Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

05.08.2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Фермерського господарства «Русь» (далі - ФГ «Русь»), в якому просить внести зміни до договору оренди земельної ділянки. Позов обґрунтовано тим, що позивач є власником земельної ділянки площею 7,50 га, кадастровий номер 6522987000:03:002:0042, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Агайманської (Фрунзенської) сільської ради Іванівського району Херсонської області. 06 червня 2007 року між позивачем та ФГ «Русь» було укладено договір оренди даної земельної ділянки строком на 10 років, який зареєстровано в Іванівському відділенні Херсонської регіональної філії ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 06.06.2007 року №040772300284. Згідно пункту 9 вказаного договору орендна плата сплачується орендарем за земельну ділянку приватної власності у грошовій або натуральній формі в розмірі 1,5% від нормативної грошової оцінки землі. Рішенням Іванівського районного суду Херсонської області від 22.01.2020 р. даний договір оренди землі визнано поновленим на той самий строк та тих самих умовах. Протягом 2007-2016 років відповідач виплачував [PERSON] орендну плату у грошовій формі, у розмірі як і іншим власникам земельних ділянок (паїв) на території с.Агаймани, тобто щороку відбувалося збільшення розміру орендної плати, без внесення відповідних змін до договору оренди. З вересня 2017 року ФГ «Русь» виплачувало орендодавцям по 12000 грн. орендної плати за пай, а в 2018-2019 роках - по 15000 грн., крім позивача, яка з 2017 р. отримує щорічну орендну плату в розмірі 6700 грн. Враховуючи збільшення розміру земельного податку, підвищення цін, тарифів та зміни коефіцієнтів індексації, [PERSON] 14.03.2020 р. направила відповідачу заяву з додатковою угодою до договору оренди землі, якою пропонувала змінити пункт 9 договору, збільшивши розмір орендної плати до 12% від нормативної грошової оцінки землі, на що 20.03.2020 року отримала відповідь від відповідача про відмову збільшувати розмір орендної плати до 12% та з пропозицією встановити її розмір у 5% від нормативної грошової оцінки землі, шляхом підписання нового договору оренди строком на 10 років. Позивач вважає такий розмір орендної плати несправедливим, тому звернулася до суду з даним позовом в якому просить внести зміни до пункту 9 розділу «Орендна плата» договору оренди земельної ділянки від 06 червня 2007 року, виклавши його у наступній редакції: «річна орендна плата за земельну ділянку встановлюється у розмірі 12 % від нормативної грошової оцінки землі, та сплачується орендарем орендодавцю», та стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 грн. та витрати пов`язані з оплатою правової допомоги в сумі 9000,00 грн. Ухвалою Іванівського районного суду Херсонської області від 10 серпня 2020 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження з призначенням по справі підготовчого судового засідання (а.с.47). 29 вересня 2020 року до суду від представника відповідача - адвоката Пестрецової Р.Г. надійшов відзив на позовну заяву (а.с.59-61), згідно якого, фермерське господарство позовні вимоги не визнає вважаючи їх необґрунтованими. ФГ «Русь» протягом усього строку дії договору оренди земельної ділянки від 06.06.2007 року добросовісно та належним чином виконувались обов`язки передбачені зазначеним договором оренди землі. З урахуванням змін у податковому та цивільному законодавстві [PERSON] виплачувалась орендна плата у розмірі більшому ніж 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням індексації, та запропоновано підписати новий договір оренди землі на той же строк, але на покращених умовах з більшим розміром орендної плати - 5% від розміру грошової оцінки земельної ділянки. Ні умовами договору оренди землі, ні нормами чинного законодавства не передбачено обов`язку орендаря щодо саме безумовного підписання додаткової угоди про внесення змін до договору оренди щодо збільшення розміру орендної плати. Просить відмовити в задоволенні позову та стягнути з [PERSON] на користь ФГ «Русь» витрати пов`язані з оплатою правничої допомоги у розмірі 10000 грн. (а.с.59-61). Ухвалою суду від 05 жовтня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.82). Позивач [PERSON] та її представник Тишковський С.А. в судовому засіданні підтримали вимоги, викладені в позовній заяві, надали пояснення аналогічні позову, просили позов задовольнити в повному обсязі. Представник Фермерського господарства «Русь» Пестрецова Р.Г. у судовому засіданні надала пояснення аналогічні відзиву на позовну заяву зазначила, що згідно діючого податкового законодавства України розмір орендної плати встановлюється не менше 3% та не більше 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, але встановлення конкретного відсоткового розміру встановлюється за бажанням сторін договору оренди. Відповідач не зобов`язаний встановлювати саме максимальний розмір орендної плати 12%, а запропонований ФГ «Русь» розмір орендної плати 5% відповідає вимогам встановленим законодавством України, крім того, фермерським господарством в такому розмірі сплачується орендна плата іншим орендодавцям. Просила відмовити у задоволенні позову в повному об`ємі та стягнути з позивача судові витрати на правову допомогу. Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №064055 від 19.11.2004 року [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка з кадастровим номером 6522987000:03:002:0042, площею 7,50 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Агайманської (колишня назва - Фрунзенська) сільської ради Іванівського району Херсонської області (а.с.21). 06 червня 2007 року між [PERSON] та фермерським господарством «Русь» укладено договір оренди земельної ділянки площею 7,50 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Агайманської (Фрунзенської) сільської ради Іванівського району Херсонської області, строком на 10 років до 06 червня 2017 року. Договір зареєстрований 06 червня 2007 року в Іванівському відділенні Херсонської регіональної філії ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за № 040772300284 (а.с.7-8). Рішенням Іванівського районного суду Херсонської області від 22 січня 2020 року, яке набрало законної сили 03 березня 2020 року, договір оренди земельної ділянки від 06.06.2007 року було поновлено на той самий строк і на тих самих умовах (а.с.10-13). Орендна плата погоджена сторонами у грошовій або натуральній формі в розмірі 1,5 % від вартості грошової оцінки землі, що складає 1273 грн за рік, сільськогосподарською продукцією за її собівартості, але не вище державних закупівельних цін рослинницькою продукцією, яка вирощується орендарем. Орендна плата вноситься щорічно з 01 серпня по 30 листопада (п.9, п.11 Договору оренди землі). Сторони погодили в пункті 13 договору, що розмір орендної плати переглядається один раз на два роки у разі зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції та в інших випадках, передбачених законом. У пункті 36 договору оренди визначено, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується у судовому порядку. В зв`язку із зростанням цін та тарифів, а також збільшенням розміру земельного податку позивач у березні 2020 року звернулася до відповідача з пропозицією щодо перегляду розміру орендної плати. Крім того, позивачем направлено відповідачу примірник додаткової угоди в частині збільшення орендної плати до 12 % від вартості грошової оцінки землі (а.с.24-27). З листа-відповіді голови фермерського господарства «Русь» Монтій Р.І. від 20.03.2020 р. вбачається, що запропоновані [PERSON] зміни до п.9 договору оренди щодо збільшення орендної плати до 12% від нормативної грошової оцінки за кожен рік оренди є для господарства неприйнятними. Позивачу було запропоновано підписати договір оренди землі на нових покращених умовах з урахуванням змін внесених до діючого законодавства, з новим строком оренди, в якому пунктом 9 передбачено сплату орендарем орендної плати у грошовій формі в розмірі 5% за один рік оренди від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, та додаткову угоду про припинення договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого в Іванівському відділенні Херсонської регіональної філії ДЗК 06.06.2007 року за №040772300284, додавши їх примірники до листа (а.с.28-31). Нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 6522987000:03:002:0042, площею 7,50га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Агайманської (Фрунзенської) сільської ради Іванівського району Херсонської області - становить 172031,33 грн, що підтверджується Витягом із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, сформованого 02.06.2020 р. державним кадастровим реєстратором відділу в Іванівському районі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області (а.с.34). Згідно розрахункових відомостей нарахувань та виплати орендної плати по фермерському господарству «Русь» за 2018-2020 рр. [PERSON] нараховано орендної плати - 8406,48 грн та виплачено після відрахування суми податку та військового збору -6767,22 грн. (а.с.68-70). Позивач в судовому засіданні підтвердила, що саме такий розмір орендної плати вона отримувала на протязі 2018-2020рр., підписи у відомостях проставлені нею. Отже, судом встановлено та сторонами не оспорюється, що відповідачем з 2018 року фактично сплачується позивачу щорічно розмір орендної плати в грошовій формі, який становить майже 5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, належної позивачу ( 172031,33 грн х 5%=8602,56 грн). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що є власниками земельних ділянок сільськогосподарського призначення на території Агайманської сільської ради Іванівського району Херсонської області, які ними передано в оренду іншим орендарям. Останні три роки їх щорічний розмір орендної плати становить 15 000 грн. за пай. Частиною першою статті 632 ЦК України визначено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди, крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України (частини перша, друга статті 21 Закону України «Про оренду землі»). Відповідно до пункту 289.1 статті 289 Податкового Кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Пунктами 288.5.1, 288.5.2., 288.5 статті 288 Податкового Кодексу України передбачено, що мінімальна орендна плата встановлена у розмірі трьох відсотків нормативної грошової оцінки землі та не може перевищувати дванадцяти відсотків нормативної грошової оцінки. Положеннями пункту 2 частини першої статті 13, частини першої статті 15 Закону України «Про оцінку земель» визначено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотною умовою договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення, перегляду та відповідальності за її несплату. Таким чином нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати. Такий правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 18 травня 2016 року у справі № 6-325цс16. Відповідно до статті 30 Закону України «Про оренду землі» зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку. Згідно зі статтею 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною другою цієї статті визначено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Пунктами 9, 10 вказаного договору передбачено, що розмір орендної плати визначено в сумі 1,5 % від нормативної грошової оцінки земельних ділянок, а обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням коефіцієнтів індексації грошової оцінки. Пунктом 13 договору передбачено перегляд розміру орендної плати раз на два роки у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках передбачених законом. Звертаючись до суду з позовом про зміну розміру орендної плати з 1,5 % на 12 % від нормативної грошової оцінки позивач, як на підставу збільшення розміру орендної плати, посилається на інфляційні процеси, зростання розміру земельного податку, зростання цін, підвищення тарифів на сільськогосподарську продукцію, що призвело до удорожчання проживання. З матеріалів справи та позову вбачається, що позивач не ставив питання про розірвання договору у зв`язку зі зміною істотних умов або порушенням відповідачем умов договору, хоча зі змісту договору (п.9-13) вбачається, що орендна плата не є змінною та умови договору про розмір орендної плати переглядаються один раз на два роки шляхом укладення додаткової угоди за взаємною згодою сторін. У випадку коли одна зі сторін договору не має наміру досягти домовленості щодо змін орендної плати та інших істотних умов договору, зміна обставин може зумовлювати розірвання договору або примусове стягнення грошових сум, узгоджених з нормативно встановленими розмірами. Зазначені обставини свідчать про те, що відповідач заперечує проти укладення додаткової угоди на умовах, визначених позивачем, а відтак врегулювання подальших відносин сторін шляхом внесення змін до договору оренди та встановлення щорічного розміру орендної плати в розмірі 12 % від нормативної грошової оцінки землі, унеможливлене за відсутністю згоди сторін та неможливості в судовому порядку зобов`язати сторони до укладення договору на умовах проти яких заперечує одна із сторін договору. Проте, оскільки судом встановлено, що відбулась зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки в сторону збільшення та відповідно до пунктів 288.5.1., 288.5 статті 288 Податкового Кодексу України збільшилася й орендна плата за землю, що знаходиться у користуванні відповідача, останній погоджується збільшити позивачу розмір орендної плати до 5 % на рік від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що підтверджено представником відповідача в судовому засіданні, тому суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача щодо внесення змін до договору оренди землі підлягають задоволенню частково, збільшивши розмір орендної плати до 5 % на рік від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Доводи позивача про те, що іншими орендарями, які орендують земельні ділянки приватної власності на території Агайманської сільської ради Іванівського району Херсонської області, сплачується орендна плата від 12000 до 15 000 грн. в рік за пай, судом до уваги не приймаються, оскільки як зазначено вище, зміна розміру орендної плати за договором оренди здійснюється за взаємною згодою сторін та неможливості в судовому порядку зобов`язати сторони до укладення договору на умовах проти яких заперечує одна із сторін договору. У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів, договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За положеннями ст.137 вказаного Кодексу: - витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч.1); - за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч.2); Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3); Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4) У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5); Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6). В судовому засіданні встановлено, що 29 лютого 2020 року між [PERSON] та адвокатом Тишковським С.А., діючого на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №436 від 12 березня 2009 року, виданого Радою адвокатів Херсонської області, було укладено Договір про надання правової допомоги (а.с.51-52). Предметом даного договору є надання правової допомоги у підготовці та складанні позовної заяви [PERSON] до фермерського господарства «Русь» про внесення змін до договору оренди земельної ділянки, та представляє інтереси позивача у всіх судових інстанціях (п.2.3, п.2.5 Договору). Оплата за виконану роботу становить 9000 грн. (п.3.1 Договору). Матеріали справи містять розрахунок суми судових витрат на правничу допомогу, за яким надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, час витрачений на надання правничої допомоги та акт виконаних адвокатом робіт (а.с.80-82). Згідно квитанції адвоката від 29.02.2020 року, за надані послуги [PERSON] сплатила адвокату гонорар у розмірі 9000 грн. (а.с.42). За подання позовної заяви [PERSON] сплачено судовий збір в розмірі 840,80 грн., що підтверджується квитанцією №26 від 12.06.2020 року (а.с.1). Отже розмір судових витрат, які понесла [PERSON] складає 9840,80 грн (9000+840,80 =9840,80) При розгляді цієї справи в суді інтереси фермерського господарства «Русь» представляла адвокат Пестрецова Р.Г. на підставі Договору про надання правничої допомоги від 14.09.2020 року та ордеру від 18.09.2020 року (а.с.72-73). Згідно п.3.2 Договору гонорар адвоката погоджується за взаємною згодою сторін. Узгоджений між сторонами розмір гонорару адвоката становить 10 000 грн (а.с.73 зворот). Представником ФГ «Русь» надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом від 24.09.20 р.; час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт; та здійснених витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Граничний розмір на правничу допомогу становить 15000,00 грн, фактично фермерським господарством сплачено адвокату 10000,00грн, що не перевищує граничного розміру узгодженого між сторонами (а.с.74). Відповідно до платіжного доручення №259 від 15.09.2020 року фермерським господарством «Русь» сплачено адвокату Пестрецовій Р.Г. за правничу допомогу відповідно до договору від 14.09.2020 р. в сумі 10 000,00 грн (а.с.76). Суд вважає, що ФГ «Русь» надано обґрунтований розрахунок витрат на правничу допомогу на суму 10000,00грн. Оскільки позовні вимоги позивача задоволено частково, вимоги мали немайновий характер, що унеможливлює суд встановити пропорційність задоволених вимог, тому суд стягує з відповідача на користь позивач 50% від суми сплаченого судового збору та витрат на професійну правову допомогу, що становить 4920,40 грн (840,80 +9000 х50%=4940,40). Суд вважає необхідним стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог у відповідності до наданого представником відповідача розрахунку, не зменшуючи зазначену у ньому суму, за відсутністю відповідного клопотання з боку позивача, тобто у розмірі 5000,00 грн. (10 000 х 50 % = 5000 грн). Відповідно до ч.10 ст.141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Враховуючи вищевикладене, оскільки позивач [PERSON] має сплатити фермерському господарству «Русь» більшу суму судових витрат, у такому випадку, суд вважає необхідним зобов`язати [PERSON] сплатити відповідачу різницю судових витрат, яка становить 79,60 грн (5000 - 4920,40 =79,60).

Outcome: partial