Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

05.06.2015 року [PERSON], [PERSON] звернулись до суду із спільною заявою про розірвання шлюбу за взаємною згодою подружжя. В обґрунтування заяви зазначали, що 22.01.1994 року ними було зареєстровано шлюб. За час шлюбу в них народилось двоє дітей повнолітня донька [PERSON], 24 вересня 1994 року, та неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Нотаріально посвідченим договором між заявниками визначено місце проживання неповнолітнього сина, участь у забезпеченні умов виховання. У судове засідання заявники не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином. Подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, заявлені вимоги підтримують повністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява сторін підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України). За матеріалами справи встановлено, що 05.06.2015 року [PERSON], [PERSON] звернулись до суду із спільною заявою про розірвання шлюбу за взаємною згодою подружжя, який між ними укладено 22.01.1994 року (а.с.11). Заявники є батькам, зокрема, неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.6). 02.06.2015 року заявниками укладено нотаріальний договір про участь у вихованні та утриманні неповнолітнього сина (а.с.4). Сторони подали спільну заяву про розірвання шлюбу. Майнових спорів між ними не має. Відповідно до ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. За встановлених обставин заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved