Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

06.06.2017 року позивач звернулася до суду із вказаним вище позовом, у якому прохала визнати дії Управління культури Полтавської міської ради, таким, що порушили право позивача на компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строку виплати заробітної плати за жовтень 2008 року, зобов'язати бухгалтерію Управління культури Полтавської міської ради здійснити нарахування компенсації за затримку в 1 рік та 10 місяців виплати частини заробітної плати за жовтень 2008 року з урахуванням індексації. Стягнути з Управління культури Полтавської міської ради компенсацію за затримку виплати частини заробітної плати в сумі 1261,89 грн. з урахуванням індексації, яка була нарахована та виплачена за рішенням суду в липні 2010 року. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що в липні 2010 року за рішенням Октябрського районного суду бухгалтерією управління культури Полтавської міської ради їй було нараховано та виплачено частину заробітної плати за жовтень 2008 року, без індексації суми виплат та компенсації за затримку виплати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строку її виплати. Після звернення позивачкою до начальника управління культури із запитом щодо компенсації за затримку виплати частини заробітної плати за жовтень 2008 року, їй було повідомлено, що рішення суду виконане в повному обсязі. 13.07.2017 року від начальника Управління культури Полтавської міської ради надійшли заперечення щодо пред'явленого позову, у яких зазначено, що вимоги позивача є незаконними та не обґрунтованими, оскільки управління культури Полтавської міської ради як суб'єкт владних повноважень діяв в межах наданих компетенцій відповідно до вимог законодавства та права і законні інтереси позивача не було порушено. Заборгованість бухгалтерії перед [PERSON] немає, усі виплати здійснювались за рішенням суду вчасно. У судовому засіданні позивач позов підтримала, прохала його задовольнити, надала пояснення аналогічні викладеним у позові. Представник відповідача проти позову заперечував, прохав відмовити у задоволенні позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ч. 1ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч. 1ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. На підставі ст.60 ЦПК України, кожна із сторін зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що в червні 2009 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання незаконними дій дирекції ДМШ № 3 - завуча [PERSON] та директора [PERSON] щодо не нарахування відпрацьованих нею годин праці в повному обсязі за жовтень 2008 року, як викладача. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави № 2-383/10 від 18.06.2010 року позовну заяву [PERSON] задоволено, визнано неправомірними дії посадових осіб дитячої музичної школи № 3 м. Полтави щодо не нарахування відпрацьованих годин праці в повному обсязі за жовтень 2008 року викладачу [PERSON] В липні 2010 року бухгалтерія управління культури Полтавської міської ради донараховано та виплачено позивачці частину заробітної плати за жовтень 2008 року в сумі 1261,89 грн. В липні 2012 року позивачка звернулася із заявою до начальника Управління культури Полтавської міської ради про нарахування та виплату компенсації за затримку виплати частини заробітної плати несплаченої своєчасно за жовтень 2008 року, яку було нараховано та виплачено за рішенням суду в липні 2010 року із затримкою в 1 рік 10 місяців. Управлінням культури Полтавської міської ради у серпні 2012 року позивачці було повідомлено, що рішення суду було виконано. Згідно ч.2 ст.233 КЗпП у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Відповідно до ст. 24 КУ громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Згідно ст. 34 Закону України «Про оплату праці», компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв»язку з порушенням строків її виплати, проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. У випадках порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникові надається право на компенсацію відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв»язку з порушенням строків їх виплати», за яким компенсація громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Згідно рішення Конституційного Суду України від 15.10.2013 року №8-рп/2013 положенню ст. 233 КЗпП України надане додаткове офіційне тлумачення, відповідно до якого у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв»язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. Положенням про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв»язку з порушенням термінів її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року №1427(із наступними змінами), компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати заробітної плати, нарахованої працівникові за період роботи, починаючи з 1 січня 1998 року, якщо індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги за цей період зріс більш як на один відсоток. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованої, але не виплаченої працівникові заробітної плати за відповідний місяць (після утримання податків і платежів) на коефіцієнт приросту споживчих цін. Аналогічно було викладено правову позицію у рішенні №6-43цс14 від 21.05.2014р. Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України, що: «Компенсація втрати частини заробітної плати провадиться згідно зі статтею 34 Закону України «Про оплату праці», Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв»язку з порушенням строків їх виплати» та Положенням про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв»язку з порушенням термінів її виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року № 1427(зі змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 23 квітня 1999 року № 692), підприємствами, установами, організаціями всіх форм власності й господарювання своїм працівникам у будь-якому разі затримки виплати нарахованої заробітної плати на один і більше календарних місяців, незалежно від того, чи була в цьому вина роботодавця, якщо в цей час індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги зріс більше ніж на один відсоток». Згідно ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Грошова компенсація втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків виплати є гарантією прав робітника на компенсацію втрати її частини, санкцією за несвоєчасну виплату заробітної плати, обов'язок з нарахування та сплати якої, згідно ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», покладено на підприємство, яке зобов'язано виплатити громадянам суми компенсації у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць (стаття 4 цього Закону). За таких обставин, суд прийшов до висновку про задоволення позову часткова, а саме в частині стягнення компенсації за затримку в 1 рік 10 місяців виплати частини заробітної плати за жовтень 2008 року в сумі 1261,89 грн. з урахуванням індексу інфляції, в іншій частині відмовити.

Outcome: partial