Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

05 грудня 2019 року [PERSON] в особі свого представника звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити факт того, що складений на ім`я [PERSON] заповіт, посвідчений секретарем виконкому Лиманської сільської ради 05.01.2005 р., зареєстрований в реєстрі за № 1, підписаний спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON] в с.Лиман Татарбунарського району Одеської області. За життя остання склала заповіт на ім`я заявника, яким заповіла йому все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, та все те на що за життя вона митиме право, окрім житлового будинку, його спадкодавець заповіла [PERSON] . Після смерті останньої залишилася земельна ділянка для ведення селянського (фермерського) господарства площею 3,27 га, що розташована на території Лиманської сільської ради, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ОД-24, виданого Татарбунарською районною радою 27.07.1995 р. на ім`я [PERSON] , яку заявник має намір успадкувати. У видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом заявнику ві- дмовлено у зв`язку з тим, що в заповіті, який складений на ім`я заявника, не зазначене його дату народження, тому нотаріус не може ідентифікувати заявника в повному обсязі як спадкоємця за за повіто. Також вказує, що за спадкодавцем до моменту смерті доглядав його батько - [PERSON] та не маючи інших родичів, мала намір скласти заповіт на ім`я [PERSON] , але ос- танній попросив скласти заповіт на ім`я [PERSON] . Отже, на думку заявника, не зазна- чення дати народження секретарем сільської ради під час посвідчення заповіту [PERSON] є помилка посадових осіб, у звязку з чим він вимушений звернутися до суду з даною заявою. Представник заявника у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розглянути сп- раву за його відсутності, доводи заяви підтримав. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, надав до суду відзив, в яко- му не заперечував проти задоволення заяви, просив справу розглянути за відсутності представника сільської ради. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про роз- гляд справи за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звуко- записувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не здій- снюється. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі до- казів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви. З копій: паспорту серії [NUMBER] та свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.3, 4) видно, що заявник народився [INFO] в с.Лиман Татарбунарського району Одеської облас- ті, його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] .. Заповітом, посвідченим секретарем Лиманської сільської ради 05.01.2005 р. (копія на а.с.7), під- тверджується, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробила заповідальне розпорядження, яким заповіла належний їй на праві приватної власності житловий будинок, розташований за адре- сою: [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] , а все інше своє майно, де б воно не було і з чого воно не складалось і взагалі все те, що буде їй належить на день смерті і на що вона за законом матиму право заповіла [PERSON] .. Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 57681493 від 25.09.2019 р. вказаний заповіт зареєстрований 05.01.2005 р. за номером у спадковому реєстрі 64631344. Як слідує з копії державного акту на право приватної власності на землю серії ОД № 24(а.с.11), [PERSON] зазначена власником земельної ділянки площею 3,27 га, розташованої на території Лиманської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, цільове призначення якої - для ведення селянського (фермерського) господарства. [INFO] в с.Лиман Татарбунарського району Одеської області померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.5). Згідно довідок виконкому Лиманської сільської ради № 1105 від 19.09.2019 р., № 1224 від 04. 10.2019 р. (а.с.9,10), [PERSON] здійснював догляд через похилий вік, стан здоров`я та про- водив поховання своєї тітки [PERSON] , яка померла [INFO] .. На день смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . Крім неї у будинку ніхто не зареєстрований та не проживав. Відмова нотаріуса (а.с.6) свідчить про неможливість позивача отримати свідоцтво про право на спадщину після [PERSON] , померлої [INFO] , з причини, що у заповіті від 05.01.2005 р. не вказано дату народження спадкоємця. За змістом ст.ст.13, 81 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізични- ми або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочи- нства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсут- ності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод чи інтересів особи або ст- ворення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наяв- ності чи відсутності неоспорюваних прав. У відповідності з п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в тому числі, належності правовстановлюючих документів особі, пріз- вище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прі- звищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про на- родження або в паспорті. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судо- ву практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення`в порядку окремо- го провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення осо- бистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встанов- лення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про вс- тановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належ- ності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання до- кумента, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є пра- вовстановлюючим. Ухвалене судом рішення про встановлення зазначеного факту, матиме наслідком виникнення цивільних прав та обов`язків заявника, зокрема, буде підставою для реалізації його права на спад- кування по заповіту після смерті спадкодавця [PERSON] , яка виразила свою волю у вказа- ному правовстановлюючому документі, у спосіб, встановлений законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved