Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

05.12.2016 року [PERSON] звернувся з позовом до суду до фізичної особи - підприємця [PERSON], фізичної особи підприємця [PERSON], фізичної особи підприємця [PERSON], приватного підприємства «Бристоль Клуб» про стягнення суми заборгованості за договором позики від 27.12.2013 року. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 27.12.2013 року між ним та відповідачем ФО-П [PERSON] був укладений договір позики грошових коштів на суму 4000000 грн. строком до 27.12.2014 року. Грошові кошти були передані відповідачу позивачем, про що свідчить підпис сторін в договорі та вказівка про це в договорі. Після настання кінцевої дати повернення грошових коштів відповідач гроші не повернув до теперішнього часу, що і є підставою для звернення з даним позовом до суду. Також, 27.12.2013 року між [PERSON] і ФОП [PERSON], ФО-П [PERSON], ПП «Бристоль Клуб» були укладені договори поруки, згідно умов якого відповідачі зобов*язалися відповідати за виконання зобов*язання ФО-П [PERSON], що виникло з договору позики від 27.12.2013 року в солідарному порядку. Позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь суму боргу за договором позики та договорів поруки від 27.12.2014 року в загальному розмірі 12460000 грн., що складається з суми боргу 4000000 грн. та пені у розмірі 0,3 % за кожний день прострочення згідно п. 4 договору за період з 28.12.2014 року по 02.02.2016 року в розмірі 8460000 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить їх задовольнити та стягнути з відповідачів суму заборгованості за договором позики. Представник відповідача ФО-П [PERSON] в судовому засіданні з позовними вимогами на загальну суму 12460000 грн. боргу погодився, не оспорюючи фактичні обставини позову та підтвердив отримання відповідачем ФО-П [PERSON] суми 27.12.2013 року за договором позики 4000000 грн. від позивача. Відповідачі - ФО-П [PERSON], ФО-П [PERSON], ПП «Бристоль Клуб» або їх представники в судове засідання не з*явилися, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, ніяких заяв до суду не подали, у зв*язку з чим суд розглядає справу у їх відсутність. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 12.01.2017 року в задоволенні клопотання ПАТ «Мегабанк» про залучення в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову на стороні відповідача відмовлено. Суд, вислухавши учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики на суму, що не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, укладається в письмовій формі. Згідно вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, визначеному договором. В судовому засіданні встановлено та сторонами не оспорюється, що 27.12.2013 року між [PERSON] та фізичною особою підприємцем [PERSON] був укладений договір займу грошових коштів на суму 4000000 грн., зі строком виплати боргу до 27.12.2014 року. (а.с. 5). Згідно умов даного договору він вважається укладеним з моменту фактичної передачі грошових коштів та діє до повного виконання сторонами своїх зобов*язань за договором. Пунктом 4 договору також передбачено, що внаслідок неповернення займу у встановлені строки, позичальник виплачує позикодавцю пеню у розмірі 0,3% від простроченої суми за кожен день прострочки. За даними, які викладені на договорі від 27.12.2013 року [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти в розмірі 4000000 грн. 27.12.2013 року, однак, як з*ясовано в судовому засіданні станом на теперішній час грошові кошти не повернуті. Дана обставина ніким не оспорюється в судовому засіданні. В судовому засіданні судом був оглянутий оригінал розписки від 27.12.2013 року, даних про недійсність даного договору під час розгляду справи суду також надано не було. Крім того, судом встановлено, що 27.12.2013 року між [PERSON] і ФОП [PERSON], ФО-П [PERSON], ПП «Бристоль Клуб» були укладені договори поруки, згідно умов якого відповідачі зобов*язалися відповідати за виконання зобов*язання ФО-П [PERSON], що виникло з договору позики від 27.12.2013 року в солідарному порядку. (а.с. 6-8). Згідно вимог ст.ст. 526,530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України у встановлений строк. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, а за правилами ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. В судовому засіданні представник відповідача ФОП [PERSON] з позовними вимогами погодилась, вказуючи про обставини укладення договору займу та передачі грошових коштів. Також, пояснила, що грошові кошти не були повернуті позивачеві у зв*язку з тяжким майновим становищем. Таким чином, суд приходить до висновку, що доказів на підтвердження повернення суми боргу відповідачами не надано, а навпаки, в судовому засіданні представник відповідача ФОП [PERSON] погодилась з позовними вимогами в повному обсязі. Відповідно до вимог ст.ст. 553-554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Статтею 543 ЦК України встановлено, що у разі солідарного обовязку боржників, кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників, так і від будь-кого з них окремо. Судом враховано, що згідно умов договору поруки від 27.12.2013 року відповідачі ФОП [PERSON], ФОП [PERSON], ПП «Бристоль Клуб» несуть солідарну відповідальність за виконання відповідачем ФО-П [PERSON] умов договору від 27.12.2013 року, а тому розмір заборгованості підлягає стягненню в солідарному порядку з відповідачів. Вимогами ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов*язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого \~індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі зазначеного та враховуючи, що зобов*язання відповідачів перед позивачем по виплаті заборгованості за договором позики не виконані, суд погоджується з доводами позивача, як законними та обґрунтованими, такими, що визнаються відповідачем та стягує з відповідачів в солідарному порядку в межах позовних вимог суму заборгованості за договором позики в розмірі 4000000 грн. та пеню у розмірі 0,3 % за кожен день від простроченої суми за період з 28.12.2014 року по 02.12.2016 року на підставі ст. 625 ЦК України в розмірі 8460000 грн.

Outcome: approved