Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

06 червня 2016 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивачка просила визначити, що частка у житловому приміщенні - квартирі [ADDRESS], разом з гаражем, допоміжною спорудою та коморою, що залишилися як спадок після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO] у м. Славутичі Київської області, складає 1/2 частку даного нерухомого майна. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивачка [PERSON] не може оформити спадщину, яка залишилась після смерті її чоловіка [PERSON], оскільки під час оформлення їхнього права власності на нерухоме майно у виді квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], разом з добудовами не були визначені частки кожного з співвласників. Виходячи з вимог ст. 372 ЦК України просить визначити, що частка у квартирі, розташованої за адресою: [ADDRESS], разом з гаражем, допоміжною спорудою та коморою, що залишилися як спадок після смерті [PERSON], який помер [INFO], складає 1/2 частку даного нерухомого майна. У судове засідання позивачка та відповідач не з'явилися, подавши заяви про розгляд справи за їх відсутності та визнання позову відповідачем в повному обсязі. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи встановлено, що згідно свідоцтва про одруження, виданого 30 січня 1975 року Шаповалівською сільською радою Конотопського району Сумської області Україна, копія якого долучена до справи, [PERSON] та [PERSON] 30 січня 1975 року зареєстрували шлюб, про що був здійснений актовий запис № 3. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку [PERSON], дружині [PERSON] (а.с. 8). Під час шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO], який вже є повнолітнім (а. с. 9). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 25.04.1994 року, виданого на підставі розпорядження генерального директора ВП «Чорнобильська АЕС» за № 395 - пр. від 25.04.1994 року, [PERSON] та її чоловіку [PERSON] було передано у спільну сумісну власність квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] (а. с. 14). 28 грудня 1994 року у Славутицькому міському бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі за № 190/1 було зареєстровано право спільної сумісної власності на даний вид нерухомого майна. В зв'язку з проведенням реконструкції житлового будинку (добудови та прибудови), [PERSON] та [PERSON] звернулися до виконкому Славутицької міської ради Київської області з заявою про прийняття в експлуатацію здійснених ними поліпшень та видачу нового технічного паспорту, оформлення права власності на ці споруди. На підставі рішення виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області за № 508 від 04.08.2008 року на [PERSON] та [PERSON] було оформлено право спільної сумісної власності на об'єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS], гараж, допоміжну споруду, комору та видано нове свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 27.08.2008 року(а.с. 15, 38). Право спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] на підставі нового свідоцтва про право власності на нерухоме майно 01 вересня 2008 року було зареєстровано комунальним підприємством АРБ Славутицьке міське бюро технічної інвентаризації в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно, що підтверджено Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 01.09.2008 року (а. с. 16). Згідно свідоцтва про смерть від 01 грудня 2015 року серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції у Київській області, [PERSON] помер [INFO] у віці 76 років (а. с. 11). З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі 42736602 вбачається, що державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори зареєстровано спадкову справу за номером 58487791, спадкодавцем в якій є [PERSON](а.с. 12). Як видно із матеріалів спадкової справи № 8/2016 за 2016 рік, [PERSON] заповіту не залишав. Отже, його спадкоємцями по закону першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України являється його дружина [PERSON], син - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження, копія якого долучена до матеріалів справи, та копією свідоцтва про укладення шлюбу. [PERSON] відмовився від прийняття спадщини на користь позивачки [PERSON] (а. с. 38-45). Відповідно до листа завідувача Славутицької державної нотаріальної контори № 277/02/14 від 02.06.2016 року в зв'язку із тим, що не визначена частка померлого [PERSON] у спільній сумісній власності на нерухоме майно, то роз'яснено процедуру вирішення зазначеного питання у судовому порядку(а.с. 13). Таким чином, оформити належним чином спадщину позивачка не має можливості, оскільки в свідоцтві про право власності на нерухоме майно від 27.08.2008 року не було вказано розмір частки (долі) кожного з співвласників. Відповідно до ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників є рівними, оскільки інше не встановлено домовленістю між ними або законом. З урахуванням наведеного, кожен із співвласників має право на одну другу частину зазначеного нерухомого майна у вигляді квартири. За таких обставин необхідно визначити, що частка у житловому приміщенні - квартирі [ADDRESS], разом з гаражем, допоміжною спорудою та коморою, що залишилися як спадок після смерті [PERSON], який помер [INFO] у м. Славутичі Київської області, складає 1/2 частку даного нерухомого майна. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України та п. п. 1 п. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави, від сплати якого звільнена позивачка. На підставі викладеного,

Outcome: approved