Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-12 00:00:00

05 січня 2017 року позивач звернулася до суду з даним позовом в якому зазначає, що є студентом 2 курсу фінансово-гуманітарного факультету Переяслав-Хмельницького державного педагогічного університету імені [PERSON]. Термін навчання закінчується у 2020 році. Відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає, а її мати самостійно не в змозі її утримувати, оскільки ніде не працює. [PERSON] на даний час ніде не працює, однак виїжджає на сезонні роботи і має можливість надавати матеріальну допомогу. У звязку з наведеним просить стягувати аліменти на її утримання щомісячно в розмірі 700 грн. до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених в позовній заяві, наполягає на стягненні із відповідача по 700 грн. щомісячно, оскільки з 01 січня 2017 року згідно законодавства змінилася виплата стипендій студентам, а мати сама не може її надати матеріальну допомогу, оскільки ніде не працює. Відповідач позов визнав частково і пояснив, що він також ніде не працює, не має доходів, а тому не спроможний сплачувати аліменти в розмірі, якому просить дочка. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Згідно ст. 182 ч. 2 СК України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Батьком [PERSON], [INFO] є відповідач, що стверджено її свідоцтвом про народження (а.с. 2 зворот), а перебуває вона на утриманні матері [PERSON], що вбачається із довідки про склад сімї та зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб та землекористування №1499 від 26 грудня 2016 року (а.с. 4). Згідно довідки № 5908 від 30 листопада 2016 року Державного вищого навчального закладу «Переяслав-Хмельницького державного педагогічного університету імені [PERSON]» (а.с. 3) [PERSON] навчається на 2 курсі фінансово-гуманітарного факультету цього навчального закладу за напрямом «фінанси і кредит» денної державної форми навчання з 01.09.2016 року по 31.08.2017 року. Відповідно до ст. 198, ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчатися і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 141 згаданого Кодексу, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дітей і проживання батьків окремо від них не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дітей. Таким чином відповідач, як батько позивача, зобов'язаний брати участь у її утриманні наряду з її матірю [PERSON] і на час навчання [PERSON]. Беручи до уваги, що відповідач не працює, не має постійного заробітку, суд приходить до висновку, що він має можливості сплачувати аліменти на утримання позивача, однак в меншому розмірі, ніж вона просить, оскільки він має додаткові доходи, які не обліковуються, про що при розгляді справи ствердила мати позивача [PERSON] За вказаних обставин, у відповідності до ст. ст. 182 ч. 1, 191, 200 СК України, враховуючи стан здоровя та матеріальне становище позивача, відповідача, те, що [PERSON] продовжує навчання за рахунок держави, можливість надання утримання її матірю, суд приходить до висновку про можливість стягнення аліментів з відповідача на його повнолітню дочку у твердій грошовій сумі в розмірі по 550 грн. щомісячно, оскільки 30% від прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2017 року становить 480 грн. і в майбутньому буде збільшуватися. Задовольняючи позов, суд стягує із відповідача в користь держави судовий збір.

Outcome: partial