overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

06.03.2017 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Вимоги обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 13.02.2017 року шлюб між сторонами розірвано. Дитина перебуває на утриманні позивача. Коштів не вистачає для забезпечення дочки всім необхідним. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча має можливість надавати таку допомогу, оскільки є працездатним, має неофіційний дохід. Просить суд стягувати аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі по 800 грн. щомісяця з дня звернення і до досягнення дитиною повноліття та судові витрати по справі. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов є підставний і підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] не бере участі в утриманні своєї неповнолітньої дочки, не виконує в добровільному порядку обов'язки по її утриманні, має можливість надавати матеріальну допомогу позивачу, врахувавши матеріальний стан сторін, суд визначає до стягнення з відповідача аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 184 Сімейного Кодексу України передбачає, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. До задоволення також відповідно до ст. ст. 84, 88 ЦПК України підлягає вимога позивача про стягнення з відповідача на її користь 300 грн. понесених витрат на правову допомогу, що підтверджується документально (а.с.9-10). Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу аліментів за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

06.03.2017 року позивач звернувся до відповідача з вказаним позовом, та просив стягнути з відповідача борг за кредитним договором від 07.02.2014 року, укладеного між позивачем та відповідачем, у сумі 30418,40 гривень, так як відповідач добровільно сплатити борг відмовився. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав заяву у якій просив розглядати справу у його відсутність. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та дату розгляду справи його було повідомлено належним Дослідив письмові матеріали справи суд встановив наступні обставини: 07.02.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, та відповідач отримав кредит у розмірі 2800,00 гривень. Відповідно до договору відповідач зобов'язався повернути кредит на умовах передбачених договором. На теперішній час відповідач не виконує умови договору. Тобто через неналежне виконання відповідачем договору кредиту станом на 21.02.2017 року склався борг перед банком у розмірі 30418,40 гривень, а саме борг за тілом кредиту 2730,00 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом 22863,71 гривень, заборгованість за пенею та комісією 2900,00 гривень, штраф (фіксована частина) 500.00 гривень, штраф (процентна складова) 1424,69 гривень. Відповідно до вимог ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором, або законом. Згідно ст. 526 зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу ,інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання ,або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання ,відповідно до ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання. Відповідно до ст. 1054 за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець, зобов'язується надати грошові кошти (кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується сплатити кредит та повернути проценти. Суд вважає , що відповідач суттєво порушив умови договору кредиту, прострочив виплати щомісячних платежів та у позивача є законні підстави вимагати стягнення заборгованості за договором кредиту з відповідача, тому позов слід задовольнити у повному обсязі. З відповідача слід стягнути також за судові витрати з оплати судового збору 1600,00 гривень,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

06.03.2017 року позивач звернувся до відповідача з вказаним позовом, та просив стягнути з відповідача борг за кредитним договором від 16.06.2010 року, укладеного між позивачем та відповідачем, у сумі 66129,75 гривень, так як відповідач добровільно сплатити борг відмовився. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав заяву у якій просив розглядати справу у його відсутність. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та дату розгляду справи його було повідомлено належним Дослідив письмові матеріали справи суд встановив наступні обставини: 16.06.2010 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, та відповідач отримав кредит у розмірі 7600,00 гривень. Відповідно до договору відповідач зобов'язався повернути кредит на умовах передбачених договором. На теперішній час відповідач не виконує умови договору. Тобто через неналежне виконання відповідачем договору кредиту станом на 31.01.2017 року склався борг перед банком у розмірі 66129,75 гривень, а саме борг за тілом кредиту 7460,96 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом 51993,56 гривень, заборгованість за пенею та комісією 3050,00 гривень, штраф (фіксована частина) 500.00 гривень, штраф (процентна складова) 3125,23 гривень. Відповідно до вимог ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором, або законом. Згідно ст. 526 зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу ,інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання ,або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання ,відповідно до ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання. Відповідно до ст. 1054 за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець, зобов'язується надати грошові кошти (кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується сплатити кредит та повернути проценти. Суд вважає , що відповідач суттєво порушив умови договору кредиту, прострочив виплати щомісячних платежів та у позивача є законні підстави вимагати стягнення заборгованості за договором кредиту з відповідача, тому позов слід задовольнити у повному обсязі. З відповідача слід стягнути також за судові витрати з оплати судового збору 1600,00 гривень,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

06.03.2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що\~ сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 14 травня 1994 року, шлюбні відносини з відповідачем\~ припинені через постійні сварки, подальшого сумісного життя і збереження сім'ї не бажає. \~Позивач\~\~ в судове\~ засідання не з'явилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує. \~Відповідач\~ в судове\~ засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. 14 травня 1994 року між сторонами було укладено шлюб. Шлюбні\~ відносини припинили в травні 2014 року через постійні сварки та непорозуміння,\~ розірвання шлюбу відповідає інтересам позивача, відповідач не заперечив проти розірвання шлюбу, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. \~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

06.03.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання майна особистою приватною власністю. Позов мотивовано тим, що під час шлюбу з відповідачем по справі, позивачем за особисті кошти було придбано квартиру за адресою: [ADDRESS], тому останній просить суд визнати за ним право особистої приватної власності на зазначену квартиру. Відповідач [PERSON] звернулась до суду з окремим позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя та визнання за нею права власності на ? частину квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS]. 05 квітня 2017 року ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області зупинено провадження у справі № 632/280/17, провадження 2/632/237/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання майна особистою приватною власністю, до набрання законною сили судовим рішенням по справі № 2/632/326/17, провадження 2/632/261/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. 27 липня 2017 року ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області відновлено провадження по даній цивільній справі та судове засідання призначено на 28 липня 2017 року о 14 год. 00 хв., у зв'язку з тим, що 25 липня 2017 року судове рішення по справі № 2/632/326/17, провадження 2/632/261/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя набрало законної сили. В судове засідання сторони не прибули, проте надали письмові заяви про розгляд справи у їхню відсутність, позивач наполягає на задоволенні позову, а відповідач заперечує проти його задоволення, посилаючись на обставини викладені в письмових запереченнях. Враховуючи, що всі сторони надали заяви про розгляд справи у їхню відсутність, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав: 25 липня 2017 року судове рішення по справі № 2/632/326/17, провадження 2/632/261/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя набрало законної сили. Даним рішенням позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя - задоволені. Визнано за [PERSON] [INFO], право власності на 1/2 частку квартири за номером [ADDRESS], а за [PERSON] [INFO] залишено право власності на іншу ? частку вказаного нерухомого майна. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Наявність рішення суду яке набрало законної сили, унеможливлює суд дійти висновку про задоволення позовних вимог щодо визнання майна особистою приватною власністю, оскільки даним рішенням визнано право власності на спірну квартиру за позивачем та відповідачем в рівних частках. Судові витрати розподілити відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

06.03.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини із всіх видів доходу (заробітку), щомісячно, оскільки відповідач добровільно достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини їй не надає. Позивач у судовому засіданні позов підтримав. Відповідача позов визнав повністю. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який на даний час мешкає разом з позивачем, а відповідач проживає окремо від позивача. Згідно до положень ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати свою неповнолітню дитину. Суд приходить до висновку, що відповідач зобовязаний здійснювати виплату позивачу аліментів на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/3 частини від його доходів (заробітку), щомісячно, виходячи з того, що відповідач позов визнав повністю, він не має інших утриманців та має можливість сплачувати аліменти на дитину у такому розмірі. Судові витрати по справі необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

06.03.2017 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 23.01.2015 року вона уклала шлюб з відповідачем, зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка реєстраційної служби Охтирського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, актовий запис №10. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] Сімейне життя не склалося, між сторонами відсутнє взаєморозуміння, через що виникають постійні сварки. Позивач вважає, що сімя розпалася, шлюбні стосунки припинено і відновлювати їх вона не бажає, шлюб зберегти неможливо, тому і звернулася в суд з даним позовом, яким просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала, пояснила, що з відповідачем вона прожила 13 років у шлюбі, після чого вони розлучилися, а в 2015 році повторно одружилися, народили спільну дитину. Однак стосунки погіршилися, вважає, що шлюб зберегти неможливо і недоцільно. Претензій до відповідача у неї ніяких немає, дитині він допомагає, на аліменти вона не претендує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що між сторонами стосунки не склалися, вони не знаходять взаєморозуміння, відновлювати стосунків не бажають. Таким чином, судом встановлено, що збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Фактично їх сімя вже не існує, тому суд дійшов висновку про недоцільність збереження шлюбу, оскільки це не сприятиме збереженню сімї. З викладеного вбачається, що між сторонами виникли сімейні правовідносини в розумінні ст. 3 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України в разі, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам дітей, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки в частині розірвання шлюбу слід задовольнити. На підставі викладеного, ст.ст. 105 п.3, 110 п.1, 112, 114 п.2 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

06.03.2017 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Свій позов мотивує тим, що з [PERSON] вона перебувала в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 19.08.2011 року. Під час перебування в шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO]. Вказує, що на даний з відповідачем проживають окремо. Син перебуває на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги не надає, самотужки утримувати сина їй важко. Просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на неповнолітнього сина [PERSON] в твердій грошовій сумі, щомісячно, в розмірі 800 гривень, з дня подання позову до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні позов підтримала повністю, разом з тим, зазначила, що відповідач інколи зустрічається з сином та проводить з ним час, однак коштів на його утримання не надає. В судовому засіданні відповідач позов визнав частково, а саме в розмірі 400. Зазначив, що за повідомленням позивача надає добровільно кошти на перші необхідні речі їх спільному синові, при цьому він зустрічається з сином приблизно 1 раз в 3-4 тижні, де також витрачає певні суми коштів. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Любомльського районного суду від 19.08.2011 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.3). З копії свідоцтва про народження дитини серії 1-ЕГ № 064729 (а.с.5) вбачається, що за час спільного проживання у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Згідно довідки про склад сімї №117 від 01.03.2017 року неповнолітній син [PERSON] проживає з матірю [PERSON] (а.с.4). Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З врахуванням вищенаведеної норми Закону, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, а саме 600 гривень щомісячно, які підлягають стягненню починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення [PERSON], [INFO], повноліття. При визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд врахував стан здоровя та матеріальне становище дитини та стягувача аліментів, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, а також те, що у відповідача на утриманні інших осіб немає. Рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обовязкового негайного виконання. З відповідача слід стягнути в дохід держави судові витрати по справі.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

06.03.2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 05.06.2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, про що є актовий запис № 668. Посилаючись на те, що між н ими відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені з січня 2016 року. Від спільного життя з відповідачем мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], які залишаються проживати з позивачем. Сторони по справі направили суду заяви, в яких просять розглянути справу у їхню відсутність, позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Галкіна», відповідач позов визнав у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, та надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 05.06.2009 року, про що є актовий запис № 668 у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені з січня 2016 року. Від спільного життя з відповідачем мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], які залишаються проживати з позивачем. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

06.03.2017 року позивачка [PERSON] звернулась до Новобузького районного суду з позовом до відповідача [PERSON], за яким просила стягнути з відповідача аліменти на її \~користь \~на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), \~але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення нею повноліття, мотивуючи тим, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Позивачка [PERSON] при судовому розгляді справи заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] предявлений до нього позов визнав частково, не заперечував надавати допомогу на утримання сина в натурі, зокрема у вигляді купівлі ним особисто для дитини одягу, взуття, їжі тощо, проте не бажав надавати таку допомогу у формі передання грошових коштів позивачці, побоюючись, що вона використовуватиме ці кошти не за призначенням. \~\~\~\~\~\~ Вислухавши пояснення сторін у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. \~\~\~\~\~\~\~ Сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю, позивачкою [PERSON] Договір про утримання дитини не укладено. Стан здоровя дитини задовільний. Відповідач працездатний, інших непрацездатних осіб на його утриманні немає. \~\~ Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За змістом ч. 3 ст. 181 СК України допомога на утримання дитини (аліменти), у разі недосягнення між батьками відповідної домовленості, присуджуються за рішенням суду у грошовому виразі у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі. \~\~ Доводи позивача щодо можливого використання позивачкою аліментів не за призначенням беззмістовні, оскільки врегульовані положеннями ст. 186 СК України, згідно з якими за заявою платника аліментів або за власною ініціативою орган опіки та піклування перевіряє цільове витрачання аліментів. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. \~\~\~\~\~\~\~\~ Враховуючи наведене позов [PERSON] обґрунтований, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі, зокрема частка заробітку (доходу) відповідача, яка буде стягуватись щомісяця позивачці, як аліменти на дитину, визначається у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини \~відповідного віку. \~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України \~з відповідача, в звязку з задоволенням позову, в дохід держави підлягає стягненню судовий \~збір в розмірі 640 гривні. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі \~ст.ст. 180-183, 191 СК України та

Outcome: approved