Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

06.06.2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Батуринської міської ради Бахмацького району Чернігівської, в якому просив: визнати протиправним п.1 рішення Батуринської міської ради № 10 від 20.11.2018 року «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність» в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та безоплатного передання у власність земельної ділянки кадастровий номер 7420386000:15:000:0632 площею 0.0329 га для індивідуального садівництва громадянці [PERSON] , як таке, що прийнято всупереч ст.ст. 120, 125, 198 Земельного кодексу України, ч.2 ст. 50 Закону України «Про землеустрій», ч. 3 ст. 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації», ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» і грубо порушує його майнові права. Свої вимоги мотивував тим, що 12.01.2018 року на прилюдних електронних торгах придбав земельну ділянку кадастровий номер 7420386000:15:000:0415. Після оформлення права власності збудував садовий будинок, окремі будівлі, споруди та у встановленому законом порядку зареєстрував право власності на них. Рішенням Батуринської міської ради № 10 від 20.11.2018 року «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність», затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та безоплатно передано у власність громадянці [PERSON] земельну ділянку площею 0.0329 га для індивідуального садівництва, кадастровий номер 7420386000:15:000:0632. Приймаючи вказане рішення Батуринська міська рада всупереч ч.3 ст. 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» не забезпечила публікацію та оприлюднення проекту рішення в 20-ти денний термін та не опублікувала його на офіційному сайті міської ради. Зазначене порушення позбавило його законного права на своєчасне ознайомлення з інформацією про відведення на користь третіх осіб земельної ділянки, на якій знаходяться належні йому на праві приватної власності об`єкти нерухомості та на своєчасне реагування на прийняття незаконного по відношенню до нього рішення. Також зазначає, що вказане рішення підписано головою Батуринської міської ради в той час, коли останній перебував у відпустці в період з 05.11.2018 року по 04.12.2018 року. При виділенні земельної ділянки [PERSON] з ним, як суміжним користувачем, не було погоджено меж земельної ділянки, внаслідок чого відбулося накладення однієї частини однієї земельної ділянки на іншу та було порушено його право власності на земельну ділянку, на якій збудовані ним та зареєстровані на праві власності об`єкти нерухомості. При цьому також посилається на правову позицію Верховного Суду України, висловлену у постанові від 11.07.2018 року у справі за № 263/11779/16-ц, відповідно до якої погодження меж земельної ділянки із суміжними власниками (коритсувачами) є обов`язковим при виділенні земельної ділянки у власність. Ухвалою суду від 28.03.2019 року за клопотанням позивача до участі у справі в якості співвідповідача залучено [PERSON] (а.с. 58). В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги з підстав, зазначених в змісті позовної заяви. Представник відповідача-Батуринської міської ради в судове засідання не з`явився. У визначений законом строк відзиву на позов не подали. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце його проведення була повідомлена своєчасно та належним чином, відповідно до положень п.2 ч.7 та ч.11 с. 128 ЦПК України. Допитаний за клопотанням позивача свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що, починаючи з 2017 року займається підприємницькою діяльністю з оформлення земельних ділянок при приватизації, зокрема виготовляє проекти землеустрою. До нього з відповідними заявою та рішенням міської ради зверталася [PERSON] з приводу виготовлення їй такого проекту. За наслідками звернення він виїжджав на місцевість та оглядав її. На території земельної ділянки, яка виділялась [PERSON] , знаходилися тимчасові дерев`яні будівлі: вбиральня та літній душ. Остання в подальшому надала йому акт погодження меж земельної ділянки з підписами суміжних землекористувачів. При виготовленні проекту землеустрою він витребував обмінні файли у організації, яка виготовляла технічну документацію суміжному землекористувачу - [PERSON] , до яких здійснив прив`язку. З практики може пояснити, що у разі непогодження меж суміжним землекористувачем, запрошується відповідна комісія органу місцевого самоврядування. Допитаний за клопотанням позивача свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що працює на посаді державного кадастрового реєстратора і здійснював державну реєстрацію земельної діялянки [PERSON] . До його повноважень не входить перевірка проекту земелеустрою. Вислухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні рішенням Батуринської міської ради № 10 від 20.11.2018 року «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та безоплатно передано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0.0329 га для індивідуального садівництва, кадастровий номер 7420386000:15:000:0632, розташовану на території Матіївського старостинського округу Батуринської міської ради Бахмацького району Чернігівської області (а.с. 8). Як вбачається зі змісту свідоцтва, виданого 14.02.2018 року приватним нотаріусом Бахмацького районного нотаріального округу Зацерковним М.М., зареєстрованого в реєстрі за № 151, [PERSON] на підставі протоколу про проведені електоронні торги за № 307601 від 27.12.2017 року, набув у власність земельну ділянку площею 0,0596 га кадастровий номер 7420386000:15:000:0415 для індивідуального садівництва, розташовану в [ADDRESS] (а.с. 10). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, власником земельної ділянки площею 0,0596 га кадастровий номер 7420386000:15:000:0415 являється [PERSON] (а.с. 11). 02.03.2018 року позивачеві видано будівельний паспорт на будівництво садового будинку на вищевказаній земельній ділянці (а.с.12) на підставі поданої ним заяви (а.с. 13). Згідно кадастрового плану зазначеної земельної ділянки її площа становить 0.0596 га, відстань від точки А до точки Б складає 19.22 м, від точки Б до точки В 30.17 м, від точки В до точки Г 20,46 м, від точки Г до точки А 30.01 м (а.с. 16). Декларацією про готовність до експлуатації об`єкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта, підтверджено готовність до експлуатації садового будинку за вищевказаною адресою (а.с. 35). Технічний паспорт на садовий будинок виготовлено 20.05.2018 року і відповідно до схематичного плану земельної ділянки по [ADDRESS] із зазначенням на ньому будинку, господарських будівель і споруд відповідає розміру земельної ділянки, зазначеному в кадастровому плані (а.с. 36 зворот). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, власником земельної ділянки площею 0.0329 га кадастровий номер 7420386000:15:000:0632, цільове призначення якої для індивідувального садівництва, являється [PERSON] (а.с. 55). Статтями 116, 118 ЗК України визначено підстави й порядок набуття громадянами, юридичними особами права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності. За змістом статті 198 ЗК України погодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами необхідне при кадастровій зйомці, як комплексу робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Відповідно до ст. 55 Закону України «Про землеустрій» встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних та картогрфічних матеріалів. Межі земельної ділянки в натурі закріплюються межовими знаками встановленого зразка, крім того, межові знаки здаються за актом під нагляд на збереження власникам землі та землекористувачам. За приписами ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист земельних прав - це передбачені законом способи охорони цих прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіти земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків. Захист прав та юридичних осіб на земельні ділянки здійснються шляхом визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Позивач в позовній заяві зазначає, що з ним, як власником суміжної земельної ділянки, не було погоджено меж, внаслідок чого відбулося накладення частини однієї земельної ділянки на іншу. Листом від 30.08.2019 року Відділ у Бахмацькому районі Головного Управління Держгеокадастру у Чернігівській області повідомив про відсутність у відомостях з Державного земельного кадастру між земельними ділянками з кадастровими номерами 7420386000:15:000:0632 та 7420386000:15:000:0415 перетину (накладання) ділянок між собою (а.с. 65). Що стосується доводів позивача про непогодження меж земельних ділянок, то суд звертає увагу на наступне. Як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 27.11.2019 року по справі за № 366/811/2017-ц, провадження № 61-33627 св 18, непогодження відповідачем меж земельної ділянки, яке мотивовано наявністю земельного спору є формою реаліації прав останнього, а сама по собі процедура погодження меж є виключно допоміжною стадією в процесі приватизації земельної ділянки, спрямованою на те, щоб уникнути технічних помилок. Акт погодження меж земельної ділянки є складовою частиною технічної документації, на підставі якої орган місцевого самоврядування, реалізуючи власну компетенцію, приймає рішення про передачу громадянам безоплатно земельних ділянок у власність. При цьому кадастровою зйомкою є комплекс робіт, яку проводять юридичні та фізичні особи, які одержують в установленому порядку ліцензію на проведення геодезичних і картографічних робіт, а при їх проведенні суміжні землекористувачі погоджують межі земельних ділянок і вказані дії не впливають на правовий режим земельної ділянки і не є юридичним фактом, на підставі якого виникають, змінюються чи припиняються земельні правовідносини, оскільки в результаті кадастрових робіт створюється лише інформаційна база. У той же час непогодження суміжним землекористувачем меж земельної ділянки не є само по собі підставою для прийняття органом місцевого самоврядування рішення про відмову у затвердженні технічної документації та передачі земельної ділянки у власність. Вирішення питань, пов`язаних із передачею земельної ділянки у власність належить до повноважень органу місцевого самоврядування, а чинне земельне законодавство не обмежує права на приватизацію земельної ділянки у зв`язку із відмовою суміжного землекористувача від підписання акту погодження меж земельних ділянок. Погодження меж є виключно допоміжною стадією у процедурі приватизації земельної ділянки, спрямованою на те, щоб уникнути необов`язкових технічних помилок. Підписання акта погодження меж самостійного значення не має, воно не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку, як і будь-яких інших прав у процедурі приватизації. Непогодження меж земельної ділянки із власником та/або землекористувачем не може слугувати підставою для відмови відповідної місцевої ради в затвердженні технічної документації, за умови правомірних дій кожного із землекористувачів чи землевласників. Ненадання особою своєї згоди на погодження меж земельної ділянки суміжного землекористувача та/або власника не може бути перешкодою для розгляду місцевою радою питання про передачу земельної ділянки у власність відповідачу за обставин виготовлення відповідної технічної документації. Непідписання суміжним власником та/або землекористувачем акту узгодження меж земельної ділянки саме по собі не є підставою для визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку. Зазначені правові висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі № 580/168/16-ц, провадження № 61-19526сво18, які відповідно до положень ч.6 с. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», підлягають врахуванню усіма іншими судами при застосуванні норм права. Таким чином, непідписання акта погодження меж земельних ділянок позивачем не порушує прав відповідачки [PERSON] на отримання земельної ділянки у власність і не є перешкодою у проведенні передбачених законом дій, спрямованих на приватизацію земельної ділянки останньою, в тому числі і прийняття відповідних рішень органом місцевого самоврядування. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, оскільки позивачем в судовому засіданні не доведено що відповідачами вчинялися такі дії, якими завдано шкоди правам позивача, а ухвалене рішення відновить його права. Посилання позивача на порушення встановленої законом процедури прийняття рішення органом місцевого самоврядування також не порушує його прав на земельну ділянку зі зведеними на ній будівлями, оскільки, як було зазначено вище, розмір земельної ділянки по [ADDRESS] із зазначенням на ньому будинку, господарських будівель і споруд відповідає розміру земельної ділянки, зазначеному в кадастровому плані (а.с. 16, 36 зворот).

Outcome: dismissed