Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

04 січня 2017 року позивачі звернулися до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позову зазначили, що вироком Татарбунарського районного суду Одеської області від 02.11.2016 року [PERSON] засуджений за ч.2 ст.125 КК України і йому призначено покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі з застосуванням дії ст.75 КК України строком на 1 рік. Вказаним вироком встановлено, що 18 травня 2016 року, приблизно о 20 годині, [PERSON], знаходячись біля будинку №55 по вул.Леніна в с.Трапівка Татарбунарського району Одеської області, на ґрунті особистих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень [PERSON], умисно наніс останній не менше чотирьох ударів кулаком в обличчя. В результаті його умисних, протиправних дій [PERSON] було спричинено легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоровя. Також, продовжуючи свою злочину діяльність, [PERSON] 18 травня 2016 року, приблизно о 20 годині 10 хвилин, знаходячись біля будинку №22 по вул.Суворова в с.Трапівка Татарбунарського району Одеської області, на ґрунті особистих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень [PERSON], умисно наніс останній не менше трьох ударів кулаком в обличчя. В результаті його умисних, протиправних дій [PERSON] також було спричинено легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоровя. Таким чином позивачам довелося лікуватися у медичному закладі і купувати необхідні ліки за призначенням лікаря. Під час лікування [PERSON] було витрачено 2 705 грн. 75 коп., а [PERSON] було витрачено 2 765 грн. 95 коп. Крім того, остання була направлена до Одеської обласної лікарні. На квитки за проїзд до Одеси та назад витратила 175 грн. Таким чином матеріальна шкода завдана відповідачем [PERSON] складає 2 940грн. 95 коп. Противоправними діями відповідача позивачам також було спричинено моральну шкоду, яка полягає у тому, що вони певний, тривалий час відчували дуже гостру біль у тих частинах тіла, по яким бив звинувачений. Тілесні ушкодження відповідач спричиняв у дворах позивачок, тобто протиправно, без їх дозволу, проникав на їх приватну територію біля їх будинків. Із-за противоправних дій [PERSON] був порушений звичний уклад життя позивачок, вони вимушені були проходити медичний огляд, звертатися до поліції, а також до суду за захистом своїх прав та інтересів, крім того [PERSON] є жінкою похилого віку, у неї вже не вистачає життєвих сил, а це є обставина, що обтяжує злочин [PERSON], всі ці обставини дуже пригнічують позивачок, вони дуже страждають морально, крім того, відповідач зовсім не відшкодував їх витрати, а тому вони просять стягнути на їх користь з відповідача моральну шкоду у розмірі по 5 000 грн. У судовому засіданні представник позивачів та позивачі просили суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, та стягнути з відповідача на їх користь суми матеріальної та моральної шкоди у розмірах, вказаних у позовній заяві. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали та просили суд відмовити в його задоволенні, вважаючи, що позивачі не надали достатньо доказів, що підтверджували їх витрати на лікування, а також доказів спричинення їм моральної шкоди. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до правової позиції викладеної у п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» від 31.03.1989 №3, вбачається, що покладаючи на особу обовязок відшкодувати матеріальну шкоду, суд має виходити з установленого законом правила про те, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню в повному обсязі. Згідно з ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що вироком Татарбунарського районного суду Одеської області від 02 листопада 2016 року у кримінальній справі №515/1341/16-к обвинуваченого [PERSON] визнано винним за ч.2 ст.125 КК України та призначено покарання у вигляді 1 (одного) року та 6 місяців обмеження волі, відповідно до ст.75 КК України останнього звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням на 1 рік (а.с.6-7). З копії виписки із історії хвороби [PERSON] №1943/435 (а.с.8) вбачається, що остання знаходилася на лікуванні у хірургічному відділені з 19.05.2016 року до 08.06.2016 року з діагнозом: закрита чмт, струс головного мозку, забита рана тімяно-скроневої ділянки зліва, гематома інфраорбітальної області ліворуч. В даному документі вказано які ліки призначалися [PERSON] під час її перебування у медичному закладі. Копією виписки із історії хвороби [PERSON] № 1942/434 (а.с.9) підтверджується, що остання знаходилася на лікуванні у хірургічному відділені з 19.05.2016 року до 08.06.2016 року з діагнозом: закрита чмт, струс головного мозку, забита рана тімяно-скроневої ділянки зліва, гематома інфраорбітальної області ліворуч, розрив барабанної перетинки праворуч, посттравматичний отит. В даному документі також вказано які ліки призначалися [PERSON] під час її перебування у медичному закладі. Відповідно до наданих квитанцій (а.с.10-12), згідно виписок з історій хвороби, в яких містяться призначення лікарем відповідних ліків ( а.с.8,9), позивачкою [PERSON] витрачено на придбання ліків 1 546 грн., а позивачкою [PERSON] витрачено на придбання ліків 2 648,40 грн., в звязку з спричиненням їм відповідачем тілесних ушкоджень. Крім того, позивачка [PERSON] була направлена на консультацію до лікаря сурдолога, отоларинголога Одеської обласної лікарні, а тому нею були затрачені кошти в розмірі 175 грн. на проїзд до м.Одеси та повернення додому, які також підлягають стягненню з відповідача на її користь, а отже загальна сума матеріальної шкоди, що підлягає стягненню на користь [PERSON] складає 2 823,40 грн. Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди суд приходить до наступного. Згідно з ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Так, ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно з п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)» від 31.03.95р. за №4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Вирішуючи питання про відшкодування позивачам моральної шкоди, при цьому беручи до уваги характер та обсяг моральних страждань, яких зазнали позивачі, в звязку з вчиненням відповідачем неправомірних дій відносно них, застосування до жінок, одна з яких є жінкою похилого віку, чоловічої сили та спричинення тілесних ушкоджень, що викликало приниження їх гідності, погіршення стану здоровя, подальше перебування на лікуванні, а відтак, виходячи при цьому із засад розумності та справедливості, суд приходить до переконання, що таку шкоду необхідно задовольнити частково у розмірі 2 000 грн. кожній. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд стягує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати. В разі, якщо позивача звільнено при зверненні до суду від сплати судового збору, ці витрати потрібно стягнути з відповідача на користь держави. Позивачі у відповідності до п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнені від сплати судового збору у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Таким чином, в звязку з задоволенням одночасно позовних вимог майнового та немайнового характеру з відповідача потрібно стягнути 1280 грн. судового збору в дохід держави за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру, в порядку ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: partial