overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

05.02.2018 позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 28.06.1987 року. Від шлюбу мають повнолітнього сина. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння, шлюб став суперечити їх інтересам. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинено близько 28 років тому, спільне господарство не ведеться. Позивач вважає подальше збереження шлюбу неможливим, тому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. В судове засідання позивач не зявився, але до суду надано заяву, в якій просить дану цивільну справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. В судове засідання відповідач не зявилася, але надала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає, проти розгляду справи без її участі не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони 28 червня 1987 року зареєстрували шлюб, про що Виконавчим комітетом Геройської сільської ради Голопристанського району Херсонської області складено відповідний актовий запис за №6, що підтверджується свідоцтвом про шлюб І-КГ №129687 виданим повторно 07.12.2017 (а. с. 4). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Судом встановлено, що на сьогоднішній день сторони фактично припинили шлюбні відносини, подальше збереження шлюбу неможливе. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього кодексу. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Приймаючи до уваги відсутність згоди сторін на примирення, суд вважає, що причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх дитини, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

05.02.2018р. [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], про розірвання шлюбу. Зазначила, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 17.11.2012р., який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Добропіллю Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №225. Від шлюбу мають спільну малолітню дитину [PERSON], 14.04.2013р.н. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння. Майновий спір та спір з приводу виховання дитини відсутній. Просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, але в матеріалах справи мається її заява від 22.03.2018р. про розгляд справи без її участі, просила задовольнити вимоги в повному обсязі. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання без поважної причини не зявився, хоча про дату, час, та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Заяв про розгляд справи за його відсутності або відзив на позов до суду не надходили. З огляду на наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

05.02.2018р. [PERSON]. звернулася в суд з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів . Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

05.02.2018 року [PERSON] звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області із заявою про встановлення факту прийняття спадщини. Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 07.02.2018 року вищезазначена заява залишена без руху, а заявнику було надано семиденний строк для виправлення недоліків , зазначених в ухвалі. Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 14.02.2018 року прийнято до розгляду заяву [PERSON], заінтересована особа- Територіальна громада в особі Рубіжанської міської ради Луганської області про встановлення факту прийняття спадщини, відкрито провадження у зазначеній цивільній справі та призначено до розгляду у судовому засіданні за правилами окремого провадження. На підтвердження викладених у заяві вимог, заявник зазначив, що [INFO] року померла дружина заявника- [PERSON], яка постійно проживала разом з заявником за адресою: [ADDRESS] Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй за життя нерухоме майно, а саме: будинок [ADDRESS] та земельна ділянка, розташована за цією ж адресою. Заявник, як спадкоємець першої черги, прийняв спадщину і вступив у фактичне володіння зазначеним спадковим майном. На час відкриття спадщини заявник постійно проживав разом із спадкодавцем, але у визначений законом строк не звернувся до державної нотаріальної контори з заявою, про видачу свідоцтва про право на спадщину. Постановою державного нотаріуса Рубіжанської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії, заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], оскільки спадкоємець не надав документів, які підтверджують прийняття ним спадщини . Просить встановити факт прийняття ним спадщини у вигляді будинку з будівлями та земельної ділянки, які розташовані за [ADDRESS] які належали на праві власності [PERSON] В судовому засіданні заявник підтримав вимоги заяви у повному обсязі, пояснив,що він пропустив строк прийняття спадщини після смерті дружини [PERSON] ,а тому вимушений звертатися з цією заявою до суду. Представник заінтересованої особи- Рубіжанської міської ради Луганської області у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву в якій просила справу розглянути в її відсутність, проти задоволення заяви не заперечувала (а.с.29). Заслухавши пояснення заявника, перевіривши фактичні обставини справи, суд,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-17 00:00:00

05.02.2018 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме, що свідоцтво про право власності на житловий будинок, видане 07.08.1998 року виконкомом Ширяївської селищної ради Одеської області, який знаходиться за адресою: смт. Ширяєве, вул. Шкільна, 14 Ширяївського району Одеської області на імя [PERSON], належало його матері [PERSON], яка померла 17.04.2012 року. Мотивуючи її тим, що 17.04.2012 року померла його мати, [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно. Нотаріус видати свідоцтво на спадщину за законом йому не може, у звязку із розбіжностями в документах в написанні прізвища матері, замість «Онищенко» зроблено неправильний запис «Оніщенко», у звязку з чим він був змушений звернутися з даною заявою до суду. Заявник в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Ширяївської селищної ради Одеської області в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, рішення покладав на розсуд суду. Перевіривши матеріали справи, суд знайшов підтвердження факту належності правовстановлюючого документу, а саме, що свідоцтво про право власності на житловий будинок, видане 07.08.1998 року виконкомом Ширяївської селищної ради Одеської області, який знаходиться за адресою: смт. Ширяєве, вул. Шкільна, 14 Ширяївського району Одеської області на імя [PERSON], належав матері заявника [PERSON], яка померла 17.04.2012 року. Даний факт підтверджується наступними документами доданими до матеріалів справи, а саме: копією паспорта заявника та ІПН (а.с. 5), копією свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с. 6), копією технічного паспорта (а.с. 7-11), інформаційним листом Любашівської районної державної нотаріальної контори № 6/01-16 від 05.01.2018 року (а.с. 12), копією свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 13), копією додатку до акту про передачу та перенесення в натурі меж земельної ділянки (а.с. 14), копією витягу з ДРРПНН про РПВ (а.с. 15), копією свідоцтва про право власності на житловий будинок (а.с. 16), довідкою експерта Міністерства регіонального розвитку будівництва та ЖКГ України № 1 від 15.01.2018 року (а.с. 17). Відповідно до положення п. 6 ч.1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Встановлення факту належності правовстановлюючих документів має юридичне значення, оскільки необхідне для оформлення спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], померлої 17.04.2012 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

05.02.2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] зазначила, що 20.12.2014 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, про що було зроблено відповідний актовий запис № 930. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачем. Подружні відносини припиненні з жовтня 2016 року, примирення та збереження сім'ї неможливе. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив. Суд, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони 20.12.2014 року уклали шлюб, у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, про що було зроблено відповідний актовий запис № 930. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір'ю. Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з приписами ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Спільне життя у сторін не склалося по причині несумісності характерів, різних поглядів на сімейні цінності, що призвело до втрати почуттів кохання та взаємоповаги. З жовтня 2016 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Встановлене свідчить, що подальше спільне життя сім'ї [PERSON] неможливе, отже збереження шлюбу суперечить інтересам обох із подружжя. Тому на підставі ст.112 Сімейного кодексу України слід постановити рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь [PERSON] підлягають стягненню сплачений судовий збір у сумі 704,80 грн. Вимог, щодо відновлення дошлюбного прізвища позивачкою заявлено не було. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

05.02.2018 року\~ [PERSON]\~звернувся до суду з позовом до [PERSON], яким просить розірвати шлюб,\~\~зареєстрований 05.04.1994 року Василівською сільською радою Болградського району Одеської області, актовий запис № 10, мотивуючи тим, що шлюбно-сімейні стосунки не склалися із-за постійних сварок, зрад відповідача та два роки тому вона покинула сімю, пішла з дому і мешкає окремо, подальше перебування у шлюбі\~ суперечить його інтересам, від шлюбу сторони мають двох дітей, одна з яких неповнолітня - [PERSON] [INFO], тому він вимушений звернутися до суду. Позивач\~ до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Відповідач\~[PERSON] до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує, на розірвання шлюбу згодна, строк для примирення просить не надавати та після розірвання шлюбу просить змінити прізвище на дошлюбне «Челак». Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно вивчивши обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 05.04.1994 року, який зареєстровано Василівською сільською радою Болградського району Одеської області, актовий запис № 10, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. В період шлюбу у сторін народилися діти: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження серії 1-ЖД № 035183, виданим 01.02.1995 року, а/з 11 (а.с.4) та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження серії І-ЖД № 395886, виданим 21.08.2002 року Василівською сільською радою Болградського району Одеської області, а/з № 28 (а.с.5). Сторони разом не проживають, сумісного господарства не ведуть, зберегти шлюб не бажають. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. В судовому засідання встановлено, що сторони однією сімєю проживати не бажають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати. Згідно вимогам ст. 141 ЦПК України всі витрати, повязані з розірванням шлюбу покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

05.02.2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, який був зареєстрований 12.02.2016 року виконкомом Наталівської сільської ради Новоград-Волинського району, актовий запис № 1. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Однак, спільне життя не склалось, мають дитину [PERSON], [INFO] Перебування в шлюбі та примирення є неможливим і суперечить їх інтересам, оскільки давно втратили один до одного почуття любові та поваги, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Позивач в судове засідання з'явилась, дала суду пояснення по суті позову, просила позов задовольнити, просила залишити шлюбне прізвище. Відповідач в судове засідання прибув, проти задоволення позову не заперечував. Заслухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.02.2016 року, який зареєстрований виконкомом Наталівської сільської ради Новоград-Волинського району, актовий запис № 1. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе. При розгляді справи суд виходив з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, а тому, наявні підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України позивач має право на збереження шлюбного прізвища після розірвання шлюбу. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

05.02.2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17.11.1991 року Кислицькою сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис № 22, мотивуючи тим, що 17.11.1991 року між нею та [PERSON] був укладений шлюб. Від шлюбу мають малолітнього сина: [PERSON], [INFO]. Зазначає, що вони з 01.05.2015 року спільне господарство не ведуть та між ними припинені фактичні шлюбні відносини з тих підстав, що вони мають несумісні погляди на сімейне життя, сімейні обов'язки та ведення спільного господарства. Вважає примирення неможливим. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 17.11.1991 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим 17.11.1991 року Кислицькою сільською радою Ізмаїльського району Одеської області. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22.08.2013 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області. Згідно довідки № 347 від 15.02.2018 року, наданої Кислицькою сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON], [INFO], мешкає разом із матір'ю [PERSON]. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, вони не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що мають несумісні характери та різні погляди на життя. Спору щодо розподілу спільного майна немає. Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сім'єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

05.02.2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 10.05.2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Гвіздській сільській раді Надвірнянського району, Івано-Франківській області, актовий запис № 7. У шлюбі у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Зазначає, що вже тривалий час подружнє життя між нею і відповідачем [PERSON] не складається. Причиною цього є те, що у них виявилися різні погляди на життя, в результаті чого постійно виникали непорозуміння і скандали. Сторони вже більше двох років проживають окремо. Вони втратили один до одного почуття любові та поваги. Вважає, що їхні сімейні відносини остаточно розірвані та примирення між ними неможливе, а шлюб носить тільки формальний характер. Просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, неповнолітніх дітей залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Курінна», судові витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, наведених в позовній заяві та просив їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не прибув. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь та належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення повісток. Про причини неявки відповідач суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позов підставний, так як в судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи, які викладені в позовній заяві і які не спростовано відповідачем та встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Сторони не вживають заходів для примирення, тривалий час не підтримують жодних стосунків як подружня пара, а за таких обставин цей шлюб існує формально. Враховуючи наведене, суд вважає, що шлюб слід розірвати. Неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] слід залишити проживати з позивачем [PERSON] При розірванні шлюбу прізвище позивачу [PERSON] - залишити без змін. З відповідача слід також стягнути судові витрати по справі згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 105,110,112,113, 160 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

05.02.2018 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала. Пояснила, має з відповідачем спільну неповнолітню дитину-дочку [PERSON] [INFO]. Відповідач не надає їй щомісячної матеріальної допомоги на утримання дитини, а тому просить суд стягнути з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дочкою повноліття. Відповідач [PERSON] суду пояснив, що дійсно має з позивачкою спільну неповнолітню дитину дочку [PERSON] [INFO]. Він постійно надає допомогу на утримання дитини, як коштами, так і продуктами. Згоден спалачувати на утримання дитини аліменти. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони мають спільну неповнолітню дитину дочку [PERSON] [INFO]. Дитина проживає разом з матірю (а.с. 5, 8). Згідно ст.ст. 180; 181; 182 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зважаючи на вище викладене, позов підлягає до задоволення. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача [PERSON] на користь держави у відповідності до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved