Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

06 грудня 2019 року [PERSON] звернулася до Першотравневого районного суду м.Чернівці із вказаним вище позовом. Посилалася на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем, який між ними зареєстровано 20 березня 2007 року виконкомом Георгіївської селищної ради Лутугинського району Луганської області, про що зроблено актовий запис за №5. \~ \~ \~ \~Від шлюбу у них 02 серпня 2012 року народилася дочка [PERSON]. \~ \~ \~ \~Разом з тим, спільне життя не склалось через різні погляди на шлюб та сім»ю. Відповідач постійно нехтував сімейними цінностями, з його ініціативи між ними виникали суперечки, свідком яких часто була їх малолітня донька. Вказане негативно впливало на психічний стан дитини та кожен раз спричиняло їй (позивачці) душевні страждання. \~ \~ \~ \~Протягом останніх років сімейне життя між ними почало поступово погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. З січня 2014 року вони остаточно припинили сімейні стосунки, не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу неможливе і суперечить її інтересам. На даний час їх з відповідачем шлюб носить лише формальний характер. \~ \~ \~ \~Після фактичного припинення сімейних відносин неповнолітня [PERSON] проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні, а відповідач матеріально не допомагає та участі у вихованні дитини не приймає. Наскільки їй відомо, відповідач [PERSON] офіційно не працевлаштований. На утриманні у нього немає інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків. Стан здоровя його задовільний. Просила позов задовольнити: розірвати шлюб з відповідачем та стягувати з нього на її користь на утримання доньки [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., щомісяця, починаючи з часу подання позову і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача на її користь 704,80грн. судового збору сплаченого нею за подання позовної заяви до суду. Справа слухалась у відсутність сторін, які у судове засідання не зявилися, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи. 26 лютого 2019 року від позивачки [PERSON] та її представника адвоката [PERSON] через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. У разі відсутності відповідача, не заперечували щодо ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, незважаючи на те, що неодноразово належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи через публікацію оголошення про його виклик на сайті суду. Причину своєї неявки суду не повідомив. Згідно вимог ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також те, що позивачка та її представник не заперечували проти розгляду справи у відсутність відповідача, суд вважає, що по справі слід ухвалити заочне рішення. У звязку із тим, що в судове засідання учасники справи не зявилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 20 березня 2007 року виконкомом Георгіївської селищної ради Лутугинського району Луганської області, про що зроблено актовий запис за №5 (а.с.9). \~ \~ \~ \~02 серпня 2012 року у сторін народилася дочка [PERSON] (а.с.10). Спільне життя сторін не склалось через різні погляди на шлюб та сім?ю. На даний час вони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Таким чином, суд вважає, що збереження сімї неможливе, оскільки сімя сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сімя у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберегти сім'ю, суд вважає, що шлюб необхідно розірвати. Поряд із цим, одним із найголовніших та найважливіших обовязків батьків, що випливає не тільки з усталених моральних принципів суспільства, а й чинного законодавства, є моральне виховання та матеріальне утримання дитини. Це, зокрема, виявляється у забезпеченні неповнолітньої дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання. Діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Отже, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей і непрацездатних повнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), чи визнаний шлюб недійсним, чи позбавлені вони батьківських прав, чи дитина від них відібрана тимчасово без позбавлення батьківських прав. Цей обовязок закріплений в Конституції України (статті 51, 52), а також в Сімейному кодексі України (статті 180-201). У відповідності до положення ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована 27.02.1991 року), Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім цього, статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Судом встановлено, що після фактичного припинення подружніх стосунків, малолітня донька сторін [PERSON] проживає разом із матірю [PERSON] та знаходяться на її утриманні (а.с.11,12). Відповідач жодним чином дитині не допомагає. Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд за\~заявою одержувача\~визначає розмір\~аліментів у\~твердій грошовій\~сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період (ч.ч.1,2 ст.184 СК України). Нормами ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1)\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При призначенні аліментів суд враховує те, що обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Причому обовязком особистим, індивідуальним, а не солідарним. \~ \~ \~ \~Таким чином, враховуючи зазначені вище вимоги закону та наведені вище обставини, підтверджені дослідженими доказами, суд вважає, що на підставі ст.184 СК України з [PERSON] слід стягнути на користь позивачки [PERSON] на утримання малолітньої дочки [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно. \~ \~ \~ \~Згідно вимог\~ч.1\~ст.141\~ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.6 ст.141 ЦПК України).\~ З урахуванням вказаних вимог закону, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений нею судовий збір за подання позовної заяви до суду (в частині вимог про розірвання шлюбу), що становить 704,80грн. Крім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за позовну вимогу щодо стягнення аліментів, від сплати якого позивачка звільнена, що становить 704,80грн.

Outcome: approved