Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

05 березня 2015 року Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Промекономбанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Промекономбанк» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги порушенням відповідачем зобов'язань відповідно до умов договору. Під час судового розгляду позивачем подано уточнену позовну заяву (у зв?язку із арифметичною помилкою) про стягнення з відповідача заборгованності у сумі 55 401,8 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на 20.02.2015 року становить 1 484 268,3 гривень. Представник позивача Гулей О.І., який належним чином повідомлений про дату, місце та час розгляду справи, не використав наданого законом права на особисту участь у судовому засіданні. Представником Гулей О.І., який діє на підставі рішення виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 04.12.2014 року № 137, було подано заяву, в якій останній підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення /а.с. 26/. У позовній заяві зазначено, що 23 травня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Промекономбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Промекономбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 4439-2007/КФ, відповідно до умов якого [PERSON] надані кредитні кошти в сумі 28 900 доларів США, на строк до 23 травня 2012 року, зі сплатою за користування кредитом 15 % річних, комісії за користування кредитом в порядку та строки, зазначені в договорі. У зв'язку із неналежним виконанням своїх зобов'язань за кредитним договором, станом на 20.02.2015 року загальна заборгованість за кредитним договором становить 55 401,8 долари США, в тому числі: основна заборгованість по тілу кредиту - 28 418,33 доларів США, заборгованість за несплаченими відсотками - 23 885,38 доларів США, пеня - 3 097,82 доларів США. Виходячи з наведеного, посилаючись на положення статей 526,530,625,1048,1050,1054 ЦК України та протиправність дій відповідача, якими суттєво порушуються законні права кредитора, позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у сумі 55 401,8 долари США, що в еквіваленті по курсу НБУ (станом на 20.02.2015 року) складає 1 484 268,3 грн., в тому числі: основна заборгованість по тілу кредиту - 28 418,33 доларів США, заборгованість за несплаченими відсотками - 23 885,38 доларів США, пеня - 3 097,82 доларів США Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідача [PERSON] про місце, день та час розгляду справи. Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 р. № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження», пересилання пошти не здійснюється до м. Горлівка Донецької області, де зареєстровано місце проживання [PERSON] /а.с.11,20/, що позбавлює суд можливості надіслання поштою судового виклику до суду за зареєстрованим у передбаченому законом порядку місцем проживання відповідача (ч.5 ст.74 ЦПК України). Тому відповідно до вимог ч.9 ст. 74 ЦПК України виклик у судове засідання відповідача було здійснено шляхом розміщення оголошення у друкованому засобі масової інформації державної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур?єр» /а.с.37 /. Здійснити відповідно до розпорядження КМУ від 21 січня 2015 року №41-р розміщення оголошення про виклик до суду відповідача у друкованому засобі масової інформації місцевої сфери розповсюдження - газеті «Донеччина», не є можливим у зв?язку із перебуванням редакції цієї газети на території, що тимчасово не контролюється Україною - у місті Донецьку /а.с.28,29/. Аналізуючи наведені обставини, суд приходить до переконання, що відповідачем [PERSON] недобросовісно здійснюються його процесуальні права, у зв'язку з чим, суд приходить до висновку про належне повідомлення відповідача, а тому, відповідно до положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України, та враховуючи згоду представника позивача, суд вважає можливим відповідно до правил частини 1 статті 224 ЦПК України розглядати справу за відсутності відповідача у порядку заочного провадження на підставі наявних у ній доказів, з дотриманням вимог, встановлених законом. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (ст.11 ЦПК України) встановив наступне. Приписами частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 23 травня 2007 року юридична особа - Відкрите акціонерне товариство «Комерційний банк «Промекономбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Промекономбанк», і [PERSON], [INFO], уклали кредитний договір №4439-2007/КФ, відповідно до умов якого кредитор надав позичальнику кредит у сумі 28 900 доларів США, на строк до 23 травня 2012 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом з розрахунку 15% річних, на умовах його забезпечення, цільового використання, строковості, повернення та плати за користування, а позичальник зі своєї сторони зобов'язався отримати кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути банку основну суму кредиту, сплатити проценти за користування ним, комісію за користування кредитом, а також виконати інші обов'язки, визначені цим договором. Позичальник зобов'язався погашати кредит та проценти щомісячними платежами /а.с.3-9/. Судом встановлено, що кредитний договір укладений у письмовій формі, підписаний уповноваженими на це посадовими особами ВАТ «Комерційний банк «Промекономбанк», правонаступником якого є ПАТ «Комерційний Банк «Промекономбанк», та особисто [PERSON]., зміст правочину не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства, і на підставі статті 629 ЦК України цей договір є обов'язковим для виконання. Статтею 204 ЦК України проголошена презумпція правомірності правочину: правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Наявними в матеріалах справи документами підтверджено, що Банк повністю виконав умови кредитного договору, надавши [PERSON] кредит у сумі 28 900 доларів США. Відповідно до умов кредитного договору №4439-2007/КФ від 23.05.2007 року, він набирає чинності з дати його укладання та діє до повного виконання сторонами зобов?язань по цьому договору (повного погашення позичальником заборгованості по кредиту, процентів за користування кредитом, а також усіх інших платежів та штрафів, нарахованих за цим договором) /а.с.7-8/. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості по кредитному договору №4439-2007/КФ від 23.05.2007 року вбачається, що станом на 20.02.2015 року позичальник має заборгованість за тілом кредиту 28 418,33 доларів США, за відсотками 23 885, 38 доларів США /а.с.4-6/. Відповідно до пункту 4.5 Кредитного договору за порушення строків погашення відсотків за кредитом кредитор має право стягувати з позичальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, що діяла на час виникнення заборгованності /а.с.7-8/. Згідно довідки-розрахунку ПАТ «Комерційний Банк «Промекономбанк» відповідачу [PERSON] за час фактичного користування кредитними ресурсами за період з вересня 2014 року по лютий 2015 року, станом на 20 лютого 2015 року нарахована пеня за порушення зобов?язання по оплаті відсотків за користування кредитом у розмірі 3097,82 долари США. /а.с.4-6/. З огляду на наведене суд дійшов висновку, що [PERSON] порушувалися умови укладеного договору по своєчасному поверненню суми кредиту та сплаті відсотків за користування ним, унаслідок чого утворився борг перед позивачем у зазначеній сумі. Таким чином, суд визнає, що відповідач в односторонньому порядку відмовився від належного виконання взятих на себе зобов'язань за договором. Суд визнає правильним представлений ПАТ «Комерційний Банк «Промекономбанк» розрахунок періоду і суми заборгованості, що утворилась у [PERSON] по основній заборгованості, нарахованим, але не сплаченим відсоткам, пені за порушення зобов?язання по оплаті відсотків за користування кредитом за кредитним договором № 4439-2007/КФ від 23.05.2007 року. Розрахунок відповідає умовам укладеного договору. За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (частини перша та третя статті 533 ЦК України). Відповідно до роз?яснень, що містяться у п.10 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2014 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» банк як фінансова установа, отримавши у встановленому законом порядку (статті 19, 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність») банківську та генеральну ліцензії на здійснення валютних операцій або письмовий дозвіл на здійснення операцій із валютними цінностями, який до переоформлення Національним банком України відповідних ліцензій на виконання вимог пункту 1 розділу II Закону України від 15 лютого 2011 року № 3024-VI «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання діяльності банків» є генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій, має право здійснювати операції з надання кредитів у іноземній валюті (пункт 2 статті 5 Декрету про валютне регулювання). Відповідно до листа Національного банку України від 03.03.2007 р. N 41-216/428-2296 «Про перелік банків, які мають ліцензію на здійснення банківських операцій, банківську ліцензію або письмовий дозвіл на здійснення операцій з валютними цінностями» ВАТ «Комерційний банк з іноземним капіталом «Промекономбанк» (юридична адреса: м.Донецьк, пр. Ленінський, 4, Банківська ліцензія №182 від 11.02.2003 року, письмовий дозвіл на здійснення операцій №182-1 від 11.02.2013 року) надано письмовий дозвіл на здійснення банківських операцій з валютними цінностями. Згодом позивачем отримано Генеральну ліцензію на здійснення валютних операцій № 182-2 від 12.04.2012р. У матеріалах справи відсутні будь-які об'єктивні дані того, що відповідач вживав заходи для належного виконання зобов'язання по даним правочинам, у зв'язку з чим порушення зобов'язання визнається судом таким, що сталося з їх вини. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами в силу статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, [PERSON] належним чином не виконує зобов'язання, передбачені укладеним в установленому законом порядку кредитним договором. Такі дії відповідача є неправомірними, тому позовні вимоги ПАТ «Комерційний банк «Промекономбанк» про стягнення заборгованості та штрафних санкцій підлягають задоволенню частково на суму 55 401,53 долари США, адже при нарахуванні остаточної суми банком допущено арифметичну помилку. Відповідно до вимог п.22 частини 1статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI та положень статті 88 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при звернені з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3 654,00 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial