Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-16 00:00:00

06.02.2020 року [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок за договором купівлі-продажу в порядку спадкування. В направленому на адресу суду позові [PERSON] вказав, що [INFO] року його дід [PERSON] за договором купівлі-продажу №НМФ-76 придбав у [PERSON] житловий будинок розташований в [ADDRESS] . Згаданий договір укладено та зареєстровано на Українській універсальній біржі.Дід [PERSON] помер [INFO] і після його смерті відкрилася спадщина. Серед спадкового майна вище згаданий житловий будинок. Він у строки визначені законом звернувся до нотаріуса з приводу оформлення права власності на згаданий житловий будинок розташований в [ADDRESS] , але йому було відмовлено в оформленні спадкового майна по причині не відповідності правовстановлюючого документу на житловий будинок вимогам ст..ст. 47,227 ЦК Української РСР (договір не посвідчено нотаріально), що спонукало його звернутися з даним позовом до суду. Просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок розташований в [ADDRESS] , що був придбаний його дідом [PERSON] за договором купівлі-продажу№НМФ-76 від 03.11.1999 року на Українській універсальній біржі. При судовому розгляді справи позивач [PERSON] позов підтримав, просив його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Третя особа [PERSON] пояснила, що спадкодавець [PERSON] її батько та дід позивача. Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є її син позивач [PERSON] , оскільки інші спадкоємці відмовилися від спадщини. Позов просить задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Інформувалася про наявність в Миргородському міськрайонному суді цивільної справи за позовом [PERSON] шляхом публікації оголошення на веб-сторінці Миргородського міськрайонного суду, офіційного веб-порталу судової влади. Відповідно до положень ст.ст. 280, 281 ЦПК України судом ухвалено провести заочний розгляд справи у відсутності відповідачки. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що 03 листопада 1999 року [PERSON] придбав у [PERSON] нерухоме майно -житловий будинок розташований в [ADDRESS] . Договір купівлі-продажу №НМФ-76 укладений на Українській універсальній біржі (а.с. 23). [PERSON] є дідом позивача [PERSON] , що підтверджується копіями відповідних свідоцтв (а.с.31-32). Відповідно до копії свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] (а.с.53). Згідно ст.ст. 1216; 1217; 1218; 1219; 1220; 1221 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв позивач [PERSON] , та [PERSON] , що вбачається з офіційної відповіді нотаріуса (а.с. 54-56 ). Між [PERSON] та [PERSON] укладено договір про поділ спадкового майна за яким у спадщину до [PERSON] переходить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Постановою нотаріуса від 17 січня 2020 року позивачеві [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] після померлого [PERSON] по причині невідповідності правовстановлюючого документу на житловий будинок вимогам ст..ст. 47,227 ЦК УРСР (а.с.29). Технічний паспорт на спірний будинок виготовлений на ім`я позивача [PERSON] (а.с.25-27). За змістом ст.ст.128, 153 ЦК УРСР (1963 року, який був чинний на час укладення договору) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними умовами є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї із сторін повинно бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.224 ЦК УРСР (1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ст.227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) договір купівлі продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст.47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Разом з тим, за положеннями ст.15 Закону України «Про товарні біржі», в редакції яка була чинною на час укладення договору, не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі. У даній справі покупець [PERSON] повністю виконав умови договору купівлі-продажу житлового будинку, сплатив за придбаний будинок визначену договором суму коштів, в подальшому користувався спірним будинком, а отже він став власником житлового будинку [ADDRESS] . Цей будинок ввійшов до складу спадщини після смерті [PERSON] . З огляду на це, позивач [PERSON] набув права на захист права власності в порядку, передбаченому ст. 392 ЦК України, адже внаслідок відсутності правовстановлюючого документа (угода не посвідчена нотаріально), створюється неможливість реалізації ним своїх спадкових прав. Зважаючи на вище викладене, позов підлягає до задоволення і за [PERSON] слід визнати право власності на житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] .

Outcome: approved