Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

06.07.2016 позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вище зазначеним позовом, в якому просять суд : визнати за кожним з позивачів в порядку спадкування право власності по 13/100 частин квартири [ADDRESS], що успадкована позивачем після смерті 07.07.2015 року їх батька [PERSON] (а.с.1-5). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 07.07.2015 року помер їх батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої увійшли: грошові внески з відповідними відсотками та компенсаційними виплатами, що знаходяться в ПАТ КБ «ПриватБанк» і АТ «[PERSON] Аваль» та 26/100 частин квартири [ADDRESS]. Позивачі є спадкоємцями померлого за законом, а також разом з третьою особою їх матірю [PERSON] є співвласниками вказаної квартири. Позивачі стверджують, що прийняли спадщину в установлений законом строк, проте оформити право на спадщину не мають можливості через те, що відсутній оригінал свідоцтва про право власності на житло №6979 від 18.04.2000 року, в звязку з чим 01.06.2016 року державний нотаріус видала постанову №675/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовила позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 26/100 частин квартири [ADDRESS]. У судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Третя особа [PERSON] позовні вимоги також підтримує. Представник відповідача [PERSON] міської ради Київської області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника [PERSON] міської ради за наявними матеріалами справи (а.с.32). Заслухавши пояснення позивачів, третьої особи, дослідивши письмові матеріали даної цивільної справи, суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 07 липня 2015 року у віці 59 років помер батько позивачів [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] І-ОК №336486, виданим виконавчим комітетом Жміївської сільської ради Іванківського району Київської області, від 09 липня 2015 року(а.с.6). Позивачі є рідними дітьми померлого та спадкоємцями за законом першої черги, що підтверджується їх свідоцтвами про народження: свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO], серії І-БК №497619, виданим повторно відділом реєстрації актів громадянського стану [PERSON] міськвиконкому Київської області, від 15 квітня 1998 року, та свідоцтвом про народження [PERSON], 04.01.1994 року, серії І-БК №497620, виданим повторно відділом реєстрації актів громадянського стану [PERSON] міськвиконкому Київської області, від 15 квітня 1998 року (а. с. 7,8). Встановлено, що позивачі протягом визначеного законом шестимісячного строку звернулись до [PERSON] міської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №41786854 від 13.10.2015 року, Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 23 березня 2016 року, виданим позивачам як спадкоємцям за законом після [PERSON], який помер 07 липня 2015 року, по ? частці кожний (а.с.14), а також постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.06.2016 вих.№675/02-31, винесені [PERSON], державним нотаріусом [PERSON] міської державної нотаріальної контори Київської області, за змістом якої 13 жовтня 2015 року [PERSON] міською державною нотаріальною конторою Київської області була заведена спадкова справа №334/2015 щодо майна померлого 07 липня 2015 року [PERSON], спадкоємцями після якого є його дочка [PERSON] та син [PERSON] (а.с.19). За змістом вищезазначеної постанови державного нотаріуса [PERSON] міської державної нотаріальної контори від 0106.2016 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, спадкоємці [PERSON] та [PERSON] не надали правовстановлювального документа на 26/100 частин квартири [ADDRESS], належних їхньому батьку [PERSON](а.с.19). З наданих суду документів вбачається, що 19 грудня 1995 року на підставі рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради від 5 грудня 1995 року №492 був виданий ордер №334 на імя [PERSON] на сімю чотири чоловіки , втому числі позивачі [PERSON] та [PERSON] - діти та померлий спадкодавець [PERSON] чоловік (а.с.10). Згідно з рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 жовтня 1999 року (а.с.9) за позовом [PERSON] змінений договір найму жилого приміщення в квартирі [ADDRESS] та вирішено укласти з [PERSON] окремий договір найму на кімнату площею 10 кв.м., а з [PERSON] на кімнати площею 17 кв.м та 14.8 кв.м.; кухня, ванна, туалет, коридор, кланова залишились у спільному користуванні. Відповідно до свідоцтва про право власності №7428 від 29 грудня 2000 року (а.с.12) [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності в рівних долях належить 0,74 (74/100) частин загальної площі квартири [ADDRESS]. Право власності позивачів зареєстровано в [PERSON] міжміському бюро технічної інвентаризації 12.02.2001 року в реєстровій книзі за №13583. Згідно з архівною копією свідоцтва про право власності №6979 від 18 квітня 2000 року (а.с.11) померлому спадкоємцю [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 0,26 (26/100) частин загальної площі квартири [ADDRESS]. Право власності [PERSON]О зареєстровано в [PERSON] міжміському бюро технічної інвентаризації 24.04.2000 року в реєстровій книзі за №13583. Відповідне оголошення про втрачене свідоцтво про право власності на житло №6879, видане [PERSON] міськвиконкомом 18 квітня 2000 року на імя [PERSON], було розміщено в газеті «Ринок.Бориспіль» №22(529) від 10 червня 2016 року (а.с.20). Згідно з висновком про вартість майна, складним субєктом оціночної діяльності, фізичною особою-підприємцем [PERSON], ринкова вартість обєкта оцінки: трьохкімнатної квартири №87, загальною площею 69,7 кв.м, житловою площею 41,8 кв.м, розташованої за адресою: Київська область, м.Бориспіль, вул.Київський шлях, буд.2/4, на дату 02 червня 2016 року складає 294080 гривень (а.с.21). З досліджених у судовому засіданні документів встановлено, що спору щодо спадкового майна, яке залишилось після смерті [PERSON] не існує, право власності померлого на спадкове майно ніким не оспорюється. Згідно з вимогами ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Встановлено, що спадкоємець помер, а документ, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкове мано, втрачений, в звязку з чим позивачі, як спадкоємці померлого [PERSON] позбавлені можливості в установленому законом порядку оформити право на спадщину, яка складається з належних померлому на праві спільної часткової власності 26/100 квартири [ADDRESS]. За змістом ст. ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На підставі наведеного, суд дійшов до висновку, що позивачі, які прийняли спадщину після смерті [PERSON], в тому числі, з моменту відкриття спадщини, в рівних частках набули право на спадщину в порядку спадкування за законом на 26/100 частин квартири [ADDRESS], тобто по 13/100 частин кожний. Згідно з заявами позивачів в судовому засіданні понесені ними судові витрати по сплаті судового збору, вони залишають за собою. На підставі викладеного,

Outcome: approved