Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

05.08.2016 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання таким, що втратив право користування житлом, усунення перешкод в користуванні житлом та зняття з реєстрації. В обгрунтування позову приведені доводи, що позивачка є власницею квартири за адресою : [ADDRESS], якою має намір розпоряджатися на власний розсуд. Відповідач був членом сімї (внуком) попереднього власника помешкання - [PERSON], він зареєстрований у вказаній квартирі, чим порушуються житлові права позивачки стосовно оплати комунальних послуг в завищеному розмірі та права власності. Представник позивачки позовні вимоги підтримала. Від відповідача виконкому Іванопільської селищної ради надійшла письмова заява про розгляд справи за відсутності їх представника. Позовні вимоги визнають. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, до суду не зявився, заяв про розгляд справи за його відсутності чи клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Суд постановив ухвалу про розгляд справи за наявними матеріалами заочно. Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що позивачка , відповідно до заповіту, є власником квартири за адресою: [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом та витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі №44304868 від 30.06.2016 року (а.с.9). Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.319 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно із ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. А відповідно до ч.4 ст.337 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Таким чином, суд встановив, що позивачка є власницею квартири в [ADDRESS] , а тому має право володіння, право користування та право розпорядження зазначеною квартирою. Відповідач в свою чергу ніколи не мав права власності на зазначену квартиру, проте наявність реєстрації у квартирі №3 на вулиці Заводській , будинок 28 смт.Іванопіль порушує право користування квартирою позивачкою. Отже, наявність реєстрації у квартирі [ADDRESS] [PERSON] є порушенням права користування, а тому й порушенням права власності позивачки [PERSON] У відповідності до положень ст.ст.150,155 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і вони мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд; власник квартири не може бути позбавлений права користування житлом, крім випадків, передбачених законом. Позивачка є новим власником помешкання, яким вона має намір розпорядитись на власний розсуд. Відповідач не є членом сімї позивача, а тому його слід визнати таким, що втратив право користування квартирою №3 по вулиці Заводській, будинок 28 смт.Іванопіль та зняти його з реєстрації у вказаному помешканні. При прийнятті такого рішення суд виходить з того, що право особи на користування житлом (яке не є його власністю) є похідним від права власності на житло і у разі відчуження власником житла його члени сімї втрачають право користування помешканням. Суд не може вважати, що зі сторони відповідача є перешкоди в користуванні і розпоряджанні житлом, оскільки позивачка є єдиним власником житла і для продажу квартири їй не потрібна згода відповідача, а тому в зазначених позовних вимогах слід відмовити. Встановлені судом обставини є підставами для задоволення позову частково. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідачів в рівних частках.

Outcome: partial