Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

05.12.2019 року позивач звернувся до суду із вищезазначеною позовною заявою, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що [INFO] помер його батько - [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6.340 га, яка розташована на території Славгородської селищної ради, Синельниківського району, Дніпропетровської області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю Серія ДП № 085341, виданим Синельниківською райдержадміністрацією 13.04.2004 року, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та права постійного користування землею, договорів оренди землі за № 78, на підставі розпорядження голови Синельниківської райдержадміністрації № 24-р-04 від 23.01.2004 року. Спадкоємцями першої черги за законом крім нього є дружина спадкодавця - [PERSON] (мати позивача). Заповіту [PERSON] не залишив. Позивач та його мати, [PERSON] , прийняли спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. 16.05.2009 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом ВМЕ 309037 на 1/2 частку вищевказаної земельної ділянки для ведення сільськогосподарського виробництва, площею 6.340 га, яка розташована на території Славгородської селищної ради, Синельниківського району, Дніпропетровської області, яке зареєстроване в реєстрі № 2-1191. 2.03.2009 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.05.2009 року відділом Держкомзему у Синельниківському районі, Дніпропетровської області на ім`я [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку Серія ЯИ № 098163 площею 3,1700 га (що відповідає 1/2 частці земельної ділянки, яка належала [PERSON] ), кадастровий номер 1224856200:01:005:0248, що знаходиться на території Славгородської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 011013100243. 21.05.2013 року [PERSON] зареєструвала право власності на вищевказану земельну ділянку площею 3.170 га кадастровий номер 1224856200:01:005:0248, що знаходиться на території Славгородської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Номер запису про право власності 1005040, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 63828012248. Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.04.2015 року за позивачем, [PERSON] , визнано право власності на 1/2 частку земельної ділянки, від загальної площі 6.340 га, що знаходиться на території Славгородської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю Серія ДП № 085341, виданим Синельниківською райдержадміністрацією 13.04.2004 року, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та права постійного користування землею, договорів оренди землі за № 78, на підставі розпорядження голови Синельниківської райдержадміністрації № 24-р-04 від 23.01.2004 року в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . На даний час позивач не може зареєструвати за собою право власності на вищевказану 1/2 частку земельної ділянки в зв`язку з тим, що його матері [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку на 3,1700 га, а не на 1/2 частку земельної ділянки, яка належала [PERSON] , як це вказано в свідоцтві про право на спадщину за законом ВМЕ 309037 від 16.05.2009 року. При зверненні до Державного реєстратора у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відділу державної реєстрації Синельниківської районної державної адміністрації - позивачу було відмовлено в реєстрації права власності на 1/2 частку земельної ділянки на підставі рішення суду і рекомендовано звернутися до суду з метою визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯИ № 098163, який видано на ім`я [PERSON] на земельну ділянку площею 3,1700 га (що відповідає 1/2 частці земельної ділянки, яка належала [PERSON] ), кадастровий номер 1224856200:01:005:0248, що знаходиться на території Славгородської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 011013100243, після чого у нього та його матері буде можливість зареєструвати за кожним право власності по 1/2 частці земельної ділянки, площею 6.340 га, яка належала його батькові, [PERSON] . В зв`язку з тим, що позивач позбавлений права володіти, розпоряджатися та користуватися земельною ділянкою, яку отримав у спадщину після смерті свого батька, [PERSON] він змушений звернутись до суду з даним позовом. Враховуючи вищевикладене, просить суд визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку Серія ЯИ № 098163, виданого відділом земельних ресурсів у Синельниківському районі 2.03.2010 року на ім`я [PERSON] , який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 011013100243, згідно якому [PERSON] належить земельна ділянка площею 3,1700 га, кадастровий номер 1224856200:01:005:0248, скасувавши державну реєстрацію права власності № 1005040 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, яке виникло на підставі вищевказаного державного акту, і скасувати розділ в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 63828012248. До початку проведення підготовчого судового засідання представник позивача надав суду заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи без їх присутності. Відповідач до початку проведення підготовчого судового засідання надав суду заяву про визнання позову та можливість розгляду справи без його участі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Відділ державної реєстрації Синельниківської районної державної адміністрації, надала заяву, якою просить розглядати справу без їх участі. Третя особа,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог на\~предмет спору:Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області в особі відділу у Синельниківському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку. Відповідно Державного акту на право власності на земельну ділянку ДП № 085341, виданим Синельниківською райдержадміністрацією 13.04.2004 року, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та права постійного користування землею, договорів оренди землі за № 78, на підставі розпорядження голови Синельниківської райдержадміністрації № 24-р-04 від 23.01.2004 року [PERSON] належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6.340 га, яка розташована на території Славгородської селищної ради, Синельниківського району, Дніпропетровської області. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть. Згідно свідоцтва\~про право\~на спадщину\~за закономВМЕ\~309037\~ від 16.05.2009 року [PERSON] належить 1/2 частка земельної ділянки для ведення сільськогосподарського виробництва, площею 6.340 га, яка розташована на території Славгородської селищної ради, Синельниківського району, Дніпропетровської області, яке зареєстроване в реєстрі № 2-1191. З державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯИ № 098163 вбачається, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,1700 га, кадастровий номер 1224856200:01:005:0248, що знаходиться на території Славгородської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 011013100243. Відповідно до рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 квітня 2015 року за [PERSON] , визнано право власності на 1/2 частку земельної ділянки, від загальної площі 6.340 га, що знаходиться на території Славгородської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю Серія ДП № 085341, виданим Синельниківською райдержадміністрацією 13.04.2004 року, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та права постійного користування землею, договорів оренди землі за № 78, на підставі розпорядження голови Синельниківської райдержадміністрації № 24-р-04 від 23.01.2004 року в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . З копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.05.2013 року вбачається, що [PERSON] зареєструвала право власності на земельну ділянку площею 3.170 га кадастровий номер 1224856200:01:005:0248, що знаходиться на території Славгородської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серія та номер:098163, виданий 02.03.2010 року відділом Держкомзему у Синельниківському районі, де також зазначено, що розмір частки, яка належить власнику [PERSON] 1 ( ціла частка). Відповідно до листа виданого Відділом державної реєстрації Синельниківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, останніми провести державну реєстрацію права власності на Ѕ частку земельної ділянки за [PERSON] не можливо, оскільки наявний запис про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку в цілій частці за [PERSON] . Викладені вище обставини свідчать про розбіжності в правовстановлюючих документах виданих на ім`я [PERSON] , відповідно до яких, їй належить частка земельної ділянки. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема визнання правочину недійсним; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Земельний кодекс України закріплює загальні засади володіння та користування землями України. Відповідно до ст. 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на ні підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Згідно ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, захист прав на земельну ділянку здійснюється шляхом визнання прав та інше. Згідно ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб. Визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку. У Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2018 року у справі №3621/884/16-ц зроблено висновок, що визнання недійсним державних актів на право власності вважається законним, ефективним та окремим способом захисту та поновлення порушених прав у судовому порядку. Вказана правова позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом України, зокрема у постанові від 20 квітня 2016 року у справі №6-№2824цс15 та у постанові від 01 липня 2015 року у справі №6-319цс15. Так, у Постанові верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі №6-2824цс15 зроблено висновок, що оскільки державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видається на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень та у спорах пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку». Відповідно до ч. 1 ст. 155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Згідно ч. 1 ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий окремим органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. З огляду на зазначене, враховуючи вимоги ст. 155 ЗК України, судом встановлено, що державний акт на право власності на землю серії ЯИ № 098163, виданого відділом земельних ресурсів у Синельниківському районі 2.03.2010 року на ім`я [PERSON] , підлягає визнанню недійсним, а державна реєстрація права власності № 1005040 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності скасуванню, оскільки вищезазначені розбіжності в правовстановлюючих документах перешкоджають спадкоємцю - позивачу [PERSON] реалізувати своє право на нерухоме майно, яке він отримав в порядку спадкування за законом. Таким чином, з`ясувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, повністю підтверджені документально та визнані відповідачем, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved