Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

06 серпня 2018 року орган опіки та піклування - виконавчий комітет Журавської сільської ради Варвинського району Чернігівської області, звернувся до суду з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо її малолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. Справа була передана на розгляд судді [PERSON] У зв'язку зі звільненням судді [PERSON] за власним бажанням за наслідками повторного автоматизованого перерозподілу справу прийняв до свого провадження суддя Семенченко О.М. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на обліку виконавчого комітету Журавської сільської ради та відповідних служб перебуває сім'я одинокої матері [PERSON], на вихованні та утриманні якої перебуває малолітня дитина - [PERSON], 2013 року народження. Мати неодноразово перебувала під соціальним супроводом через неналежне виконання матір'ю своїх батьківських обов'язків у зв'язку зі стійкою алкогольною залежністю. Протягом декількох останніх років несприятливі обставини вдавалося мінімізувати. Разом з тим упродовж останнього року ситуація в сім'ї погіршилася: постійними стали факти зловживання [PERSON] алкоголем, залишення дитини на сусідських дітей, сусідів або зовсім без нагляду, влаштування вдома зустрічей соціально шкідливих компаній. Потреби малолітньої дитини на належне харчування, забезпечення одягом належним чином не задовольняються. Дитина не має безпечного середовища. В нетверезому стані мати стає вкрай агресивною, що негативно позначається на психологічному стані дитини. У зв'язку з цим в оперативному порядку було прийнято рішення від 28 березня 2018 року № 10 «Про негайне відібрання малолітньої дитини від матері» та поміщено малолітнього [PERSON] для тимчасового проживання, виховання та реабілітації до патронатної сім'ї [PERSON] (с. Антонівка). Проте з часу відібрання дитини у [PERSON] поведінка останньої не змінилася через відсутність належної мотивації, невизнання проблеми алкогольної залежності, деградацію особистості. У зв'язку з тим, що [PERSON] зловживає алкогольними напоями, не створює матеріально-побутових умов проживання для повноцінного розвитку та утримання малолітньої дитини, ігнорує рекомендації та поради фахівців відповідних служб, що призводить до загрози життю та здоров'ю дитини, виконавчий комітет Журавської сільської ради змушений був звернутися до суду з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо її малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. 06 вересня 2018 року представник позивача Теслицька О.В. подала до суду заяву про передачу [PERSON], [INFO], після набуття ним статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, органу опіки та піклування Варвинської районної державної адміністрації для подальшого влаштування на сімейні форми виховання (а.с. 50). В судовому засіданні представник позивача Теслицька О.В. позовні вимоги підтримала та наполягає на їх задоволенні, посилаючись на те, що у грудні 2017 року орган опіки і піклування Журавської сільської ради вже звертався до суду з відповідним висновком про доцільність відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав. Після цього [PERSON] в січні 2018 року пройшла курс лікування від алкогольної залежності на базі стаціонарного відділення Чернігівського обласного наркологічного диспансеру, а в лютому 2018 року - у Прилуцькому міському наркологічному диспансері. Проте з перших днів перебування вдома відповідачка повернулася до свого звичного способу життя. Дитина фактично залишилася без догляду та піклування матері. Батька в хлопчика немає. Родичів, які б мали можливість взяти малолітнього [PERSON] на виховання на той час не було. Оскільки виникла загроза для здоров'я та життя дитини, в терміновому порядку було прийнято рішення виконавчого комітету Журавської сільської ради від 28 березня 2018 року № 10 про негайне відібрання малолітньої дитини від матері та поміщено малолітнього [PERSON] для тимчасового проживання, виховання та реабілітації до патронатної сім'ї [PERSON] (с. Антонівка). Проте з часу відібрання дитини у [PERSON] поведінка останньої не змінилася. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала повністю та пояснила, що не заперечує проти позбавлення її батьківських прав щодо сина [PERSON], оскільки вважає, що на цей час вона не може створити для свого сина належні побутові умови виховання через відсутність роботи. Крім того, відповідачка визнає той факт, що іноді не контролює себе щодо вживання спиртних напоїв. Однак зазначила, що свою дитину вона любить і дитина її також, а тому вона прикладе всі сили, щоб справиться з залежністю від алкоголю, працевлаштуватися і повернути собі сина. Вважає за доцільне передати сина на виховання в сім'ю до свого брата [PERSON], який мешкає в смт. Варва, має своїх дітей і виявляє бажання піклуватися і про її сина. Представник третьої особи - служби у справах дітей Варвинської районної державної адміністрації, [PERSON] позов підтримала та пояснила, що у зв'язку з систематичним зловживанням алкоголем та асоціальною поведінкою відповідачка не здатна забезпечити своїй дитини безпечного середовища для нормального існування та розвитку, внаслідок чого фізичне та психічне здоров'я дитини перебуває під загрозою. Представник третьої особи - Варвинського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, [PERSON] позов підтримала, підтвердивши пояснення представника позивача та представника служби у справах дітей Варвинської районної державної адміністрації. Вважає, що вичерпані усі можливості впливу на позивачку, аби змінити її ставлення до своїх обов'язків по вихованню дитини. Свідок [PERSON] пояснив, що його сестра відповідачка [PERSON] дійсно протягом останніх двох років поспіль зловживає спиртними напоями, не приділяє належної уваги вихованню малолітнього сина, у зв'язку з цим він декілька разів змушений був брати його до себе в сім'ю, займатися його вихованням, влаштовував його в дошкільний навчальний заклад. Мати дитини декілька разів лікувалася в наркологічних лікувальних закладах в умовах стаціонару, проте це позитивних результатів не дало. Дитина тягнеться до матері, але це змушує її амтір переглянути своє ставлення до виховання сина. Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона тривалий час відвідувала сім'ю відповідачки [PERSON] як соціальний працівник, часто бачила в будинку за місцем проживання осіб, схильних до зловживання спиртними напоями, я також саму відповідачку в стані алкогольного сп'яніння, намагалася вплинути на неї, проте це позитивних результатів не дало. Дитина не одержувала належного виховання, не була доглянута, не мала належного харчування та одягу, а то і взагалі залишалася без догляду. У зв'язку з цим дитину брали до себе сусіди або брат відповідачки [PERSON] Останні декілька місяців дитина перебуває в патронатній сім'ї, але це не вплинуло на відповідачку позитивно. Заслухавши пояснення представника позивача Теслицької О.В., відповідачки [PERSON], третіх осіб, які не заявляють самостійних з вимог щодо предмета спору, свідків [PERSON] та [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO], є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 7). Відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с. 11), тобто запис про батька дитини проведено за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини - за її вказівкою. Мати дитини [PERSON], [INFO], зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS]. До складу її сім'ї входять: син - [PERSON], [INFO], брат - [PERSON], 1981 року народження, який за вищевказаною адресою не проживає (а.с. 8). Стаття 150 СК України встановлює обов'язок батьків піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток , забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Разом з тим, з наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що відповідачка неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП (а.с. 30) за невиконання батьківських обов'язків, не дбає про належне виховання та утримання сина, житловий будинок знаходиться в неналежному санітарному стані, що засвідчують акти обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 3 травня 2017 року (а.с. 17), від 17 червня 2017 року (а.с. 19), від 8 серпня 2017 року (а.с. 20), від 4 лютого 2018 року (а.с. 22), від 28 березня 2018 року (а.с. 23), від 23 квітня 2018 року (а.с. 24), від 16 травня 2018 року (а.с. 25), від 23 липня 2018 року (а.с. 26). Досить часто дитина перебуває під контролем сусідів, які відводять та забирають хлопчика з дитячого садочка. При цьому відповідачка протягом тривалого часу зловживає спиртними напоями та неодноразово проходила лікування від алкогольної залежності, що підтверджується відповідними довідками медичних закладів (а.с. 27, 28). Виконавчим комітетом Журавської сільської ради неодноразово виносилися рішення про відібрання дитини без позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо її сина [PERSON]. Зокрема, згідно з рішенням № 39 від 3 травня 2017 року вирішено відібрати [PERSON], [INFO], у матері [PERSON]. Дитину було тимчасово влаштовано на виховання та спільне проживання до сім'ї [PERSON] (рідного брата [PERSON].) та його дружини [PERSON]. [PERSON] рекомендовано пройти курс лікування та реабілітації від алкогольної залежності (а.с. 14). Рішенням виконавчого комітету Журавської сільської ради Варвинського району Чернігівської області від 8 серпня 2017 року № 53 (а.с. 15) знову було відібрано [PERSON], [INFO], у матері [PERSON]. Дитину на період лікування матері тимчасово влаштовано на виховання та спільне проживання до сім'ї [PERSON] (рідного брата [PERSON].) та його дружини [PERSON]. [PERSON] рекомендовано пройти курс лікування та реабілітації від алкогольної залежності (а.с. 15). 28 березня 2018 року було прийнято рішення виконавчого комітету Журавської сільської ради Варвинського району Чернігівської області від № 10 «Про негайне відібрання малолітньої дитини від матері» (а.с. 16). Вказане рішення було прийнято за результатами профілактичного рейду комісії у складі: [PERSON] - начальника служби у справах дітей Варвинської РДА, [PERSON] - директора Варвинського РЦ СССДМ, [PERSON] - начальника сектору превенції Варвинського відділення поліції Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області, яка заслухала інформацію фахівця із соціальної роботи Варвинського РЦ СССДМ [PERSON] і встановила, що мати дитини [PERSON] в черговий раз протягом двох днів перебуває у стані алкогольного сп'яніння (за зовнішніми ознаками), не створює належних умов для виховання та утримання дитини - [PERSON], [INFO], підтримує відносини з сумнівними особами, не турбується про його психологічну та фізичну безпеку; у ніч з 27 на 28 березня 2018 року дитина вкотре ночувала у сусідів (у сім'ї [PERSON]) через перебування матері у стані алкогольного сп'яніння та відсутності її вдома взагалі; сім'я [PERSON] з травня 2017 року перебуває під соціальним супроводом Варвинського РЦ СССДМ у зв'язку з ризиком соціального сирітства. В ході супроводу спостерігається невиконання матір'ю пунктів плану супроводу та порушення умов договору, що вказує на вірогідну загрозу психічному та фізичному здоров'ю дитини, а тому, виходячи з інтересів дитини, було вирішено негайно відібрати дитину - [PERSON], [INFO], у його матері [PERSON], [INFO], та рекомендовано органу опіки та піклування Варвинської РДА влаштувати [PERSON] до сім'ї патронатного вихователя [PERSON] терміном до трьох місяців. Після останнього вилучення [PERSON] з сім'ї як дитини, що перебуває у складних життєвих обставинах, за розпорядженням Варвинської РДА № 77 від 28 березня 2018 року хлопчика було влаштовано на тимчасовий догляд та виховання в сім'ю патронатного вихователя [PERSON], який проживає в [ADDRESS] (а.с. 34). З 2 квітня 2018 року по даний час [PERSON] відвідує ДНЗ «Малятко» Антонівської сільської ради Варвинського району Чернігівської області (а.с. 31). Таким чином, судом достовірно встановлено, що відповідачка [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Декларація ООН про права дитини, прийнята Резолюцією 1386/XVV Генеральної асамблеї ООН 20 листопада 1959 року, містить перелік принципів, дотримання яких необхідне для забезпечення щасливого дитинства. Відповідно до цих принципів дитині мають бути надані можливості та сприятливі умови, що дадуть їй змогу розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та соціально, здоровим і нормальним шляхом, в умовах свободи та гідності; дитина має бути захищена від усіх форм недбалого ставлення. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 89 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. На підставі ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно з характеристикою, виданою Журавською сільською радою Варвинського району Чернігівської області (а.с. 10), [PERSON], [INFO], тривалий час мешкає в селі Журавка. До відібрання дитини (28 березня 2018 року) відповідач [PERSON] проживала разом зі своїм малолітнім сином [PERSON] у приватному будинку, 1/2 частина якого належить їй на праві приватної власності. Житлово-побутові умови сім'ї є незадовільними - будинок потребує ремонту. [PERSON] має статус матері-одиначки, жила за рахунок допомоги, яку отримувала. На даний час ніде не працює, соціальну допомогу не отримує. Зловживає алкогольними напоями, під час проживання зі своїм сином не створювала належні умови проживання та виховання дитини, дитина не була в достатній кількості забезпечена речами першої необхідності, продуктами харчування. [PERSON] повністю нехтує своїми батьківськими обов'язками, відмовляється від лікування від алкогольної залежності, проблеми визнає, але щось змінювати у своєму житті не бажає, внаслідок чого схильна до асоціальної поведінки. Протягом тривалого часу ніде не працює, пошуками роботи не переймається. Членами виконавчого комітету Журавської сільської ради та спеціалістами Варвинського РЦ СССДМ проводилась профілактична робота з [PERSON], вона неодноразово попереджалася про відповідальність за невиконання батьківських обов'язків та притягувалась до відповідальності. Дитина, проживаючи з матір'ю, не отримувала повноцінного матеріального забезпечення, зростала психологічно нестабільною в конфліктній сім'ї з тенденцією до насильства. Факти невиконання [PERSON] батьківських обов'язків носять систематичний характер, здійснюють негативний вплив на фізичне здоров'я та моральний розвиток дитини. Орган опіки і піклування - виконавчий комітет Журавської сільської ради, для захисту прав та законних інтересів дитини вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно її малолітнього сина [PERSON], що викладено у висновку від 16 травня 2018 року (а.с. 13), затвердженому рішенням виконавчого комітету Журавської сільської ради від 16 травня 2018 року № 27 (а.с. 12). Відповідно до п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3 позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення повноліття і грунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками. Згідно зі ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. На підставі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477 - IV від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права. Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя. Однак це право не є абсолютним. У рішенні «Хант проти України» (Заява №31111/04, Страсбург, 7 грудня 2006 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що позбавлення батьківських прав є втручанням у право на повагу до сімейного життя (п. 49); аналіз того, що має найкраще задовольняти інтереси дитини, є дуже важливим у таких справах (п. 53); між інтересами дитини та інтересами батьків повинні існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров'ю чи розвитку дитини (п. 54). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати, дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв'язків із сім'єю, крім випадків, коли сім'я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (п. 100 рішення Європейського суду з прав людини «Мамчур проти України», Заява №10383/09, 16 липня 2015 року, остаточне - 16 жовтня 2015 року). Беручи до уваги те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, повно, всебічно та об'єктивно з'ясувавши обставини справи та дослідивши докази в їх сукупності, достовірно встановивши факт ухилення відповідачки [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків, виходячи з інтересів дитини, суд приходить до переконання про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON]. Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦПК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відомості про родичів дитини, які мають бажання і можливість взяти її на виховання, в матеріалах справи відсутні. Законодавчо не встановлено обов'язок суду здійснювати розшук таких осіб. Відомості про батька дитини записані зі слів матері. За змістом ст. 167 СК України якщо дитина не може бути передана другому з батьків, бабі, дідові, повнолітнім братам і сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. За таких обставин малолітнього [PERSON] необхідно передати органу опіки та піклування Варвинської районної державної адміністрації для подальшого влаштування на сімейні форми виховання. Згідно зі ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 5 ст. 265 ЦПК України передбачено, що у резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат. У ст. 141 ЦПК України зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь держави судовий збір у сумі 1762 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved