Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

06 грудня 2018 року заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Обґрунтовуючи свої вимоги заявник зазначила, що [INFO] помер її дід [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 0,1133 га, яка розташована за адресою [ADDRESS] та призначена для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства. Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є його син [PERSON], який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. [PERSON] помер [INFO] єдиним спадкоємцем після його смерті є його дочка заявник [PERSON]. При зверненні до нотаріуса з метою оформлення спадщини, нотаріусом було встановлено, що в державному акті на право власності на земельні ділянки у написанні по батькові [PERSON] містяться розбіжності, а саме в державному акті на право власності на земельну ділянку зазначено по батькові «[PERSON]» а в свідоцтві про смерть «[PERSON]», тому нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій та рекомендовано звернутися до суду. В адміністративному порядку виправити помилку неможливо. В зв'язку з цим заявниця просила встановити факт належності [PERSON] державного акту на право приватної власності на землю. Ухвалою суду від 06 грудня 2018 року провадження по справі було відкрито та справа призначені до розгляду в порядку окремого провадження. Ухвалою суду від 10 січня 2019 року було замінено первісну заінтересовану особу Відділ у Вознесенському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області на належну заінтересовану особу Вознесенську міську раду Миколаївської області. В судове засідання представник заявника [PERSON] не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та підтримання заявлених вимог у повному обсязі. Представник заінтересованої особи Вознесенська міська рада Миколаївської області в судове засідання не з'явився, від нього на адресу суду надійшла заява в якій він просить розглядати справу у його відсутності, розгляд заяви залишає на розсуд суду. Дослідивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 10.07.2002 р.). Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 0,1133 га, яка розташована за адресою [ADDRESS] та призначена для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства. Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є його син [PERSON] (витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133,135 Сімейного кодексу України від 01.06.2018 року), який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав (свідоцтво про право на спадщину за законом від 05.12.2018 року посвідчене приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області Кучеровою Н.М.). [INFO] помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 10.05.2018 р.). Єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є його дочка заявник [PERSON] (свідоцтво про народження [NUMBER] від 26.11.1994 року), яка прийняла спадщину шляхом звернення до приватного нотаріуса Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області Кучерової Н.М. з заявою про прийняття спадщини. На підставі її заяви у приватного нотаріуса Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області Кучерової Н.М. заведена спадкова справа за №16/2018 від 01.06.2018 року. Однак нотаріусом було відмовлено спадкоємцю в оформленні спадкових прав, оскільки було встановлено, що в правовстановлюючих документах, що посвідчують право власності [PERSON] на спадкове майно містяться розбіжності в написанні по батькові, а саме в державному акті на право власності на земельну ділянку зазначено по батькові «[PERSON]» а в свідоцтві про смерть «[PERSON]» ( довідка роз'яснення приватного нотаріуса Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області Кучерової Н.М. №294 від 20.11.2018 року). Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, що зазначені в документі не збігаються з ім'ям, по батькові цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження і паспорті. Виходячі з вищезначеної норми, суд може встановлювати факти належності документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, в тому числі трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вимога про встановлення факту, що має юридичне значення, розглядається, якщо такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу, а саме Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] на земельну ділянку площею 0,1133 га, яка розташована за адресою [ADDRESS] та призначена для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, підтвердився в судовому засіданні слідуючими доказами: -Свідоцтвом про смерть [PERSON], видане 10.07.2002 р., в якому по батькові зазначено «[PERSON]»; -Свідоцтвом про народження [NUMBER] відповідно до якого в графі батько зазначено «[PERSON]»; -Свідоцтвом про одруження [NUMBER], виданого 06.03.1955 р. відповідно до якого відомості про нареченого зазначено [PERSON] ; -витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133,135 Сімейного кодексу України від 01.06.2018 року де в графі відомості про батько зазначено [PERSON]; -договором купівлі - продажу №792 від 11.06.1964 року де зазначено відомості про покупця [PERSON]; -технічним паспортом на будинок [ADDRESS] де зазначено відомості про власника [PERSON]; -дозволом на проведення робіт від 27.05.1965 року де зазначено відомості про особу якій дозволяється проведення робіт [PERSON]. Розумних сумнівів щодо достовірності даної обставини у суду немає. Різне написання по батькові у документах, на думку суду, пояснюється технічною опискою з боку особи, що видавала вказаний документ. В судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що заявник позбавлена можливості одержати або відновити документи, що посвідчують даний факт. Встановлення факту належності правовстановлюючого документа має для заявника юридичне значення, оскільки необхідно для оформлення своїх спадкових прав.

Outcome: approved