Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-08 00:00:00

05.08.2019 року з позовом про збільшення розміру аліментів до суду звернулася [PERSON] , в якому просить стягнути з [PERSON] , [INFO] аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини заробітку ( доходу) щомісячно від дня пред`явлення позову, мотивуючи позовні вимоги тим, що рішенням Київського районного суду м.Одеси від 22.02.2012 року з [PERSON] на її користь стягнуто аліменти на утримання дітей [PERSON] , 2010 року народження та [PERSON] , 2012 року народження у твердій грошовій сумі у розмірі 350 гривень щомісячно починаючи з 13.06.2012 року та до досягнення дітьми повноліття. На той час відповідач офіційно не був працевлаштований та мав мінливий дохід. Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 30.04.2014 року відповідача позбавлено батьківських прав по відношенню до його малолітніх дітей [PERSON] , 2010 року народження та [PERSON] , 2012 року народження. З 2015 року у відповідача змінилося його матеріальне становище. На даний час він офіційно працевлаштований, має стабільний дохід. Тим більше що з часу постановлення рішення щодо стягнення аліментів з відповідача значно збільшився розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та взагалі сам розмір аліментів на законодавчому рівні. Вказане стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом про збільшення розміру аліментів до 1/3 частки заробітку (доходів). В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та наполягають на їх задоволенні. Відповідач в судовому засіданні зазначив, що вирішення питання щодо збільшення розміру аліментів залишає на розсуд суду. Однак стосовно його матеріального стану пояснив суду, що в нього інша родина, в якій народилося двоє дітей. Він є багатодітним батьком та має не задовільний стан здоров`я, про що суду надав відповідні докази. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 03.10.2008 року між [PERSON] та [PERSON] Другим відділом РАЦС Приморського районного управління юстиції м. Одеси зареєстровано шлюб, актовий запис №451. Під час шлюбу народились: донька - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 22.02.2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (справа №520/292/13-ц). Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 18.09.2012 року стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 350,00 грн. щомісячно, а також аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] щомісячно у розмірі 350,00 грн., починаючи з 13.06.2012 року та до досягнення сином повноліття, тобто до 14.01.2030 року (справа №1512/8065/2012). Вироком Приморського районного суду м. Одеси від 17.12.2013 року, справа №522/29939/13-к, угоду про примирення від 11.12.2013 року укладену між обвинуваченим [PERSON] та представником потерпілих [PERSON] О. - затверджено. [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України, та призначено йому покарання у вигляді штрафу у дохід держави у розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 1700 (одна тисяча сімсот) гривень. Угодою від 11.12.2013 року стягнуто з [PERSON] завдану шкоду у розмірі 10920,00 грн., яку необхідно сплатити в строк не пізніше 03.10.2015 року. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 30.04.2014 року (справа №522/5189/14-ц) відповідач був позбавлений батьківських прав у відношенні його неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . На час прийняття рішення від 18.09.2012 року, щодо стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей, відповідач мав нерегулярний, мінливий дохід на даний час його матеріальний стан змінився. Відповідно до вимог ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального чи сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. За умовами ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, вирішуючи питання, щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього і інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Судом встановлено, що діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] виховуються позивачем і потребують матеріальної допомоги, відповідач працездатний, має постійний дохід, беручи до уваги, той факт, що на час постановлення рішення Київським районним удом м.Одеси від 18.09.2012 року про стягнення аліментів на утримання дітей відповідач мав мінливий дохід, а також те, що на даний час змінився розмір прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання дітей в більшому розмірі. При визначені розміру аліментів ( положення ст. 182 СК України), суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого, нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини , що мають істотне значення. Так судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є провідним фахівцем ВОП та РОП УРНС у званні лейтенант ГУДСНС. Відповідно до довідки від 17.02.2019 року за №02/64/13 про розмір грошового забезпечення лейтенанту служби цивільного захисту [PERSON] за період з жовтня 2018 року по березень 2019 року отримав 61479,05 гривень суми доходів після відрахування податків. [PERSON] 29.12.2015 року зареєстрував шлюб з [PERSON] . Від даного шлюбу є двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . При цьому судом прийнято до уваги, що прожитковий мінімум на дитину з 6 років, встановлений Законом України «Про Державний бюджет на 2019 рік» з 01.07.2019 становить 2 118, 00 гривень. Прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, мінімального набору непродовольчих товарів і мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Таким чином, суд прийшов до висновку, що аліменти в розмірі 350, 00 гривень, які стягуються за судовим рішенням з 18.09.2012 року, є наразі недостатніми для належного утримання дитини і задоволення її потреб. Суд, враховуючи зміни, внесенні Законом України від 17.05.2017 року №2037-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» до Сімейного кодексу України, працездатний вік відповідача, суттєву зміну розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, приймаючи до уваги наявність у платника аліментів інших дітей, вважає що є підстави для часткового задоволення позовних вимог щодо збільшення розміру аліментів в частині стягнення аліментів у розмірі ј частки заробітку ( доходу) щомісячно. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, на що звернув увагу в п. 23 Постанови Пленуму № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України від 15.05.2006 року. Згідно із ст. 179 СК України аліменти є власністю дитини, а не того з батьків, на ім`я кого вони виплачуються. При цьому на отримувача аліментів покладається обов`язок розпоряджатися аліментами лише за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання, а також право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України. Суд звертає увагу сторін по справі, що ухвалення даного судового рішення не позбавляє платника або одержувача аліментів права звернутися до суду в разі зміни згодом матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України, на підставі ч. 1 ст. 192 СК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial