Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

07.08.2019 позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання їх малолітніх дітей: доньки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 30.01.2019 до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову вказувала, що вона та відповідач є батьками малолітніх [PERSON] та [PERSON] , які проживають з нею та перебувають на її утриманні. Після розірвання шлюбу між ними, відповідач проживає окремо від дітей, матеріальної допомоги на їх утримання не надає, у зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду з вказаним позовом. Посилаючись на звернення до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів 30.01.2019, в задоволенні якої відмовлено через відсутність інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, просила суд стягнути аліменти саме з дати звернення до суду з заявою про видачу судового наказу. Позивач до суду не з`явилася, але через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала та просила їх задовольнити. Відповідач будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, відзиву не надав, але через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, вказавши про визнання позову. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши докази, подані позивачем в обґрунтування позовних вимог, встановивши правовідносини, які виникли між сторонами та яка правова норма підлягає застосуванню до них, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, зі слідуючих підстав. Судом встановлено, що 21.08.2009 між сторонами зареєстровано шлюб Центрально-Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 470 від 21.08.2009 (а.с. 10). Вказаний шлюб розірвано на підставі рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.04.2012 (а.с. 12). [INFO] народилася [PERSON] , а [INFO] народився [PERSON] , батьками яких вказано відповідно [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтв про народження дітей (а.с. 8, 11). Як вказувала позивач у позовній заяві та не заперечив відповідач, вони з відповідачем проживають окремо, сімейних стосунків не підтримують, діти проживають з матір`ю та перебувають на її утриманні, що також підтверджується довідкою з місця проживання (а.с. 14,15). Відповідач допомоги на утримання дітей не надає. Вказані обставини відповідач не заперечив. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 № 2402 «Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України». Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, та інші обставини, які мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Оскільки відповідач є повнолітнім, фізичноздоровим чоловіком, який здатен працювати та отримувати заробітну плату, інших аліментних зобов`язань не має, доказів протилежного відповідач суду не надав, тому суд приходить до висновку, що він має можливість виконувати обов`язок щодо матеріального забезпечення своїх малолітніх дітей доньки [PERSON] та сина [PERSON] . Беручі до уваги вище викладені обставини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, що забезпечить необхідний та достатній рівень гармонійного розвитку дітей, починаючи стягнення з 07.08.2019 (дата звернення до суду з позовом про стягнення аліментів) і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Вимоги позивача про стягнення аліментів з 30.01.2019 (дати звернення до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів), суд вважає такими, що не підлягають задоволенню, оскільки вони не узгоджуються з положеннями ч.1 ст. 191 СК України. В даному випаду суд вирішує питання про стягнення аліментів у позовному провадженні, шляхом ухвалення рішення на підставі поданого позову, а тому аліменти підлягають стягненню саме з дати подання до суду відповідної позовної заяви, а не заяви про видачу судового наказу. Згідно з ст. 141 ЦПК України, ст. 4, абз. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: partial