Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

06 грудня 2016 року до суду надійшла вказана позовна заява. Позивачка в позовних вимогах з врахуванням заяви від 17.01.2017 року просить: стягнути щомісячно з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1000,00 грн. на обох дітей; стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на лікування [PERSON], [INFO], у сумі 1 500, 00 грн. на рік до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на лікування [PERSON], [INFO] у сумі 1 500, 00 грн. на рік до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона не проживає разом з відповідачем, спільного господарства не ведуть. Діти проживають разом з позивачкою і знаходиться на її повному матеріальному забезпеченні. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дітей. Крім того позивач зазначає, що діти потребують постійного обстеження у офтальмолога та необхідні кошти на підтримання належного зору дітей. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заявлені вимоги з врахуванням заяви від 17.01.2017 року визнав частково та не заперечував проти сплати аліментів на утримання доньки Євеліни. Проте заперечував проти сплати аліментів на утримання [PERSON], оскільки вона не є дитиною відповідача. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Вислухавши позивача, відповідача, оцінивши в сукупності надані в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог за наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі з 18.07.2003 року. Як пояснили сторони в судовому засіданні, на даний час шлюб не розірвано, проте справа знаходиться на розгляді в суді. Під час шлюбу у сторін народилися доньки: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Як зазначається в свідоцтвах про народження дітей батьками зазначені - [PERSON] - батько та [PERSON] - мати. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 181 Сімейного кодексу України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька та/або у твердій грошовій сумі. У відповідності з ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Стаття 183 СК України визначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1). Відповідач в судовому засіданні пояснив, що він не є батьком [PERSON], яка народилася [INFO]. Позивач не заперечувала, що відповідач не є батьком [PERSON]. Проте, оскільки відповідач зазначений батьком [PERSON] у свідоцтві про народження дитини, суд вважає, що згідно чинного законодавства на нього покладається обов'язок утримувати дитину. Позивач в судовому засіданні пояснила, що відповідач майже півтора року не надавав матеріальної допомоги на утримання дітей. Відповідач не заперечував зазначеної обставини. Таким чином, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач участь в утриманні дітей не приймає, кошти на їх утримання не надає, суду не було надано доказів відповідачем на підтвердження виконання своїх обов'язків щодо утримання дітей, тому суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дітей до досягнення ними повноліття в примусовому порядку. Відповідно до положень ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що діти знаходяться на утриманні позивачки, стан здоров'я дітей, засади розумності та справедливості, матеріальний стан відповідача, на даний час він не працює та визначає аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000,00 грн. щомісячно на утримання [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] з моменту подачі позову до суду до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ст.185 СК України - той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Частина 1 статті 185 СК України закріплює правило, відповідно до якого, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв'язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Як пояснювала позивач в судовому засіданні, обидві дитини перебувають на обліку у лікаря-офтальмолога та лікуються вже тривалий час, що підтверджується копіями рецептів на окуляри, тому додаткові витрати потрібні для підтримання належного зору у дітей. Відповідач не заперечував зазначену обставину. Отже, оскільки позивачем в судовому засіданні доведено, що вона несе додаткові витрати на утримання дітей, тому суд приходить до висновку про стягнення додаткових витрат з відповідача у розмірі 1 500, 00 грн. на рік на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Крім того, на підставі статті 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved