Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

05.11.2015р. позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, який уточнила під час розгляду справи, вказавши, що вона є власником квартири [ADDRESS], у якій зареєстрований її колишній чоловік відповідач [PERSON], який з 2000 року в вищезазначеній квартирі не мешкає, за комунальні послуги не сплачує, особисті речі відповідача в квартирі відсутні. Шлюб між нею та відповідачем розірваний 17.02.2000 р. Відповідач [PERSON] не є співвласником квартири [ADDRESS]. У лютому 2000 року відповідач пішов з квартири добровільно, забравши належні йому речі та майно, перешкод у користуванні квартирою з її боку відповідачу не чинилося, спроб вселитися в квартиру він не здійснював. З позовом про розподіл майна після розірвання шлюбу до суду не звертався. Реєстрація відповідача в належній їй квартирі, чинить позивачці перешкоди у здійсненні права власності на квартиру, оскільки вона змушена нести додаткові витрати, повязані з сплатою комунальних витрат, нарахування яких проводиться на усіх зареєстрованих в квартирі осіб, що ставить її в скрутне матеріальне становище. Позивач просить суд усунути перешкоди у здійсненні права власності шляхом визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі за адресою: [ADDRESS]. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надала суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просила суд задовольнити позов. Відповідач до судового засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. Вислухавши пояснення позивачки, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено: Позивачка [PERSON] є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 03.11.2007 р., виданого Управлінням житлового господарства Запорізької міської ради, номер 2865 від 05.10.2007 р. Право власності позивача [PERSON] на вищевказану квартиру зареєстровано в ОП ЗМБТІ 16.11.2007р., реєстраційний номер 16681989 від 16.11.2007р. В квартирі за адресою: [ADDRESS] зареєстровані позивачка, її донька [PERSON] та колишній чоловік відповідач [PERSON] Шлюб між позивачкою та відповідачем [PERSON] розірвано 17.02.200о р., що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Комунарського районного управління юстиції м. Запоріжжя 13.12.2001, актовий запис № 73. Як вбачається з пояснень позивачки у судовому засіданні, відповідач [PERSON], її колишній чоловік, у належній їй квартирі не проживає з лютого 2000 року, з квартири пішов добровільно, забравши усі належні йому речі та майно, спроб вселитися у спірну квартиру не здійснював, при цьому вона несе додаткові витрати по оплаті комунальних послуг, які нараховуються на зареєстрованого у належній їй квартирі відповіда, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Вищевказане підтвердили допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], які є сусідами позивачки, та з пояснень яких вбачається, що позвачка проживає у квартирі за адресою: [ADDRESS] удвох із донькою, її чоловік на початку 2000 р., приблизно у лютому, пішов добровільно з належної позивачці квартири, спроб вселитися у останню не здійснював, належних відповідачу речей, у квартирі немає. Згідно довідки ЖБК „Будівник-10 відповідач [PERSON] в квартирі за адресою: [ADDRESS] не проживає з 2000 р. по теперішній час, за комунальні послуги не сплачує. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На підставі ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, відповідно до ст. 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України, право члена сімї власника квартири, який не є його співвласником, на користування цією квартирою обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним з ним проживанням у цій квартирі. Житлове приміщення, яке він має право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Дослідивши вищезазначені обставини, суд приходить до висновку, що відповідач не є членом сімї позивачки, у спірній квартирі не проживає більше одного року, а тому позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування останньою, суд вважає обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved