Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

05.10.2017 р. Служба у справах дітей Надвірнянської РДА, як представник органу опіки та піклування звернулася в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських (материнських) прав та стягнення аліментів на дитину. Свої вимоги мотивують тим, що [PERSON] є матір'ю малолітнього [PERSON] - [INFO], якого вона народила в Івано-Франківському обласному перинатальному центрі. [INFO] р. матір та дитину по стану здоров'я було переведено до Івано-Франківської обласної дитячої клінічної лікарні. 18.06.2017 р. мати покинула дитину в кувезі, залишивши записку про відмову від дитини. 19.06.2017 р. складено акт закладу охорони здоров'я та органу внутрішніх справ України про дитину, яку батьки (матір, батько), інші родичі або законний представник відмовилися забрати з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров'я. 30.06.2017 р. за рішенням органу опіки та піклування Надвірнянської РДА та сприянням Служби у справах дітей проведено реєстрації новонародженого хлопчика, який народився [INFO] р. в Івано-Франківському обласному перинатальному центрі та був залишений. Згідно витягу державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження [PERSON], реєстрація народження дитини проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Мати дитини, [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS], однак за місцем реєстрації не проживає. На даний час місце її перебування невідоме. Відповідно до розпорядження голови Надвірнянської РДА від 17.07.2017 р. № 204 [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, з подальшим влаштуванням в Надвірнянський будинок дитини на повне державне забезпечення. На даний час дитина перебуває в Надвірнянському будинку дитини. Мати дитини, [PERSON] від народження сина не зверталась до Служби у справах дітей, щоб забрати дитину собі на виховання, жодного разу не відвідала дитину в закладі охорони здоров'я та нею не цікавилась. 14.09.2017 р. на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Надвірнянської РДА було прийнято рішення про необхідність позбавлення батьківських (материнських) прав [PERSON] щодо малолітнього сина [PERSON] - [INFO] На підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини органом опіки та піклування Надвірнянської районної державної адміністрації від 25.09.2017 року прийнято висновок про доцільність позбавленні батьківських (материнських) прав [PERSON] щодо малолітнього сина [PERSON] - [INFO] Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному об'ємі з підстав, зазначених в позовній заяві, суду пояснила, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, ухиляється від виховання та утримання дитини, що є підставою для позбавлення її батьківських прав. Просить позбавити [PERSON] батьківських (материнських) прав відносно малолітнього сина [PERSON] - [INFO], та стягувати з [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі по 300 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась заздалегідь та належним чином, про що свідчить оголошення, яке розміщене в газеті «Галичина» від 26.10.2017 р. № 78 (5328), про причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.. Суд, вислухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши письмові докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст. 56, 60 ЦПК України і, які сторона вважає достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог, та, з'ясувавши фактичні обставини, приходить до наступного висновку. Згідно ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування. Згідно статті 18 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Україною 21.02.1990 р., батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов'язок матері і батька це обов'язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти. Це визначено ст. 150 СК України. Згідно положень вказаної Конвенції, Закону України «Про охорону дитинства», Європейської Конвенції «Про здійснення прав дітей», ратифікованої Україною 03.08.06 р., гарантовано та забезпечено право дитини з боку усіх державних та приватних структур, а також з боку батьків на належне батьківське виховання та піклування, забезпечення дитини сімейним затишком, розвиток індивідуальності та захисту всіх прав дитини навіть від самих батьків. Судом встановлено, що [PERSON] є матір'ю малолітнього [PERSON] - [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданим 06.17.2017 р. Надвірнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області (а.с. 4). [PERSON] народила сина [INFO] в Івано-Франківському обласному перинатальному центрі. [INFO] р. матір та дитину по стану здоров'я було переведено до Івано-Франківської обласної дитячої клінічної лікарні. 18.06.2017 р. мати покинула дитину в кувезі, залишивши записку про відмову від дитини. 19.06.2017 р. складено акт закладу охорони здоров'я та органу внутрішніх справ України про дитину, яку батьки (матір, батько), інші родичі або законний представник відмовилися забрати з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров'я (а.с. 7). З виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 6280/17 вбачається, що [PERSON], [INFO], з [INFO] р. по 07.09.2017 р. перебував на стаціонарному лікуванні в Івано-Франківській ОДКЛ з діагнозом: ЗУВР, асиметричний варіант. Ускладнення: патологічна непряма гіпербілірубінемія (а.с. 10-12). За розпорядженням Надвірнянської РДА від 30.06.2017 р. № 194 проведено реєстрацію новонародженого хлопчика, який народився [INFO] р. в Івано-Франківському обласному перинатальному центрі та був залишений (а.с. 16). Згідно витягу державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження [PERSON], реєстрація народження дитини проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (а.с. 8). Як вбачається з довідки Цуцилівської сільської ради від 26.06.2017 р. № 53/02-19 мати дитини, [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: с. Цуцилів, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, однак за місцем реєстрації не проживає. На даний час місце її перебування невідоме (а.с. 13). Відповідно до розпорядження голови Надвірнянської РДА від 17.07.2017 р. № 204 [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, з подальшим влаштуванням в Надвірнянський будинок дитини на повне державне забезпечення. На даний час дитина перебуває в Надвірнянському будинку дитини (а.с. 9). Мати дитини, [PERSON] від народження сина не зверталась до Служби у справах дітей, щоб забрати дитину собі на виховання, жодного разу не відвідала дитину в закладі охорони здоров'я та нею не цікавилась. Вищенаведені обставини підтвердили в судовому засіданні допитані в якості свідків [PERSON] та [PERSON], яка пояснили, що мати дитини, [PERSON] від народження сина не зверталась, щоб забрати дитину собі на виховання, жодного разу не відвідала дитину в закладі охорони здоров'я та нею не цікавилась. Місце перебування відповідача на даний час невідоме. Як вбачається з акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї, складеного депутатом Цуцилівської сільської ради, та довідки Цуцилівської сільської ради від 28.09.2017 р. № 663, що [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS], однак за вказаною адресою не проживає. Даний житловий будинок з находиться в занедбаному стані. Місце її перебування на даний час невідоме (а.с. 14-15). 14.09.2017 р. на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Надвірнянської РДА було прийнято рішення про необхідність позбавлення батьківських (материнських) прав [PERSON] щодо малолітнього сина [PERSON] - [INFO] На підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини органом опіки та піклування Надвірнянської районної державної адміністрації від 25.09.2017 року прийнято висновок про доцільність позбавленні батьківських (материнських) прав [PERSON] щодо малолітнього сина [PERSON] - [INFO] (а.с. 5-6). Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці…». Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її психічний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення від виконання батьківських обов'язків має місце тоді, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Вказані обставини в своїй сукупності суд розцінює, як ухилення відповідача від виховання дитини та нехтування своїми батьківськими обов'язками. Таким чином, суд вважає, що з боку [PERSON] мала місце винна поведінка, яка проявилась в свідомому ухиленні нею від виконання своїх батьківських обов'язків. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст 166 ч. 2 СК України особа позбавлена батьківських прав не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідач [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, що є її обов'язком, є фізично здоровою, тому суд прийшов до переконання, що відповідач [PERSON] має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі по 300 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON], [INFO], а також стягнення аліментів з відповідача [PERSON] є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст. 150, 164, 166, 180, 181, 182, 193 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved