overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

07.06.2017 позивач [PERSON] звернувся до Дзержинського райсуду м. Харкова з позовом до відповідача [PERSON] «Про розірвання шлюбу», посилаючись на те, що з 26.07.2003 вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З кінця лютого 2017 року вони припинили родинні відносини і мешкають окремо. Він пішов з сімї, оскільки подальше життя стало неможливим, причиною стали постійні сварки через відсутності взаєморозуміння та різних поглядів на життя, права та обов'язки подружжя. Відповідачка постійно намагається принижувати його чоловічу гідність, мотивуючи тим, що вона є кандидатом медичних наук, а він лише простий хірург. Відносини між ними погіршувались, що призвело до втрати почуття любові та взаємоповаги, спільне господарство не ведеться, спільне життя та збереження шлюбу неможливе. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнала, не заперечувала проти його задоволення. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні з та матеріалів справи вбачається те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований 26.07.2003 міським відділом реєстрації актів громадянського стану №1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 1101. Від вказаного шлюбу сторони мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до приписів ст.112 СК України, при розгляді справ про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя неможливе. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, на протязі тривалого часу сторони разом не мешкають, почуття любові, поваги та взаєморозуміння між подружжям втрачені, тому примирення сторін неможливе, так як останні посилаються на неможливість поновлення шлюбних відносин. Сторони майнового спору та спору щодо проживання дітей не мають, питанням матеріального утримання дитини вирішено в добровільному порядку. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Таким чином, оцінюючи наведені докази, суд приходить до висновку про можливість розірвати шлюб між сторонами. На підставі викладеного, ст. 104, 105, 110-114 СК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

07.06.2017р. до Словянського міськрайонного суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, пояснюючи вимоги наступним:\~вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 22.01.2000р., одруження було зареєстровано Слов'янським міським відділом РАГС Донецької області, актовий запис № 23.\~ Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя між ними не склалося, на даний час шлюбні відносини між ними фактично припинені з 2010 року. Причиною розпаду сімї стали розбіжності і погляди на сімейне життя, втрата почуття любові, взаємоповаги один до одного. Подальше збереження шлюбу є неможливим.\~Спору про поділ майна не має. Просить суд\~ розірвати шлюб між нею та [PERSON] Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю,\~просила позов задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату та час розгляду справи, заяв про перенесення або відкладення судового розгляду від нього не надійшло. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 224 ЦПК України. З наданих письмових доказів слідує наступне: [PERSON], [INFO] та [PERSON] (до шлюбу\~Зубашева) [PERSON], [INFO], уклали шлюб 22.01.2000 року, одруження було зареєстровано Слов'янським міським відділом РАГС Донецької області, актовий запис № 23 (а.с.5). Згідно ч.1\~ст.24 СК України,\~ст.51 Конституції України, ст.16 Загальної декларації прав людини шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сімї. Позивач [PERSON] на розірванні шлюбу наполягає, зазначила у позовній заяві про те, що вона не бажає продовжувати шлюбні стосунки з відповідачем. Як вбачається зі\~ст.56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження … є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. За таких обставинах суд приходить до переконання, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Після розірвання шлюбу\~[PERSON] залишити прізвище «Степанова». Враховуючи інтереси дитини, суд вважає за необхідне залишити дитину [PERSON], [INFO] на виховання її матері [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

07.06.2017 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі - відповідач) про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва А. А. від 07.09.2016 року (реєстровий № 3743), яким з позивача стягнуто на користь відповідача заборгованість за кредитним договором від 07.10.2005 року, яка виникла за період з 07.10.2005 року по 30.06.2016 року включно, в сумі 14295 грн 52 коп. В обґрунтування позову зазначила, що у приватного нотаріуса Завалієва А. А. не було законних підстав для вчинення виконавчого напису, через пропуск відповідачем встановленого законом трирічного строку позовної давності для стягнення заборгованості. Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Представник позивача передав через канцелярію суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача вдруге поспіль просив суд відкласти розгляд справи, посилаючи на свою зайнятість. У відзиві на позовну заяву висловив позицію про те, що оскаржуваний виконавчий напис повністю відповідає вимогам закону. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини: 07.09.2016 року приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А. А. вчинив виконавчий напис (реєстровий № 3743) про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості за кредитним договором за кредитним договором від 07.10.2005 року, яка виникла за період з 07.10.2005 року по 30.06.2016 року включно, в сумі 14295 грн 52 коп. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року; якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Оскаржуваним позивачем виконавчим написом приватного нотаріуса стягнуто заборгованість поза трирічним строком позовної давності, що суперечить приписам статті 88 Закону України «Про нотаріат», при цьому є безумовною підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Таким чином, пред'явлений позов ґрунтується на законі, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

07.06.2017 року [PERSON] звернулася до Казанківського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, просила розірвати шлюб між нею (позивачем) та відповідачем ([PERSON]М.) , зареєстрований 11.08.2000 році виконкомом Новоданилівської сільради Казанківського району Миколаївської області, актовий запис № 10, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, що привело до припинення шлюбних відносин у квітні 2017 р. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO] . Ухвалою суду від 13 червня 2017 року зупинялося провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу і надавався сторонам строк на примирення два місяця\~до 14.08.2017 року до 10.00 годин. Позивач у судове засідання не зявилася , однак надала до суду заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявилася , однак надав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Відповідно до поданих сторонами заяв суд розглянув справу у їх відсутності. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. \~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

07.06.2017 року [PERSON] звернулася до Краматорського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дружину. В позові зазначено, що 25.03.2016 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають малолітню дитину доьнку [PERSON], [INFO]. З квітня 2017 року вони припинили подружнє життя, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Дитина проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач офіційно працює та має дохід, однак, в добровільному порядку матеріальної допомоги на дитину не надає Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання доньки аліменти в розмірі 2000 грн. до досягненням дитини трьох років. Позивач в судовому з засіданні позовні вимоги просила задовольнити повністю та розглянути справу на попередньому судовому засіданні. Відповідач в судовому засідання позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Просив розглянути справу на попередньому судовому засіданні. Вимоги позивачки підтверджуються копією свідоцтва про шлюб (а.с. 5), копією свідоцтва про народження доньки [PERSON], [INFO], (а.с. 6), довідкою з місця мешкання від 01.06.2017 року, з якої вбачається, що малолітня [PERSON] зареєстрована з матірю за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вул. М.Садова, 10. (а.с. 7). Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно ст.75 СК України право на утримання має той з подружжя, що є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий з подружжя має можливість надавати матеріальну допомогу. Згідно ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною трьох років. Суд, вважає за необхідне, стягнути з відповідача на користь позивачки на її утримання аліменти в розмірі ? частини його доходу до досягнення дитиною трьох років. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 640 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

07.06.2017 року [PERSON] звернулася до Краматорського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що 25.03.2016 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. З квітня 2017 року вони припинили спільне життя. Дитина мешкає разом із нею, та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на дитину не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання сина аліменти в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, кожного місяця до повноліття дитини, починаючи з 06.06.2017 року. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Просив розглянути справу на попередньому судовому засіданні. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував. Просив розглянути справу на попередньому судовому засіданні. Вимоги позивачки підтверджуються копією свідоцтва про шлюб (а.с. 7), копією свідоцтва про народження доньки [PERSON], [INFO], довідкою з місця мешкання від 01.06.2017 року, з якої вбачається, що малолітня [PERSON] зареєстрована з матірю за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вул. М.Садова, 10. (а.с. 8). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити повністю, стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, кожного місяця починаючи з дня звернення до суду тобто з 06.06.2017 року до повноліття дитини. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 640,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

07.06.2017 року [PERSON] звернулася до Краматорського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В позові зазначено, що з жовтня 2008 року позивач проживає однією родиною з відповідачем по справі. 31.12.2009 року у сторін народився син [PERSON]. 31.01.2011 року між сторонами укладено шлюб, який було розірвано рішенням Краматорського міського суду від 02.07.2017 року. На теперішній час син мешкає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, кожного місяця до повноліття дитини. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився з не відомої суду причини, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, повісткою. Клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Вимоги позивачки підтверджуються копією свідоцтва про народження сина [PERSON], [INFO], (а.с. 5), копією рішення Краматорського міського суду від 02.07.2012 року про розірвання шлюбу (а.с. 6), довідкою з місця проживання (а.с. 10). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що представник позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи в порядку, передбаченому ст. 224, 225 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, кожного місяця починаючи з дня звернення до суду тобто з 07.06.2017 року до повноліття дитини. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 640 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

07.06.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON], що зареєстрований 12.09.2014 року, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя не склалося, шлюбні стосунки припинені, збереження сім'ї неможливо. В судове засідання позивачка не з'явилася подавши клопотання про розгляд позову без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився. Судові повістки, що були направлені на адресу відповідача, повернулися до суду з поміткою про закінчення строків зберігання. На підставі вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, оскільки судовий виклик направлено відповідачу на адресу за місцем його реєстрації, вважається, що відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 12.09.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER]. Сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER]). Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути подано одним із подружжя. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що шлюбні стосунки припинені, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач клопотань про можливість збереження шлюбу не заявив, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

07.06.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу мотивуючи тим, що з грудня 2014 року шлюбні відносини між ними були фактично припинені, спільне господарство не ведеться, у звязку з чим позивач була змушена звернутися до суду. В судове засідання позивач не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала і просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином. За згодою позивача суд ухвалив розглядати справу відповідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27.04.2001 року (свідоцтво про шлюб серії І-ФП №015444 від 27.04.2001 року, видане Гурївською сільською радою Новоодеського району Миколаївської області, актовий запис №04 від 27.04.2001 року). Шлюбні відносини між сторонами припинені з грудня 2014 року через відсутність взаєморозуміння, поваги та постійні конфлікти і сварки, тому подальше спільне життя стало неможливим. Судом також встановлено, що сторони від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до статей 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, а також те, що їх примирення неможливе, взявши до уваги встановлені судом обставини життя подружжя та відсутність підстав, які перешкоджали розірванню шлюбу в судовому порядку, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-11 00:00:00

07.06.2017 року [PERSON] звернулася з позовом до суду про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.06.2013 року. Шлюб зареєстровано у ВДРАЦС реєстраційної служби Золочвіського РУЮ Харківської області, актовий запис №49. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] Причиною до розірвання шлюбу виявилося те, що між ними постійно виникали конфлікти, стосунки стали напруженими, відповідач зловживає спиртними напоями, не утримує матеріально сім'ю. Зазначені обставини негативно впливають на виховання сина. Шлюбних відносин на теперішній час не підтримують. Збереження шлюбу позивач вважає недоречним і неможливим, а призначення будь-яких строків на примирення недоцільним, тому просить шлюб з відповідачем розірвати. Майнового спору на даний час немає, питання щодо проживання дитини між ними узгоджено - син мешкатиме разом з позивачкою. В судове засідання позивач не з'явилася. Надала суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність. На розірванні шлюбу наполягає, згодна з ухваленням рішення в заочному порядку Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином. Відповідних заяв суду не надавав, у зв'язку з чим, відповідно до ст..224 ЦПК України, суд вважає за можливе слухати справу у відсутність відповідача, провівши заочний розгляд справи з винесенням заочного рішення, проти чого позивач не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. 08.06.2013 року сторони зареєстрували шлюб у Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Золочівського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис №49, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.6). В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні стосунки, не мають наміру поновити сімейні відносини, між ними склалися такі стосунки, при яких подальше спільне життя неможливе. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.8). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд також приймає до уваги, що спору відносно проживання дитини між сторонами немає. Майнових претензій один до одного подружжя не заявляли. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали сторони розірвати шлюб, є обґрунтованими, подальше спільне життя і збереження сім`ї неможливе, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка заявляла клопотання про залишення прізвища, тому суд вважає за можливе залишити її прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved