Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-10 00:00:00

06 жовтня 2021 року до Московського районного суду м. Харкова звернулася представник [PERSON] - адвокат Беспала Т. С, заінтересована особа - [PERSON] , із заявою про видачу обмежувального припису, в якій просить видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] на строк шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: - заборонити [PERSON] спілкування з [PERSON] та заборонити наближатися на визначену відстань 50 метрів до місця проживання, навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою ( [ADDRESS] - місце проживання); - заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] та [PERSON] фактично були співмешканцями протягом півтора роки та проживали разом з батьками заявниці. У січні 2021 року після закінчення відносин за ініціативою заявниці, кривдник [PERSON] вирішив повернути стосунки, але після відсутності реакції з боку заявниці, почав мститися та погрожувати вбивством, здійснював пожежі за адресами місця проживання заявниці та її родичів, погрожував нанесенням тілесних ушкоджень та зґвалтуванням. Такі дії також проявлялися шляхом нанесення відповідних малюнків у під`їзді, де мешкає заявниця, та шляхом направлення повідомлень у різних месенджерах. У провадженні ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження та здійснюється досудове розслідування за вказаними фактами, заявниця визнана потерпілою. Проте, навіть після початку проведення досудового розслідування за фактами незаконних дій [PERSON] відносно [PERSON] , у серпні 2021 року у під`їзді заявниці був перерізаний кабель домофону на вхідних дверях. Заявниця має реальні побоювання за своє життя і здоров`я, а також батьків і малолітнього брата. Вже майже вісім місяців заявниця боїться сама виходити з будинку. Зазначає, що є особою, яка зазнала домашнє насильство. З метою забезпечення ефективного захисту від повторного вчинення домашнього насильства просить застосувати відносно [PERSON] обмежувальний припис. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 07 жовтня 2020 року прийнято до розгляду заяву адвоката Беспалої Т. С., представника [PERSON] , заінтересована особа - [PERSON] , про видачу обмежувального припису та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. У судовому засіданні заявниця [PERSON] підтримала заявлені вимоги, просила суд задовольнити заяву, зазначила, що задоволення заяви захистить її права. Зазначила, що вже тривалий час потерпає від домашнього насильства з боку [PERSON] , що негативно відображається на її психологічному стані та змушує перебувати у постійному страсі за своє життя. Вимушена була звернутися за професійною допомогою до психіатра. Також зазначила, що [PERSON] постійно з різних акаунтів надсилає їй та її родичам, а також її друзям образливі повідомлення про неї. Крім цього, надсилає її інтимні фотографії, що були зроблені у період стосунків з кривдником. Представник заявниці - адвокат Беспала Т. С. у судовому засіданні також просила задовольнити заяву з підстав, викладених у ній. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі. Суд, заслухавши заявницю та її представника, дослідивши матеріали справи, встановив таке. З матеріалів справи слідує, що заявниця та заінтересована особа перебували у відносинах у період з вересня 2019 року по січень 2021 року. З долучених до матеріалів справи фотографій слідує, що у бік заявниці здійснюються погрози її здоров`ю та життю. 16 квітня 2021 року сектором дізнання Харківського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Харківській області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12021226200000552 з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення - ч. 1 ст. 182 КК України. З витягу з ЄРДР слідує, що до ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області надійшла ухвала Московського районного суду м. Харкова від 14 квітня 2021 року у справі № 643/6467/21 щодо незаконних дій невстановленої особи відносно [PERSON] 18 травня 2021 року старший дізнавач СД ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області прийняв заяву [PERSON] про залучення до кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 12021226200000552, як потерпілого. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона є матір`ю [PERSON] , та підтвердила про обставини, викладені у заяві. Пояснила, що [PERSON] дійсно деякий час проживав разом з їхньою родиною. Вподальшому, вона почала помічати певну агресію з його сторони до її доньки. Так, восени 2020 року [PERSON] хватав [PERSON] за руки та притискав до ліфту. Також зазначила, що дії [PERSON] по відношенню до її доньки змушують боятися за здоров`я та життя доньки. Окремо зазначила, що [PERSON] є неврівноваженою людиною, дії якої є непередбачуваними, та можуть завдати шкоди життю її доньки. За правилами ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Відповідно до п. 2 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Пунктом 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника має постраждала особа або її представник. Відповідно до п. 4, 6 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Частиною 3 статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Пунктом 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Пунктом 8 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, зокрема: 1) подружжя; 2) колишнє подружжя; 3) наречені; 4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); 5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; 6) особи, які мають спільну дитину (дітей); 7) батьки (мати, батько) і дитина (діти); 8) дід (баба) та онук (онука); 9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка); 10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); 11) рідні брати і сестри; 12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); 13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; 14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; 15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя. Відповідно до ч. 3 ст. 3 зазначеного Закону, дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству. Видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних обставин та наявності ризиків. Суд під час вирішення заяви про видачу обмежувального припису має надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів постраждалої особи, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження прав у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви. За змістом вимог ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Згідно з ч. 1 ст. 28 Сімейного кодексу України особи, які подали заяву про реєстрацію шлюбу, вважаються нареченими. Матеріали справи не містять доказів щодо проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України. Відтак, заявницею [PERSON] не доведено в судовому засіданні, а також в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факт спільного проживання заявниці [PERSON] та заінтересованої особи [PERSON] . Заявниця [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що з [PERSON] перебувала у відносинах та деякий час проживали у квартирі батьків. Однак доказів, що ці відносини носили характер сім`ї, суду не надано. Ці обставини підтвердила свідок [PERSON] , яка зазначила, що [PERSON] дійсно періодично проживав у їхній родині, оскільки не має свого житла у м. Харкові, проте це не було систематично. Відтак, судом встановлено, що заявниця [PERSON] не є особою, яка постраждала від домашнього насильства відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», оскільки вона та [PERSON] перебували у відносинах, однак спільно не проживали, не були пов`язані спільним побутом, а тому в задоволенні заяви [PERSON] , про видачу обмежувального припису слід відмовити.

Outcome: dismissed