Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-04 00:00:00

06.02.2019 року позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідачів: Позовні вимоги обґрунтовує наступним, що 18.04.2017 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Лозинською І.П. та зареєстрований в реєстрі за номером № 1198. Відповідно до умов договору позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 100 000 доларів США,які відповідач зобов?язувався повернути до 31 серпня 2017 року. відповідно до п.5 Договору відповідач зобов?язувався у разі неповернення боргу у строк визначений договором, зобов?язується сплачувати сум боргу, а також 1 % від простроченої суми в місяць. Станом на день подання позовної заяви до суду, борг не повернуто. У зв`язку із порушенням зобов`язань, за договором позики відповідач має заборгованість, а саме: - 100 000 дол. США - сума заборгованості за договором; - 12 000 дол. США - сума заборгованості по пені. Просить стягнути з відповідача заборгованість, а також судові витрати. Відзив на позовну заяву відповідач у встановлений строк не подав. Заяви (клопотання) учасників справи: позивач - подав заяву, в якій зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.62). Процесуальні дії у справі: Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 19.03.2019 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні 16.04.3019 року (а.с.37-38); 16.04.2019 року у підготовчому засіданні оголошено перерву (а.с.46); Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 05.06.2019 року постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 03.07.2019 року (а.с. 55-56). В судове засідання 03.07.2019 року: відповідач [PERSON] не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить інформація вихідної кореспонденція (а.с.58). На адресу конверт з повідомленням про вручення поштового відправлення повернуто з відміткою за терміном зберігання. (а.с. 61); крім того відповідача про дату, час та місце розгляду справи, через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади Україна (а.с. 59). Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин: Встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики від 18.04.2017 року. Згідно умов вказаного договору відповідач отримав грошові кошти в сумі 100 000 доларів США, та зобов?язується повернути таку ж суму в тій самі валюті до 31.08.2017 року. Також зобов?язується у разі неповернення коштів до 31.08.2017 року сплатити 1 % від простроченої суми в місяць (а.с.10) Дговір псвідчено приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Лозинською І.П. Як встановлено відповідач зобов?язання за вказаним договором позики у встановлений строк, належним чином не виконав, внаслідок чого, утворилася заборгованість, яка складається з наступного: 100 000 дол. США - сума заборгованості за договором; 12 000 дол. США - сума заборгованості по пені. Перевіривши зміст договору позики судом не встановлено, що він суперечить ЦК України та іншим актам законодавства. Як вбачається з матеріалів справи особи, які вчиняли правочин мали необхідний обсяг цивільної дієздатності. Також судом встановлено, що договір вчинено у формі, яка встановлена законом, кошти за договором [PERSON] отримав. Позиція суду та оцінка доводів учасників справи: Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав. За змістом ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлений договором. Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Як вбачається з договору позики борг відповідачем мав бути повернутий до 31.08.2017 року. Строк повернення коштів за договором позики минув, одна відповідачем він так повернутий і не був. Враховуючи, що позивач, як позикодавець, має право вимагати повернення боргу, а відповідач, як позичальник, позику не повертає, однак зобов`язаний повернути, а саме грошові кошти в розмірі 100 000 доларів США та 12 000 доларів США пені, то таку суму боргу за невиконання грошового зобов`язання слід стягнути на користь позивача в примусовому порядку, оскільки спірні правовідносини між сторонами тривають. Згідноч.1 ст.524 ЦК України, зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Відповідно до ч.2 ст.524 ЦК України, сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Відповідно доч.1 ст.533 ЦК України, грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Згідно ч.2 ст.533 ЦК України, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до висновку Верховного Суду України, що викладений в Постанові від 02 липня 2014 року у справі 6-79цс14, аналіз норм ст.99 Конституції України, ст.ст.192, 533 ЦК України дає підстави для висновку про те, що незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій визначена сума зобов`язання) валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобов`язання і його виконання є національна валюта України гривня. Згідно ч.2 ст.214 ЦПК України при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 355 цього Кодексу. Пунктом 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» передбачено, що у разі пред`явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. А отже, відповідач як боржник по зобов`язанню за договором позики від 18.04.2017 р., повинен сплатити суму позики на користь позивача у розмірі 3 108 000 грн. Відповідно до положень статті 263 ЦПК України, а також з урахуванням абз. 4 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України Обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, повинні відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, викладені позивачем у позовній заяві, обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, доводи є достовірними, обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, та сумніву у суду не викликають. Таким чином, доводи позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Суд виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, приходить до висновку що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними. Розподіл судових витрат між сторонами: Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позовних вимог судові витрати, а саме, судовий збір у розмірі 9605 грн., підлягають стягненню з відповідача в користь позивача. Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України Фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного та

Outcome: approved