Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

05 грудня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею двадцяти трьох років, починаючи з дня подання позову. В обґрунтування позову із посиланням на ст.ст. 180-183, 191, 199, 200 СК України зазначає, що є донькою відповідача. 11 серпня 2017 року позивач досягла повноліття і з того часу відповідач матеріальну допомогу на її утримання не надає. На даний час вона проживає з матір`ю і повністю знаходиться на її утриманні. [PERSON] навчається на 3 курсі шкільного відділення денної форми навчання Дніпропетровського педагогічного коледжу Дніпропетровського національного університету ім.. Олеся Гончара на бюджетній основі. Враховуючи навчання на денній формі у навчальному закладі не має ніякого джерела доходів, знаходиться на утриманні матері, потребує матеріальної допомоги. Відповідач фізично здоровий, знаходиться у працездатному віці, зобов`язаний та має можливість утримувати свою повнолітню доньку, яка продовжує навчання та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги. Ухвалою судді від 26 грудня 2017 року відкрито провадження у справі. Заочним рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 квітня 2018 року, позов [PERSON] до [PERSON] задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання, як повнолітньої доньки, яка продовжує навчання у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 05 грудня 2017 року до закінчення навчання в Дніпропетровському педагогічному коледжі Дніпропетровського національного університету ім.. О. Гончара 01 липня 2019 року, а за умови продовження навчання не більше ніж до досягнення [PERSON] , [INFO] , двадцятирічного віку, тобто до [INFO] . 19 березня 2020 року, відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про скасування заочного рішення, яку обґрунтовує тим, що він не знав про розгляд судом справи так, як не отримував жодної повістки. Також, він завжди матеріально допомагав та утримував свою доньку. Про існування заочного рішення йому стало відомо лише 02 лютого 2020 року. Крім того, у нього на утриманні є неповнолітній син [PERSON] , [INFO] який також потребує матеріальної допомоги. Відповідач постійно проходить лікування, оскільки має хронічну хворобу. Тому він не може сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою суду від 03 квітня 2020 року, скасовано заочне рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 квітня 2018 року. Розгляд справи проводиться в порядку загального позовного провадження. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала частково та просила суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1000,00 грн. щомісяця, при цьому надала заяву про подальший розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та просив суд стягувати з нього аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання у розмірі 1000,00 грн. щомісяця, при цьому надав заяву про подальший розгляд справи у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Згідно свідоцтва про народження, [PERSON] народилася [INFO] , і є донькою відповідача (а.с.3). [INFO] [PERSON] , досягла повноліття (а.с. 15). Наказом № 56О від 10 серпня 2015 року [PERSON] зараховано на 1 курс шкільного відділення денної форми навчання Дніпропетровського педагогічного коледжу Дніпропетровського національного університету ім.. О. Гончара на бюджетній основі. Термін навчання з 01 вересня 2015 року по 01 липня 2019 року. Вирішуючи позовні вимоги суд виходить з наступних норм законодавства. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка або син, а також самі дочка або син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчання, до досягнення ними двадцяти трьох років. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються\~главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті\~199,200,201\~цього\~Кодексу). За таких обставин, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежного від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з\~статтею 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів із урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів із одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. В п.20\~постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~зазначено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів:1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У відповідності до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Отже, обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Навчання, крім побутових витрат, також потребує значних коштів на придбання літератури, методичного матеріалу, щоденного виділення коштів на харчування та транспорт. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Визначаючи розмір\~аліментів,\~суд бере\~до уваги\~матеріальне становище\~позивача та\~відповідача,\~а також\~те,\~що у\~відповідача на\~утриманні є\~ще одна\~неповнолітня дитина\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~а також\~те,\~що відповідач\~потребує постійного\~лікування,\~так як\~він має\~спаєчну хворобу\~черевної порожнини,\~тому вважає\~необхідним задовольнити\~позов частково,\~зобов`язавши\~сплачувати відповідача\~на користь\~позивача,\~у зв`язку\~з її\~навчанням,\~аліменти у\~розмірі 1000,00 грн. щомісяця, до закінчення навчання, а за умови продовження навчання - не більше ніж до досягнення [PERSON] двадцятитрирічного віку. Також, у відповідності до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд вважає за необхідне визначити дату початку стягнень з дати звернення до суду, а саме - з 05 грудня 2017 року. Визначаючи кінцеву дату стягнення аліментів, суд вважає за необхідне визначити датою закінчення [PERSON] навчання. Водночас, суд враховує і можливість продовження отримання нею освіти, граничний термін сплати аліментів, визначений ст.199 СК України, змістом позовних вимог. Внаслідок чого, вважає за необхідне призначити до стягнення з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки до дати закінчення навчання, а за умови продовження останньою навчання - до досягнення 23 років. З урахуванням положень ст.. ст. 137, 141 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судових витрат на підставі п.3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Outcome: partial