Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

06.11.2017р. позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про позбавлення останнього батьківських прав щодо неповнолітнього сина, а також просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини у твердій грошовій сумі розміром 1000 гривень щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму. Свої вимоги мотивує тим, що перебувала у шлюбі з відповідачем, який розірваний за рішенням суду. Від даного шлюбу у неї з відповідачем є малолітній син [PERSON], [INFO], який постійно проживає з нею та якого вона одна утримує та виховує. З початку 2016 року відповідач перестав проживати разом з нею та дитиною, з того часу не цікавиться життям, здоровям та розвитком дитини,не приймає жодної участі у вихованні дитини та не надає коштів на утримання дитини, що свідчить про його ухилення від виконання батьківських обов'язків. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, дали пояснення аналогічні наведеним вище, просили позов задовольнити. Позивач додатково пояснила, що останній раз відповідач провідував дитину у листопаді 2016р. , дитина батька не знає та між дитиною і батьком втрачені родинні звязки. Вона та дитина фізично здорові, її середньомісячний дохід становить 1500 грн. Представник третьої особи органу опіки та піклування Пустомитівської РДА у судовому засіданні позов підтримав та зазначив, що питання позбавленні батьківських прав відповідача розглядалося на опікунській раді, на яку останній не з»явився, і також такий не звертався в опікунську раду з заявами про можливі перешкоди від матері дитини у спілкуванні з сином. Орган опіки та піклування прийшов до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх зобов'язань по вихованню і утримання дитини, тому позов підставний. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що з позивачем проживає по сусідству, знаходяться в дружніх стосунках, їх діти разом бавляться. Знає відповідача, який тривалий час ніде не працював, коштів на утримання дитини дружині не давав, а з початку 2016 року взагалі зник та не провідує дитину, не цікавиться її життям. Дитина батька ніколи не згадує, дитину виховує та утримує одна позивач. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що являється рідним братом позивачки та проживає в одному будинку з нею. Колишній чоловік його сестри [PERSON], з початку 2016 року зник, дитину не провідує, не цікавиться її життям, не приймає участі у вихованні сина та коштів на утримання дитини не дає. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку через оголошення в пресі, причин неявки суду не повідомив. Тому суд вважає, що відповідно до ст.224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, справу слід розглянути у відсутності відповідача, постановивши заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача та його представника, представника третьої особи, покази свідків, дослідивши та перевіривши письмові докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково, з таких підстав. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч.1 ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У відповідності до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Частиною 3 ст.166 СК України визначено, що при задоволенні позову про позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Статтями 180, 181 СК України визначено, що батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії I-СГ №410925, батьками малолітнього [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], шлюб між якими розірвано 28.07.2017 року, що стверджується копією рішення суду. Згідно Довідки про склад сімї , позивач проживає у [INFO] разом зі своїм малолітнім сином та своїми батьками. За цією ж адресою значиться зареєстрованим з [PERSON], [INFO]. 12.10.2017р. Пустомитівська районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування прийняла рішення та видала Висновок №04/17-2420 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітнього сина [PERSON], [INFO], оскільки він повністю ухилився від виконання батьківських обовязків. Тому суд приходить до висновку про те, що відповідач тривалий час ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, сином не займався, не піклувався про нього, матеріально не утримував, на даний час не проявляє інтересу до стану здоров'я сина, не цікавиться його фізичним, моральним і духовним розвитком. З цих підстав позов в частині позбавлення відповідача батьківських прав слід задовольнити і [PERSON] слід позбавити батьківських прав стосовно малолітнього [PERSON]. Що стосується позовної вимоги про стягнення аліментів, то така підлягає до задоволення в частині стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі розміром 1000,00 грн. в місяць. В іншій частині дана позовна вимога не підлягає до задоволення в силу приписів ст.184 СК України про те, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Діючим законодавствомне передбачено визначення судом розміру аліментів у твердій грошовій сумі , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також з відповідача, у відповідності до ст.88 ЦПК України, на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Outcome: partial