Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-03 00:00:00

07.05.2021\~року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 16 листопада 2012 року [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб в Крюківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №438. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем припинили в січні 2021 року. Відповідач не виконує покладений на нього обов`язок утримувати своїх дітей, матеріальної допомоги не надає. Разом з тим відповідач [PERSON] має на утриманні ще неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Тому [PERSON] просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання двох дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04.06.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Від її представника адвоката Пінчук Ю.В. надійшла заява, в якій просили розглянути справу у її та позивача відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про місце і час розгляду справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши надані матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 16 листопада 2012 року зареєстрували шлюб в Крюківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №438. Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 16.11.2012 року (а.с.6). [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 20.02.2013 року Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №101) та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 08.02.2021 року Міжнародним відділом записів актів громадянського стану міст Ухти і Сосногорська Міністерства юстиції Республіки Комі, актовий запис №110219110000700136005) (а.с.7-8). Позивач [PERSON] проживає з дітьми [PERSON] та [PERSON] , які перебувають на її утриманні. З матеріалів справи вбачається, що відповідач добровільно не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання спільних дітей, працездатний, має на утриманні ще неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 11.08.2010 року Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №702). Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2\~ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обов`язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини. Разом з тим, відповідно до ч.1, ч.2 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.191 СК, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню на утримання дитини, суд враховує вимоги ст.ст.183, 184 Сімейного кодексу України, а також положення ч.2 ст.182 СК України щодо мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, позицію позивача, яка диспозитивно розпорядилась своїми правами, визначивши розмір частки від доходу платника аліментів, які вона просила стягнути на утримання двох дітей. З таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/6 частини від усіх доходів (заробітку) платника аліментів, але для кожної дитини не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову і до повноліття дитини. Роз`яснити позивачу, що вона має право звернутися до суду з позовом до батька дітей про збільшення розміру аліментів на утримання дітей, за наявності обставин, визначених ст.192 СК України, а також з позовом на своє утримання до досягнення дитини трьох років, відповідно до ст.84 СК України. Відповідно до ст.430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах місячного платежу. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved