Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

06 березня 2015 року до суду надійшла вказана позовна заява. В позовній заяві позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 30.05.2009 року в сумі 17 355,48 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі договору від 30.05.2009 року, укладеного між позивачем та відповідачем, [PERSON] було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Як зазначає позивач, з його боку були виконані умови договору та перераховані кошти, а відповідач їх отримав. Але відповідач свої зобов'язання за кредитним договором порушив та кошти згідно умов договору не повернув. А тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, яка утворилась станом на 31.01.2015 року по кредитному договору в розмірі: 7 550,23 грн. - заборгованість за кредитом, 7 302,61 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1 200,00 грн. - заборгованість з комісії за користування кредитом, штрафи відповідно до п.8.6 Умов - 500,00 грн. (фіксована частина), 802,64 грн. (процентна складова), а всього заборгованість становить 17 355,48 грн. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Також представник в судовому засіданні пояснив, що відповідач, після укладення договору змінила прізвище. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомила. Відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних матеріалів за згодою представника позивача. Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані докази, вислухавши представника позивача, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 30.05.2009 року між Приватним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (далі - Банк) та [PERSON] (далі - Позичальник) було укладено кредитний договір у вигляді Анкеті-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. За даною заявою Банк надав Позичальнику кредит у сумі 7 000,00 грн., які перераховувались на картку (строк дії картки 2 роки) зі сплатою 36% річних за користування коштами, а Позичальник зобов'язувався повернути отримані кошти протягом двох років і сплатити відсотки за користування кредитом. Дана заява, що фактично є кредитним договором підписана [PERSON], що підтверджує те, що вона погодилася на умови, викладені в заяві. Крім того в заяві зазначено, що [PERSON] ознайомилася і згона з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані в письмовому вигляді для ознайомлення. Також зазначено, що Позичальник своїм підписом підтверджує факт отримання повної інформації про умови кредитування в ПриватБанку. Як зазначено в заяві, Банк перерахував кошти на картку та видав її 30.05.2009 року, чим виконав свої зобов'язання за договором. Пунктом 5.3 Умов та правил надання послуг передбачено право банку в будь-який момент змінити (зменшити чи збільшити) кредитний ліміт. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання зобов'язання. Позичальник сплачує Банку відсотки за користування кредитом за відсотковою ставкою 36 відсотків річних. Пунктом 8.6 Умов і Правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених даним договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500,00 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з в рахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій. Довідкою про умови кредитування не передбачено нарахування комісії, а тому суд не вбачає підстав для стягнення комісії в сумі 1 200,00 грн. Як встановлено в судовому засіданні відповідач належним чином не виконувала свої кредитні зобов'язання перед позивачем, про що свідчить розрахунок суми боргу відповідача, що станом на 31.01.2015 року по кредитному договору становить: 7 550,23 грн. - заборгованість за кредитом, 7 302,61 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов - 500,00 грн. (фіксована частина), 802,64 грн. (процентна складова), а всього заборгованість становить 16 155,48 грн. Відповідач в судове засідання не з'явилася, не надала суду доказів, що заборгованість є меншою чи відсутня. Отже, оскільки відповідач належним чином не виконував зобов'язання за договором, тому суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 16 155,48 грн. Крім того, на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial