Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

06 вересня 2021 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє адвокат Шамардін В.М., до відповідача [PERSON] , в якому позивач зазначила, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується Договором купівлі-продажу квартири від 16 серпня 2021 року та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. На дату укладання угоди з придбання спірної квартири, в даному житловому приміщенні ніхто не проживав. Через деякий час позивачу стало відомо, що в квартирі, яка стала її власністю, зареєстрований громадянин [PERSON] , який не проживає у квартирі [ADDRESS] з 2014 року. Реєстрація відповідача у квартирі порушує право позивача як власника. У зв`язку з викладеним позивач [PERSON] просить визнати відповідача [PERSON] особою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . В судовому засіданні представник позивача адвокат Шамардін В.М. підтримав позовні вимоги, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини, не заперечував проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення був належним чином повідомлений, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Свідок [PERSON] , яка проживає: [ADDRESS] , у судовому засіданні пояснила, що є сусідкою позивачки, проживає поверхом нижче. Відповідач, який є попереднім власником квартири [ADDRESS] , тривалий час за адресою реєстрації не мешкає та не з`являється. Їй відомо, що він створив сім`ю, з якою виїхав на інше місце проживання. Коли розпочалася антитерористична операція відповідач вже не мешкав за місцем реєстрації. З`ясувавши позицію представника позивача, допитавши свідка, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 16 серпня 2021 року позивачу [PERSON] , [INFO] (а.с. 11), належить квартира розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.3-4), що також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності №270672808 від 16 серпня 2021 року (а.с. 5). Довіреністю від 15 липня 2021 року посвідченою [PERSON] тимчасово виконуючою обов`язки нотаріуса нотаріального округу міста Єкатеринбург Окуніца В.О. (а.с. 10) - [PERSON] (а.с. 8) уповноважив [PERSON] продати належну йому на праві власності квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . У зазначеній квартирі [ADDRESS] , як вбачається з довідки КП «Служба єдиного замовника №1» від 01 вересня 2021 року № 1091, зареєстрований [PERSON] , 1970 року народження, з 22 листопада 2000 року, колишній власник (а.с.6). Проте, як вбачається з акту перевірки паспортного режиму КП «Служба єдиного замовника №7» №1091/1 від 01 вересня 2010 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований у квартирі [ADDRESS] з 22 листопада 2000 року. [PERSON] не проживає в квартирі з серпня 2014 року, його особисті речі відсутні, комунальні послуги не сплачує, що своїми підписами засвідчили сусіди-свідки [PERSON] , [PERSON] (а.с. 7). Згідно свідоцтва [NUMBER] про реєстрацію за місцем перебування [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за місцем перебування за адресою: [ADDRESS] на термін з 06 липня 2021 року по 03 липня 2031 року (а.с.9). Вказаними доказами підтверджується відсутність відповідача за місцем реєстрації за адресою: [ADDRESS] , з 2014 року. Частиною 1 статті 317 ЦК України передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з частиною 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку (квартири) має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом із ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час, що відповідає правовій позиції, висловленій 16 листопада 2016 року Верховним Судом України у постанові № 6-709цс16. Відповідно до статті 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Приймаючи до уваги викладене, а також враховуючи, що порушене право власності позивача [PERSON] потребує захисту, необхідно усунути перешкоди у здійсненні нею цього права, визнавши відповідача [PERSON] особою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . На підставі ст.150 ЖК України, ст.ст. 317, 319, 383, 391 ЦК України,

Outcome: approved