Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-09 00:00:00

06 липня 2018 року [PERSON] звернувся до Міловського районного суду Луганської області із позовом про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування свого позову Позивач посилається на те, що його батько [PERSON] помер [INFO] року. Після смерті батька, залишилося спадкове майно, оскільки спадкоємицею першої черги на його частину майна була мати, вони з відповідачкою навіть не цікавились питанням переоформлення спадкового майна. Однак, їхня з відповідачкою мати [PERSON], померла [INFO] Після смерті їхньої матері вони з Відповідачкою почали займатися оформленням спадщини, яка залишилася після смерті наших батьків, а саме: будинком [ADDRESS] з прилеглими господарського-побутовими будівлями та спорудами. Але як виявилося, батьки при житті не зробили в повному обсязі правовстановлюючі документи на вказане майно. Інших спадкоємців, крім нас з Відповідачкою (яка не бажає прийняти спадщину) за законом не має. У зв'язку з тим, що нотаріус не може видати позивачу свідоцтво про право на спадщину, він змушений звертатись з даною заявою до суду. Позивач просить визнати за ним право на спадкове майно, що залишилось після смерті батьків, а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] Позивач [PERSON] у судовому засіданні повністю підтримав свої позовні вимоги просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач - Територіальна громада Великоцької сільської ради Міловського району -направили до суду заяву про те, що позов визнають та просять розглядати справу без їх участі, не заперечують проти прийняття рішення у підготовчому судовому засіданні. Відповідачка - [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення. Суду повідомила, що спадкове майно, на яке претендує позивач її не цікавить, та вона на нього не претендує, тобто відмовляється від нього. Проти прийняття рішення у підготовчому судовому засіданні не заперечує. У зв'язку з тим, що Відповідачі позовні вимоги визнають у повному обсязі, суд приходить до висновку, що можна винести судове рішення в підготовчому судовому засіданні, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 201 ЦПК України. Суд вивчивши матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності, заслухавши учасників справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що батько Позивача та Відповідачки [PERSON], помер [INFO] року, даний факт підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від [INFO] р. (а.с. 8). Крім того, судом встановлено, що мати Позивача та Відповідачки [PERSON], померла [INFO] року, що також підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від [INFO] (а.с. 9). Згідно свідоцтва про народження від 02.07.1985 року Позивача, в графі батьки, вказані [PERSON] та [PERSON], тобто судом встановлено, що померлі доводяться Позивачу батьками, а тому він є спадкоємцем першої черги за законом. (а.с. 7). Позивач звертався до нотаріуса із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, однак йому було роз'яснено порядок отримання вказаного майна, а саме, лише тільки за рішенням суду, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на оспорюване майно. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 24.02.2018 року, спадкова справа після смерті [PERSON] відсутня, тобто право власності за вказаними параметрами в порядку спадкування ніхто не оформив. У судовому засіданні Відповідачка [PERSON], яка є рідною сестрою Позивача, а померлі доводяться їй батьками, позовні вимоги викладені у позовній заяві визнала у повному обсязі. Повідомила суд про те, що відмовляється від своєї частини спадщини на користь Позивача [PERSON] Згідно ч. 2 ст. 1275 ЦК України «якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляються між ними порівну». Позивач та Відповідачка є спадкоємцями першої черги. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Ч. 1 ст. 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Ч. 1 ст. 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той с подружжя, який його пережив, та батьки. Як зазначено в листі ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 при вирішенні спорів даної категорії слід керуватись законодавством, яке регулювало виникнення права власності на жилі будинки у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинку. З матеріалів справи вбачається, що спірний жилий будинок з надвірними будівлями та спорудами був побудований в період з 1990 по 1997 роки. Відповідно до положень чинного на той час ЦК УРСР 1963, вказівок по порядку ведення погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за №11/5, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР від 31 жовтня 1975 року за 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться у сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки сільської ради, у тому числі і виписки із по господарських книг. З наданої довідки Великоцької сільської ради від 20.07.2018 року № 630 вбачається, що будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] значиться за померлим [PERSON] (згідно погосподарської книги № 5 об'єкта погосподарського обліку 0147). У зв'язку з тим, що записи в погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності, суд вважає доведеним, що будинок з надвірними спорудами та будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] дійсно належав на праві приватної власності спадкодавцеві [PERSON]. Крім того, судом приймається до уваги та визнається належним доказом рішення Міловської районної Ради народних депутатів від 17.01.1990 року № 13/1 про дозвіл на будівництво будинку [PERSON] на виділеній йому земельній ділянці колгоспу «Батьківщина». (а.с. 10). Також суд приймає як доказ, державний акт від 21.08.1997 року № 39 на право приватної власності на землю для обслуговування житлового будинку, який було видано [PERSON], а також квитанцію до приходного касового ордеру про отримання державного акту (а.с. 12-13). Згідно довідки Міловського районного госпрозрахункового підприємства «БТІ» від 25.04.2018 року за адресою: [ADDRESS] перераховані будівлі та споруди, які там розташовані на земельній ділянці, яка належить [PERSON] (а.с. 11). За таких підстав, суд вважає, що є всі правові підстави для визнання права власності в порядку спадкування на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яке належало померлому [PERSON] за позивачем [PERSON] Судові витрати позивач згоден понести самостійно, тому судовий збір був сплачений ним при зверненні з позовом до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved