Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

06.12.2013 року позивач звернулася в суд з вищевказаним позовом до відповідача. В своєму позові позивач, зазначила, що вона являється спадкоємицею свого батька [PERSON], який помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого 20.12.2002 року державним нотаріусом Новоодеської державної нотаріальної контори Миколаївської області. Посилаючись на те, що вона не встигла своєчасно зареєструвати у відділі Держземагентства вказане свідоцтво про спадкування і своє успадковане право на 1/3 часток земельних ділянок для обслуговування житлового будинку і ведення особистого селянського господарства, посилаючись на факт зміни чинного законодавства та на відсутність можливості реалізації своїх спадкових прав на отримання державного акту на право власності на частку у праві власності на земельні ділянки, просила суд винести рішення яким визнати за нею право власності на 1/3 частку земельної ділянки , площею 0,10 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та на 1/3 частку земельної ділянки, площею 0,1151 га для ведення особистого селянського господарства, що розташовані по [ADDRESS] і належали спадкодавцю [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії МК №6065, виданого 14.12.1995 року. Позивач та його представник в судове засідання не з'явились. На адресу суду надійшла письмова заява від представника позивача про підтримання позовних вимог та про розгляд справи у їх відсутність. Представник відповідача Новоодеської міськради в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час, місце розгляду справи. На адресу суду від представника відповідача надійшла письмова заява про визнання позову і про розгляд справи в його відсутність. Справа, у відповідності до вимог ст.169 ч.4 ЦПК України та поданих заяв учасників судового розгляду, розглянута у їх відсутність, на підставі наявності у справі достатніх даних про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши письмову заяву представника відповідача про визнання позову та всі інші обставини справи, перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, в [ADDRESS] розташований житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який належав на правах власності спадкодавцю [PERSON], який помер [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, позивач [PERSON] та її брат [PERSON], успадкували в рівних частках кожен на 2/3 частки житлового будинку, з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по [ADDRESS] та 2/3 частки кожен земельної ділянки площею 0,10 га для обслуговування цього житлового будинку, господарських будівель і споруд та 2/3 частки земельної ділянки, площею 0,1151 га для ведення особистого селянського господарства, що розташовані по [ADDRESS] і, що належали спадкодавцю [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії МК №6065, виданого 14.12.1995 року. Своє спадкове право на житловий будинок позивачка зареєструвала в органах БТІ, про що свідчить реєстраційний запис у свідоцтві про спадкування, а щодо свого спадкового права на належну частку земельних ділянок, позивач не зверталась до органів Держземагенства про реєстрацію цього спадкового права. Внаслідок змін в чинному законодавстві, які відбулися після прийняття позивачем спадщини, вона не може здійснити реєстрацію свого права на землю, так як органи Держземагенства вже не здійснюють реєстрацію свідоцтв про спадщину на землю, а державний реєстратор прав на нерухоме майно також не може зареєструвати її право через відсутність у неї належним чином оформленого правовстановлюючого документу. Як зазначає позивач, у випадку не оформлення нею документів на успадкування земельної ділянки, відповідач, який представляє територіальну громаду, відповідно до ст.335 ЦК України, має право визнати цю земельну ділянку безхазяйною, внаслідок чого вона може перейти у власність територіальної громади. Згідно ст.ст.1216, 1225 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до спадкоємців. До спадкоємців на загальних підставах переходить право власності на земельну ділянку, в тому числі на земельну ділянку, на якій розташований успадкований ними житловий будинок. Позивач, як спадкоємиця, яка прийняла спадщину, є її власницею, відповідно до ст.1268 ЦК України. Позивач, відповідно до ст.ст.1296-1298 ЦК України, звернулася до нотаріального органу із заявою про прийняття спадщини і отримала свідоцтво про спадщину за законом. У відповідності з вимогами ст.1299 ЦК України, вимагається державна реєстрація права на спадщину, яку прийняла позивачка, так як у складі цієї прийнятої нею спадщини є нерухоме майно, так як право власності на нерухоме майно у спадкоємця виникає тільки з моменту державної реєстрації цього майна. В зв'язку з відбувшимися з 01.01.2013 року змінами в законодавстві, позивачка позбавлена можливості зареєструвати у відділі Держземагентства вказане свідоцтво про спадкування і своє успадковане право на 1/3 часток земельних ділянок для обслуговування житлового будинку і ведення особистого селянського господарства, так як органи Держземагенства вже не здійснюють реєстрацію свідоцтв про спадщину на землю, а державний реєстратор прав на нерухоме майно також не може зареєструвати її право через відсутність у неї належним чином оформленого правовстановлюючого документу. Чинним законодавством передбачено, що в судовому порядку підлягають вирішенню справи за позовами спадкоємців, які позбавлені права в позасудовому порядку захистити свої права спадкоємців. Позивач, відповідно до ст.ст. 1216, 1218, 1220, 1222-1223, 1261,1269, 1270, 1296-1297 ЦК України, отримала право на спадкування цих земельних ділянок. В судовому засіданні встановлено, що позивач позбавлена можливості без наявності судового рішення зареєструвати в державного реєстратора своє право власності на успадковані частки земельних ділянок, в зв'язку з чим, це її право підлягає судовому захисту. Відповідач по справі - Новоодеська міська рада Миколаївської області визнала позов, про що надала суду свою письмову заяву. Заява представника відповідача про визнання позову являється добровільною, не суперечить закону, волі, правам та інтересам сторін та правам і інтересам третіх осіб, а тому, відповідно до ст.174 ЦПК України приймається судом. За таких вищевикладених обставин, суд приходить до висновку, що за позивачем, як спадкоємцем, слід визнати в порядку спадкування за законом, право власності на 1/3 частки земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та право на 1/3 частки земельної ділянки площею 0,1151 га для ведення особистого селянського господарства, що розташовані по [ADDRESS], що належали спадкодавцю [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії МК №6065, виданого 14.12.1995 року. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з урахуванням задоволення судом позовних вимог, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені нею документально підтверджені судові витрати, в розмірі 230,00 гривень витрат на сплату судового збору.

Outcome: approved