Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-26 00:00:00

05.07.2019 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 08.05.2010 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у виконавчому комітеті Білоославської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис № 9. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , які на даний час є неповнолітніми та проживають разом з нею. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося. На момент подання позову до суду, з чоловіком вони вже впродовж одного року проживали окремо, спільного господарства не ведуть, не підтримують жодних сімейних відносин. Крім того, вони втратили почуття поваги та любові один до одного. Вважає, що їхні сімейні відносини остаточно розірвані та примирення між ними неможливе, а шлюб носить тільки формальний характер. Просить шлюб між нею і відповідачем розірвати, після розірвання шлюбу неповнолітніх дітей залишити проживати з нею та залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». Крім того просить стягнути з відповідача в її користь судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору та витрат за надання їй професійної правничої допомоги. Позивач в судове засідання не прибула, натомість її представник подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав з підстав, наведених в позовній заяві та просив їх задоволити в повному обсязі. Справу просить розглянути без їх участі. Крім того, зазначив, що наданий судом сторонам строк для примирення бажаного результату не дав, їх шлюб існує формально, а тому позивач [PERSON] просить його розірвати. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася заздалегідь та належним чином рекомендованною кореспонденцією, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке знаходяться в матеріалах справи. В судове засідання, призначене на 27.03.2020 року [PERSON] не прибув, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало. Відповідно до ст.44\~ЦПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Пунктами 1 ч.3 ст.223 ЦПК України, визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Таке положення пов`язане з дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами та із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою\~статті 121 ЦПК України\~та статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року. Таким чином, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача [PERSON] , оскільки останній був належним чином повідомлений про судове засідання, однак до суду не прибув, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало. Суд, дослідивши письмові докази, прийшов до наступного висновку. Ухвалою суду від 07.11.2019 року сторонам було надано три місяці для примирення та налагодження подружнього життя. Однак наданий судом строк для примирення бажаного результату не дав, так як сторони не вживають заходів для примирення, шлюб існує формально. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до змісту п.10 Постанови пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб, який зареєстровано 08.05.2010 року у виконавчому комітеті Білоославської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис № 9, яке долучене до матеріалів справи (а.с.5). Від шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , які на даний час є неповнолітніми та проживають разом з позивачем (а.с.7, 8). Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини та проживають окремо протягом часу, який оцінюється тривалим, не ведуть спільне господарство, не підтримують подружніх відносин, а тому їх шлюб носить формальний характер. Враховуючи наведене, суд прийшов до переконання, що сторони протягом тривалого часу проживають окремо та не підтримують сімейних відносини. Зокрема, позивач [PERSON] не має наміру підтримувати їх в подальшому, та стверджує, що вони як подружжя втратили почуття поваги та любові один до одного, наміру зберегти сім`ю у неї немає. За таких обставин суд вважає, що позов підставний, так як в судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи, які викладені в позовній заяві і які не спростовано відповідачем та встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Сторони не вживають заходів для примирення, тривалий час не підтримують жодних стосунків як подружня пара, а за таких обставин цей шлюб існує формально. Враховуючи наведене, суд вважає, що шлюб слід розірвати. Неповнолітніх дітей від шлюбу: дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , необхідно залишити проживати з матір`ю [PERSON] . При розірванні шлюбу позивачу [PERSON] слід залишити шлюбне прізвище « [PERSON] ». Крім того, згідно п.1 ч.3\~ст.133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ч.2\~ст.137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно наданої стороною позивача квитанції № 84 від 05.07.2019 року, витрати на правничу допомогу склали 1500 грн. 00 коп. У відповідності до вимог\~ст.141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову [PERSON] , з відповідача в користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1500 грн. 00 коп. згідно квитанції № 84 від 05.07.2019 року. Крім того, з відповідача в користь позивача слід стягнути також 768 грн. 40 коп. сплаченого судового збору, а всього судових витрат - 2268 грн. 40 коп. На підставі ст.ст.105, 110, 112, 113, 160 СК України,

Outcome: approved