Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-27 00:00:00

04 червня 2020 року до Харківського районного суду Харківської області від [PERSON] надійшла позовна заява, в якій з урахуванням уточнень просить суд скасувати арешт нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер обтяження 3188547, зареєстрований Харківською районною державною нотаріальною конторою Харківської області на підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області 1/18 від 13.04.1970, шляхом переносу з реєстру заборон №4 13.04.1970. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що житловий будинок, розташований за адресою [ADDRESS] на підставі договору купівлі - продажу укладеного між [PERSON] та [PERSON] 15 липня 2000 року, посвідчений державним нотаріусом Першої Харківського району Державної нотаріальної контори Ольховською Л.М., реєстровий № 1-1254 належав [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. При оформленні спадкових прав після смерті батька, [PERSON] , згідно матеріалів та документів фонду № 33 Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області виявлено запис № 4 від 13 квітня 1970 року про заборону відчуження майна. Відповідно до виписки з реєстру для реєстрації заборон відчуження житлових будинків, квартир та іншого нерухомого майна та арештів накладених судовими та слідчими органами, запис № 4 від 13 квітня 1970 року винесено на підставі ухвали Харківського районного суду. Згідно з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна вбачається, що дана заборона була вжита на час, коли власником нерухомого майна був [PERSON] , який мешкав за адресою: [ADDRESS] . 15 липня 2000 року батьком позивача [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі - продажу житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , який посвідчений Першою Харківського району державною нотаріальною конторою. При укладені вказаного договору в реєстрі заборон були відсутні відомості, щодо існування обтяжень відчуження нерухомого майна. Згідно відповіді Харківського районного суду Харківської області від 29 травня 2020 року № 08-09/255/2020 в архіві суду цивільні справи, алфавітні покажчики та обліково - статистичні картки за 1970 рік відсутні. Ні позивач, а ні родичі взагалі не були стороною у справі, яка розглядалась Харківським районним судом, а тому позивач позбавлений надати ухвалу суду або будь - які інші відомості стосовно причин накладення арешту. Отже, наявність арешту, накладеного на майно спадкодавця, є перешкодою в оформлені спадкових прав позивача на нерухоме майно, в зв`язку з чим за захистом своїх прав він вимушений звернутися з позовом до суду. Дана позовна заява спрямована на захист цивільних прав позивача, пов`язаних з оформленням права власності на спадкове майно та фактично є різновидом негаторного позову та розглядається за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з - під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України № 6-26цс 13 від 15 травня 2013 року. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 01 червня 2020 року позовна заява залишена без руху, позивачу наданий десятиденний строк з дня отримання ним ухвали для усунення недоліків. У встановлений судом строк недоліки позовної заяви усунуті. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 06 липня 2020 року позовна заява прийнята до розгляду, розгляд справи призначений в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 15 вересня 2020 року підготовче провадження по справі зарито, справу призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце якого повідомлялись належним чином. Позивач [PERSON] надав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує поти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач [PERSON] причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву та будь - яких заяв, клопотань не подала. Представник третьої особи - Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області надала заяву про розгляд справи без присутності їх представника, рішення по справі ухвалити згідно чинного законодавства. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою позивача наданих ним у письмовій заяві про розгляд справи без її участі, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, яка належно повідомлялась про судове засідання, у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Житловий будинок, розташований за адресою [ADDRESS] на підставі договору купівлі - продажу укладеного між [PERSON] та [PERSON] 15 липня 2000 року, посвідчений державним нотаріусом Першої Харківського району Державної нотаріальної контори Ольховською Л.М., реєстровий № 1-1254 належав [PERSON] . Згідно довідки Комунального підприємства «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» вих № Л - 93 від 15 квітня 2020 року за архівними матеріалами бюро (на 31.12.2012р) право приватної власності на житловий будинок [ADDRESS] в БТІ зареєстровано в цілому за [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого Першою державною нотаріальною конторою Харківського району 15 липня 2000 р / № 1-1254, право власності зареєстровано в БТІ 27 серпня 2000 року в книгу 14 номер запису 1880. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , видане Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актова запис № 779. Відповідно до листа приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області № 12/01-16 від 25 травня 2020 року за матеріалами спадкової справи № 1/2017 (номер спадкової справи в Спадковому реєстрі:60136806), заведеної приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Колісником Ю.О. після спадкодавця, [PERSON] , померлого [INFO] , що проживав на день смерті: [ADDRESS] , наявні дані про те, що до кола спадкоємців входить син - [PERSON] . Родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Відповідно до Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 208297343 від 06 травня 2020 року вбачається арешт нерухомого майна - житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер обтяження 3188547, зареєстрований 10 травня 2006 року Харківською районною державною нотаріальною конторою Харківської області (колишня Перша ДНК Харківського району Харківської області) на підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області 1 / 18 від 13.04.1970, шляхом переносу з реєстру заборон № 4 13.04.1970. Згідно листа Харківського обласного державного нотаріального архіву на № 1214/01-30 від 07 травня 2020 року Вих. № 1218/01-18 від 15 травня 2020 року, за результатами пошуку встановлено, що згідно з матеріалами та документами фонду № 33 «Перша державна нотаріальна контора Харківського району Харківської області» виявлено запис під № 4 від 13 квітня 1970 року про реєстрацію заборони відчуження майна. Архівом перевірено, за обліковими документами фонду № 33, на підставі терміну діючого переліку та номенклатури справ «Розпорядження по накладенню і зняттю заборони відчуження нерухомого майна» за 1983 рік було знищено Першою держнотконторою Харківського району Харківської області (згідно з актом від 31 січня 2001 року про виділення для знищення документів, які не підлягають зберіганню). Листом Державного реєстратора, Державного нотаріуса Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області Харківської області Ольховською Л.М. № 1344/02-14 від 21 травня 2020 року надано роз`яснення щодо з порядку зняття (припинення) арешту нерухомого майна № 3188547, зареєстрованого щодо житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] та запропоновано [PERSON] звернутись до суду з метою отримання рішення суду про зняття (припинення) арешту вищевказаного нерухомого майна. Зняття (припинення) арешту нерухомого майна буде можливе після надання відповідного рішення суду. Згідно відповіді Харківського районного суду Харківської області № 08-09/255/2020 від 29 травня 2020 року на заяву Вх № 13776/20 від 26 травня 2020 року про надання копії ухвали Харківського районного суду Харківської області про вжиття заходів забезпечення та копії ухвали про скасування заборони відчуження майна [PERSON] повідомлено, що відповідно перевірки акту наявності справ в архівному підрозділі Харківського районного суду Харківської області від 31 травня 2013 року цивільні справи, алфавітні покажчики та обліково - статистичні картки за 1970 рік відсутні. Відповідно до акту прийому - передачі матеріалів та справ, які знаходяться в архівному підрозділі Харківського районного суду Харківської області від 31 травня 2013 року, інформація про передачу справ за 1970 рік відсутня. В зв`язку з чим Харківський районний суд Харківської області не має можливості надати копію рішення суду за 1970 рік про арешт майна. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про повне задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Згідно частиною 5 статті 1268 ЦК України права та обов`язки, що складають спадщину переходять до спадкоємців з часу відкриття спадщини. За змістом статей 4, 5 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законами України. Відповідно до частини 1, 5 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини згідно з частиною 2 статті 1220 ЦК України є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Отже, власник спірного майна [PERSON] помер [INFO] . Як встановлено в ході судового розгляду, позивач по справі [PERSON] , який є спадкоємцем померлого, у зв`язку з накладеним арештом на спадкове майно не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Основоположні принципи здійснення правомочностей власника сформульовані в ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Ця норма міжнародної конвенції передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном; не допускає позбавлення тією чи іншою особою свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права; визнає право держави на здійснення контролю за використанням власності у відповідності з загальними інтересами або для забезпечення податків, інших зборів чи штрафів. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, зняття арешту з нерухомого майна. Отже, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту і в цьому випадку підтвердження в суді права власності, що складає предмет спору, здійснюється, зокрема, шляхом підтвердження фактів, що свідчать про володіння спірним майном на праві власності. При цьому, якщо майно знаходиться у володінні позивача, його право на майно захищається презумпцією правомірності фактичного володіння. Отже, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений як власником майна, так і особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Судом встановлено, що [PERSON] будучи спадкоємцем після смерті власника нерухомого майна - житлового будинку за адресою: [ADDRESS] правомірно користується зазначеним майном, інформації щодо інших спадкоємців не має. Разом з тим, позивач не може в повній мірі реалізувати свої спадкові права щодо оформлення спадщини після смерті [PERSON] у зв`язку з наявністю арешту на спадкове майно відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 208297343 від 06 травня 2020 року Отже, виходячи з наведеного, суд прийшов до висновку, що на сьогоднішній день відсутні будь-які підстави для існування в подальшому накладення арешту на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . За таких обставин, з метою не порушення права спадкоємця на прийняття спадщини, що прямо встановлено ЦК України, суд вважає позовні вимоги позивача цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved