Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-22 00:00:00

06.03.2020 року від [PERSON] до суду надійшла зазначена позовна заява, в якій він просить стягнути з відповідачки на його користь на утримання дитини [PERSON] , [INFO] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно з моменту звернення з даним позовом до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивовані тим, що після розірвання шлюбу з відповідачкою, їхня спільна дитина [PERSON] , який наразі навчається на другому курсі Роменського коледжу Сумського НАУ, проживає разом з ним, коштів на його утримання не вистачає. Також позивач зазначає, що на його утриманні знаходиться малолітня дитина від другого шлюбу. Ухвалою суду від 19.03.2020 року зазначена позовна заява прийнята до провадження, та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. У відзиві на позовну заяву [PERSON] зазначає, що вважає необгрнтованими та безпідставними позовні вимоги, тому просить відмовити в їх задоволенні. Зокрема, [PERSON] зазначає, що позивач не виконує рішення Роменського міськрайонного суду від 12.11.2012 року, яким визначено місце проживання дитини з нею. Також відповідачка зазначає, на її утриманні також перебуває малолітня дитина від повторного шлюбу [PERSON] , [INFO] та вона не працює та не має доходів, в зв`язку з чим, не має можливості сплачувати позивачу аліменти в більшому за мінімальний розмір в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. на місяць. У відповіді на відзив позивач свої позовні вимоги підтримав, зазначив, що його син проживає з ним за власним бажанням за його власною ініціативою вже вісім років, відповідачка не цікавиться сином та не приймає участі у його житті, в тому числі матеріальної, остання не зверталася ні до нього ні до виконавчого комітету Бобрицької сільської ради Роменського району Сумської області, ні до відділу ДВС з приводу виконання рішення суду, яким визначено місце проживання дитини разом з нею, про що надає відповідні письмові докази. Дослідивши письмові докази суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 05.09.2003 року, який рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 29.08.2012 року, справа №1815/3066/2012 між сторонами розірвано (а.с.7). Сторони по справі мають спільну дитину народжену у шлюбі [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Позивач також має дочку [PERSON] , [INFO] народжоення, матір?ю якої є [PERSON] (а.с.6). Згідно довідки виданої виконкомом Бобрицької сільської ради Роменського району Сумської області від 26.02.2020 року №02-39/60 позивач [PERSON] , 1977 р.н., зареєстрований і проживає в [ADDRESS] і з ним після розлучення на одній житловій площі з 2012 по 2020 рік проживає і знаходиться на утриманні син - [PERSON] , 2003 р.н. (а.с.8). [PERSON] є студентом ІІ-го курсу Роменського коледжу Сумського НАУ денної фонми навчання спеціальності 208 «Агроінженерія», відділення «Механізація АПВ», термін навчання з 01.09.2018р. по 30.06.2022 р., навчається для здобуття освітньо-кваліфікаційного рівня «молодший спеціаліст» з фінансуванням за рахунок коштів державного бюджету, що вбачається з довідки зазначеного навчального закладу від 13.02.2020 №22 (а.с.9). [PERSON] з 1 вересня 2018 року відповідально відноситься до навчання свого сина [PERSON] , а саме систематично контролює успішність студента, підтримує тісний зв`язок з куратором та викладачами коледжу, завжди з?являється на батьківські збори. [PERSON] - мати студента [PERSON] за час навчання в коледж не з`являлась, що вбачається з довідки Сумського національного аграрного університету від 19.02.2020 №3 (а.с.10). Згідно довідки Бобрицької загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. від 03.04.2020 №19/20 в період навчання у школі питаннями успішності та поведінки сина [PERSON] займався саме [PERSON] , останній систематично був присутній на загальношкільних та класних батьківських зборах, був членом батьківського комітету класу, приймав участь у ремонтах та підготовці класу до нового навчального року, оплачував харчування сина в шкільній їдальні, екскурсійні та культурно-розважальні заходи (а.с. 28). Колишня дружина позивача [PERSON] , 1985 р.н., з приводу виконання рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області, щодо визначення місця проживання сина [PERSON] , 2003 р.н., до сільської ради не зверталася, що вбачається з довідки виконкому Бобрицької сільської ради Роменського району Сумської області від 06.04.2020 №02-39/94 (а.с. 29). Рішення Роменського міськрайонного суду від 12.11.2012 року про факт проживання гр. [PERSON] [INFO] на виконанні у Роменському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) не перебувало, що вбачається з листа зазначеної організації від 06.04.20 №20853 (а.с. 30). Відповідачка має також доньку [PERSON] , [INFO] , батьком якої є [PERSON] (а.с. 23). Згідно довідки виданої виконкомом Бобрицької сільської ради від 01.04.2020 року № 02-39/91 гр. [PERSON] , [INFO] дійсно зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та має слідуючий склад сім?ї: мати - [PERSON] , [INFO] , брат - [PERSON] , [INFO] , баба - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] , дочка - [PERSON] , [INFO] (а.с. 22). Частина 3 ст.12 ЦПК України визначає обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями частини 3 статті 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.1,2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ч.1,2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Згідно з ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно з положеннями ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2020 року по 30.06.2020 року становить 2218 грн. Оцінивши надані по справі докази, з огляду на те, що [PERSON] проживає разом зі своїм батьком [PERSON] та перебуває на повному утриманні останнього, є студентом ІІ-го курсу Роменського коледжу Сумського НАУ денної форми навчання, та потребує матеріальної допомоги, а відповідачка [PERSON] зобов`язана утримувати дитину до досягнення повноліття, створювати необхідні умови для її розвитку та життя, враховуючи, що остання працездатного віку, має задовільний стан здоров?я, не надала суду довідки про свої доходи, сторони по справі мають на утриманні також інших малолітніх дітей, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача частково, а саме стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн., починаючи з 06 березня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Також суд зазначає, що у відповідності до положень ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 840 грн. 80 коп. На підставі ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 180 -184 СК України, суд,

Outcome: partial