Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-21 00:00:00

06 травня 2019 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про розірвання шлюбу з [PERSON] , який було зареєстровано 14 січня 2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововолинського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис №5. Свою заяву обґрунтовує тим, що 14 січня 2015 року уклала шлюб з [PERSON] , від шлюбу спільних дітей не мають. Подружнє життя з [PERSON] не склалося, шлюбні відносини фактично припинені, тривалий час проживають окремо та не спілкуються, кожен живе своїм життям та своїми інтересами, втрачено почуття любові та взаєморозуміння і підтримки один до одного, на даний час останній відбуває покарання у Державній установі «Городоцький виправний центр №131». Зазначає, що майнових спорів немає, оскільки жодного спільного майна не нажили. Вважає, що подальше спільне життя разом як подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Просить розірвати шлюб, змінити прізвище на дівоче - [PERSON] , судові витрати залишити за нею. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явилася, подала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутності, заяву підтримала, просила її задовольнити. В судове засідання заінтересована особа [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, оскільки знаходиться в Городоцькому виправному центрі №131, погодився на розірвання шлюбу. У відповідності до ч.3 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про розірвання шлюбу за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі. Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З досліджених письмових доказів, а саме: копії паспорта та коду заявника (а.с.4,5), копії свідоцтва про шлюб (а.с.6), свідоцтва про шлюб (а.с.7), суд дійшов висновку, що сумісне життя подружжя є неможливим, збереження сім`ї суперечить їхнім інтересам, сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, а тому суд заяву задоволює і розриває шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст.113 ЦПК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що заявник [PERSON] виявила бажання відновити своє дошлюбне прізвище, суд приходить до висновку, що після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] необхідно відновити на дошлюбне - [PERSON] . Заявник просила судові витрати по справі залишити за нею. Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються. Суд приходиться до висновку про залишення за заявником понесених по справі судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 384,20 грн., що підтверджується документально (а.с.1).

Outcome: approved