Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

05.09.2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом, де прохає стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 17.11.2003 р. в сумі 12871,74 долара США , що за курсом НБУ 7,99 складає 102845,20 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що 17.11.2003 р. між Банком та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір відповідно до якого Банк надав відповідачу грошові кошти у сумі 10900 доларів США , а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку , встановлених кредитним договором. Відповідач не повертає кошти , тому виникла заборгованість в сумі 102845,20 грн. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду. Представник позивача в судовому засіданні позов повністю підтримав. Відповідач позов не визнав та пояснив , що сума виниклого боргу була зафіксована рішенням суду від 14.04.2008 р. За вказаним рішенням суду він передав автомобіль працівникам Банку для реалізації, але незрозумілі дії позивача з накладенням-зняттям арештів на автомобіль призвели до того, що автомобіль був проданий майже через 5 років .Заставне майно було реалізоване за 50500,01 грн. 04.02.2013 р. , що в еквіваленті складає 6318 доларів США. Таким чином ПАТ « Приватбанк « має йому відшкодувати йому 1719,84 доларів США ( різниця між сумою реалізації та документально зафіксованою сумою боргу за судовим рішенням ). Прохав застосувати строк позовної давності по позовних вимогах про стягнення пені. Суд, заслухавши пояснення сторін , дослідивши матеріали справи , вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.11.2003 р. [PERSON] отримав кредит у ПАТ КБ « Приватбанк « розмірі 10900 доларів США на термін до 17.112008 р. та зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку , встановлених кредитним договором. Відповідач не виконував умови укладеного договору , внаслідок чого у нього виникла заборгованість за кредитним договором. Відповідно до рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 14.04.2008 р. по справі № 2-137408 в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором від 17.11.2003 р. в розмірі 4598,16 доларів США звернуто стягнення на предмет застави : автомобіль « Рено Кліо Симбол» 2003 р. випуску, що належить [PERSON] Рішення суду було виконано лише у 2013 р. .Так , заставне майно було реалізоване 04.02.2013 р. за 50 500,01 грн. Відповідач вважає, що майно реалізоване за суму більшу , ніж існуюча заборгованість. Суд не погоджується з даним твердженням відповідача. Так , з моменту винесення рішення , кредитний договір не розривався та продовжував діяти , рішення у 2008 р. не було виконане , та Банком правомірно нараховувалися відсотки за користування кредитними коштами та штрафні санкції. Відповідач також вважає, що заборгованість за тілом кредиту не може стягуватися , оскільки вже стягнута за іншим рішенням суду. Суд вважає безпідставним дане твердження , оскільки на момент реалізації автомобіля в першу чергу погашалися штрафні санкції, що виникли після набрання рішення законної сили , відсотки за користування кредитом . Таким чином , на момент реалізації автомобіля заборгованість відповідача була більшою, ніж за рішенням суду за 2008 рік. Позивачем наданий детальний розрахунок заборгованості відповідача. З наданого розрахунку вбачається , що при виведенні остаточної суми заборгованості врахована сума 50500,01 грн. за реалізацію автомобіля. Станом на 06.06.2013 р. борг складає 12871,74 долара США , а саме : -2235,40 доларів США -заборгованість за кредитом ; -10636,33 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до вимог ст. 611 ч. 1 п. 1, З ЦК України у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов»язання внаслідок односторонньої відмови від зобов»язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Відповідно до вимог ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідач заявив про застосування строку позовної давності. Відповідно до ст. 258 ч.2 ЦПК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки. З наданого розрахунку Банком вбачається , що пеня нараховувалася лише до 26.03.2012 р. Після 26.03.2012 р. нарахування пені припинено. Таким чином , Банк мав би звернутися до суду до 26.03.2013 р. Банк же звернувся до суду 05.09.2013 р. тобто з пропуском строку звернення до суду з вимогами про стягнення пені. Строк звернення до суду з вимогами про стягнення залишку заборгованості Банком не пропущений , оскільки після винесення рішення суду дія договору продовжувалося та автомобіль був реалізований лише у 2013 р. та Банк прохає стягнути залишок боргу , який не був погашений внаслідок реалізації автомобіля. Оскільки Банк не наполягає на перерахуванні курсу долару за курсом станом на момент розгляду справи , то суд вважає необхідним стягнути з відповідача заборгованість за тілом кредиту в сумі 2235,40 доларів США , що за курсом НБУ 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 06.06.2013 р. складає 17 860,84 грн.

Outcome: partial