Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

05.11.2019 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором № 20/6 від 21.03.2018 року в розмірі 3093,60грн. та судового збору. Позов обґрунтований тим, що 21.03.2018р. між Кредитною спілкою «Харківська каса взаємодопомоги» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 20/6, на підставі якого останній отримав кредит у сумі 15000,00 гривень. Відповідно до графіку наведеного в додатку до кредитного договору відповідач зобов`язувався 25 числа кожного місяця сплачувати проценти за користування кредитом, а кредит сплатити до 25.09.2019року. Останній платіж було виконано 09.04.2019року. 21.03.2018року в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором було укладено договір поруки з [PERSON] та [PERSON] , за яким поручителі несуть повну солідарну відповідальність за невиконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором. Свої зобов`язання за кредитним договором відповідачі не виконали належним чином, заборгованість не погасили, отже позивач вимушений звернутися до суду із зазначеним позовом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить позов задовольнити, розглянути справу за його відсутності. Не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі, в судове засідання не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлялися у встановлений законом порядок. Відзив на позов не надіслали. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши відповідні обставини і визначивши відповідні до них правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 21.03.2018р. між КС «Харківська Каса Взаємодопомоги» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 20/6, за умовами якого відповідач отримав кредит у сумі 15000,00 грн на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості. [PERSON] зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі передбачені договором (а.с. 4-5). Згідно п. 3.1 Договору плата за користування кредитом становить 62% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюється згідно графіка розрахунків до 25.09.2019 (а.с. 6). Внаслідок порушення договірних зобов`язань у відповідача [PERSON] виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 22.10.2019 становить 3093,60 грн, з яких: 1778,49грн. - заборгованість по кредиту, 589,08 грн - заборгованість по процентам, 726,03грн - заборгованість за штрафними санкціями (а.с. 8). Відповідачу [PERSON] 03.08.2019року направлялась письмова вимога про повернення виниклої заборгованості протягом 30 днів, яка залишилась без виконання (а.с. 9). Крім того, 21.03.2018р. в забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за зазначеним кредитним договором, між КС «ХКВ» та [PERSON] і [PERSON] було укладено договір поруки, за умови якого поручителі зобов`язалися нести повну солідарну відповідальність за невиконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором№ 20/6 від 21.03.2018. Відповідачам [PERSON] та [PERSON] 03.08.2019 року направлялись письмові повідомлення про повернення виниклої заборгованості протягом 30 днів, які залишились без виконання (а.с. 14,15). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі (стаття 1055 ЦК України). За змістом частини 2 статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Виходячи з того, що відповідач [PERSON] не виконав умови договору, а відповідачі [PERSON] та [PERSON] поручилися за [PERSON] перед КС «ХКВ» та зобов`язалися нести повну солідарну відповідальність за порушення [PERSON] своїх зобов`язань, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Кредитної спілки «Харківська Каса Взаємодопомоги» про стягнення заборгованості підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved