Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

06 червня 2016 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що з 21 серпня 2009 року по 19грудня 2011 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], на утримання якої рішенням Ленінського районного суду м.Полтави від 10 листопада 2011 року з відповідача стягнуті аліменти у розмірі 400 грн. щомісячно. На даний час відбулося здороження всіх витрат, які необхідні для утримання малолітньої дитини, витрати на харчування , одяг, розваги, додаткове навчання, а тому позивач просить збільшити розмір аліментів та стягувати аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% неоподаткованого мінімуму доходів громадян на дитину відповідного віку. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково зазначила, що має на утриманні ще одну дитину, не працює, отримує допомогу на дитину. Відповідач з позовом не погодився. Надав суду пояснення про те, що він не працює, має на утриманні малолітню дитину. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 21 серпня 2009 року, який було розірвано на підставі рішення Ленінського районного суду м.Полтави від 19 грудня 2001 року, що підтверджується ксерокопією зазначеного рішення суду. У зв*язку з реєстрацією 29 січня 2014 року шлюбу з [PERSON] позивач змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON], про що свідчить ксерокопія свідоцтва про шлюб від 29 січня 2014 року. Сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження дитини від 24 листопада 2009 року. Згідно з рішенням Ленінського районного суду м.Полтави від 10 листопада 2011 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 400 грн. щомісячно, але не менше 30№ прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 14 жовтня 2011 року до досягнення дитиною повноліття. Як вбачається зі змісту вищезазначеного рішення суд, аліменти були стягнуті у твердій грошовій сумі, так як відповідач мав нерегулярний, мінливий дохід. При цьому мається посилання, що при визначенні розміру аліментів суд врахував матеріальне становище сторін, інші обставини справи. У відповідності до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує : 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що дитина потребує додаткових витрат на лікування та розвиток, забезпечення належного харчування, придбання одягу та на здороження витрат на утримання дитини. У відповідності до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану , погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно зі ст..60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, позивачем в порушення вимог ст..60 ЦПК України, не надано доказів, що матеріальне становище її або відповідача змінилося, погіршився стан здоров'я когось із них. Натомість відповідач зазначив, що він не працює, має на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження дитини від 22 травня 2015 року. Крім того, позивач посилається на необхідність збільшення розміру аліментів у зв*язку з витратами на додаткове навчання дитини. Проте статтею 185 Сімейного кодексу України передбачена участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами ( розвиток здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо). та витрати на додаткове навчання суд вважає такими, що відносяться не до утримання дитини і необхідністю для цього стягнення аліментів, а до додаткових витрат. Посилання позивача в обґрунтування позову на ту обставину, що вона має на утримання ще малолітню дитину, суд вважає безпідставним, оскільки належне утримання іншої дитини, яка перебуває на утриманні позивача, повинне забезпечуватися батьком цієї дитини та позивачем, як матір'ю, а не за рахунок збільшення розміру аліментів з відповідача. Враховуючи, що під час розгляду справи судом не встановлено обставин, передбачених ст..192 Сімейного кодексу України, позивачем не надано доказів у підтвердження вищезазначених обставин, а тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. Беручи до уваги, що при зверненні до суду позивачем не було сплачено судовий збір, в задоволенні позову відмовлено, а тому суд вважає стягнути з позивача судовий збір на користь держави у сумі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved