Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

05.02.2014 року [PERSON] звернулася з позовом в якому просила стягнути з відповідача на її користь у відшкодування шкоди спричиненої злочином в результаті крадіжки майна, грошові кошти в сумі 8035 грн. 50 коп. Також просила стягнути на її користь у відшкодування моральної шкоди 5 000 грн. В обґрунтування позову посилалась на те, відповідач за допомогою викрадених ним ключів від квартири [ADDRESS] таємно викрав з цього житлового приміщення майно, яке належить їй, а саме, газову пічку GH 624 G-CCBL вартістю 1360 грн., газовий котел «Unical», вартістю 5225,00 грн., перфоратор електричний «Старт СП-1250», вартістю 575 грн., кутову шліфувальну машинку, вартістю 200 грн., електричний кабель довжиною 33 м. вартістю 3,50 грн. за один метр, загальною вартістю 115,50 грн. та холодильник «Атлант» вартістю 700 грн., 3 конвекторні металеві батареї та унітаз, вартістю 1250,00 грн. 30.12.2013 р. Вільногірським міським суд Дніпропетровської області був винесений вирок відповідно до якого [PERSON] визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та залишили позивачці 3 конвекторні металеві батареї та холодильник «Атлант». Інше викрадене майно їй не повернули. Посилалась також на те, що внаслідок протиправної поведінки відповідача у відношенні належного їй майна, їй спричинена моральна шкоду, яку вона оцінює у 5000 грн. На підставі викладеного просила позов задовольнити. Позивач в судове засідання з'явилася, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник позивача в судове засідання з'явився, позов та його обґрунтування підтримав в повному обсязі, позовні вимоги просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву в якій просив справу розглядати та закінчувати за його відсутності, позов визнав частково, а саме в частині розміру шкоди в сумі 8035 грн. 50 коп. З розміром моральної шкоди 5 000 грн. не погодився (а.с. 20). Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе позов задовольнити частково, виходячи з наступного. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Отже вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили є обов'язковим для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, однак лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тобто інші, крім названих обставин, не є преюдиційними і підлягають доказуванню, зокрема розмір спричиненої матеріальної та моральної шкоди. Розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може лише вирішувати питання про розмір відшкодування. Згідно ст. 174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Частини четвертої ст. 23 ЦКУ прямо вказує на те, що моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана із розміром цього відшкодування. Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, наявності її вини. Виходячи з положень пункту 3 роз'яснень Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Судом встановлено, що 30.12.2013 р. Вільногірським міським суд Дніпропетровської області ухвалено вирок відповідно до якого [PERSON] визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Речові докази по справі: 3 конвекторні металеві батареї та холодильник «Атлант» залишені позивачу. Інше викрадене майно на суму 8035 грн. 50 коп. їй не повернули (а.с. 3, 4). Враховуючи положення ст. 174 ЦПК України, а також те, що відповідач позов в частині відшкодування матеріальної шкоди визнав, що не порушує права третіх осіб та не протирічать положенням діючого законодавства, суд вважає за можливе позов частині відшкодування матеріальної шкоди задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача 8035 грн. 50 коп. Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України та положень ст. 9 Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку вини відповідача, часу та зусиль необхідних для відновлення попереднього стану та інших обставин. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди у даному конкретному випадку, суд вважає частково обґрунтованими позовні вимоги [PERSON] щодо спричинення їй моральної шкоди, так як вона у зв'язку із діями відповідача понесла душевні страждання, суд враховує також тривалість душевних страждань, оскільки злочин було вчинено у листопаді 2013 році, обставини їх спричинення. Позивач є жінкою похилого віку, пережила певний стрес, втративши належне їй майно. Разом з тим, суд при визначенні розміру суми у відшкодування моральної шкоди враховує принципи розумності, виваженості і справедливості. Остання обставина вимагає зменшити розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача з 5000 грн. до 800 грн., в задоволенні решти позовних вимог відмовити. Так як позовні вимоги складаються з двох вимог: відшкодування матеріальної та моральної шкоди, відповідно судовий збір визначається за загальною сумою всіх вимог. Так як позивач звернулась до суду з позовною заявою про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої злочином, тому вона звільнена від сплати судового збору, тому судовий збір з відповідача має бути стягнуто на рахунок держави. Виходячи з положень ст. 88 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір» суд вважає, що судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача [PERSON] в сумі 487 грн. 20 коп., оскільки він є інвалідом третьої групи (а.с. 23), тому не має пільг щодо сплати судового збору.

Outcome: partial