Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-07 00:00:00

05.10.2018 р. позивач звернулася до суду зі вказаним позовом, та просить визнати такою, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 112 в буд. № 26 по вул. Квіткова в м. Кривому Розі, свою дочку [PERSON]. В обґрунтування позову зазначила, що їй на підставі договору купівлі-продажу від 30.01.2008 р., належить квартира [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстрована її дочка [PERSON], яка у ній не проживає з 2008 р., в теперішній час її місце знаходження та місце проживання невідоме. Крім того, вказує на те, що в даний час вона самостійно сплачує комунальні послуги, однак нарахування здійснюється згідно кількості зареєстрованих осіб у квартирі. Відповідач відгук на позов не надала. Третя особа - Відділ реєстрації місця проживання громадян виконкому Тернівської районної у місті [PERSON] ради надали листа в якому просили справу розглядати у їх відсутність. Перевіривши матеріали справи докази: копії: договору купівлі-продажу від 30.01.2008 р.; витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно; довідки № 29 від 01.10.2018 р. ТОВ «НоваКом»; акту з\~місця проживання (а.с. 5, 6, 7, 8), судом встановлені такі факти, що мають значення для справи і відповідні їм правовідносини. Позивач, згідно договору купівлі-продажу від 30.01.2008 р., є власником квартири [ADDRESS]. Відповідач є дочкою позивача, яка у спірній квартирі не проживає з 2008 р.. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Після дослідження та оцінки доказів у справі, наданих позивачем відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України, вони вважаються судом належними, допустимими, достовірними та достатніми згідно до ст. ст. 76-80 ЦПК України, і вони свідчать про наявність перешкод позивачу у користуванні належною їй власністю та підстав для визнання відповідача, члена її сімї, такою, що втратив право користування житлом, так як вона понад рік відсутня в ньому. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, про позбавлення права користування житловим приміщенням. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати, у виді судового збору в розмірі 704,80 грн., від сплати якого звільнена позивач. На підставі викладеного, ст. ст. 317, 319, 383, 391, 405 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: approved