Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

06.03.2017 року позивач ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулося до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість на загальну суму 28268,97 грн. та судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 09.01.2007 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (ЗАТ, надалі Первинний кредитор та [PERSON] було укладено кредитний договір № 29. Відповідно до умов якого, банк зобов'язується надати відповідачу [PERSON] кредит у сумі 10000,00 гривень. Відповідно до умов кредитного договору, відповідач зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строку та на умовах, що передбачені кредитним договором та Додатком № 1 до нього - Графіком платежів. 17.12.2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено Договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» зобов'язувалося передати грошові кошти в розпорядження ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», а ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» зобов'язувалося відступити ТОВ «Кредитні ініціативи» свої права грошових вимог до боржників за кредитними договорами, перелік яких міститься в Додатку № 1 до Договору відступлення. ПАТ «Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк» було відступлено право грошової вимоги за кредитним договором № 29 від 09.01.2007 року ТОВ «Кредитні ініціативи». Відповідно до зазначеного договору, сторони свої зобов'язання повністю виконали - ТОВ «Кредитні ініціативи» передало грошові кошти, а ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступило свої права грошової вимоги до боржників за кредитним договорами, перелік яких міститься в Додатку № 1 до Договору відступлення. Зазначає, що первинний кредитор, а саме ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» свої зобов'язання за даним кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу [PERSON] кредит у сумі 10000,00 гривень. В свою чергу відповідач [PERSON] неналежно виконує взяті на себе зобов'язання, чим грубо порушує істотні умови кредитного договору, в результаті чого станом на 21.02.2017 року має прострочену заборгованість: за кредитом - 7221,00 грн.; по відсотках - 14221,90 грн., пеня в розмірі 6826,07 грн., всього на загальну суму 28 268,97 гривень. Тому підтримуючи вищевикладене, позивач просить задовольнити позовну заяву в повному обсязі та стягнути з відповідача [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором № 29 від 09.01.2007 року станом на 21.02.2017 року в розмірі 28 268,97 гривень та судові витрати. Позивач - представник ТОВ «Кредитні ініціативи» Кисилиця Є.І. у судове засідання не з'явився, але від нього на адресу суду надійшло клопотання, в якому він просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, проти винесення в справі заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання двічі не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи, заяви про розгляд справи у його відсутності суду не надав, доводів позивача не спростував. Тому суд зі згоди представника позивача ухвалює в справі заочне рішення. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.01.2007 року Акціонерний комерційний промислово-інвестиційним банк та [PERSON] уклали кредитний договір № 29, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у сумі 10000,00 гривень, а відповідач зобов'язався повернути наданий кредит та сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором (а.с. 7-14). Згідно із ст. 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони за плату, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи. Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Згідно із ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав, а також право вимоги, яке виникне у майбутньому. Згідно із ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Так, судом встановлено, що 17.12.2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено Договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» зобов'язувалося передати грошові кошти в розпорядження ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», а ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» зобов'язувалося відступити ТОВ «Кредитні ініціативи» свої права грошових вимог до боржників за кредитними договорами, перелік яких міститься в Додатку № 1 до Договору відступлення. Таким чином, ПАТ «Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк» було відступлено право грошової вимоги за кредитним договором № 29 від 09.01.2007 року ТОВ «Кредитні ініціативи». Відповідно до зазначеного договору, сторони свої зобов'язання повністю виконали, ТОВ «Кредитні ініціативи» передало грошові кошти, а ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступило свої права грошової вимоги до боржників за кредитним договорами, перелік яких міститься в Додатку № 1 до Договору відступлення (а.с.31). Так, судом встановлено, що внаслідок укладення вищеввказаного договору, відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором від 09.01.2007 року № 29 позичальником згідно якого є [PERSON]. Таким чином, у зв'язку із невиконанням відповідачем умов вищевказаного кредитного договору, його заборгованість перед ТОВ «Кредитні ініціативи» станом на 21.02.2017 року становить 28 268,97 гривень, яка складається із: заборгованості за кредитом - 7221,00 грн.; по відсотках - 14221,90 грн., пеня в розмірі 6826,07 грн. Даний факт заборгованості [PERSON] підтверджується графіком погашення кредиту та сплати відсотків (а.с.15). Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що відповідачем не виконані зобов'язання згідно умов кредитного договору, а тому з нього необхідно стягнути заборгованість в сумі 28 268,97 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в справі в розмірі 1600,00 грн. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved