Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

05.07.2017 року представник позивача [PERSON] [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь його довірителя за договорами позики від 01.03.2016 року, від 17.05.2017 року, від 19.05.2017 року суму боргу у загальному розмірі 30\~514\~102, 60 гривень (тридцять мільйонів п`ятсот чотирнадцять тисяч сто дві гривні шістдесят копійок), яка складається з: суми неповернутої позики у розмірі 28\~101\~600 гривень (двадцять вісім сто одна тисяча шістсот гривень), процентів за користування грошовими коштами у розмірі 2\~270\~839, 82 гривень (два мільйони двісті вісімдесят тисяч вісімсот тридцять дев`ять гривень вісімдесят дві копійки), 3 % річних від простроченої суми позики за договором позики від 01.03.2016 року у розмірі 141\~662, 77 гривень (сто сорок одна тисяча шістсот шістдесят дві гривні сімдесят сім копійок), а також суму сплаченого судового збору у розмірі 8000 (вісім тисяч) гривень. Свої вимоги мотивував тим, що 01 березня 2016 року між [PERSON] та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до умов якого відповідач отримав у борг 360\~000 дол. США строком до 31 грудня 2016 року. Також 17 травня 2017 року між [PERSON] та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до умов якого відповідач отримав у борг 360\~000 дол. США строком до 01 липня 2017 року. Окрім того, 19 травня 2017 року між [PERSON] та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до умов якого відповідач отримав у борг 360\~000 дол. США строком до 01 липня 2017 року. Представник позивача стверджує, що на теперішній час борг за вищевказаними договорами не погашений, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою судді\~від 13.07.2017\~ року\~провадження по\~справі було\~відкрито \~та призначено\~судове засідання. В ході судового засідання, яке відбулось 25 травня 2018 року, представник відповідача [PERSON] \~ [PERSON] звернувся до суду з клопотанням, в якому просив призначити у справі судово-технічну та судово-почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставити так питання: чи виконано рукописний текст та підпис у розписках від 01.03.2016 року, 17.05.2017 року, 19.05.2017 року [PERSON] чи іншою особою? Чи вносились до тексту розписки від 19 травня 2017 року зміни чи доповнено «тисяч» після слів «триста шістдесят» ? Проведення експертизи просив доручити експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз. Ухвалою суду від 25 травня 2018 року вказане клопотання було задоволено та призначено судово-технічну та судово-почеркознавчу експертизи, на час виконання яких провадження у справі було зупинено. Згодом, 12 червня 2018 року на адресу суду надійшов рахунок за проведення судово-технічної експертизи, який було вручено під особистий підпис [PERSON] 15 червня 2018 року Проте, 14 серпня 2018 року матеріали цивільної справи №520/7766/17 були повернуті на адресу суду без дачі експертного висновку у зв`язку з несплатою відповідачем рахунку вартості проведення експертизи. Ухвалою суду від 03 вересня 2018 року провадження у справі було поновлено та викликано сторони у судове засідання. У судовому засіданні 01 листопада 2018 року представник відповідача [PERSON] \~ [PERSON] повідомив суд про те, що його довіритель вчасно не міг провести оплату експертизи, оскільки перебував на лікарняному. Надав суду копію квитанції від 30 жовтня 2018 року про оплату вартості за проведення експертизи у розмірі 5\~148 гривень та наполягав на призначенні у справі судово-технічної та судово-почеркознавчої експертизи, на вирішення якої поставити питання, які зазначені в ухвалі суду від 25.05.2018 року. Ухвалою суду від 01 листопада 2018 року вказане клопотання було задоволено та призначено судово-технічну та судово-почеркознавчу експертизи, на час виконання яких провадження у справі було зупинено. Однак, 06 лютого 2019 року матеріали цивільної справи №520/7766/17 були повернуті на адресу суду без дачі експертного висновку у зв`язку з несплатою рахунку вартості проведення експертизи та не наданням відповідачем вільних та експериментальних зразків почерку та підпису. Ухвалою суду від 06.02.2019 року провадження у справі було поновлено та призначено судове засідання. 05 березня 2019 року представник відповідача [PERSON] [PERSON] знову звернувся до суду з клопотанням, в якому просив призначити по справі № 520/7766/17 судово-технічну та судово-почеркознавчої експертизу. Однак, її проведення просив доручити Одеському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України. На розгляд судовому експерту поставити наступні питання: Чи виконано рукописний текст та підпис у розписках від 01.03.2016 року, 17.05.2017 року, 19.05.2017 року [PERSON] чи іншою особою? Чи вносились до тексту розписки від 19 травня 2017 року зміни чи доповнено «тисяч» після слів «триста шістдесят»? Чи виконаний рукописний текст та підписи від імені [PERSON] у розписках від 01.03.2016 року, 17.05.2017 року, 19.05.2017 року з попередньою технічною підготовкою чи застосуванням технічних засобів? Ухвалою суду від 05 березня 2019 року чергове клопотання представника відповідача було задоволено, призначено судово-технічну та судово-почеркознавчу експертизу, на час проведення якої провадження у справі зупинено. 25 травня 2019 року матеріали цивільної справи №520/7766/17 були повернуті на адресу суду без дачі експертного висновку у зв`язку з відсутністю порівняльного матеріалу. Ухвалою суду від 24 травня 2019 року провадження у справі було поновлено. У судовому засіданні 23 липня 2019 року представник відповідача [PERSON] \~ [PERSON] знову звернувся до суду з клопотанням, в якому наполягав на призначенні у справі судово-технічної та судово-почеркознавчої експертизи, на розгляд судовому експерту просив поставити наступні питання: Чи виконано рукописний текст та підпис у розписках від 01.03.2016 року, 17.05.2017 року, 19.05.2017 року [PERSON] чи іншою особою? Чи вносились до тексту розписки від 19 травня 2017 року зміни чи доповнено «тисяч» після слів «триста шістдесят»? Чи виконаний рукописний текст та підписи від імені [PERSON] у розписках від 01.03.2016 року, 17.05.2017 року, 19.05.2017 року з попередньою технічною підготовкою чи застосуванням технічних засобів? Ухвалою суду від 23 липня 2019 року чергове клопотання представника відповідача було задоволено, призначено у справі судово-технічну та судово-почеркознавчу експертизи виконання яких доручено експертам Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України та провадження у справі зупинено. 16 серпня 2019 року до канцелярії суду надійшло клопотання судового експерта Молчанова В.П., в якому він просив надати йому: вільні зразки підписів та почерку [PERSON] , не менше ніж 15 оригіналів документів наближених за часом виконання до досліджуваних документів (за 2016-2017 роки); експериментальні зразки підписів та почерку [PERSON] , відібрані та завірені відповідно до вимог чинного законодавства (7-10 аркушів паперу формату А4); вказати перелік сторінок аркушів справи, на яких містяться оригінали досліджуваних документів, а саме розписок від імені [PERSON] від 01.03.206; від 17.05.2017 та від 19.05.2017; вказати перелік сторінок аркушів справи, на яких містяться вільні та інші зразки почерку та підписів [PERSON] . Матеріали справи з експертної установи надійшли до суду лише 01.10.2019 року. Ухвалою суду від 02 жовтня 2019 року провадження у справі поновлено та призначено судове засідання. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України. Представник позивача [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові, наполягав на розгляді справи за наявними у ній документами. Також звернув увагу суду на навмисне затягування стороною відповідача судового розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, з будь-якими клопотаннями до суду не звертався. Більш того, у минулому засіданні був присутній його представник [PERSON] , з яким була погоджена дата засідання та проінформовано про необхідність явки особисто відповідача з метою відібрання зразків почерку та підпису для проведення судово-почеркознавчої експертизи. Про вказані обставини відповідач був повідомлений особисто секретарем судового засідання за допомогою телефонограмми. Однак, до суду ні відповідач, ні його представник не з`явились. Вирішуючи питання про відкладення розгляду справи, суд враховує складність справи, стадію розгляду та тривалий час перебування справи в провадженні суду, готовність сторони до самостійного захисту своїх інтересів, добросовісність дій відповідача, який не з`явився та належним чином не довів поважності причини неявки. Розглянувши поданий позов, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд доходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Правовідносини по справі є цивільно-правовими та врегульовані Цивільним Кодексом України. Як встановлено у судовому засіданні, 01 березня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики. На підтвердження укладення даного договору відповідачем 01 березня 2016 року була написана розписка відповідно до якої вбачається, що [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти у розмірі 360\~000 дол. США, які зобов`язався повернути до 31 грудня 2016 року. Також в підтвердження укладання вищевказаного договору позики відповідачем [PERSON] була написана ще одна розписка, в якій він підтвердив факт отримання від [PERSON] в борг грошових коштів та в якій зобов`язався повернути їх в строк до 31.12.2016 року. Окрім того, судом встановлено, що 17 травня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено другий договір позики у вигляді розписки, відповідно до якої вбачається, що [PERSON] отримав в борг від [PERSON] грошові кошти у розмірі 360\~000 дол. США, які зобов`язався повернути строком до 01.07.2017 року. Та 19 травня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено третій договір позики, на підтвердження якого відповідачем була написана розписка, відповідно до якої вбачається, що [PERSON] отримав від [PERSON] в борги грошові кошти у розмірі 360\~000 дол. США, які зобов`язався повернути строком до 01.07.2017 року. Отже, між [PERSON] та [PERSON] було укладено три договори позики на загальну суму 1\~080\~000 дол. США. У судовому засіданні представник позивача повідомив, що відповідач до теперішнього часу грошові кошти не повернув та від контактів ухиляється. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, якій посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. На підтвердження зобов`язань відповідача позивачем була надана боргова розписка. Згідно пояснень позивача, свої зобов`язання за договором він виконав у повному обсязі, а саме передав відповідачу гроші, а відповідач зобов`язався повернути гроші в строк передбачений договорами, однак свої зобов`язання не виконав, гроші не повернув. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 2 ст. 1047 ЦК України). Згідно зі ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Суд приймає дані розписки в якості належних та допустимих доказів виникнення боргового зобов`язання, так як відповідач даний факт жодним чином не спростував, вимоги експертів про надання додаткових доказів необхідних для виконання експертизи не виконав. Згідно частин\~1\~ 3\~ статті\~102\~ЦПК України\~передбачено,\~що \~висновок експерта\~-\~це докладний\~опис проведених\~експертом досліджень,\~зроблені у\~результаті них\~висновки та\~обґрунтовані відповіді\~на питання,\~поставлені експертові,\~складений у\~порядку,\~визначеному законодавством. Предметом\~висновку експерта\~може бути\~дослідження обставин,\~які входять\~до предмета\~доказування та\~встановлення яких\~потребує наявних\~у експерта\~спеціальних знань.\~Предметом висновку\~експерта не\~можуть бути\~питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. У відповідності\~до частини\~1\~ст.\~103\~ЦПК України\~суд призначає\~експертизу у\~справі за\~сукупності таких\~умов: для\~з`ясування обставин,\~що мають\~значення для\~справи,\~необхідні спеціальні\~знання у\~сфері іншій,\~ніж право,\~без яких\~встановити відповідні\~обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. Статтею 109 ЦПК України передбачено, що у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Неможливість проведення\~судово-почеркознавчої\~експертизи,\~призначеної неодноразовими\~ухвалами суду, зумовило відсутність досліджуваного та порівняльного матеріалу, а також не оплата відповідачем есперитних робіт, що також підтверджується повідомленнями експертів. Зважаючи на ухилення відповідача від подання експертам необхідних матеріалів для проведення судово-почеркознавчої експертизи, а також її оплати, суд визнає факт укладання між [PERSON] та [PERSON] трьох договорів позики, а саме від 01 березня 2016 року, 17 травня 2017 року та 19 травня 2017 року на загальну суму 1\~080\~000 дол. США, так як вказані обставини відповідачем спростовані у судовому засідання не були. Обставини справи, відповідно до ч.2\~ст. 78 ЦПК України, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно до вимог ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісячно до дня привернення позики. Відповідно до ст.. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Як вбачається зі ст. 625 ЦК України Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже загальна сума простроченого боргу за договором позики (розписки) від 01 березня 2016 року становить: 360\~000 дол. США (сума позики) + 75\~604, 92 дол. США (відсотки за користування коштами) + 5\~444, 38 дол. США (3 % річних ) = 441\~049, 3 дол. США ( чотириста сорок одна тисяча сорок дев`ять доларів США, 03 центи) Загальна сума простроченого боргу за договором позики (розписки) від 17 травня 2017 року становить: 360\~000 дол. США (сума позики) + 5\~962, 19 дол. США (відсотки за користування коштами) = 365\~962, 19 дол. США (триста шістдесят п`ять тисяч дев`ятсот шістдесят два долара США 19 центів). Загальна сума простроченого боргу за договором позики (розписки) від 19 травня 2017 року становить: 360\~000 дол. США (сума позики) + 5\~705, 75 дол. США (відсотки за користування коштами) + 5\~444, 38 дол. США (3 % річних ) = 365\~705, 75 дол. США (триста шістдесят п`ять тисяч сімсот п`ять доларів США 75 центів). А відтак загальна сума боргу за Договорами позики (розписки) від 01 березня 2016 року, 17 травня 2017 року та 19 травня 2017 року складає: 441\~049, 3 дол. США + 365\~962, 19 дол. США + 365\~705, 75 дол. США = 1\~172\~717, 24 дол. США (один мільйон сто сімдесят дві тисячі сімсот сімнадцять доларів США 24 центи). Відповідно до ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Факт неповернення боргу підтверджується тим, що боргові документи (розписки) перебували у позивача та наразі залучені до матеріалів справи, а відповідно до ч.3 ст. 545 ЦК України, тільки наявність боргового документу у боржника підтверджує виконання їм свого обов`язку. Статтею 533 ЦК України передбачено, що грошове зобов`язання має бути виконано у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає стягненню у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу , якщо інший порядок не встановлений договором або законом. Згідно з частиною першою статті 192 ЦК законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Відповідно до п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року, у зв`язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. Також у разі пред`явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Зважаючи на викладене, посилання позивача на стягнення грошової суми в гривневому еквіваленті станом на 03.07.2017 року є помилковим, оскільки стягнення грошової суми в іноземній валюті необхідно за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, доходить до висновку, що в справі мається достатньо доказів для ухвалення рішення про задоволення позовних вимог та стягнення з [PERSON] заборгованості за договорами позики у загальному розмірі 1\~172\~717, 24 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на день ухвалення рішення (100 дол. США = 2453, 8038) = 28\~778\~481, 1 гривень. У відповідності\~до ч.ч.\~1-3\~ст.\~13\~ЦПК України\~суд розглядає\~справи не\~інакше як\~за зверненням\~особи,\~поданим відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках. Збирання\~доказів у\~цивільних справах\~не є\~обов`язком суду,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом.\~Суд має\~право збирати\~докази,\~що стосуються\~предмета спору,\~з власної\~ініціативи лише\~у випадках,\~коли це\~необхідно для\~захисту малолітніх\~чи неповнолітніх\~осіб або\~осіб,\~які визнані\~судом недієздатними\~чи дієздатність\~яких обмежена,\~а також\~в інших\~випадках,\~передбачених цим\~Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до\~ст..\~76\~ЦПК України\~ доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами :\~письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування .\~Предметом доказування\~є обставини,\~що підтверджують\~заявлені вимоги\~чи заперечення\~або мають\~інше значення\~для розгляду\~справи і\~підлягають встановленню\~при ухваленні\~судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст..\~80\~ЦПК України\~достатніми є\~докази,\~які у\~своїй сукупності\~дають змогу\~дійти висновку\~про наявність\~або відсутність\~обставин справи,\~які входять\~до предмета\~доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до п. 27\~Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі»\~під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.\~\~\~\~ Відповідно до\~ч. 1 ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі\~ч. 1 ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ \~ст.\~263\~ ЦПК\~ України\~судове рішення\~повинно ґрунтуватися\~на засадах\~верховенства права,\~бути законним\~і обґрунтованим. Законним\~є рішення,\~ухвалене судом\~відповідно до\~норм матеріального\~права із\~дотриманням норм\~процесуального права. Судове\~рішення має\~відповідати завданню\~цивільного судочинства,\~визначеному цим\~Кодексом. При\~виборі і\~застосуванні норми\~права до\~спірних правовідносин\~суд враховує\~висновки щодо\~застосування відповідних\~норм права,\~викладені в\~постановах Верховного\~Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При вирішенні спору по суті суд враховує те, що сторона відповідача будучи належним чином повідомленою про розгляд справи у судове засідання не з`явилась, доводів позивача не спростувала. При ухваленні рішення суд керується положеннями ч.1 ст. 13 ЦПК України згідно якого суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання. При ухваленні рішення суд керується положеннями ч.1 ст. 11 ЦПК України згідно якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Крім того, у відповідності зі ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачений при подані позовної заяви до суду судовий збір у розмірі 8000 гривень. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: partial