Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

06.11.2017 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позові позивач посилалася на те, що 23.10.2009 року у неї народився син [PERSON], батьком якого є відповідач у справі, 06.11.2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, вони мешкають окремо, син мешкає з нею, угоди про спосіб утримання сина між ними не досягнуто, відповідач, зобов`язаний відповідно до ст.180 СК України надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина до його повноліття, матеріальної допомоги на утримання сина не надає, син знаходиться на її утриманні, прохає стягувати щомісячно з [PERSON], [INFO], аліменти на користь [PERSON] Дар`ї Миколаївни на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до досягнення сином повноліття, допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. У судовому засіванні позивач позов підтримала, суду пояснивши, що 23.10.2009 року у неї народився син [PERSON], батьком якого є відповідач у справі, 06.11.2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, вони мешкають окремо, син мешкає з нею, угоди про спосіб утримання сина між ними не досягнуто, відповідач, зобов`язаний відповідно до ст.180 СК України надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина до його повноліття, матеріальної допомоги на утримання сина не надає, син знаходиться на її утриманні, позивач мешкає у будинку, який належить її рідній сестрі, за проживання в якому не сплачує, не працює, не отримує доходів, земельної ділянки для товарного сільськогосподарського виробництва, майнового паю, внесків в установах банків, стягнень не має, має кредит 10000 грн., який не сплачує, стан здоров`я її та сина задовільний, прохає стягувати щомісячно [PERSON], [INFO], аліменти на користь [PERSON] Дар`ї Миколаївни на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до досягнення сином повноліття, допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідач позов визнав, суду пояснивши, що мешкає в будинку своєї співмешканки, за проживання в якому не сплачує, не працює, доходів не отримує, земельної ділянки для товарного сільськогосподарського виробництва, майнового паю, внесків в установах банків, стягнень не має, стан його здоров`я задовільний, не заперечує сплачувати 1/3 частку від своїх доходів на утримання сина. Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на повному, всебічному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів, встановив наступні обставини: 23.10.2009 року народився [PERSON], батьками якого є сторони у справі, що підтверджується свідоцтвом про його народження серії І-ЖС №259151 від 19.07.2014 року (а.с.9). 06.11.2013 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖС №130488 від 06.11.2013 року (а.с.7). Сторони мешкають окремо. Син знаходиться на утриманні позивача. Позивач мешкає у будинку, який належить її рідній сестрі, за проживання в якому не сплачує, не працює, не отримує доходів, земельної ділянки для товарного сільськогосподарського виробництва, майнового паю, внесків в установах банків, стягнень не має, має кредит 10000 грн., який не сплачує, стан здоров`я її та сина задовільний. Відповідач мешкає в будинку своєї співмешканки, за проживання в якому не сплачує, не працює, доходів не отримує, земельної ділянки для товарного сільськогосподарського виробництва, майнового паю, внесків в установах банків, стягнень не має, стан його здоров`я задовільний, не заперечує сплачувати 1/3 частку від своїх доходів на утримання сина. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Угоди про спосіб утримання сина між сторонами не досягнуто. Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного. Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що до суду звернулася мати малолітнього сина відповідно до ст.180 СК України з позовом до батька дитини про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, так як останній не виконує обов'язку, передбаченого ст.180 СК України. Суд, враховуючи обставини, передбачені ст.182 СК України: матеріальний стан сторін, стан здоров`я сторін та дитини, відсутність аліментних обов`язків у відповідача та доходів, вважає, що розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання сина повинен становити 1/3 частку доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно відповідно до ч.2 ст.182 СК України. Відповідно до ч.1 п.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Так як рішення прийнято у справі про стягнення аліментів, то суд відповідно до ч.1 п.1 ст.430 ЦПК України допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. А тому позов підлягає задоволенню як такий, що грунтується на законі, підтверджений встановленими обставинами та перевірений дослідженими судом доказами. Відповідно до ч.1 п.6 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір позивач звільнена від сплати судового збору в сумі 640 грн. за подання позову про стягнення аліментів. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Так як рішення ухвалено на користь позивача, якого звільнено від сплати судового збору в сумі 640 грн. за подання позову про стягнення аліментів, то суд відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України не стягує з відповідача судовий збір в сумі 640 грн.

Outcome: approved