Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

07.08.2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], треті особи Орган опіки та піклування Ківерцівської районної державної адміністрації Волинської області, Прокуратура Ківерцівського району Волинської області, про позбавлення батьківських прав та збільшення розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 27.04.2007 року він уклав шлюб із [PERSON], який був зареєстрований у Шпанівській сільській раді Рівненського району Рівненської області. В шлюбі у них народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. У 2013 році [PERSON] залишила дітей, виїхала у невідомому напрямку і з того часу не цікавиться життям дітей, не приймає участі у їх вихованні, не допомагає матеріально, при цьому заборгованість по сплаті аліментів становить 12 251, 61 грн. Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 28.02.2014 року шлюб між ними було розірвано. Враховуючи, що відповідач усунулася від виконання батьківських обов'язків щодо своїх дітей, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, не займається утриманням і вихованням, тому просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], а також збільшити розмір стягнення аліментів до 500 грн. на кожну дитину щомісячно. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, дав пояснення щодо обставин, викладених в позові, просить задоволити заявлені вимоги повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить судове оголошення у № 91 газети «Волинь» за 27.08.2015 року. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляжі справи. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Ківерцівської РДА Супоровський М.О. в судовому засіданні підтримав заявлені позивачем вимоги, оскільки з даного приводу 30.03.2015 року Ківерцівською РДА було складено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] Прокурор Матвіюк М.Ю. в судовому засіданні висловив думку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав та збільшення розміру аліментів, які присуджені до стягнення з відповідача на утримання неповнолітніх дітей. Заслухавши пояснення сторін у справі, думку прокурора, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані у справі докази, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до вимог ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Зокрема ст. 164 СК України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав у разі ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що батьками неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON], що стверджується відповідними свідоцтвами про народження дітей /а.с. 12-14/. Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 28.02.2014 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], місцем проживання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], визначено з батьком [PERSON] в [ADDRESS], а також присуджено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання дітей в розмірі по 300 грн. на кожну дитину. Дане рішення набрало законної сили 18.03.2014 року /а.с. 8-9/. Згідно розрахунку заборгованості по аліментах від 18.03.2015 року, складеного ВДВС Рівненського МУЮ, загальна заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів на утримання неповнолітніх дітей станом на 28.02.2015 року складає 12 251, 61 грн. /а.с. 19/. Як вбачається з довідки Дернівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області № 896 від 07.07.2015 року про склад сім'ї, довідки дошкільного навчального закладу «Незабудка» с. Дерно Ківерцівського району Волинської обалсті № 21 від 16.03.2015 року, довідки ЗОШ І-ІІ ступеня с. Дерно Ківерцівського району Волинської області № 43/01-23/2-15 від 19.03.2015 року, акту обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] в с. Дерно Ківерцівського району Волинської області від 17.03.2015 року, характеристики [PERSON] з місця роботи від 17.03.2105 року, - неповнолітні [PERSON], [PERSON] та [PERSON] проживають разом з батьком [PERSON], який сумлінно ставиться до своїх батьківських обов'язків, належно виховує дітей, забезпечує їх одягом, нормальним харчуванням та речами необхідними для навчання та розвитку, при цьому матір дітей - [PERSON] не цікавиться життям та навчанням дітей, не забезпечує їх матеріально /а.с. 11, 16-20/. Згідно висновку Ківерцівської районної державної адміністрації № 15/2-18 від 30.03.2015 року, позбавлення відповідача батьківських прав є доцільним та відповідає інтересам неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] /а.с. 10/. Як слідує з роз'яснень Пленум Верховного Суду України від 30 березня 2007 року в постанові № 3, позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її виховання, захист її інтересів є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. При вирішенні питань, що стосуються дітей, згідно ст. 3 «Конвенції про права дитини», суд має виходити з принципу максимального забезпечення інтересів дитини, її захисту і забезпечення турботи про неї. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] свідомо ухиляється від виконання обов'язків по вихованню своїх дітей, а саме: не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не займається їх вихованням, не забезпечує матеріально, що є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав. Крім того, підлягає до задоволення вимога позивача [PERSON] про збільшення розміру стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей з 300 грн. на 500 грн. на кожну дитину. При цьому суд бере до уваги потреби дітей, розмір заробітної плати позивача, яка складає 1400 грн. на місяць, що явно недостатньо для забезпечення належного утримання дітей. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд за згодою позивача залишає за ним сплачений судовий збір за позовну вимогу про позбавлення відповідача батьківських прав, а з урахуванням того, що судовий збір за вимогу про збільшення розміру судових витрат сплачений не був, тому його слід стягнути з відповідача в користь держави у розмірі визначеному ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» який діяв на момент подання позовної заяви до суду, а саме в сумі 243, 60 грн. На підставі ст.ст. 150, 155, 164, 180, 192 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 3 «Конвенції про права дитини»,

Outcome: approved