Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

06 грудня 2017 року [PERSON] через свого представника, [PERSON], звернувся до Березнегуватського районного суду із вказаною заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території. У заяві зазначив, що 16 жовтня 2017 року у м.Донецьк померла [PERSON]. Однак той факт, що органи, які діють на вказаній території, не надають належних документів про смерть особи, перешкоджає у проведенні державної реєстрації смерті у відділі ДРАЦС, що необхідно для подальшого оформлення спадщини. У зв'язку з викладеним, [PERSON] просить суд встановити факт смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території. Представник заявника у судове засідання надала заяву про розгляд справи без її участі та участі заявника, вимоги, викладені в заяві, підтримала. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні в ній докази, доходить такого. З матеріалів справи вбачається, що 16 жовтня 2017 року у Кіровському районі м.Донецьк померла [PERSON], [INFO], уродженка с.Пінне Пороснянського району Орловської області, Російська Федерація ( а. с. 1 ). По факту смерті останньої Петровським відділом РАЦС м.Донецька 17 жовтня 2017 року видано свідоцтво про смерть, актовий запис № 899. За життя [PERSON] склала заповіт, згідно якого все належне їй майно заповіла заявнику ( а. с. 5 ). При зверненні заявником до Снігурівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану для проведення державної реєстрації смерті з метою подальшого оформлення своїх спадкових прав, йому було відмовлено через невідповідність наданого документа про смерть ( а. с. 4 ). Відповідно до ст.3, ч.1 ст.234 ЦПК України, п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав за відсутності іншого порядку встановлення цих фактів. Як передбачено ч.2 ст.257 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. У відповідності з ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку може бути встановлено факт, від якого залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку його встановлення. Згідно п.7 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Як вбачається зі ст.257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Відповідно до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII, державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв'язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України. Згідно з Додатком 1 до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р. № 1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», м.Донецьк віднесено до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Судом встановлено, що [PERSON] дійсно померла на тимчасово окупованій території, а саме - у м.Донецьк, а свідоцтво про її смерть, що видано органом, створеним на тимчасово окупованій території та таким, що не відповідає Конституції України та законам України, є недійсним та не створює правових наслідків. Таким чином, докази, що містить справа, та їх оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території.

Outcome: approved