Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

05 вересня 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове нерухоме майно. Свій позов мотивує тим, що після смерті її чоловіка - [PERSON], який помер 08 серпня 2012 року, відкрилась спадщина, яка складається з земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: площею 1,0434 га кадастровий номер 0723380800:03:001:0379, площею 0,3022 га кадастровий номер 0723380800:03:003:1070, площею 0,0271 га кадастровий номер 0723380800:03003:1069, які належали йому на підставі Державного акту серії II-ВЛ № 036402. Спадкодавець частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,5 га відчужив, проте правовстановлюючих документів, які б посвідчували його право власності на земельні ділянки, що залишилися відсутні. Спадщину прийняла в порядку ст.1268 ЦК України. Крім неї, спадкоємцями першої черги є діти спадкодавця: [PERSON], [PERSON], [PERSON], які відмовились від прийняття своєї частки спадкового майна, що залишилось після смерті [PERSON]. Вказує, що оформити свої спадкові права належним чином не має можливості у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельні ділянки. Просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на вище вказані земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Римачівської сільської ради Любомльського району Волинської області. В судове засідання позивач не зявилась, однак в позовній заяві просить розгляд справи проводити у її відсутності. Вишнівська сільська рада подала заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, вказавши, що позов визнають. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. [PERSON], помер 08 серпня 2012 року, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ЕГ № 129935 від 10.08.2012 року (а.с.4). Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії II-ВЛ № 036402 [PERSON], на підставі рішення Римачівської сільської ради № 17/11 від 27.09.2001 року, належали земельні ділянки площею 1,544 га, 0,3 га, 0,03 га., які розташовані на території Римачівської сільської ради Любомльського району Волинської області. З угоди про передачу права власності на земельну ділянку від 08.09.2005 року вбачається, що [PERSON] добровільно відмовився від права власності на частину 0,5 га земельної ділянки, яка належала йому на підставі Державного Акту на право приватної власності серії II-ВЛ № 036402, а Римачівська сільська рада Любомльського району Волинської області набула право власності на земельну ділянку пл. 0,50 га. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ 0701975742016 [PERSON], на підставі рішення Римачівської сільської ради № 17/11 від 27.09.2001 року, належала земельна ділянка площею 0.0271 га, право власності на яку посвідчено державним актом від 06.09.2002 року II ВЛ 036402. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ 0701975912016 [PERSON], на підставі рішення Римачівської сільської ради № 17/11 від 27.09.2001 року, належала земельна ділянка площею 0.3022 га, право власності на яку посвідчено державним актом від 06.09.2002 року II ВЛ 036402. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ 0701975802016 [PERSON], на підставі рішення Римачівської сільської ради № 17/11 від 27.09.2001 року, належала земельна ділянка площею 1.0434 га, право власності на яку посвідчено державним актом від 06.09.2002 року II ВЛ 036402. Отже, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельні ділянки площею 1.0434 га, 0.3022 га, 0.0271 га., які розташовані на території Римачіської сільської ради Любомльського району Волинської області. Витягами із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки стверджується, що загальна вартість вищезазначених земельних ділянок становить 32144,77 гривень. Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкодавець [PERSON] заповіту на випадок своєї смерті не залишив. Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив. В судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], відповідно як дружина спадкодавця. Даний факт стверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕГ № 080257 (а.с.4). Позивач у відповідності до ст. 1268 ЦК України, фактично спадщину прийняла оскільки, постійно проживала разом із спадкодавцем, що стверджується довідкою № 74 виданою виконавчим комітетом Римачівської сільської ради Любомльського району Волинської області (аркуш спадкової справи 4) та свідоцтвом про право на спадщину (а.с.8). Проте постановою державного нотаріуса від 03.08.2017 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки пл. 0,0271 га, 0,3022 га, 1,0434 га, останній було відмовлено, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с.8). Крім неї, спадкоємцями першої черги за законом були діти спадкодавця: [PERSON], [PERSON], [PERSON], які відмовились від прийняття своєї частки спадкового майна, що вбачається із матеріалів спадкової справи № 9/2013 (арку спадкової справи 1,2,9). Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» розяснено, що відповідно до\~статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Так, з державного акту на право власності на землю серії II-ВЛ № 036402, вбачається, що [PERSON] належали на підставі рішення Римачівської сільської Ради № 17/11 від 27.09.2001 земельні ділянки площею: 1,544 га, від права власності на частину якаї пл.0,5 га якої він добровільно відмовився, площею 0,3 га та площею 0,03 га, отже відповідно вищевказаного державного акту йому на праві приватної власності належали земельні ділянки: площами 1,044 га, 0,3 га, 0,03 га. Статтею 16 Цивільного кодексу України\~(надалі\~ЦК України) встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Стаття 328 ЦК України вказує на те, що право власності набувається на підставах, які не заборонені законом. Відповідач в своїй заяві позов визнав, що в силу ст.ст. 60,\~61 ЦПК України, дає підстави суду вважати доведеними обставини, на які посилається позивач, як такі, що не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 4\~ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що слід визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на земельні ділянки для ведення товарно сільськогосподарського виробництва: площею 1,0434 га кадастровий номер 0723380800:03:001:0379, площею 0,3022 га кадастровий номер 0723380800:03:003:1070 площею 0,0271 га, кадастровий номер 0723380800:03003:1069, що розташовані на території Римачівської сільської ради Любомльського району Волинської області, після смерті [PERSON], який помер 08 серпня 2012 року.

Outcome: approved