Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

05 травня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Улянівської селищної ради Білопільського району Сумської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що 15 липня 2008 року померла її баба по лінії батька, [PERSON]. Після смерті останньої відкрилася спадщина на земельну ділянку, розташовану на території Улянівської селищної ради, посвідчену державним актом серії ІІІ-СМ №019178. На день смерті баба проживала разом зі своїм чоловіком, [PERSON], який фактично прийняв спадщину після смерті жінки, але юридично не оформив. 19 липня 2008 року останній помер. Після смерті діда відкрилася спадщина на земельну ділянку, розташовану на території Улянівської селищної ради, посвідчену державним актом серії ІІІ-СМ №019182. Своєчасно спадщину після діда вона не прийняла у звязку із складними сімейними обставинами та скрутним матеріальним становищем. На даний час вона не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом і вільно розпоряджатися спадковим майном, так як пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини. Посилаючись на викладені вище обставини, позивачка просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після діда [PERSON], який помер 19 липня 2008 року. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує (а. с. 32). Представник відповідача Улянівської селищної ради Білопільського району Сумської області в судове засідання також не зявився. Сільський голова надіслав листа про розгляд справи без участі представника сільради, з позовом згодні (а. с. 31). Представник третьої особи Улянівської державної нотаріальної контори Білопільського району Сумської області у судове засідання не зявився. Державний нотаріус [PERSON] надіслала заяву про розгляд справи без її участі (а. с. 28). Третя особа, [PERSON], у судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує (а. с. 41). У звязку з неявкою сторін, третіх осіб, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1223 ЦК України). Частиною першою статті 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом має той з подружжя спадкодавця, який його пережив. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] були дідом та бабою позивачки [PERSON] по лінії батька [PERSON] (а. с. 7-8, 10, 12). Останній помер 28 листопада 1998 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БП №048715 (а. с. 15). Згідно зі свідоцтвом про смерть серії І-БП №245128, 15 липня 2008 року померла баба позивачки - [PERSON] (а. с. 13). Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ №019178, виданого Білопільською районною державною адміністрацією 18 лютого 2002 року на підставі розпорядження Білопільської районної державної адміністрації від 12 лютого 20002 року №45, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №624, [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,54 га в межах згідно з планом, яка знаходиться на території Улянівської селищної ради Білопільського району Сумської області (а. с. 9). Відповідно до довідки Улянівської селищної ради від 29 березня 2016 року №639 [PERSON] по день смерті 15 липня 2008 року проживала в [INFO]. Разом з нею проживав та вів спільне господарство чоловік, [PERSON]. Заповіт від імені померлої виконкомом Улянівської селищної ради не посвідчувався (а. с. 16). Згідно з інформаційної довідкою зі Спадкового реєстру №43908645 від 19 травня 2016 року спадкова справа після [PERSON], яка померла 15 липня 2008 року, не заведена (а. с. 29). Виходячи з наведеного вище, суд приходить до висновку, що дід позивачки по лінії батька, [PERSON], фактично прийняв спадщину після своєї жінки, а баби позивачки, [PERSON], але юридично не оформив. Згідно з свідоцтвом по смерть серії І-БП №245129 [PERSON] помер 19 липня 2008 року (а. с. 14). Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ №019182, виданого Білопільською районною державною адміністрацією 18 лютого 2002 року на підставі розпорядження Білопільської районної державної адміністрації від 12 лютого 20002 року №45, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №628, [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,44 га в межах згідно з планом, яка що знаходиться на території Улянівської селищної ради Білопільського району Сумської області, (а. с. 11). Як вбачається з довідки Улянівської селищної ради №640 від 29 березня 2016 року, [PERSON] по день смерті 19 липня 2008 року проживав один в [INFO]. Заповіт від імені померлого виконкомом Улянівської селищної ради не посвідчувався (а. с. 18). У відповідності до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №43908654 від 19 травня 2016 року спадкова справа після [PERSON], який помер 19 липня 2008 року, не заведена (а. с. 30). Позивачці [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальних дій щодо прийняття спадщини після померлого 19 липня 2008 року діда, [PERSON], у звязку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини (а. с. 17). Частиною другою статті 1266 ЦК України визначено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що позивачка має право на спадщину за законом після діда [PERSON], який помер 19 липня 2008 року, однак вона не може реалізувати його у звязку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини. За приписами ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України). З огляду на положення абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, вирішуючи питання при визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка пропустила строк для прийняття спадщини у звязку з складними сімейними обставинами та скрутним матеріальним становищем. Суд вважає, що позивачка пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини після діда по лінії батька з поважних причин, у звязку з чим приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. На підставі викладеного

Outcome: approved