угодою №5 до Договору №118 від 20.06.2014 від 05.10.2017 загальна ціна Договору становить 416024 грн. ( а.с. 11). Відповідно до Витягу з розпорядження №278 від 04.05.2018 про зарахування громадян на квартирний облік та внесення змін в квартоблікові справи громадян внесено зміни в облікові справи громадян: облікову справу №32514. Родину з 3 осіб розділено на Справа №32514А, вважати на квартобліку 2 осіб: заявник - [PERSON] , 1978 р.н., дочка [PERSON] , 2007 р.н. на квартирному обліку з 31.10.2001 року. Категорія обліку - поліцейські. Порядок забезпечення житлом першочерговий., змінено дату зарахування на квартоблік на: 11.07.2011 року. Вважати на квартобліку родину з 1 особи: заявник - [PERSON] , 1983 р.н., з 11.07.2011 року. Порядок забезпечення житлом за загальною чергою анульовано. Облікову справу №32514 анульовано ( а.с.17). Згідно із рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 14.03.2019 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON] в розмірі ј частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи з 18.04.2018, в задоволенні зустрічних позовних вимог про стягнення аліментів - відмовлено. ( а.с. 29-31). Відповідно до постанови Київського апеляційного суду від 24.05.2019 апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14.03.2019 залишено без змін ( а.с. 32-33). Згідно з рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 03.10.2019 у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа: т ЖБК «Захисник» про поділ майна подружжя - відмовлено. ( а.с. 36-38). Згідно із довідкою ЖБК «Захисник» №18 від 08.10.2018 [PERSON] є членом ЖБК «Захисник», розташованого по [ADDRESS] 19 в м. [ADDRESS] . Склад сім`ї: [PERSON] та [PERSON] (дочка). Згідно із договору №118 від 20.06.2014 та додаткових угод №1,2,3,4,5,6,7 про оплату будівництва кооперативної квартири [PERSON] здійснює пайове фінансування будівництва двокімнатної квартири [ADDRESS] площею 64.4 кв.м. Сплачена сума пайового внеску становить 448444 грн. ( а.с. 61). Відповідно із розпискою від 30.12.2018 [PERSON] одержав у борг від [PERSON] кошти в сумі 200000 грн. на оплату будівництва кооперативної квартири [ADDRESS] за Договором №118 від 20.06.2014 ( а.с. 60). Відповідно до довідки про доходи №185 від 11.01.2019, виданої ГУМВС України в м. Києві Агейченку В.М., працюючого на посаді інспектора, загальна сума доходу за період з 06.2014 по 11.2015 за винятком аліментів становить 96448,31 грн. ( а.с. 56). Згідно до довідки про доходи №186 від 11.01.2019, виданої ГУНП Агейченку В.М., працюючого на посаді старшого інспектора, загальна сума доходу за період з 01/2017 по 10/2017 за винятком аліментів становить 81672,66 грн. ( а.с. 57). Відповідно до довідки про доходи №187 від 11.01.2019, виданої ГУНП Агейченку В.М., працюючого на посаді старшого інспектора, загальна сума доходу за період з 11/2015 по 12/2015 за винятком аліментів становить 10137,10 грн. ( а.с. 58). Згідно із довідки про доходи №188 від 11.01.2019, виданої ГУНП Агейченку В.М., працюючого на посаді старшого інспектора, загальна сума доходу за період з 01/2016 по 12/2016 за винятком аліментів становить 8296886 грн. ( а.с. 59). Позивач відповідно до клопотання від 28.02.2020 надала докази перебування у трудових відносинах в період з 16.10.2012 по 10.02.2020, а також виписку Пенсійного фонду України Форми ОК-5 застрахованої особи [PERSON] починаючи з 2004 по 2018. Згідно із довідки №01-01/111 від 10.02.2020 виданої Територіальним центром соціального обслуговування Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації Агейченко М.І. в тому, що [PERSON] дійсно працює з 19.05.2016 і станом на дату видачі довідки у територіальному центрі соціального обслуговування Дарницького району м. Києва на посаді економіста. Відповідно до договору №7217 про виконання робіт (надання послуг), укладеного ТОВ «Фудмаркет», замовником з однієї сторони та [PERSON] , виконавцем з другої сторони, виконавець згідно з п.1.1. Договору зобов`язується виконати для замовника роботу з розрахунково-касових операцій з 16.10.2012 по 31.10.2013. Згідно до договору підряду №389 від 01.06.2014, укладеного між замовником: ТОВ «Є-Ресурс», з однієї сторони та між виконавцем: [PERSON] , з другої сторони згідно з п.1.1. Договору замовник доручає, а виконавець зобов`язується виконати роботи на об`єкті з розрахунково-касових операцій, проведення міні-інвентаризації та переоцінки товарів, здійснення консультацій по бонусних програмах. Термін дії договору з 01.06.2014 по 31.05.2015. Таким чином і позивач, і відповідач за період з 2014 та станом на дату розгляду спору працювали та отримували дохід. Надаючи докази працевлаштування позивач заперечує зазначене відповідачем у відзиві на позов: « [PERSON] самостійного заробітку в період перебування в шлюбі не мала, власних коштів не мала, участі у сплаті пайових внесків не брала і була проти укладення договору на участь у фінансуванні кооперативної квартири». Перебування сторін у шлюбі не виключає таких категорій як спільні доходи та витрати для досягнення спільного фінансового результату, оскільки сукупність доходів сім`ї утворює спільний бюджет, спільне сумісне життя подружжя супроводжується взаємодією чоловіка і дружини, співставленням цілей, прогнозами на спільне майбутнє, плануванням джерел спільних доходів. Після розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] обставини змінились, кожна сторона обґрунтовує позицію щодо об`єкту інвестування. Позивач вказує на те, що заробляла кошти, надавала їх чоловіку, в тому числі для інвестування будівництва квартири, оскільки вони мали намір поліпшити житлові умови сім`ї. Відповідач вказує, що одноособово фінансував об`єкт будівництва, без допомоги позивача. В тому числі зазначає, що ним було внесено кошти, які належали відповідачу до шлюбу та перебували на депозитних рахунках та кошти позичені у матері. Відповідно до рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14.09.2017 встановлено, що з листопада 2016 року шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Таким чином починаючи з моменту внесення коштів в якості першого пайового внеску у 2014 році і до розірвання шлюбу кошти, сплачені відповідачем за Договором №118 слід розглядати як категорію спільного сумісного майна подружжя. Згідно із ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом . Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Позивач просить стягнути з відповідача 200852 грн., які є об`єктом спільної сумісної власності подружжя і вважає, що їй належить Ѕ коштів з суми: 401704 грн./2=200 852 грн. Відповідно до ч.5 ст. 7 СК України, учасник сімейних відносин не може мати привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, статі, політичних, релігійних та інших переконань, етнічного та соціального походження, матеріального стану, місця проживання, за мовними та іншими ознаками. Згідно із ст. 10 СК України, якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону). Відповідно із ст. 27 СК України, державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Відповідно до ст. 36 СК України, шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією і законами України. Відповідно до ст. 177 ЦК України, об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно із ч.1, ч.2 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно із ч.1,ч.2, ст. 12 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦК України, цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно із ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно із ч.1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням викладеного, відповідно до договору від 20.06.2014 № 118 про оплату будівництва кооперативної квартири, укладеного між ЖБК Захисник та [PERSON] предметом договору є пайове фінансування [PERSON] вартості будівництва двокімнатної квартири [ADDRESS] . Договір набирає чинності з дати підписання і діє до моменту здачі кооперативного будинку в експлуатацію ( третій квартал 2015 року), але у будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором в частині розрахунків. Станом на дату розгляду спору будинок не здано в експлуатацію, умови договору № 118 порушено, зобов`язання з боку ЖБК Захисник не виконано. [PERSON] не є власником двокімнатної квартири [ADDRESS] , оскільки йому її не передано її у розпорядження. Разом з тим, судом враховано, що відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Частина 1 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Положеннями ч. 1 ст. 62 СК України якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами. Майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому. Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу, п. 30 Постанови Пленуму Верховного Суду ві 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» істотними обставинами, що мають значення для справи при вирішення спорів про поділ майна, є випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу. Заслухавши пояснення сторін, зважаючи на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, договори банківського вкладу (депозиту) № [NUMBER] /1007726854/3 на суму 3000 дол. США та договір № 2635/1007726854/4 на суму 4600 Євро відкрито відповідачем в період шлюбу, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Крім того, суд вважає важливими пояснення третьої особи та наявність боргової розписки про отримання відповідачем в борг у своєї матері 200000 грн., втім не може їх врахувати виходячи з наступного. Надана позика отримана відповідачем в період шлюбу, про що сторона відповідача та третьої особи не заперечувала. Кошти надані в борг на оплату будівництва квартири по договору № 118 від 20.06.2014. Як пояснили сторони в судовому засіданні позивач не надавала згоди на отримання у борг грошових коштів. Третя особа в судовому засіданні пояснила, що розписка про отримання грошових коштів написана власноруч відповідачем після отримання коштів через декілька років. Вказані обставини суд вважає такими, що спрямовані на уникнення відповідача від цивільно - правової відповідальності та не враховує дану розписку як доказ при розгляді справи. За таких обставин за нормами сімейного законодавства умовою належності того майна, яке одержане за договором, укладеним одним із подружжя, до об`єктів спільної сумісної власності подружжя є визначена законом мета укладення договору - інтереси сім`ї, а не власні, не пов`язані з сім`єю інтереси одного з подружжя. В частині припинення шлюбних відносин між сторонами з листопада 2016 року, що на думку відповідача встановлено рішенням суду, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Як пояснила позивач, нею визнано позовні вимоги про розірвання шлюбу. Час ведення спільного сумісного господарства позивач при визнанні позову залишила поза увагою, а відтак вказані обставини не досліджувались та не виступали предметом судового розгляду. Зважаючи на викладені обставини, враховуючи те, що відповідачем не спростовано презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, позовні вимоги є таким, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved