Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

07.02.2018 р. представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача кошти в загальному розмірі 38707,88 грн., що складається з наступного: 36450,00 грн. - основний борг; 1627,21 грн. - інфляційні витрати; 630,67 грн. - 3% річних, та судові витрати покласти на відповідача. В обгрунтування зазначених вимог посилається на наступне. 26.05.2017 року між сторонами було укладено контракт №380 про надання освітніх послуг, предметом якого було платне навчання та виховання дитини відповідача - [PERSON] у 2 класі за денною формою навчання в режимі школи повного дня з 01.09.2017 року по 31.05.2018 року, а відповідач взяв на себе зобов`язання свочасно вносити плату за навчання, що становить 9000 грн. за кожний місяць навчання, крім того щорічний внесок в розмірі 5000 грн. Протягом всього періоду навчання відповідач повинна була сплатити на рахунок позивача суму в розмірі 77 000 грн., що складається з щорічного внеску 5000 грн., та 72 000 грн. - вартість навчання за 8 місяців. Відповідач порушила свої зобов`язання за контрактом, оплативши навчання своєї дитини з порушенням строків та лише частково в розмірі 40550 грн. Таким чином, сума боргу складає 36450,00 грн. Також позивач просить стягнути відповідно до ст. 625 ЦК України, інфляційні витрати та 3% річних. Відповідач своїм право на подання відзиву не скористалась. Представник позивача НВК «Міжнародний ліцей МАУП» спрямував до суду клопотання, в якому просить розглянути справу без участі представника позивача. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін та за наявними в справі доказами. 07.08.2018 року вказана позовна заява надійшла до Червонозаводського районного суду м. Харкова, та розподілена судді Єжову В.А. 10.08.2018 року судом було надано запит до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківській області для встановлення місцеперебування відповідача, який повернувся до суду 09.11.2018 року. Ухвалою судді від 11.12.2018 року вказану цивільну справу спрямовано за підсудністю до Київського районного суду м. Харкова. 15.02.2019 року позовна заява надійшла до Київського районного суду м. Харкова, та розподілена судді Зуб Г.А. Ухвалою судді від 26.02.2019 року вказану позовну заяву залишено без руху з наданням позивачу 10-денного строку для усунення недоліків, яку усунуто позивачем 19.03.2019 року. Ухвалою судді від 21.03.2019 року було прийнято до розгляду вказану позовну заяву, та відкрито провадження в ній за правилами спрощеного позовного провадження. Статтею 53 Конституції України передбачено, що кожен має право на освіту. Повна загальна середня освіта є обов`язковою. Частиною 3 ст.150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати до самостійного життя. Статтею 3 Закону України «Про освіту» передбачено, що громадяни України мають право на безкоштовну освіту в усіх державних навчальних закладах незалежно від статі, раси, національності, соціального і майнового стану, роду та характеру занять, світоглядних переконань, належності до партій, ставлення до релігії, віросповідання, стану здоров`я, місця проживання та інших обставин. Закон України «Про освіту», а саме ст.35 передбачає, що загальна середня освіта забезпечує всебічний розвиток дитини як особистості, її нахилів, здібностей, талантів, трудову підготовку, професійне самовизначення, формування загальнолюдської моралі, засвоєння визначеного суспільними, мовними, національно-культурними потребами обсягу знань про природу, людину, суспільство і виробництво, екологічне виховання, фізичне вдосконалення. Навчально-виховний комплекс «Міжнародний ліцей Міжрегіональної академії управління персоналом» - це навчальний заклад, що забезпечує реалізацію права громадян на здобуття освіти, та організовує якісне навчання Учня відповідно до Державного стандарту загальної середньої освіти. Навчально-виховний комплекс «Міжнародний ліцей Міжрегіональної академії управління персоналом» є юридичною особою, що здійснює свою діяльність у відповідності з укладеними угодами та договорами (контрактами) на засадах повного господарського розрахунку. Взаємовідносини з юридичними і фізичними особами визначаються згідно з чинним законодавством, договорами, що укладені між ними. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Судом встановлено, що 26.05.2017 року між позивачем та відповідачем укладено контракт про надання освітніх послуг у сфері освіти, відповідно до якого батьки доручають, а ліцей бере на себе зобов`язання здійснювати у 2017-2018 навчальному році платне навчання та виховання дитини [PERSON] у 2 класі за денною формою навчання в режимі «школи повного дня». Відповідно до п. 3 контракту сторони поодили, що термін навчання учня становить 9 місяців, навчання триває з 01.2017 року по 31.05.2018 року. Вартість навчання (з урахуванням харчування та двох студій/гуртків/секцій) за 1 місяць становить 9000 грн. Загальна суми оплати за 2017-2018 навчальний рік становить 81000 грн. Обов`язковим є оплата щорічного внеску в розмірі 5000 грн. Частиною 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до правил ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За приписами ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 29 червня 2016 року у справі №6-1188цс16 «Визначення поняття зобов`язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Відповідач свої зобов`язання за контрактом порушила, оплативши навчання своєї дитини з порушенням строків та лише частково в розмірі 40550 грн. Відповідно до розрахунку наведеного позивачем в позові сума боргу становить 36450 грн., також позивачем нараховані інфляційні витрати в розмірі 1627,21 грн., та 3% річних - 630,67 грн. відповідно до ст. 625 ЦК України. Підстав недовіряти вказаному розрахунку у суду не має, та він є таким, що не спростований відповідачем в повному обсязі. Отже, аналізуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач порушив взяті на себе зобов`язання за контрактом №380 про надання освітніх послуг у сфері освіти від 26.05.2017 року, внаслідок чого перед позивачем виникла заборгованість, яку суд стягує з відповідача на користь позивача у повному обсязі з урахуванням приписів ст. 625 ЦК України, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. Судові витрати позивача, понесені у зв`язу з оплатою судового збору, відповідно до ст. 141 ч.1 ЦПК України, суд також стягує з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved