Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

05.12.2016 року представник [PERSON] звернулася до суду з заявою в якій просила визнати батька заявника [PERSON] безвісно відсутнім. В обґрунтування заяви представник [PERSON] зазначила, що в 2001 році заявник останній раз бачила батька, з того часу він не спілкувався з родиною та не зявлявся за місцем мешкання своєї родини. З 2001 року у заявника відсутні відомості про батька, до цього часу відсутні жодні звістки про його долю та місцеперебування. Визнання батька [PERSON] безвісно відсутнім потрібно заявникові для оформлення документів на її постійне проживання за кордоном, оскільки для цього вимагається згода батька. В судовому засіданні представник [PERSON] заяву підтримала та пояснила, що 12.03.1998 року рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Харкова було розірвано шлюб зареєстрований між нею та [PERSON]. 14.07.1998 року рішенням суду останнього визнано таким, що втратив право користування квартирою №143 в будинку 79 по бульвару Івана Каркача в м.Харкові, оскільки він з жовтня 1996 року в зазначеній квартирі не мешкав. До 2001 року [PERSON] з родиною не проживає та не спілкувався. Востаннє родина бачила [PERSON] в 2001 році, коли він після тривалої відсутності зявився за місцем проживання колишньої дружини та дітей, але через незначний час знову зник. Після цього його подальша доля ні заявникові, ні її представникові не відома. Представник заінтересованої особи про причини неявки суду не повідомив. Суд вислухавши пояснення представника заявника, перевіривши матеріали справи, вважає необхідним заяву задовольнити повністю, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути судом визнана безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Судом встановлено, що відповідно свідоцтва про народження [PERSON] її батьками є [PERSON] та [PERSON]. 14.07.1998 року рішенням суду [PERSON] визнано таким, що втратив право користування квартирою №143 в будинку 79 по бульвару Івана Каркача в м.Харкові, оскільки він з жовтня 1996 року в зазначеній квартирі не мешкав. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що бачили [PERSON] востаннє у 2001 року, коли він після тривалої відсутності зявився за місцем свого колишнього мешкання в [INFO], однак невдовзі знову зник. Подальша доля [PERSON] їм невідома. Згідно довідки виданої за підписом начальника Індустріального ВП ГУ НП в Харківській області 21.09.2016 року Індустріальним ВП зареєстровано заяву [PERSON] (дошлюбне прізвище «Шпякіна», яка є сестрою заявника) по факту встановлення місця перебування її батька [PERSON] Відповідно вказаної довідки місце перебування [PERSON] не встановлено, розшук продовжується. Задоволення заяви [PERSON] має для неї юридичне значення та потрібне для оформлення документів на постійне місце проживання за кордоном. Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що наявні достатні докази на підтвердження того, що за останнім відомим місцем проживання [PERSON] протягом останніх 15 років відсутні відомості щодо місця його перебування. Оскільки матеріали справи свідчать про те, що останні відомості про [PERSON] були у родини в 2001 році, то початком його безвісної відсутності слід вважати дату 01 січня 2002 року.

Outcome: approved