Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

06 листопада 2013 року представник ПАТ КБ «ПриватБанк» Шавров О.С. звернувся до [PERSON] з позовом про стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 7543,00 долара США та судових витрат в сумі 602,91 грн. На обґрунтування своїх позовних вимог, позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору №ODSAAK08730596 від 06.09.2007 року за яким [PERSON] надано кредит в сумі 7420,78 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 03.09.2010 року. На підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування позивача з Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін (номер запису ЄДРПОУ 12241050038006727). [INFO] позичальник [PERSON] - помер. Спадкоємцем який постійно проживав разом із спадкодавцем є [PERSON] [INFO]. 22.08.2013 року позивачем отримано листа на письмовий запит ПАТ КБ «ПриватБанк» від 31.07.2013 року до Міністерства Юстиції України Савранської районної державної нотаріальної контори, щодо майна померлого [PERSON] 02.09.2013 року до спадкоємця, [PERSON], було направлено лист-претензію, згідно яких позивач пред'явив свої вимоги, але ніякий дій щодо повернення боргу не було виконано. У зв'язку з зазначеними порушеннями відповідач станом на 17.10.2013 року має заборгованість - 7543,00 долара США, яка складається з наступного: -3351,90 долара США- заборгованість за кредитом; -2452,59 долара США - заборгованість за відсотками; -228,58 долара США - заборгованість з комісії; -1509,93 долара США - заборгованість з пені. Вказані обставини змушують позивача звернутись до суду з вимогою до відповідача про стягнення кредитором спадкодавця. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи без його участі та підтримання позовних вимог в повному обсязі, а також надав згоду на винесення заочного рішення в разі неявки відповідача (а. с. 53; 55). Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали. В своїх запереченнях до позовних вимог зазначили, що після смерті боржника відповідач не звертався до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Також відповідач вказав, що він був зареєстрова- ним в одному будинку з померлим первісним боржником, але проживав окремо від нього разом з матір'ю. У померлого батька відповідача на час смерті не було жодного майна, яке підлягало б успадкуванню, а тому вважає вимоги позивача безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Просив суд відмовити у задоволенні позову. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення судового рішення суд вирішує, чи мали місце обставини справи, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правових відносин та інші. Оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст. 212 ЦПК України з урахуванням положень ст. ст. 57-66 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, суд, розглядаючи цивільну справу у порядку позовного провадження, повинен повно і всебічно з'ясувати фактичні обставини справи, однак не вправі виходити за межі заявлених позовних вимог та тієї доказової бази, яка сформована за рахунок доказів, поданих до суду самими учасниками процесу. Суд вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини справи дійшов до висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно договору № ODSAAK08730596 від 06.09.2007 року [PERSON] надано кредит в сумі 7420,78 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 03.09.2010 року (а. с. 8-14). [INFO] позичальник [PERSON] - помер (а. с. 20). Можливим спадкоємцем, який постійно був зареєстрованим разом із спадкоємцем є [PERSON], що підтверджується копією паспорта відповідача (а. с. 18-19). Однак у 2002р. померлий [PERSON] залишив сім'ю і відповідач залишився проживати разом з матір'ю. В зв'язку зі вступом на навчання в Уманський сільськогосподарський університет, він навчався та проживав в м. Умань з 2004р. по 2009р.. З 2010р. відповідач проживає в [ADDRESS]. Необхідність реєстрації в с. Полянецьке, Савранського району зумовлена відсутністю у [PERSON] власного житла. Факт перебування на реєстраційному обліку за однією адресою з позичальником не є основою для визнання проживання відповідача із [PERSON] однією сім'єю (а. с. 60-61). Згідно довідки Савранської районної державної нотаріальної контори (а. с. 54), 15.08.2013р. по Савранській районній державній нотаріальній конторі на підставі претензії ПАТ КБ «ПриватБанк» заведено спадкову справу № 197/2013 після померлого позичальника, однак будь-які інші спадкоємці до контори не звертались. В запереченнях на позов (а. с. 60-61), відповідачем зазначено, що постає питання , з чого складається спадщина. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а. с. 70) № 18071876 від 20.02.2014р., відносно фізичної особи [PERSON] у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Діями, що свідчать про прийняття спадщини є фактичне вступання в управління або володіння спадковим майном. Відповідачем не було здійснено будь-яких дій, що свідчили б про прийняття спадщини, тобто він не вступав в управління чи володіння спадковим майном. Це обґрунтовується тим, що у спадкодавця відсутнє будь-яке майно, яке підлягало б спадкуванню. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку про те, що позивачем не доведено обставин прийняття відповідачем спадщини після смерті позичальника, а тому відсутні зобов'язання [PERSON] перед позивачем щодо сплати боргу спадкодавця. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed