overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

06.04.2016 року позивач подала в суд позов, в якому просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON], який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 1357. В обґрунтування позову позивач посилалася на те, що зареєструвавши шлюб, вони зробили помилку. З початку спільного життя взаєморозуміння не було, виникали сварки. В результаті чого, на протязі останніх пяти років вони мешкають окремо, шлюбно-сімейні відношення не підтримують, спільне господарство не ведуть. Вони обидва створили фактично нові родини, а їх шлюб існує формально. Сторони в судове засідання не зявилися, про дату розгляду справи були повідомлені належним чином та своєчасно. Надали через канцелярію суду заяви з проханням розглядати справу у їх відсутність. Позивач зазначила, що позов підтримує, вказала, що шлюбно-сімейні відносини з відповідачем припинені з вересня 2011 року, з того ж часу мешкають окремо. Відповідач вказав в поданій заяві, позов визнає в повному обсязі. Позивач зазначила, що після розірвання шлюбу неповнолітня дитина залишиться мешкати з нею. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 16.10.2004 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 1357. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. З вересня 2011 року сторони мешкають окремо, спільне господарство з того ж часу не ведуть, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя. З огляду на встановлені в судовому засіданні фактичні взаємини подружжя, суд вбачає всі підстави для розірвання шлюбу, оскільки стосунки, які існують між позивачем та відповідачем формальні та виключають можливість збереження шлюбу в його дійсному розумінні та сенсі та суперечать інтересам позивача. Крім того, суд вважає необхідним залишити неповнолітню дитину проживати разом з матірю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

06.04.2016 року рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська, у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], третя особа - [PERSON], про розподіл спільного майна подружжя - відмовлено. Стягнуто з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]) сплачений відповідачем судовий збір в сумі 109,40 гривень. 14.06.2016 року ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області, вказану цивільну справу повернуто до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська для належного оформлення. 23.06.2016 року справа надійшла до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області та передана в провадження судді Замкової Я.В. для належного оформлення. 04.07.2016 року сторони в судове засідання не з'явились причини неявки суду не повідомляли, про місце та час розгляду справи повідомлені належним чином. Як вбачається з матеріалів справи, у вересні 2007 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про вселення та усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням (т.1 а.с. 4-5), сплативши судовий збір як за немайнову вимогу в розмірі 51 грн. У лютому 2008 року [PERSON] подала уточнену позовну заяву, в якій просила визнати за нею право власності на 1/2 частину спільного сумісного майна (т.1 а.с. 95). Отже, змінивши свої позовні вимоги на майнові, позивач не надала доказів сплати судового збору у встановленому розмірі. Однак, судом при ухваленні рішення 06.04.2016 року не розглянуто питання щодо стягнення з позивача належних сум судового збору на користь держави. Відповідно до п. 6. ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. При винесенні рішення 06.04.2016 року судом не вирішено питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 214 ЦПК України, а саме не вирішено питання про стягнення судового збору з позивача на користь держави, за змінені нею позовні вимоги в редакції від 14.02.2008 року. Як вбачається з позовної заяви в редакції від 14.02.2008 року, позивачем заявлено майнові вимоги на суму 32969,25 грн. (т.1 а.с. 95, 210), а саме половина сукупної вартості вказаного спільного майна, зокрема: 1/2 частина автомобіля ГАЗ 2402 -803 грн., частка вартості автомобіля ВАЗ 21150 - 3416,25 грн.; 1/2 частини гаражу - 11250 грн.; 1/2 частина будинку - 17500 грн. ( 803+3416,25+11250+17500 = 32969,25 грн.). Таким чином з позивача по справі за зміненим позовом від 14.02.2008 року має бути стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 329,69 грн., в той час як сплачено 51 грн., а тому підлягає стягненню 278,69 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

06.04.2017 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить: розірвати шлюб між позивачем та відповідачем. Вимоги мотивує тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 17.12.2011 року, актовий запис № 1999. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинили своє існування, спільне господарство не ведеться. Між сторонами втрачені почуття поваги та взаємопорозуміння, подальше спільне життя та збереження сім»ї позивач вважає не можливим. З приводу розподілу майна спору не виникає. Примирення між позивачем та відповідачем не можливе. В судове засідання позивач не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності, шлюб розірвати. Відповідачка в судове засідання не з»явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги визнає. У відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд визнав можливим справу розглянути у відсутність позивачки та відповідача, за наявними в матеріалах справи доказами. Оскільки сторони у судове засідання не з»явились, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що 17.12.2011 року між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1999. Прізвища чоловіка та дружини після державної реєстрації шлюбу «Перепуст» (а.с.3). Підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя передбачені ст. 112 СК України, де зазначено, що суд з»ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Згідно ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом встановлено, що дійсною причиною розірвання шлюбу є відсутність взаємної любові та поваги подружжя одне до одного; небажання позивача продовжувати сімейні відносини з відповідачем, а відповідача - зберегти сім»ю. Спору щодо розподілу майна не виникає. Спільних дітей у сторін немає. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розлучення, суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами не можливе, оскільки втрачені почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, тому підстав для примирення подружжя немає. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що має істотне значення, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

06.04.2017 р. [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини. На підставі наведеного, ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

06.04.2017 р. [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачкою по справі, [PERSON] зареєстрували шлюб 05.08.2014 року у виконавчому комітеті Парищенської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис № 5. Від шлюбу у них народилась дочка [PERSON] [INFO], яка на даний час проживає з відповідачкою. Причиною розірвання шлюбу є те, що за час спільного проживання у них склались різні погляди на сімейне життя, різні інтереси, вони виявились людьми з різними характерами, між ними відсутнє взаєморозуміння. Дружина не піклувалась про створення нормальних сімейних стосунків, постійно дорікала йому у всьому, слухала порад своєї матері, яка постійно втручалась у їхнє сімейне життя, через що між ними постійно виникали сварки та скандали. На даний час вони з відповідачкою проживають окремо та не підтримують жодних сімейних стосунків, спільного господарства не ведуть. Місце перебування відповідачки на даний час йому невідоме. Вважає, що їх сімя розпалась остаточно, шлюб носить формальний характер і примирення між ними неможливе. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги позивача з підстав, наведених в позовній заяві та просить шлюб між сторонами розірвати, строк на примирення сторонам просить не надавати, неповнолітню дитину просить залишити проживати матірю. Не заперечує проти заочного розгляду справи та постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась заздалегідь та належним чином, про що свідчить оголошення, яке розміщене в газеті «Галичина» від 11.05.2017 р. № 33 (5283). Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст. 56, 60 ЦПК України і, які сторона вважає достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог та, з'ясувавши фактичні обставини прийшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступних підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб, який зареєстровано 05.08.2014 року у виконавчому комітеті Парищенської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис № 5 (а.с. 5). Від шлюбу у них народилась дочка [PERSON] [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження (а.с. 6). Судом встановлено, що сторони разом не проживають та не підтримують сімейних стосунків, і не мають наміру їх підтримувати в подальшому, їх шлюб носить формальний характер. Крім того, сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, наміру зберегти сімю у позивача немає. За таких обставин суд прийшов до висновку про те, що шлюб втратив своє значення і не може бути поновлений в звязку з категоричним запереченням позивача. Неповнолітню [PERSON] [INFO] слід залишити проживати з матірю. На підставі наведеного, ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

06.04.2017 р. [PERSON] звернулася до Іллічівського міського суду з зазначеним позовом (а.с. 1), в якому позивач просить стягнути на її користь з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини усіх видів доходів щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття 23.09.2028 р. В судове засідання сторони не зявились. Позивачка надала заяву, в якій\~ підтримала позов у повному обсязі та просила розглянути справу у її\~ \~ відсутності (а.с. 13), яку підтримав її представник [PERSON] Відповідач\~ надав заяву, в якому заявив клопотання про розгляд справи у його відсутності (а.с. 17). Судом винесена ухвала про розгляд справи у відсутності нез'явившихся учасників судового розгляду. З′ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені слідуючі факти: Сторони знаходяться у шлюбі з 15.07.2006 р. (а.с. 2), мають спільну дитину доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 3), яка мешкає з позивачкою. Сторони на час звернення до суду не досягли домовленості з питання утримання дитини. Матеріальний та сімейний стан відповідача, його стан здоров′я дозволяють йому здійснювати допомогу на утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України закон покладає на батьків обов'язок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття. Такий обов'язок не припиняється і в тому випадку, коли діти набувають повну дієздатність до досягнення ними повноліття при укладанні шлюбу у випадку зниження їм шлюбного віку. Лише після досягнення повноліття діти втрачають право на утримання. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсягу. При цьому суд бере до уваги докази щодо стану здоров'я дитини, потреби у додаткових витратах на корекцію вади мовлення (а.с. 19, 20). Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

06.04.2017р. до Словянського міськрайонного суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, пояснюючи вимоги наступним:\~вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 15.10.2011р., одруження було зареєстровано у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 967.\~ Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя між ними не склалося. Причиною розпаду сімї стали розбіжності і погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння. На даний час шлюбні відносини між ними фактично припинені з квітня 2014 року. Відповідач не бажає розірвати шлюб у добровільному порядку. Подальше збереження шлюбу є неможливим.\~Спору про поділ майна не має. Просить суд\~ розірвати шлюб між ним та [PERSON] Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю,\~просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, належним чином була повідомлена про дату та час розгляду справи шляхом розміщення оголошення в засобі масової інформації, 16.05.2017р. надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю,\~позовні вимоги визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала. З наданих письмових доказів слідує наступне: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], уклали шлюб 15.10.2011 року, одруження було зареєстровано у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 967\~(а.с.5). Згідно ч.1\~ст.24 СК України,\~ст.51 Конституції України, ст.16 Загальної декларації прав людини шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сімї. Позивач [PERSON] на розірванні шлюбу наполягає, зазначив у позовній заяві про те, що він не бажає продовжувати шлюбні стосунки з відповідачем. Як вбачається зі\~ст.56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до шлюбних відносин, примушування до їх збереження … є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. За таких обставинах суд приходить до переконання, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Під час укладання шлюбу\~[PERSON] своє прізвище не змінювала. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

06.04.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши в позовній заяві, що 03.11.1985 року у виконавчому комітеті Новоселівської сільської ради Саратського району Одеської області, актовий запис № 19, зареєстрував шлюб з відповідачем. Спільне проживання припинили з 28.08.1995 року по тій причині, що між ними постійно виникали сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуття любові та поваги одне до одного, в результаті чого сімя розпалася. Тому, позивач прохав суд розірвати шлюб та стягнути з відповідача понесені ним судові витрати в сумі 640 грн. по сплаті судового збору. Від шлюбу неповнолітніх та малолітніх дітей не мають. Майновий спір між сторонами відсутній. Сторони в судове засідання не зявилися. Позивач [PERSON] надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги та прохав їх задовольнити, розглянувши справу в його відсутності. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час і місце слухання справи, про що свідчить оголошення в газеті «Урядовий Курєр» №144 від 04.08.2017 року, в судове засідання не зявилася, про причини своєї неявки суду не повідомила. Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено обставини, що сторони припинили спільне проживання з 28.08.1995 року та тривалий час проживають окремо один від одного, від шлюбу неповнолітніх та малолітніх дітей не мають, майнового спору теж, [PERSON] створив нову сімю, тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

06.04.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом та просить розірвати шлюб між ним та [PERSON]. Зазначив, що перебуває у шлюбі з відповідачкою, від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]., в останній час спільного проживання стосунки між ними погіршились, почали виникати сварки та скандали, відповідачка пішла жити до своїх батьків. Вважає, що подальше спільне проживання неможливе, а збереження шлюбу - недоцільне. Сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. Суд проаналізувавши наявні докази, приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, що відповідно до ст. 174 ЦПК України є підставою для задоволення позову. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб від 16.05.2015 року серії [NUMBER] (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За нормами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Отже, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом подальших заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вказана сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 640 грн., який просить стягнути з відповідачки на свою користь, про що свідчить заява, що відповідає положенням ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

06.04.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання до досягнення дитиною [PERSON], 26.05.2015р.н., трирічного віку. Вказуючи, що відповідач участі в її утриманні не приймає, хоча має таку можливість, просила стягнути аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач позов підтримала, просила справу розглянути за її відсутності, надала згоду на заочний розгляд справи. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем його проживання (перебування) (а.с. 14), однак на пошту за отриманням судової повістки, копії позовної заяви з додатками не з'явився (а.с. 23, 24). Згідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Тому, зі згоди позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів. Письмових заперечень не надано. Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини. Сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 5), який мешкає разом з матір'ю (а.с. 6). Сторони перебувають у шлюбі (а.с. 4), даних про розірвання шлюбу немає. Згідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Для задоволення вимоги про стягнення аліментів подання доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Право на аліменти у дружини-матері може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка. Позивач не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Позивач має таке ж право на проживання в належних умовах, на належний рівень проживання і забезпечення, як і відповідач. Доказів наявності у відповідача інвалідності, його непрацездатності, або інших обставин, які б унеможливлювали виконання ним обов'язку утримувати дружину суду не надано. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved