overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

06 березня 2014 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 23 жовтня 2009 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Позивач у судове засідання подала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що позов визнає. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 23 жовтня 2009 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 2060 (а/с 4). Від даного шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] (а/с 10). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

06 березня 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі від жовтня 1991 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину. Стосунки з відповідачем розладилися. Сторони проживають разом, але не ведуть спільне господарство, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сім'ю позивач не бажає, вважає, що шлюб носить формальний характер і просить суд шлюб розірвати (а.с. 2). Позивач, її представник у судовому засіданні підтримали позов, а відповідач - не заперечував проти його задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін, представника позивача, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі - СК) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. Згідно зі статтею 112 СК суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі від 05.10.1991 р. (а.с. 4-звор.). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу мешкатиме разом з позивачем (а.с. 4-звор.). Через відсутність взаєморозуміння та постійних сварок, які виникають в родині з різноманітних причин, відсутність у сторін бажання створити міцну та дружню сім'ю від червня 2011 року сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбних відносин, але мешкають разом. Позивач зберігати сім'ю не бажає, вважає, що сім'я розпалася остаточно і збереження сім'ї неможливе. За вказаних обставин суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані й підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

06 березня 2014 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Свої вимоги мотивує тим, що з 20 листопада 1999 р. вони перебувають у зареєстрованому Мало-Рогозянською сільською радою Золочівського району Харківської області шлюбі, актовий запис № 6, від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Через те, що сторони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, подружню зраду, між ними постійно виникали конфліктні ситуації. Сім`я розпалась, сторони не підтримують шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть. У судове засідання позивач не з'явилася, але надала суду письмову заяву, в якій просила розгляд справи здійснювати за її відсутності, та зазначила, що вказані позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, проте надав суду письмову заяву, відповідно до якої просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів. Відповідно до наданого суду свідоцтва про шлюб 20 листопада 1999 р. між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, зареєстрований Мало-Рогозянською сільською радою Золочівського району Харківської області, актовий запис № 6. Після реєстрації шлюбу подружжя обрало спільне прізвище - [PERSON]. [INFO] від шлюбу в сторін народилася донька [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 15.08.2000 року. За час спільного проживання через взаємовідносини сторін, що склалися, враховуючи втрату ними почуття любові та поваги одне до одного, припинення фактичних шлюбно-сімейних відносин та небажання їх поновлення, збереження сім'ї стало неможливим. Спільне господарство не ведеться. Спір стосовно розподілу майна і місця проживання дитини наразі відсутній. Відповідно до положень ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так, з огляду на те, що обоє з подружжя наполягають на розірванні шлюбу, а подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, суд вважає за необхідне розірвати шлюб між стронами. Враховуючи, що позивачем [PERSON] вимога про зміну шлюбного прізвища в порядку ст. 113 СК України не заявлялася, суд дане питання не вирішує, в зв'язку з чим після розірвання шлюбу прізвище позивача залишиться без змін - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

06 березня 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову вказала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Просить стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача щомісячно, починаючи з дня подання позову до повноліття дитини, оскільки добровільно матеріальну допомогу відповідач не надає. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав. Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню за наступними підставами. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 4). Відповідач [PERSON] добровільно матеріальну допомогу позивачці [PERSON] на утримання сина [PERSON], не надає, хоча за станом свого здоров'я та матеріального становища має таку можливість. Згідно ст. 180 СК України батьки повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України, враховує стан здоров'я, матеріальне становище дитини та відомості про відповідача, а тому вважає, що на користь позивачки доцільно стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], починаючи з дня подання до його повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

06 березня 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 07 серпня 2002 року у відділі реєстрації актів громадського стану Костянтинівського міського управління юстиції, актовий запис № 255, від спільного проживання мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], також зазначила, що брачно-сімейні відносини припинили через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками. Позивачка вважає, що сім'ю зберегти неможливо, в позовній заяві просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 07 серпня 2002 року сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 255, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів громадського стану Костянтинівського міського управління юстиції (а.с.7). Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] виданими Костянтинівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції (а.с.8). Сторони мешкають окремо, брачно-сімейні відносини припинили через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками, неможливістю знайти спільний погляд на життя. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. (а.с. 1). Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх неповнолітніх дітей. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

06 березня 2014 року позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомився судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 24 травня 2013 року. Протягом тривалого часу сторони подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття, загальне господарство не ведуть. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

06 березня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому на обґрунтування своїх вимог зазначив, що 18.11.2014 він зареєстрував шлюб з [PERSON] Від шлюбу дітей немає. Сімейне життя не склалося внаслідок різності характерів та поглядів на життя. Відповідачка зловживає спиртними напоями, в нетверезому стані неодноразово телефонує до його матері, ображає всю їхню сімю, погрожує розправою. З січня 2015 вони проживають окремо, кожен у своїх батьків, спільного господарства не ведуть. Зважаючи на різні інтереси та погляди на життя, зусилля, які докладалися ним для збереження сімї виявились марними. За обставин, що склалися, при відсутності між ним та відповідачкою взаєморозуміння, бажання спільно проживати, вести спільне господарство та опікуватись один про одного, відновлення шлюбно-сімейного життя неможливе. Крім того, він бажає створити нову сімю, а відповідачка категорично відмовляється розривати шлюб в органах РАЦС, тому змушений звертатись до суду з даним позовом. Просить шлюб з [PERSON] розірвати, понесені ним у справі судові витрати з відповідачки не стягувати. У судовому засіданні відповідачка позовні вимоги визнала повністю, після розірвання шлюбу просила замінити їй шлюбне прізвище на дошлюбне [PERSON]. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Право відповідачки на вибір прізвища після розірвання шлюбу ґрунтується на вимогах ст.113 СК України, в звязку з чим її вимога про заміну їй шлюбного прізвища підлягає задоволенню. На вимогу позивача суд не стягує на його користь з відповідача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

06 березня 2015 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання недієздатною його сестру [PERSON], [INFO], та призначення його опікуном сестри, мотивуючи свою заяву тим, що [PERSON] страждає психічним захворюванням та є інвалідом другої групи з дитинства. Через хворобу вона не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує стороннього догляду. Визнання [PERSON] недієздатною необхідно заявнику для призначення його опікуном сестри та захисту особистих немайнових та майнових прав [PERSON] У судове засідання [PERSON] не з'явився, направив суду заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні заяви наполягав. Представник органу опіки та піклування Білопільської міської ради в судове засідання не з'явився, міський голова Зарко Ю.В. надіслав суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, заяву [PERSON] підтримують у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що рідною сестрою заявника [PERSON], [INFO], є [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження заявника та його сести (а.с. 6-7). [PERSON] мешкає в [ADDRESS] разом з батьками-пенсіонерами та сестрою [PERSON], за якою здійснює постійний догляд (а.с. 10). Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 112 від 23 березня 2015 року [PERSON] виявляє ознаки тяжкої розумової відсталості (різко виражена імбецильність) внаслідок хвороби Дауна. За своїм психічним станом [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 26-28). Статтею 39 ЦК України встановлено, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно з поданням виконкому Білопільської міської ради Сумської області від 05 березня 2015 року опікуном [PERSON] необхідно призначити її брата [PERSON] (а.с. 11). Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки і піклування. Згідно з ч. 1 ст. 241 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки і піклування призначає їй опікуна. Таким чином суд вважає за необхідне визнати [PERSON] недієздатною і призначити її опікуном [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

06 березня 2015 року [PERSON] звернувся з позовом до суду до [PERSON] про зменшення розміру аліментів що стягуються з нього на користь відповідача на підставі рішення Овідіопольського районного суду від 08.06.2004 року. 09 квітня 2015 року [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до [PERSON], у якому просить стягнути з нього заборгованість по аліментам у розмірі 30 832,30 гривень та неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення за період з 01 січня 2011 року по 01 квітня 2015 року в сумі 6 338,98 гривень, та судових витрат за подання зустрічного позову. Позивач [PERSON] у судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, позов просив задовольнити, у задоволенні зустрічного позову просив відмовити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, представник відповідача, [PERSON], у судове засідання з'явилася в задоволення первісного позову просила відмовити, позовні вимоги за зустрічним позовом підтримала, просила його задовольнити. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін по справі, суд вважає, що позови підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні фактичні обставини по справі. 08 червня 2004 року рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області було вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] аліменти у розмірі ? частини всіх видів доходу, але не менш одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з 14 травня 2004 року і до повноліття дитини. Виконавчий лист від 08 червня 2004, виданий на підставі вказаного рішення суду, звернений до виконання та знаходиться у виконавчій службі. [PERSON] проживає разом з матір'ю, [PERSON], [INFO], інвалідом другої групи, відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією №749465, та отримує соціальну допомогу у розмірі 85,26 гривень, згідно довідки Овідіопольської РДА від 05 березня 2015 року за №1519. Позивач за первісним позовом не працює та проживає разом з матір'ю на кошти, що отримує у якості соціальної допомоги на матір та пенсію останньої. Встановлений розмір аліментів за вказаним рішенням суду [PERSON] сплачує не належно, в значно менших розмірах та не регулярно, що призвело до наявності заборгованості та відповідно пені за прострочення виплати заборгованості, які складають 30 832,30 гривень, відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам від 01 квітня 2015 року, складеного державним виконавцем ВДВС Овідіопольського РУЮ, Бурдюжа Т.І. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів може бути зменшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Дослідивши матеріали справи, на підставі діючого законодавства, враховуючи матеріальний стан [PERSON], суд дійшов висновку про доцільність задоволення позовних вимог [PERSON] та вимог за зустрічним позовом [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

06 березня 2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], в якому просить постановити рішення про розірвання шлюбу, що був зареєстрований між ними 19 липня 2008 року у Шевченківському відділі РАЦС Львівського міського управління юстиції, залишивши їй шлюбне прізвище [PERSON]. В обгрунтування своїх вимог зазначала про те, що від даного шлюбу вони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], однак подружнє життя між ними не склалося через різні погляди на життя та різні характери. Два роки тому вони припинили подружні відносини, ведення сумісного господарства та з листопада 2014 року стали проживати окремо. Вони втратили почуття любові і поваги один до одного, шлюб між ними носить формальний характер, примирення є неможливим, а тому вона вирішила звернутись в суд. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, зіславшись на обставини, які викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечив та пояснив, що сім'я розпалась остаточно та збереження шлюбу є неможливим. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення оскільки між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер. Сторони понад два роки не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства. З осені 2014 року вони проживають окремо та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Outcome: approved