Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-20 00:00:00

05 листопада 2019 року [PERSON] звернувся з позовом до ТОВ «ФК «ЄАПБ» про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису № 3344, вчиненого 12 серпня 2019 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що виконавчий напис було вчинено приватним нотаріусом на підставі кредитного договору № 0860678602/Т/972114 на споживчі потреби, укладеного між ПАТ «Актабанк» та [PERSON] 15 серпня 2012 року. Згідно пункту 2.1.3 цього договору кінцева дата погашення заборгованості 14 серпня 2014 року. Відповідач звернувся до нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису 12 серпня 2019 року, тобто за межами трирічного строку, який не може бути змінений договором і не залежить від суб`єктного складу сторін правовідносин, згідно висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17. Крім того позивач посилається на те, що: - вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору не передбачено законом України «Про нотаріат», - сума заборгованості нарахована відповідачем після закінчення строку дії кредитного договору та поза межами строку позовної давності, - умови кредитного договору про сплату банку комісій є нікчемними і не можуть вважатися безспірними вимоги відповідача про стягнення заборгованості за кредитом з урахуванням комісії, - умовами кредитного договору не передбачено досудовий порядок стягнення заборгованості шляхом вчинення виконавчого напису нотаріусом, лише передбачено вирішення спорів у судовому порядку. Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Згідно поданого відзиву на позов представник відповідача просить розглянути справу у його відсутність, у задоволенні позову відмовити з таких підстав: -пунктом 5.3 кредитного договору № 0860678602/Т/972114 від 15 серпня 2012 року збільшено строк позовної давності за вимогами про стягнення заборгованості за кредитом, процентами, пенею та/або штрафами до десяти років, -пунктом 6.1 кредитного договору визначено, що договір діє до повного виконання сторонами зобов`язань, -перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася про порушення свого права, тобто з дня укладення договору про відступлення права вимоги між ПАТ «Актабанк» та позивачем 23 березня 2018 року, -ТОВ «ФК «ЄАПБ» та приватним нотаріусом були виконані всі передбачені законом вимоги при поданні документів для вчинення виконавчого напису та вчиненні виконавчого напису у належні строки, -підписавши кредитний договір, позивач погодився з його умовами, -оспорюючи нараховану заборгованість, позивач не надав власного розрахунку, -позивач не надав доказів порушення нотаріусом вимог закону при вчиненні виконавчого напису. Треті особи державний виконавець Берковська М.С., приватний нотаріус Остапенко Є.М. у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. З письмових матеріалів, які додані до позовної заяви та відзиву на позов, видно, що 15 серпня 2012 року між позичальником [PERSON] та ПАТ «Актабанк» був укладений кредитний договір № 0860678602/Т/972114 на споживчі потреби (а.с.11-12). Відповідно до графіку платежів додатку №1 до договору, погашення заборгованості позичальник повинен був здійснювати щомісячно у період з 18 серпня 2012 року по 14 серпня 2014 року. 27 березня 2018 року на адресу позивача було направлено письмове повідомлення про відступлення права вимоги заборгованості за кредитним договором № 0860678602/Т/972114 на підставі договору № 2 про відступлення прав вимоги від 23 березня 2018 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Актабанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Згідно витягу з додатку №1 до договору №2 про відступлення права вимоги від 23 березня 2018 року, станом на дату відступлення права вимоги заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 0860678602/Т/972114 складала: -35000 грн заборгованість за основним боргом, -14 грн заборгованість за процентами, -47111 грн - заборгованість за комісією, -1050 грн штрафи, пені. 05 серпня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «ЄАПБ» звернулося з заявою до приватного нотаріуса про вчинення виконавчого напису про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 0860678602/Т/972114 станом на 05 серпня 2019 року у загальному розмірі 83\~175 грн, а саме: -35000 грн заборгованість за основним боргом, -14 грн заборгованість за процентами, -47111 грн - заборгованість за комісією, -1050 грн штрафи, пені. До заяви додана виписка з рахунку [PERSON] за період з 23 березня 2018 року по 05 серпня 2019 року, з якої не видно, за який період нарахована заборгованість, що існувала на день відступлення права вимоги, тобто на 23 березня 2018 року. На адресу [PERSON] , зазначену у кредитному договорі як адреса для листування [ADDRESS] була надіслана вимога про порушення кредитних зобов`язань 13 червня 2019 року. На підставі цих документів 12 серпня 2019 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. було вчинено виконавчий напис № 3344 (а.с.13). У виконавчому написі зазначено, що стягнення здійснюється за період з 23 березня 2018 року по 13 червня 2019 року. При цьому нотаріус не звернув уваги на те, що станом на 23 березня 2018 року заборгованість вже існувала і не перевірив, за який строк вона нарахована і не чи не перевищує цей строк три роки. З наданого ТОВ «ФК «ЄАПБ» розрахунку видно, що заборгованість стягнуто у тому розмірі, який існував на день відступлення права вимоги, кредитний договір діяв, починаючи з серпня 2012 року, виходячи з суми заборгованості за основним боргом 35000 грн, можна зробити висновок, що вона нарахована за весь період дії кредитного договору, який перевищує три роки. \~ \~ \~ Як\~передбачено ст.87,\~88\~Закону України\~«Про нотаріат»,\~для стягнення\~грошових \~сум \~або \~витребування \~від \~боржника майна\~ нотаріуси\~ вчиняють\~ виконавчі\~ написи\~ на\~ документах,\~ що\~встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. За змістом ст.88 ЗУ «Про нотаріат», за виконавчим написом заборгованість може бути стягнуто у межах трьох років з дня виникнення права вимоги. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17, строк давності для вчинення виконавчого напису нотаріуса, встановлений законом, не може бути змінений домовленістю сторін. Заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності (ст.262 ЦК України). За таких обставин суд вважає, що виконавчий напис має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Судові витрати, понесені позивачем на сплату судового збору за подання позовної заяви в сумі 768 грн 40 коп та за подання клопотання про забезпечення позову в сумі 384 грн 20 коп, разом 1152 грн 60 коп, підтверджуються квитанціями (а.с.1, 20). 01 листопада 2019 року між позивачем та адвокатом Меркуловою Т.П. був укладений договір про надання правничої допомоги (а.с.23). Відповідно до пункту 4 цього договору, вартість роботи адвоката визначається за домовленістю сторін у залежності від складності та об`єму виконаних робіт з внесенням попередньої оплати. Витрати позивача на професійну правничу допомогу підтверджуються оригіналами квитанцій від 04 листопада 2019 року та від 24 грудня 2019 року згідно який позивачем сплачено адвокату за складання позовної заяви та заяви про забезпечення позову 1000 грн, за складання відповіді на відзив 1000 грн, разом 2000 грн. Належним чином підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved