Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

06.07.2017 відкрито провадження в даній справі. Позивач свої вимоги мотивує тим, що відповідно до договору від 02.07.2010, який складається з заяви, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою й Тарифів банку та який є договором приєднання, відповідач отримав кредит у розмірі 2700 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В порушення умов договору відповідач свої зобовязання не виконав, в звязку з чим станом на 31.05.2017 заборгованість за кредитним договором складає 15203,15 грн, з них: заборгованість за кредитом 2699,33 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 9253,67 грн, заборгованість за пенею та комісією 2050 грн, штраф (фіксована частина) 500 грн, штраф (процентна складова) 700,15 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, а також стягнути судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив та просив відмовити в їх задоволенні. Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечила та зазначила, що при оформленні та отриманні кредитної картки відповідач не був ознайомлений зі змістом Умов та правил надання банківських послуг та не підписував їх, також він не мав можливості ознайомитися із зазначеними Умовами та правилами, оскільки не володіє компютером і не має його у своєму розпорядженні. Кредитного договору, в якому б були вказані умови надання кредиту, в тому числі сума кредитного ліміту, розмір процентів, тарифів, угоди щодо збільшення строку позовної давності, відповідач також не підписував. Тому Умови та правила надання банківських послуг не можна вважати складовою частиною укладеного договору від 02.07.2010. Крім того, кредитний договір не відповідає вимогам ст.ст. 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» та п. 2.1, п. 3.1 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою КМУ від 10.05.2007 № 168, оскільки відповідачу, який є позичальником та, відповідно, споживачем фінансових послуг банку, не була надана повна інформація про кредитні умови, а саме: орієнтовну сукупну вартість кредиту (в процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням процентної ставки за кредитом і вартості всіх послуг, повязаних з одержанням кредиту. Також зазначила, що позивачем пропущений строк позовної давності, який просила застосувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення відповідача та його представника, врахував позицію позивача, дослідив письмові докази, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Згідно з ч. 1 ст. 627 та ч. 1 ст. 628 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається в письмовій формі. Встановлено, що 02.07.2010 [PERSON] підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, згідно якої він виявив бажання отримати платіжну кредитну картку кредитку «Універсальна», погодився з тим, що дана заява, разом з памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку становлять між ним та банком договір про надання банківських послуг, з яким він ознайомився та погодився, й які йому були надані для ознайомлення в письмовому вигляді. Крім того, відповідача повідомлено, що Умови та правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті банку, вимоги яких він зобовязався виконувати та регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті банку. Таким чином, між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON], шляхом підписання анкети-заяви про приєднання, було укладено в письмовій формі кредитний договір, з умовами якого він ознайомився та погодився. Пунктами 2.1.1.2.1, 2.1.1.2.3 Умов та правил надання банківських послуг визначено, що банк видає клієнту картку, вид якої визначений в памятці клієнта/довідці про умови кредитування та заяві, підписанням якої клієнт та банк укладають договір про надання банківських послуг. Кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, клієнт надає право банку в будь-який час змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Згідно п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг підписання цього договору є прямою та беззаперечною згодою клієнта відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Згідно п. 2.1.1.2.11 Умов та правил надання банківських послуг картка діє до останнього дня місяця, вказаного на лицевій стороні картки, включно. Відповідно до п. 2.1.1.5.4, п. 2.1.1.8.4 Умов та правил надання банківських послуг при незгоді зі змінами Правил та/або тарифів банку клієнт зобовязаний звернутися до банку для розірвання договору та погасити заборгованість. Відповідний картковий рахунок може бути закритий на підставі заяви клієнта. Згідно умов вказаного договору 02.07.2010 відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку № 5577212914529949, термін дії якої - до березня 2014 року включно, що не заперечується сторонами. При цьому, суду не надано належних та допустимих доказів того, що за кредитним договором від 02.07.2010 відповідач отримував кредитну картку № 4149437106937046 з терміном дії до квітня 2015 року, як це зазначено в довідці ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Дана обставина заперечується стороною відповідача. Згідно п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. З виписки по рахунку (картка № 5577212914529949) вбачається, що відповідач регулярно користувався кредитними коштами, а саме знімав готівкові кошти, оплачував товар, вносив кошти на погашення кредиту та відсотків за його використання. Згідно із п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобовязань за договором позичальник зобовязаний на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплатити винагороди банку. Пунктом 2.1.1.5.7 Умов та правил надання банківських послуг визначено, що власник карткового рахунку зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту. Також п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг та тарифами банку встановлено, що при порушенні позичальником строків платежів за будь-яким з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій. Штраф нараховується на окремий рахунок та підлягає оплаті в зазначені банком терміни. Згідно п. 2.1.1.12.2.1 Умов та правил надання банківських послуг у разі виникнення прострочених зобовязань за кредитом, клієнт сплачує банку відсотки в подвійному розмірі від зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування. Відповідно до п. 2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг за користування кредитом банк нараховує проценти у розмірах, встановлених Тарифами Банку із розрахунку 360 календарних днів у році. Відповідно до п. 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг у разі виникнення прострочених зобовязань за борговими зобовязаннями на суму від 100 грн, клієнт сплачує банку пеню, відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Ст. 527 ЦК України передбачає обовязок боржника виконати зобовязання особисто. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно з ст. 623 ЦК України, якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Стаття 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. З розрахунку заборгованості, наданого позивачем, який не був спростований стороною відповідача належними та допустимими доказами, вбачається, що заборгованість за кредитним договором станом на 31.05.2017 складає 15203,15 грн, з них: заборгованість за кредитом 2699,33 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 9253,67 грн, заборгованість за пенею та комісією 2050 грн, штраф (фіксована частина) 500 грн, штраф (процентна складова) 700,15 грн. Разом з тим, представником відповідача заявлено про застосування строків позовної давності до даних правовідносин. Статтею 256 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, спеціальна позовна давність в один рік встановлено п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України відносно неустойки. Згідно ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Статтею 260 ЦК України передбачається, що позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін. Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла дізнатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку. Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обовязку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. За статтею 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Оскільки сторони окремого договору про збільшення позовної давності не укладали, термін дії картки закінчився 01.04.2014, останній платіж був здійснений відповідачем 23.04.2014, відлік строку позовної давності починається з 24.04.2014, який закінчився відповідно 23.04.2017. З урахуванням викладеного, враховуючи, що позивач звернувся до суду з даним позовом 29.06.2017, що підтверджується відміткою відділення поштового звязку на конверті, тобто з пропуском трирічного строку для предявлення позову, поважної причини пропуску цього строку не навів, та питання про його поновлення не ставив, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову. В звязку з відсутністю підстав для задоволення заявлених вимог відсутні підстави для відшкодування судових витрат, згідно з положеннями ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed