Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

05.02.2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» звернулося в Корабельний районний суд міста [PERSON] з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 08.06.2014 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] укладено кредитний договір\~№ 140608-111407, за умовами якого позивач надав позичальникові кредит в розмірі 2000 грн. зі сплатою відсотків за користування ними в розмірі 560 грн. у строк до 21.06.2014 року. На виконання умов п.2.3 договору 21.06.2014 року позичальник сплатив відсотки за користування кредитом в сумі 560,00 грн., частково сплатив суму кредиту у розмірі 400,00 грн. Та пролонгував договір строком до 05.07.2014 року. Пізніше, 07.07.2014 року позичальник сплатив відсотки за користування кредитом в сумі 520,00 грн. та пролонгував дію договору строком до 21.07.2014 року. При цьому, 25.07.2014 року [PERSON] сплатила відсотки за користування кредитом в сумі 580,00 грн., пролонгувавши дію договору до 08.08.2014 року, зобов'язавшись повернути кредит разом з відсотками в загальному розмірі 1585,12 грн. 01.10.2014 року позичальник сплатив відсотки за користування кредитом в сумі 300 грн. 30.10.2014 року сплатив відсотки за користування кредитом в сумі 1150,00 грн. Пізніше, 30.01.2015 року сплатив відсотки за користування кредитом в сумі 1585,12 грн. та після чого жодних дій на погашення кредиту не здійснював, на телефонні дзвінки не відповідав. Свої зобовязання відповідач за вказаним договором належним чином не виконувала, у звязку з чим станом на 17.01.2018 року утворилась заборгованість на загальну суму 51372,50 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також судовий збір у розмірі 1762,00 грн. Позивач свого представника в судове засідання не направив, проте надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявилася, судом про дату і час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, про що свідчить наявне у справі поштове повідомлення про вручення судової повістки, доказів про поважність причин неявки суду не надала. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановлює заочне рішення). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне. 08.06.2014 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] укладено кредитний договір\~№ 140608-111407, за умовами якого позивач надав позичальникові кредит в розмірі 2000 грн. зі сплатою відсотків за користування ними в розмірі 560 грн. у строк до 21.06.2014 року. На виконання умов п.2.3 договору 21.06.2014 року позичальник сплатив відсотки за користування кредитом в сумі 560,00 грн., частково сплатив суму кредиту у розмірі 400,00 грн. Та пролонгував договір строком до 05.07.2014 року. Пізніше, 07.07.2014 року позичальник сплатив відсотки за користування кредитом в сумі 520,00 грн. та пролонгував дію договору строком до 21.07.2014 року. При цьому, 25.07.2014 року [PERSON] сплатила відсотки за користування кредитом в сумі 580,00 грн., пролонгувавши дію договору до 08.08.2014 року, зобов'язавшись повернути кредит разом з відсотками в загальному розмірі 1585,12 грн. 01.10.2014 року позичальник сплатив відсотки за користування кредитом в сумі 300 грн. 30.10.2014 року сплатив відсотки за користування кредитом в сумі 1150,00 грн. Пізніше, 30.01.2015 року сплатив відсотки за користування кредитом в сумі 1585,12 грн. та після чого жодних дій на погашення кредиту не здійснював, на телефонні дзвінки не відповідав. У зв'язку з неналежним виконанням [PERSON] своїх кредитних зобов'язань, порушенням умов договору. За користування кредитом позичальниця зобов'язувалась сплачувати Товариству проценти за користування кредитом, в розмірі 2 % в день, тобто 730 % на рік. Також, у випадку порушення позичальницею строків повернення кредиту та відсотків за його користування вона повинна сплатити неустойку у розмірі 2% від суми кредиту, за кожень день прострочення платежу. Свої зобовязання відповідач за вказаним договором належним чином не виконувала, у звязку з чим станом на 17.01.2018 року утворилась заборгованість на загальну суму 51372,50 грн., з яких: - 1600, грн. - основний борг; - 1008,00 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 47984,88 грн. - пеня. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.\~514\~Цивільного кодексу\~України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязання в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти ч.1\~ст.1048 ЦК). \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.\~629\~Цивільного кодексу\~України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно з нормою ст.526 ЦК зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди, ст.\~611\~ЦК України. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання, неналежне виконання, ст.\~610\~ЦК України. Одним з видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до частини першої статті 549\~ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. \~ \~ \~ \~Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (частини перша, друга статті 551 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 551\~ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Положення частини третьої статті 551\~ЦК України з урахуванням положень статті 3\~ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 12\~ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. \~ \~ \~ \~Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1120цс15, яка відповідно до положень статті 263\~ЦПК України враховується судом при ухваленні рішення по справі при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. \~ \~ \~ \~Проте, як зазначається у п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 30.03.2012 № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» положення частини третьої статті 551\~ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка. \~ \~ \~ \~З огляду на вищезазначене, суд вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне покласти на відповідача обовязок сплати судового збору. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved