Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

04 лютого 2021 року Галицьким районним судом м.Львова позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТ ХАУС», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченко Івана Павловича, приватного нотаріуса Івано-Франківського міського Нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Тараса Володимировича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню- задоволено,але не вирішено питання про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу. 16 лютого 2021 року до суду надійшла заява від представника заявника (позивача) [PERSON] - адвоката Сацика Романа Васильовича про стягнення витрат на правову допомогу в загальній сумі 13500,00 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, направив клопотання про проведення судового засідання без його участі та просив заяву про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити. Представники відповідача, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору у судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомлялись про час, дату та місце проведення судового засідання. Клопотань про відкладення чи про розгляд справи у їх відсутності до суду не надходило. Згідно із п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Проаналізувавши зміст поданої до суду заяви, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, суд приходить до наступного. Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якої надано Конституційним Судом України у рішеннях № 13-рп/2000 від 16.11.2000 р., № 23-рп/2009 від 30.09.2009 р., зокрема, у рішенні № 23-рп/2009 від 30.09.2009 р. зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Згідно із ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Згідно із ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. У відповідності до ч. ч. 1, 3 ст.134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Відповідно до частин першої-п`ятої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Згідно частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Враховуючи вищевикладене, з огляду на те, що рішення суду по суті спору ухвалено у даній справі 04.02.2021 року, то останній день строку (за ч.3 ст.124 ЦПК України) для подання відповідних доказів є 15.02.2021 року, оскільки десятиденний строк припадає на вихідний день - 14.02.2021 року. Як вбачається із поштової квитанції та опису вкладення у цінний лист випливає, що клопотання від 09.09.2021 року відправлено 09.02.2021 року, тобто, у межах строку, передбаченого ч.8 ст.141 ЦПК України. Представництво інтересів позивача [PERSON] здійснювалося адвокатом Сациком Р.В. відповідно до договору № 112 від 16.09.2020 року про надання професійної правничої допомоги та на підставі ордеру про надання правничої (правової) допомоги серії КС №797515 від 02.10.2020 р. Поряд із цим, належними докази на підтвердження понесення (оплати) витрат на правову допомогу є: копія договору про надання правової допомоги; платіжні доручення з відмітками банку; рахунок на оплату; детальний опис виконаної роботи, що в сукупності доводить обсяг наданої правової (правничої) допомоги. Вищевикладене вбачається із правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 20.02.2019 року у справі № 592/4428/16-ц. Водночас, розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідач підтверджує: засвідченими копіями: договору про надання правової допомоги та додатками до нього /а.с.59-63, 64/; актів про надану правову допомогу /а.с.198/; детального опису робіт /а.с.65/ квитанцією про оплату правової допомоги /а.с.199/. Відповідно до п. 4.1 Договору № 112, 4.1 сторони дійшли згоди про те, що за надання Адвокатським бюро послуг, обумовлених п. 2.1 Договору, Клієнт сплачує Адвокатському бюро грошову винагороду, яка включає в себе, втому числі, витрати пов`язані зі збором доказів, підготовкою справи до розгляду, оплатою вартості послуг помічника адвоката, розмір якої визначений в Додатку №1 до Договору, який є невід`ємною частиною цього Договору. Додатком № 1 до договору №112 встановлений розмір винагороди адвоката за на надання правової допомоги. Із матеріалів справи вбачається, що адвокатом Сациком Р.В. у межах даної цивільної справи надано професійну правову (правничу допомогу), а саме: -консультація клієнта; -вивчення матеріалів справи, з`ясування обставин справи, підготовка правової позиції та тактики захисту клієнта; -адвокатський запит до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТ ХАУС»; -адвокатський запит приватному виконавцю [PERSON] ; -адвокатський запит приватному нотаріусу [PERSON] ; -підготовказаяви про забезпечення позову; -підготовка позовної заяви; -представництво інтересів клієнта в чотирьох судових засіданнях; Як випливає із аналізу заяви від 09.09.2021 року та долучених до неї доказів, вищевказана правова допомога надана позивачу у загальному розмірі на 13 500,00 (тринадцять тисяч п`ятсот) грн. 00 коп., про що АБ «Романа Сацика» виписано позивачуквитанцію № 2634951 від 04.02.2021 року про оплату вказаних послуг в повному обсязі, що підтверджується матеріалами справи. Згідно частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що позивач та АБ «Романа Сацика» визначили в договорі розмір гонорару за представництво інтересів позивача в суді, понесені позивачем судові витрати за договорами пов`язані з розглядом справи, їх розмір є обґрунтованим і співмірним із складністю справи та виконаних робіт (наданих послуг), часом, витраченим на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих послуг та виконаних робіт, значенням справи для сторони. Відтак, під час вирішення питання про розмір судових витрат, суд вважає, що всі дії, вчинені представником позивача в межах розгляду цивільної справи №461/8290/20, є правничою допомогою в розумінні вимог закону в межах саме даної цивільної справи, відповідають критеріям дійсності та необхідності задля захисту прав та інтересів позивача, а тому витрати на професійну правничу допомогу, надану адвокатом Сациком Р.В. у розмірі 13 500,00 (тринадцять тисяч п`ятсот) грн. 00 коп., підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved