overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

07.05.2018 року представник заявника звернувся із заявою до суду, в якій просить встановити факт родинних відносин між [PERSON], [INFO] та [PERSON], який помер 27.04.2001 року, а саме, що [PERSON] є сином [PERSON]. Мотивує це тим, що заявник є спадкоємцем після смерті батька, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки не доведений факт родинних відносин між заявником та батьком. Представник заявника надав заяву про розгляд справи у їх відсутність, вимоги підтримує. Заінтересована особа надала заяву про розгляд справи без участі представника міської ради, щодо встановлення факту родинних відносин не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що [PERSON] помер 27 квітня 2001 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ТП №159132. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії Овруцької ДНК від 24.04.2018 року №1746/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 27.04.2001 року, батька [PERSON], у звязку з тим, що не встановлений факт родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємцем. З копії свідоцтва про народження заявника серії ІІ-АВ №042227 видно, що його батьком вказано [PERSON], в той час як у свідоцтві про смерть він вказаний як [PERSON]. Той факт, що [PERSON] дійсно є сином [PERSON] підтверджується довідкою виданою виконкомом Піщаницької сільської ради Овруцького району Житомирської області №873 від 07.04.2017 року. У суду немає підстав не довіряти вказаним документам та поясненням представника заявника, викладених у заяві, а тому суд вважає факт родинних відносин доведеним, а саме, що [PERSON] дійсно є сином [PERSON]. Встановлення факту родинних відносин заявнику необхідно для подальшого оформлення спадщини після смерті [PERSON]. Заявником сплачено судовий збір в сумі 352,40 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

07.05.2019 [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом про стягнення з приватного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» (далі - відповідач) заборгованості по заробітній платі в сумі 15426 грн 93 коп. В обґрунтування позову зазначив, що відповідач затримує виплату заробітної плати, чим порушує його право на належну оплату праці. Ухвалою судді від 10.05.2019 відкрито провадження в справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 29.05.2019 на адресу суду відповідач направив відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову, пославшись на скрутне фінансове становище, що унеможливлює своєчасну виплату заробітної плати працівникам, та надав довідку про розмір заборгованості по заробітній платі в розмірі 15426 грн 93 коп. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач працював у відповідача на посаді регулювальника радіоапаратури та приладів 6 розряду. 28.02.2019 він був звільнений з роботи у зв`язку зі скороченням штату. Відповідно до положень статті 116 КЗпП України (далі - Кодекс) при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Як випливає з матеріалів справи, відповідач вказане положення Кодексу не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість з виплати заробітної плати, яка станом на 01.05.2019 становить 15426 грн 93 коп. Розмір заборгованості підтверджується довідкою відповідача від 28.05.2019 № 466/143. Таким чином, пред`явлений позов ґрунтується на вимогах закону і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-02 00:00:00

07.05.2019 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] Просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, який зареєстрований 20 березня 2009, з тих підстав, що між ними виникали непорозуміння і суперечки, спільне проживання стало неможливим, що призвело до фактичного розірвання шлюбних стосунків, уже дев`ять років як вони не ведуть подружнього життя. Подальше збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивач у позовній заяві просить розгляд справи проводити за його відсутності, надав згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, не подала відзив на позовну заяву. Про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, за адресою зареєстрованого місця проживання. Зі згоди позивача, судом ухвалено рішення при заочному розгляді, відповідно до статті 280 Цивільного процесуального кодексу України. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з такого. Відповідно до свідоцтва про шлюб 20 березня 2009 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 112 ( а.с. 5). Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки ти чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з сторін, що мають істотне значення (частина друга статті 112 СК України). Оскільки подружнє життя у сторін розладналося, вони не бажають зберігати шлюб, про що свідчать заява позивача та відсутність будь-яких заперечень проти розлучення зі сторони відповідачки, сторони проживають за різними адресами, суд доходить висновку, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-26 00:00:00

07.05.2019 [PERSON] звернувся з вказаним позовом, у якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 17.05.1997 р. Бердичівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 210, посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачкою не склалось, порозуміння відсутнє, примирення є неможливим. Вони вже чотири роки як не ведуть подружнього життя та спільного господарства. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивач у наданій заяві просить розгляд справи проводити за його відсутності, надав згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, не подала відзиву на позовну заяву. Про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, за адресою зареєстрованого місця проживання. Відповідно до статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, зі згоди позивача, судом ухвалено рішення при заочному розгляді. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Суд, з`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, доходить висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб, 17 травня 1997 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб у Бердичівському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 210 (а.с. 9). Сторони є батьками [PERSON] , який народився [INFO] (а.с. 8). Частиною 3 ст.105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до норм сімейного законодавства, добровільність шлюбу - одна з основних його засад та збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, тобто на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. Оскільки подружнє життя у сторін розладналося, вони не бажають зберігати шлюб, про що свідчать заява позивача та відсутність будь-яких заперечень проти розлучення зі сторони відповідачки, з огляду на причини розлучення, зважаючи, що відповідно до наявних у справі документів сторони спільно не проживають, суд доходить висновку, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-10 00:00:00

07.05.2019 позивач звернувся до суду із указаним позовом, посилаючись на те, що 25.02.2006 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу вони дітей не мають. Підстави для розірвання шлюбу є різні погляди на права та обов`язки подружжя, відсутність взаєморозуміння. Понад рік не проживають разом, припинені шлюбні відносини, спільне господарство не ведеться, шлюб носить формальний характер. У зв`язку із цим, позивач просив суд розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 25.02.2006 відділом РАЦС Тростянецького РУЮ Сумської області за актовим записом №21. Сторони у судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі, позивач свої вимоги підтримує, а відповідач проти позову не заперечує (а.с.22,30,32). Ураховуючи заяви сторін, суд визнав за можливе розглянути справу в їх відсутність та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, а саме письмові докази: свідоцтво про укладення шлюбу між сторонами, зареєстрованого 25 лютого 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Тростянецького районного управління юстиції Сумської області за актовим записом №21 між [PERSON] та [PERSON] , та остання змінила прізвище після реєстрації шлюбу на « [PERSON] » (а.с.10), судом установлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємні подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Як встановлено ст.56 СК України - кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Таким чином, враховуючи особливий характер сімейних відносин та їх об`єктивну недоступність для оточуючих, з`ясувавши причини поданого позову, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

07.05.2019 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк в 2 місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [INFO] матері [PERSON] . Позивач являється спадкоємцем за законом [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на належний їй житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . На обґрунтування поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини вказує про те, що вчасно звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини не зміг, оскільки не знав про смерть матері, так як проживав окремо від неї та не був з нею у дружніх стосунках, про смерть матері йому стало відомо 05.05.2019р. Тому не мав можливості до спливу шестимісячного строку для прийняття спадщини звернутися до нотаріуса, до якого звернувся лише 07.05.2019р., однак йому було в цьому відмовлено у зв`язку з пропуском встановленого законодавством строку для прийняття спадщини. Наведені обставини підтверджені матеріалами справи. Позивач надав письмову заяву про підтримку позову, розгляд справи за його відсутності (а.с. 31). Представник відповідача надав письмову заяву про визнання позову, розгляд справи за його відсутності (а.с. 32). Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подачі ним заяви про прийняття спадщини. Матеріалами справи підтверджено, що позивач [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджено відповідними свідоцтвом про народження та свідоцтвом про смерть (а.с. 9, 10). Відповідно до ухвали народного суду Балаклійського району від 29.05.1975р. та мирової угоди від 29.05.1975р., [PERSON] є власником житлового будинку, який розташований в [ADDRESS] (а.с. 11, 12). Це також вбачається з копії технічного паспорту від 01.07.1983р. на вищевказаний житловий будинок з надвірними будівлями (а.с. 13-19). Згідно з копією паспорта зареєстрованим місцем проживання позивача є [ADDRESS] (а.с. 5-7). Із відповіді завідувача Балаклійської державної нотаріальної контори Харківської області Носової М.В. від 07.05.2019 року вбачається, що [PERSON] пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] та йому було рекомендовано звернутися до суду для визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 22). Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, судовий збір стягується з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

07.05.2019 року [PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що з 19.09.2015 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони дітей не мають. Позивач не підтримує шлюбні відносини з відповідачем, непорозуміння з питань подружнього життя створили умови, за яких шлюб фактично припинився, відновлювати стосунки не бажає. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву згідно якої позов підтримав, просив розглянути справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилась, повідомлялась про розгляд справи в порядку статей 128-130 ЦПК України, про причини неявки не повідомила. Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що сторони з 19.09.2015 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Котовську та Котовському району Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №288. Від шлюбу сторони дітей не мають. Подружні стосунки між сторонами припинені, сумісне господарство вони не ведуть, не підтримують нормальну атмосферу в сім`ї, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що спільне життя сторін та подальше збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, примирення неможливе, сім`я розпалась, тому відповідно до ст.112 СК України шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-17 00:00:00

07.05.2019\~року [PERSON] звернувся до суду із позовом\~до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Управління з використання та розвитку комунальної власності міської ради, Миколаївської міської ради про визнання розпорядження незаконним, про визнання свідоцтва про право власності на квартиру недійсним. В судове засідання сторони не з`явились, відповідно до ч.4 ст. 270 ЦПК України, справу розглянуто у їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи 487/3507/19, дійшов до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України, встановлено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва від 09.12.2020 року, в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , Управління комунального майна, Миколаївської міської ради про визнання розпорядження незаконним, визнання свідоцтва про право власності на квартиру не дійсним відмовлено. Водночас, при ухваленні зазначеного рішення судом не вирішене питання позовної вимоги, щодо демонтування перегородки, встановленої в коридорі загального користування. Отже, наявність викладеної обставини є підставою для ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №487/3507/19. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-25 00:00:00

07.05.2019 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності їй Державного акту на право приватної власності на землю. Від заявника надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Від заінтересованої особи надійшов лист про розгляд справи без участі її представника. Обставини зазначені в заяві не оспорювались. Статтею 294 ч. 3 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Відповідно до ст. 211 ч. 3 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Зважаючи, що всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у суду матеріалів, яких достатньо для ухвалення рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданого на підставі рішення 15 сесії ХХІІІ скликання Чогодарівської сільської ради Ширяївського району Одеської області від 16.02.2001 року за № 76 належить земельна ділянка площею 4,76 га, що розташована на території Чогодарівської сільської ради Ширяївського району Одеської області. Однак при внесенні персональних даних до вищевказаного державного акту посадовими особами було допущено помилку при написанні імені заявниці, а саме: вказано [PERSON] , тоді як правильно - [PERSON] . Відповідно до копії паспорта заявниці та ідентифікаційного номеру її ім`я зазначається як - [PERSON] . Згідно до копії свідоцтва про народження дочки заявниці, в графі «мати», ім`я заявниці також вказано « [PERSON] ». Викладене в сукупності дає можливість встановити, що вказаний державний акт на право приватної власності на землю був виданий та належить [PERSON] . В свою чергу, розбіжності в написанні у документах імені заявниці пов`язанні з помилками при його внесенні у державний акт та реєстр. Встановлення даного факту необхідно для реалізації заявницею своїх прав на майно. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; У зв`язку з викладеним, заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документа підлягає задоволенню.

Outcome: approved