Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

06.11.2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 29.04.2000 року відділом реєстрації одружень, м. Миколаїв, Україна, за актовим записом №229. Позовні вимоги мотивувала тим, що протягом певного часу поступово погіршилися взаємовідносини між нею та чоловіком, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин з липня 2018 року. Збереження сім`ї вважає неможливим. Ухвалою суду від 27.11.2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 20.02.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач у судове засідання не з`явилася, до канцелярії суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив не надав. Судом було ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони 29 квітня 2000 року уклали шлюб, про що відділом реєстрації одружень, м. Миколаїв, Україна було зроблено відповідний актовий запис № 229. Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з приписами ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Спільне життя у сторін не склалося з причин несумісності характерів, різних поглядів на сімейне життя та обов`язки, що призвело до втрати почуттів кохання та взаємоповаги. Подружні стосунки та ведення спільного господарства сторони припинили з липня 2018 року. Встановлене свідчить, що подальше спільне життя позивача та відповідача неможливе, отже збереження шлюбу суперечить інтересам обох із подружжя. Тому на підставі ст.112 Сімейного кодексу України слід постановити рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] .. Згідно ч. 1 ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому вимога позивача про залишення прізвища « [PERSON] », набутого у шлюбі, також підлягає задоволенню. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн..

Outcome: approved