Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

05.11.2015 року [PERSON] звернувся до суду з вказаною заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Зазначив, що він досяг пенсійного віку і звернувся до УПФУ у Шаргородському районі для призначення пенсії за віком. У призначенні пенсії йому відмовлено, оскільки встановлено розбіжності при написанні його імені та по батькові у відомостях про заробітну плату із записами у паспорті, свідоцтві про народження, трудовій книжці. Так, його ім'я у відомостях про зарплату значиться, як «[PERSON]» замість «[PERSON]». У трудовій книжці, виданій 27.07.1976 року, він також помилково був зазначений, як «[PERSON]», проте пізніше помилку було виправлено та скріплено печаткою підприємства - Управління Придністровських під'їзних залізничних колій ст. Михайлівка. У відомостях про нарахування заробітної плати його ім'я також помилково зазначено «[PERSON]» замість «[PERSON]». У зв'язку з ліквідацією Управління Придністровських під'їзних залізничних колій ст. Михайлівка змін до документів внести неможливо. Просить встановити факт належності йому - [PERSON], відомостей про заробітну плату в Управлінні Придністровських під'їзних залізничних колій ст. Михайлівка з 1976 року по 2002 рік, що містяться в архівних довідках за №№01-13-176, 01-13-177, 01-13-178, 01-13-179, виданих Шаргородським районним трудовим архівом Шаргородської районної ради Вінницької області 12.05.2015 року. Встановлення означеного факту необхідне йому для призначення пенсії. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримав та уточнив заяву, посилаючись на ті самі обставини. Просив встановити факт належності йому архівних довідок за №№01-13-176, 01-13-177, 01-13-178, 01-13-179 від 12.05.2015 року, в яких містяться відомості про його заробіток, що видані Шаргородським районним трудовим архівом Шаргородської районної ради Вінницької області на ім'я: «[PERSON]» за 1976-1981 роки, на ім'я «[PERSON].» за 1982-1988 роки, «[PERSON].» за 1989-1995 роки, «[PERSON]» за 1996-2000 роки. У довідці про заробіток за 2001-2002 роки його ім'я і по батькові зазначено вірно - «[PERSON]». Представник заінтересованої особи - Управління Пенсійного фонду України в Шаргородському районі в судове засідання не з'явився, але від начальника УПФУ в Шаргородському районі [PERSON] до суду надійшла заява про те, щоб справу розглянути у відсутності представника УПФУ в Шаргородському районі, щодо задоволення заяви та встановлення факту не заперечує (а.с.20). Вислухавши пояснення заявника, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 12.05.2015 року за №№01-13-176, 01-13-177, 01-13-178, 01-13-179 Шаргородським районним трудовим архівом Шаргородської районної ради Вінницької області видано [PERSON] архівні довідки про його заробіток в Управлінні Придністровських під'їзних залізничних колій ст. Михайлівка. При цьому в даних архівних довідках невірно зазначено ім'я заявника та допущено неповноту при написанні його по батькові та вказано, що вони видані: про заробіток на ім'я: «[PERSON]» за 1976-1981 роки, на ім'я «[PERSON].» за 1982-1988 роки, «[PERSON].» за 1989-1995 роки, «[PERSON]» за 1996-2000 роки (а.с.12-15). У архівній довідці №01-13-179 від 12.05.2015 року про заробіток заявника у частині періоду - за 2001-2002 роки - ім'я та по батькові заявника зазначено вірно, відповідно до даних свідоцтва про народження, паспорта - як «[PERSON]» (а.с.15). Встановлений судом факт в судовому засіданні підтверджений поясненнями заявника, показаннями свідків [PERSON], [PERSON], а також дослідженими в судовому засіданні доказами, що містяться в матеріалах справи та оригіналами доказів, представленими заявником для огляду. Так, свідок [PERSON] суду показав, що він народився в 1956 році в с. Михайлівка, де і проживає. Він добре знає заявника, так як з 1983 року по 2004 рік працював в Управлінні Придністровських під'їзних залізничних колій ст. Михайлівка, спочатку машиністом тепловоза, а з 2000 року по 2004 рік - черговим по депо. При цьому, коли він прийшов на роботу, то заявник вже працював електриком та акумуляторником. По специфіці роботи він щодня зустрічався із заявником, який безпосередньо випускав на роботу тепловози. Інших працівників із таким прізвищем, іменем та по батькові в Управлінні Придністровських під'їзних залізничних колій ст. Михайлівка не працювало. Йому достовірно відомо, що у паспорті заявник значиться як «[PERSON]». Свідок [PERSON] суду показав, що він народився 1968 року в с. Михайлівка. Він добре знає заявника, так як з 1989 року по 2004 рік працював в Управлінні Придністровських під'їзних залізничних колій ст. Михайлівка, спочатку помічником машиніста, а потім машиністом тепловоза. Заявник працював електриком та акумуляторником. Звільнені вони були після ліквідації підприємства. Крім того, йому достовірно відомо, що інших працівників із таким прізвищем, іменем та по батькові у підприємстві не працювало. Чому допущено помилку в написанні імені заявника в облікових документах підприємства, йому не відомо, але це є перешкодою для оформлення заявником пенсії. Свої показання він може підтвердити записами в трудовій книжці. З оглянутої в судовому засіданні трудової книжки свідка [PERSON] серії [NUMBER] від 28.03.1987 року дійсно вбачається, що з 18.07.1989 року по 31.10.2004 року свідок працював помічником машиніста тепловоза в Управлінні Придністровських під'їзних залізничних колій ст. Михайлівка. Встановлений судом факт підтверджується також паспортом заявника, з якого вбачається, що останній зазначений, як «[PERSON]» (а.с.4-6); свідоцтвом про народження серії [NUMBER], в якому заявник значиться як «[PERSON]» (а.с.29); трудовою книжкою заявника серії [NUMBER], оглянутою в судовому засіданні, та її копією, що міститься в матеріалах справи, з якої вбачається, що вона видана 28.06.1976 року на ім'я [PERSON], проте ім'я «[PERSON]» виправлено на «[PERSON]», виправлення посвідчено у передбаченому законодавством порядку, зазначені періоди роботи заявника, посада, яку він обіймав, що збігаються із тими відомостями, що містяться в архівних довідках від 12.05.2015 року за №№01-13-176, 01-13-177, 01-13-178, 01-13-179 (а.с. 9-11); архівними довідками Шаргородського районного трудового архіву від 12.05.2015 року за №№01-13-176, 01-13-177, 01-13-178, 01-13-179 (а.с.12-15), з яких вбачається, що у табелях нарахування заробітної плати працівникам Управління Придністрянських під'їзних залізничних колій ст. Михайлівка значиться [PERSON] (1976-1981 роки), [PERSON]. (1982-1988 роки), [PERSON] (1989-1995 роки), [PERSON] (1996-2000 роки), при цьому іншого працівника з таким чи подібним прізвищем, іменем та по батькові не зазначено; повідомленням Управління ПФУ в Шаргородському районі від 28.10.2015 року «Щодо надання роз'яснення», з якого вбачається, що архівні довідки від 12.05.2015 року за №№01-13-176, 01-13-177, 01-13-178, 01-13-179 не взято до уваги при вирішенні питання про призначення пенсії, оскільки в них наявні розбіжності в написанні імен та по батькові заявника (а.с.8). Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, які регулюються нормами ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.234 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у порядку окремого провадження. Згідно із ч.3 ст.235 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до п.6 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє йому реалізувати своє право на отримання пенсії. Аналіз перевірених і оцінених судом доказів переконує суд, що заявником надані належні та допустимі докази поза розумним сумнівом належності саме йому архівних довідок про заробіток в Управлінні Придністровських під'їзних залізничних колій ст. Михайлівка, які не викликають сумніву у їх достовірності, що є підставою для задоволення заяви [PERSON] При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне - 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)».

Outcome: approved