overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

06.09.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Роменського міськрайонного суду від 01.07.2014 року між ними розірваний. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Роменського міськрайонного суду від 22.11.2016 року на утримання сина з відповідача на її користь стягуються аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 4928 від 08.07.2016 року було внесено зміни до Сімейного кодексу України та встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки за рішенням суду на утримання сина [PERSON] стягуються аліменти в меншому розмірі, просить змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь і стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1250 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття. В судовому засіданні позивачка уточнила позовні вимоги і просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, про що подала відповідну заяву. Відповідач [PERSON] уточнені позовні вимоги визнав повністю, згоден сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно зі ст. 11 ч. 2 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Повноваження сторін на вчинення дій по визнанню позову судом перевірені. Відповідач не обмежений в цивільній процесуальній дієздатності, а тому розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, включаючи і право на визнання позову. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб і є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову слід прийняти і задовольнити позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

06.09.2017 року [PERSON] звернулася до суду із заявою та просить встановити факт смерті [PERSON], [INFO], який мав місце 26 червня 2017 року в [ADDRESS], мотивує це тим, що 26.06.2017 року помер її син, смерть сина була передчасна, у звязку з тяжким захворюванням легень. Здійснюючи похорони не дала тіло сина на медичне освідування. Із за відсутності заключення про причину смерті його смерть не реєструвалася і свідоцтво про смерть не видавалось. Встановлення факту смерті необхідно для отримання допомоги на поховання. Заявник надала заяву про розгляд справи у її відсутність, заяву просить задовольнити. Заінтересована особа про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки свого представника суду не повідомила. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 8 ст. 256 ЦПК України суд вправі встановити факт смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно супровідного листа №848 КУ «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», [PERSON], [INFO] помер 26.06.2017 року в [ADDRESS]. З довідки, виданої Раківщинською сільською радою Овруцького району Житомирської області № 1130 від 11.09.2017 року видно, що [PERSON], [INFO] похоронений на місцевому кладовищі в селі Великі Мошки Овруцького району Житомирської області 27.06.2017 року. Свідоцтво про смерть не видавалося. [PERSON] доводився сином заявниці, про що свідчить копія свідоцтва про народження серії ІІ-ТП №402065. У суду немає підстав не довіряти вказаним довідкам та поясненням заявника викладених у заяві, а тому суд вважає факт смерті [PERSON] доведеним. Встановлення факту смерті сина заявниці необхідно для отримання допомоги на поховання. Заявником сплачено судовий збір в сумі 320 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

06.09.2017 року до суду надійшов позов [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON], оскільки: сімейне життя з відповідачем не склалося через різні характери т а погляди, почали виникати сварки та скандали, відповідач почав зловживати спиртними напоями, ображати та принижувати позивача; шлюб носить формальний характер, фактично сімейні відносини припинені з 27 липня 2017 року, проживають окремо, подальше збереження сім'ї і шлюбу є неможливим, і суперечить її інтересам. Позивач надала письмову заяву про підтримку позову, просила справу розглянути за її відсутності, надала згоду на заочний розгляд справи, виявила бажання залишити шлюбне прізвище. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання (перебування) (а.с. 11), про що свідчить повідомлення про отримання судової повістки, копії позовної заяви з доданими до неї документами (а.с. 18), однак в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Тому, зі згоди позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів і зважаючи на вжиті заходи для забезпечення участі відповідача в розгляді справи. Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини. 29 березня 2013 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Балаклійського районного управління юстиції у Харківській області за актовим записом № 40 сторони зареєстрували шлюб (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, проживають окремо. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідач заперечень проти позову не надав, до суду не з'явився, що розуміється судом як небажання зберегти шлюб і фактичне визнання позову. Окрім того, сам факт розірвання шлюбу не може бути перешкодою для примирення сторін, якщо у них є таке бажання. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

06.09.2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу з відповідачем\~ [PERSON] вказує, що шлюб був зареєстрований між ними 16.02.2016 року, від даного шлюбу мають сина - Кіріла [INFO]. Свої\~\~вимоги\~\~обґрунтовує тим, що вони з відповідачем виявилися різними за характером людьми, через що постійно виникали сварки та не порозуміння. На підставі цього між ними відсутні нормальні відносини, тому з серпня 2017 року вони припинили шлюбні відносини та проживають окремо, спільне господарство не ведуть, тому посилаючись на вищевикладене просила розірвати між ним шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог, просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Сафонік».\~ Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позовних вимог. Дослідивши письмові докази по даній справі, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе з причин, вказаних позивачем та суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 16.02.2016року серії 1-ФП №122416 та мають сина [PERSON] Кіріла Вячеславовича [INFO]. ( а.с. 4,5). Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

06.09.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права на земельну частку (пай), вказуючи на те, що 16 листопада 1996 року померла його мати [PERSON], у звязку з чим відкрилась спадщина. Він має право на спадкування майна матері за законом. До складу спадщини входить сертифікат на право на земельну частку (пай) колишнього КСП «Правда» серія ЧН № 0336401, зареєстрований у книзі реєстрації сертифікатів 31.03.2000 року за № 901. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) у нотаріальній конторі позивач не має змоги, у звязку з тим, що сертифікат видано після смерті спадкодавця. А тому позивач просить визнати за ним право на земельну частку (пай) у складі земель колишнього КСП «Правда», с. Атюша, Коропського району, Чернігівської області, розміром 3,0 в умовних кадастрових гектарах право на яке підтверджується сертифікатом ЧН № 0336186, в порядку спадкування. У судове засідання сторони не зявились, при цьому позивач просить розглянути справу без його участі, позов підтримує. Відповідач надіслав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника. При винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. 16.11.1996 року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (серія 1-ЕЛ № 174101). [PERSON] належало право на земельну частку (пай) розміром 3,0 в умовних кадастрових гектарах із земель колишнього КСП «Правда» с. Атюша, Коропського району, Чернігівської області, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія ЧН № 0336401 виданого Коропською районною державною адміністрацією 31 березня 2000 року, згідно рішення № 156 від 15 липня 1996 року. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.08.2017 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) виданий 31.03.2000 року, тобто після смерті [PERSON] Згідно довідки відділу Держгеокадастру у Коропському районі нормативно-грошова оцінка земельної частки (паю) по колишньому КСП «Правда» с. Атюша Коропського району Чернігівської області станом на 16 листопада 1996 року становить 15834,00 грн. Плоша в умовних кадастрових гектарах 3,0 га. За повідомленням нотаріальної контори єдиним спадкоємцем майна померлої [PERSON] є її син [PERSON], що підтверджується матеріалами спадкової справи № 66/2012,отже суд вважає за можливе визнати за позивачем право на земельну частку (пай). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

06.09.2017 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 11742,19 грн. за кредитним договором №б/н від 06.03.2013 року та судових витрат. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного 06.03.2013 року договору №б/н відповідач отримав кредит в розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується пунктами 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Відповідач не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості в звязку з чим на 31.07.2017 року має заборгованість у сумі 11742,19 грн., яка складається: 4064,88 грн. заборгованість за кредитом, 6641,97 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, а саме: 500 грн. штраф (фіксована частина), 535,34 грн. штраф (процентна складова). Представник Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в судове засідання не зявився, надав заяву в якій позов підтримав повністю і просив його задовольнити, а справу просить слухати у його відсутність, згоден на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином, заперечень та відповідних доказів по суті позову не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Ст. 60 ч.1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ст. 60 ч. 1 ЦПК України суд знаходить, що копіями анкети-заяви позичальника № б/н від 06.03.2013 року, довідки про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», Умов та правил надання банківських послуг підтверджено отримання відповідачем кредиту у позивача, а розрахунком заборгованості підтверджено розмір заборгованості, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в силу ст. ст. 526, 589, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-19 00:00:00

06.09.2017 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на дитину, який обгрунтувала тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 09.06.2012 року. Мають спільного сина [PERSON], [INFO]. В теперішній час мешкають окремо. Відповідач на утримання сина матеріальної допомоги не надає, однак має таку можливість, оскільки є працездатним. Інших осіб на утриманні не має. Просить стягнути з відповідача на її користь, аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісяця, до повноліття дитини. В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] був допитаний судом Російської Федерації в порядку Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993р., оскільки мешкає: м.Воронеж, вул.Барикадна, 37-38. Згідно протоколу його допиту від 01.03.2018 року, позов він визнає та не заперечує проти задоволення вимог [PERSON] про стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісяця, до повноліття дитини. Просить справу розглянути за його відсутності. Проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно ст.181 ч.3, 183 Сімейні кодекси України, за рішенням суду грошові кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька та (або) у твердій грошовій сумі, розмір яких визначається судом. \~ \~ \~ \~Згідно ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, сина, дочки, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Таким чином, вимоги позивача підлягають задоволенню, у звязку із чим з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, до повноліття дитини. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню в доход держави судовий збір в сумі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

06.09.2017 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем, у них 14 липня 2017 року народився син - [PERSON]. У зв'язку з тим, що вона не має можливості працювати, а відповідач матеріальну допомогу на її утримання не надає, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною трьохрічного віку. Позивач надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено насупне. [PERSON] являється батьком малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ОЛ №211597. Згідно ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи, що в порушення вимог ст. 84 СК України відповідач не допомагає утримувати дружину, з якою проживає дитина, позов визнав, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

06.09.2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 09.09.2005 року у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану №2 Харківського обласного управління юстиції, про що є актовий запис № 1094. Посилаючись на те, що між н ими відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені з 2014 року. Від спільного життя з відповідачем мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які залишаються проживати з позивачем. Сторони по справі направили суду заяви, в яких просять розглянути справу у їхню відсутність, позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Кривякіна», відповідач позов визнав у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, та надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 09.09.2005 року, про що є актовий запис № 1094 у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану №2 Харківського обласного управління юстиції, між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені з 2014 року. Від спільного життя з відповідачем мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які залишаються проживати з позивачем. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

06.09.2017 року представник позивача звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 15116,51 грн. за кредитним договором №б/н від 29.11.2013 року та судові витрати в сумі 1600 грн.. В обґрунтування позову вказує на те, що відповідач отримала кредит у розмірі 1300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, та не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, таким чином зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. У зв'язку з цим має заборгованість до стягнення в розмірі 15116,51 грн.. Представник позивача надав суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про одержання нею судової повістки, причини своєї неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що 29.11.2013 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір. Відповідно до наданого розрахунку, станом на 31.05.2017 року загальна заборгованість по кредитному договору за невиконання умов договору складає 15116,51 грн. (а.с.4). Згідно із статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Щодо зміни кредитного ліміту [PERSON] керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Згідно з ст. 11 Цивільного Кодексу України цивільні права та обовязки виникають на підставі договору або правочину. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частин 1,2 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобовязання. Боржник звільняється від відповідальності лише в тому випадку, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні зобовязання. Таких доказів суду не надано, вимоги позивача не спростовано. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути вказану заборгованість. Позивачем понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1600,00 грн., які у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача стягуються на користь позивача.

Outcome: approved