Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-29 00:00:00

06 серпня 2020 року позивач [PERSON] звернувся до відповідача, в якому просить поновити його на роботі на посаді моториста-стернового в Управлінні Державного агентства рибного господарства у Миколаївській області рибоохоронний патруль. Стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, а саме з 26 червня 2019 року до дня поновлення його на роботі, який на день пред`явлення позову становить 58422,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що він з 27 вересня 2017 року був прийнятий на посаду моториста-стернового в Управлінні Державного агентства рибного господарства у Миколаївській області Миколаївський рибоохоронний патруль. 26 червня 2019 року наказом №91-к його було звільнено з роботи через прогул без поважної причини. Вважає звільнення незаконним, оскільки в ніч з 27 травня 2019 року на 28 травня 2019 року знаходився на робочому місці, а зранку після робочої зміни відправився до Вітовського районного військового комісаріату для підписання контракту на військову службу. При цьому, про свої плани він завчасно сповістив роботодавця та після оформлення контракту надав необхідні документів до канцелярії Миколаївського рибного патруля. Зазначив, що на підставі частин 3 та 4 статті 119 КЗпП користується гарантіями, а саме: збереження робочого місця та середньої заробітної плати за військовослужбовцем на час проходження військової служби. Водночас, роботодавцем сфальсифікований акт про прогул, проведено службове розслідування по результатам якого його було звільнено, коли він був в зоні ООС. Через незаконне звільнення, для захисту свої прав він змушений звернутися до суду з цим позовом. Відповідачем у встановлений законом строк до суду поданий відзив на позовну заяву з огляду на який, просить відмовити у задоволені позову, посилаються на його необґрунтованість. Зазначені позивачем обставини, є такими, що не відповідають дійсності, а факти, які мали місце насправді спотворені. Так, позивач - [PERSON] наказом Управління Державного агентства рибного господарства в Миколаївській області від 26 вересня 2017 №142-К прийнятий на посаду моториста-стернового Управління Державного агентства рибного господарства в Миколаївській області з 27.09.2017 з посадовим окладом згідно штатного розпису. Згідно з доповідною запискою головного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» Семенова В.В. від 30 травня 2019 року [PERSON] не з`являвся на робочому місці в період з 28 травня 2019 року по 30 травня 2019 року, не повідомивши при цьому причин своєї відсутності. Підписаного контракту та інших документів про факт зарахування позивача на службу до лав Збройних сил України не було подано до відділу документального забезпечення (канцелярії) відповідача, що підтверджується витягом з журналу вхідної кореспонденції з 01 травня 2019 року по 01липня 2019 року. Відомостей про факт укладення контракту на адресу відповідача не надходило. Трудове законодавство не покладає на роботодавця обов`язку здійснювати пошуки працівника у випадку його тривалої відсутності на робочому місці. Саме [PERSON] мав сповістити роботодавця про причини відсутності на робочому місці. 03 червня 2019 року [PERSON] направлено лист вихідний № 1-8-19/506-19 в якому викладено прохання з`явитися до Управління та надати пояснення щодо відсутності на робочому місці. Вказаний лист вручений позивачу 06 червня 2019 року. Актом фіксування відмови надати пояснення від 06 червня 2019 року зафіксовано, що в цей день [PERSON] з`явився до Управління Державного агентства рибного господарства в Миколаївській області, йому було запропоновано надати пояснення, щодо своєї відсутності на робочому місці з 28 травня 2019 року, однак останній відмовився, повідомив про небажання працювати в Управлінні, а визначення порядку свого звільнення залишає за керівництвом. 26 вересня 2019 року на підставі вказаних документів прийнято рішення про звільнення [PERSON] за прогул без поважних причин. Копію наказу 31-К від 26 червня 2019 року про звільнення та запит з проханням повідомити про бажання отримати трудову книжку поштою чи нарочно направлено позивачу, який було отримано 27 червня 2019 року. Відповідь на запит [PERSON] відповідачу не надав. Вважає, що строк на оскарження сплинув 28 липня 2019 року, не дивлячись на те, що копію наказу про звільнення було отримано 27 червня 2019 року довіреною особо позивача. Таким чином, [PERSON] знавши про існування наказу про його звільнення вчасно не реалізував свого права на оскарження. В зв`язку з викладеним просив у задоволенні позову відмовити. Позивач в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та пояснив про вищевикладене просив позов задовольнити. Крім зазначеного у позовній заяві зазначив, що під час телефонної розмови повідомив інспектора відділу охорони водних біоресурсів «Риббоохоронний патруль» Семенова В.В., що знаходиться в Обласному військкоматі для підписання контракту на пів року, після чого його відправляють в навчальний центр. Вказав, що 06 червня 2019 року він з`явився до Управління для того, щоб надати необхідні пояснення та копії документів, а саме довідку з військкомата та контракт ЗСУ, а також письмові пояснення на ім`я в.о. начальника Миколаївського рибоохоронного патруля Міщенка Є. В. Звукозаписи розмов зробив випадково, оскільки тільки придбав телефон і не знав як ним користуватись. Під час бесіди з керівництвом, повідомив, що підписав контракт і надав необхідні документи, але до нього були налаштовані неприязно. Він не міг передбачити, що пояснювальні документи не приймуть до уваги, а також сфальсифікують акти про відсутність на робочому місці, тому залишив документи в приймальні управління в одному екземплярі, не чекаючи коли їх зареєструють, оскільки навіть припустити не міг, що документи зникнуть, через свою довірливість і необізнаність законів, залишив себе без офіційних доказів, які б підтвердили його дії. Просив поновити йому строк для звернення з вказаним позовом посилаючись на те, що він в момент отримання наказу на звільнення знаходився на території в/ч АЗ 163 для бойової підготовки по проведенню дій в зоні ООС і не мав змоги вчасно подати позов про поновлення на робочому місці. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позову з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Наполягала на тому, що будь-яких документів підтверджуючих факт укладання позивачем контракту та зарахування його на військову службу останнім Управлінню надано не було. Хоча, роботодавець має бути обізнаним про факт підписання працівником контракту. 26 червня 2019 року на підставі акту, згідно з якими комісія засвідчувала факти прогулів [PERSON] , прийнято рішення про його звільнення за прогули без поважних причин (наказ №31-К від 26 червня 2019 року). Копію наказу про звільнення та запит з проханням повідомити про бажання отримати трудову книжку поштою направлено [PERSON] . Отримано 27.06.2019. Відповідь на запит [PERSON] відповідачу не надав. Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину рішення суду. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлено, наступне. 27 вересня 2017 року [PERSON] був прийнятий до Управління Державного агентства рибного господарства у Миколаївській області Миколаївський рибоохоронний патруль на посаду моторист-стерновий, про що видано наказ 26 вересня 2017 року № 142-К (а.с. 128). Наказом заступника начальника Управління Державного агентства рибного господарства у Миколаївській області від 13 травня 2019 року № 145 [PERSON] було включено до рейдової групи для проведення рибоохоронних рейдів на водоймах та по місцях реалізації водних біоресурсів у межах зони відповідальності (контролю) Миколаївського рибоохоронного патруля із залученням транспортних і плавальних засобів у період з 13 травня 2019 року по 20 травня 2019 року (а.с.. 131-132). Також, [PERSON] було залучено до рейдової групи в період з 20 травня 2019 року по 03 червня 2019 року на підставі наказу від 20 травня 2019 року № 154 (а.с. 133-134). З вказаними наказами позивач був ознайомлений під підпис. Як вбачається з матеріалів справи 30 травня 2019 року головним державним інспектором відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» Семеновим В.В. на ім`я в.о. начальника Миколаївського рибоохоронного патруля подано доповідну записку з приводу відсутності [PERSON] протягом 28, 29 та 30 травня 2019 року на робочому місці відповідно до наказу «Про проведення рибоохоронного рейду» від 20 травня 2019 року № 154. Зазначив, що під час телефонної розмови [PERSON] повідомив, що перебуває в м. Миколаєві по своїм справам, про дійсне місце перебування не повідомив (а.с. 24). На підставі викладеної інформації за наказом в.о. начальника [PERSON] від 30 травня 2019 року № 165 було створено комісію з проведення службового розслідування (а.с. 25). В зв`язку з відсутністю [PERSON] на робочому місці з 28 по 30 травня 2019 року складено відповідний акт № 1 членами створеної комісії (а.с. 31). Відповідні акти створеною комісією були також складені 31 травня 2020 року № 2 (а.с. 32), 03 червня 2019 року за № 3 (а.с. 33), 04 червня 2019 року за №4 (а.с. 34), 05 червня 2019 року за №5 (а.с. 35), 06 червня 2019 року за №6 (а.с. 36), 07 червня 2019 року №7 (а.с. 37), 10 червня 2019 року № 8 (а.с. 38), 11 червня 2019 року №9 (а.с. 39), 12 червня 2019 року № 10 (а.с. 40), 13 червня 2019 року № 11 (а.с. 41), 14 червня 2019 року №12 (а.с. 42), 18 червня 2019 року № 13 (а.с. 43), 19 червня 2019 року № 14 (а.с. 44), 20 червня 2019 року № 15 (а.с. 45), 21 червня 2019 року №16 (а.с. 46), 24 червня 2019 року № 17 (а.с.. 47), 25 червня 2019 року № 18 (а.с.48). З огляду на висновок комісії по проведенню службового розслідування відносно моториста-стернового [PERSON] від 25 червня 2019 року комісією було прийнято рішення вважати відсутність моториста-стернового [PERSON] на робочому місці в період з 28 по 31 травня 2019 року та з 03 по 25 червня 2019 року без поважних причин прогулом, який має ознаки системності, рекомендовано в.о. начальнику Миколаївського рибоохоронного патруля Міщенку Є.В. звільнити [PERSON] згідно з пунктом 4 частини 1 статті 40 КЗпП України за прогул без поважних причин (а.с. 26-28). В якості доказу відсутності [PERSON] у вказаний період на своєму робочому місці відповідачем суду наданий табель обліку робочого часу (а.с. 19-20, 21-22, 23). Так, відповідно до обліку робочого часу за період з 01 травня по 31 травня 2019 року [PERSON] з 28 травня по 31 травня 2019 року знаходився на роботі, про що свідчить відмітка в табелі про відпрацьований час (а.с. 19-20). Водночас, згідно з уточненим табелем обліком робочого часу за 01 по 31 травня 2019 року вказано відсутність позивача на роботі з 28 по 31 травня 2019 року включно (а.с. 23). 03 червня 2019 року в табелі обліку робочого часу за період з 01 червня 2019 року по 30 червня 2019 року стоїть відмітка про прогул з 03 червня 2019 року по дату звільнення 26 червня 2019 року (а.с. 21-22). [PERSON] наказом від 26 червня 2019 року № 91-К звільнено з займаної посади на підставі висновку Комісії з проведення службового розслідування від 25 червня 2019 року, за прогул без поважних причин (а.с. 6). 03 червня 2019 року за № 1-8-19/506-19 на адресу позивача Управління Державного агентства рибного господарства у Миколаївській області направлено повідомлення про явку до Управління згідно з режимом роботи, для надання пояснень в зв`язку з відсутністю на роботі з 28 травня 2019 року по теперішній час (а.с. 29, 30). Комісією 06 червня 2019 року складено акт про фіксування відмови [PERSON] у наданні пояснень. З огляду на який, позивачу було запропоновано надати пояснення щодо відсутності на робочому місці, водночас, він відмовився надати будь-які пояснення та повідомив, що в подальшому не бажає працювати в Миколаївському рибоохоронному патрулі та порядок свого звільнення залишає на розсуд керівництва (а.с. 49). Водночас, суд не погоджується з думкою відповідача щодо відсутності [PERSON] на робочому місці в період з 28 по 30 травня 2019 року без поважних причин з наступних підстав. Відсутність працівника на роботі з причини, що є поважною, не може вважатись прогулом і викликати розірвання трудового договору. Законодавство про працю не містить переліку причин відсутності на роботі, які необхідно вважати поважними. У кожному окремому випадку їх наявність або відсутність визначається власником або уповноваженим ним органом. Правильність такого визначення перевіряється судом при розгляді спору про поновлення працівника на роботі. Правилами внутрішнього трудового розпорядку Управління Державного агентства рибного господарства у Миколаївській області, затвердженими протоколом загальних зборів працівників Миколаївського рибоохоронного патруля від 26 грудня 2018 року № 4, закріплено режим працівників установи. Так, зі слів позивача він в ніч з 27 травня 2019 року по 28 травня 2019 року знаходився на робочому місці, брав участь у рибоохоронному рейді, відповідно до наказу Управління, а з ранку після робочої зміни пішов до Вітовського районного військового комісаріату для оформлення контракту на військову службу. При цьому, про вказане сповістив в телефонному режимі головного державного інспектора Семенова В.В. На підтвердження вказаного позивачем суду наданий аудиозапис розмови з головним державним інспектором Семеновим В.В., який був досліджений в судовому засіданні. Так, під час дослідження встановлено, що на ньому зафіксована розмова [PERSON] з інспекторами Миколаївський рибоохоронний патруля з проводу затримання правопорушників під час рейдів датовані в період з 27 травня 2020 року по 28 травня 2020 року, останній дзвінок о 08:10:22 години, вказані дані підтверджують перебування позивача на роботі та виконання ним своїх службових обов`язків в тому числі 28 травня 2019 року. Крім цього, на аудиозаписі зафіксована розмова з [PERSON] (файл voicecall-20190529075702.amr) під час якої він попередив останнього про виклик його до військкомату та намір підписати контракт про проходження військової служби (а.с. 144, 146-147). Суд критично сприймає твердження представника відповідача щодо фальсифікації аудозаписів розмов та невстановленості осіб з якими спілкувався позивач, оскільки з цих аудіозаписів вбачається, що особами вирішуються виробничі питання під час проведення рибоохоронного рейду з вживанням лексики, яку за певних обставин іноді використовують особи, які не сподіваються на те, що їх розмова записується. Також позивач звертався до осіб, з якими спілкувався по імені та з приводу оскаржуваних обставин, що дає можливість ідентифікувати цих осіб. Зміст розмов узгоджується з поясненнями позивача. 29 травня 2019 року між позивачем [PERSON] та Міністерством оборони України в особі т.в.о командира військової частини [NUMBER] капітаном 2 рангу [PERSON] підписано контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України на посадах осіб сержантського складу (а.с. 3-4). Строк дії контракту три роки. Відповідно до витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] від 29 травня 2019 року №27-РС [PERSON] призначено курсантом навчального взводу навчальної роти навчального батальйону військової частини [NUMBER] військово-морських сил Збройних сил України, ВАС [NUMBER] (а.с. 5). З огляду на довідку командира військової частини [NUMBER] від 25 вересня 2019 року №573 старшина [PERSON] перебуває на військовій службі в військовій частині [NUMBER] м. Миколаєва. Його зараховано до списків особового складу частини з 06 червня 2019 року (а.с. 149). Дослідивши журнал реєстрації вхідної кореспонденції, який розпочато 02 січня 2018 року та закінчено 27 вересня 2019 року копія контракту та інші документи про факт зарахування позивача на службу до лав Збройних сил України до відділу документального забезпечення Управління не надходили (а.с. 53-77). Як пояснив позивач під час судового розгляду він залишив документи в приймальні Управління в одному екземплярі, не очікуючи коли їх зареєструють, через свою довірливість та необізнаність законів. Частиною 1 статті 40 КЗпП України закріплені випадки розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках, в тому числі: прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин (пункт 4). Відповідно до статті 147 КЗпП України за порушення\~трудової дисципліни\~до працівника\~може бути\~застосовано тільки\~один з\~таких заходів\~стягнення: догана; звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. Водночас частиною 2 статті 39 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» №2232-ХІІ від 25 березня 1992 року громадяни України, призвані на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або прийняті на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану, користуються гарантіями, передбаченими частинами третьою та четвертою статті 119 Кодексу законів про працю України, а також частиною першою статті 51, частиною п`ятою статті 53, частиною третьою статті 57, частиною п`ятою статті 61 Закону України «Про освіту». Відповідно до частини 3 статті 119 КЗпП України за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Частину четверту статті 119 виключено на підставі Закону № 1769-VIII від 06 грудня 2016 року. Тобто, поки працівник не буде демобілізований, роботодавець зберігає на ним місце роботи і посаду. Виходячи з викладеного, оскільки [PERSON] 29 травня 2019 року було підписано контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України строком на три роки, суд не вбачає підстав для визнання днів: а саме: з 28 травня 2019 року по 25 червня 2019 року, як днями прогулу. Враховуючи вищевикладене, суд вважає незаконним звільнення [PERSON] з посади моториста-стернового в Управлінні Державного агентства рибного господарства у Миколаївській області Миколаївський рибоохоронний патруль зв`язку з цим, позивач підлягає поновленню на роботі, як такий, що був незаконно звільнений. За змістом статті 117\~КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, за відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно з частиною п`ятою статті 235\~КЗпП України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню. Негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно набуває властивостей обов`язковості й підлягає виконанню не з моменту набрання ним законної сили, а негайно з часу його оголошення в судовому засіданні. Належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі необхідно вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику невідкладно приступити до виконання своїх попередніх обов`язків. За приписами статті 236\~КЗпП України в разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки. Верховний Суд України у постановах від 01 липня 2015 року у справі № 6-435цс15 та від 16 грудня 2015 року у справі № 6-648цс15 виклав правовий висновок, відповідно до якого за змістом норм статті 236\~КЗпП України затримкою виконання рішення суду про поновлення працівника на роботі необхідно вважати невидання власником (уповноваженим органом) наказу про поновлення працівника на роботі без поважних причин, негайно, після проголошення судового рішення. За змістом правил пунктів 2, 4 частини першої статті 367\~ЦПК України (в редакції Закону України від 18 березня 2004 року № 1618-IV, далі - ЦПК України 2004 року) суд зобов`язаний допустити негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць; поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника. Згідно з пунктом 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Відповідно до пункту 8 Порядку № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Оскільки [PERSON] було незаконно звільнено з роботи з 26 червня 2019 року, суд вважає за необхідне стягнути на його користь середньомісячну заробітну сплату за час вимушеного прогулу за період з 25 червня 2019 року по 15 грудня 2020 року (дату ухвалення судом рішення), відрахувавши з нього обов`язкові податки та платежі: середньоденна заробітна плата помножена на кількість днів. Згідно з довідкою Управління Державного агентства рибного господарства у Миколаївській області Миколаївський рибоохоронний патруль від 12 листопада 2020 року № 1-7-9/1639-20 розмір заробітної плати [PERSON] з квітні-травні 2019 року становив: 3133,07 грн + 1815,09 грн = 4948,16 грн. Таким чином, середньоденний заробіток позивача становить 4948,16 грн / 20 днів = 247,41 грн. Середній заробіток позивача за час вимушеного прогулу в період з 25 червня 2019 року по 15 грудня 2020 року становить: 247,41 грн * 376 днів = 93026,16 грн. Твердження представника відповідача щодо пропуску позивачем строку звернення до суду з цим позовом, то суд не приймає це до уваги, оскільки позивач перебував у навчальному центрі, який не мав можливості залишити, а після проходження навчання перебував у зоні ООС, тобто не мав можливості звернутись з позовом з об`єктивних та поважних причин. Також суд критично ставиться до тверджень представника щодо введення позивачем суду в оману з приводу залишення ним документів у приймальні установи та щодо аудіозаписів розмов, з огляду на освіту (має середню освіту), трудовий та життєвий досвід позивача, який є прямим та безхитрісним, не схильним до перекручувань. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин від сплати судового збору звільняються. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 840,00 грн

Outcome: approved