Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

06.11.2020 орган опіки та піклування - виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області в інтересах малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] , треті особи: Кременчуцький міський центр соціальних служб, Дитячий будинок сімейного типу [PERSON] , [PERSON] , про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що у службі у справах дітей Автозаводської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради на первинному обліку дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування перебувають малолітні діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 01.08.2018 виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради Полтавської області було прийнято рішення № 903 «Про негайне відібрання малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] у батьків [PERSON] та [PERSON] ». Таке рішення було прийняте у зв`язку із безпосередньою загрозою життю та здоров`ю дітей внаслідок неналежного виконання батьками своїх батьківських обов`язків. На момент відібрання малолітніх [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у батьків [PERSON] та [PERSON] , умови проживання дітей були незадовільні, в квартирі було дуже брудно, стояв неприємний сморід, кімнати були захаращені брудними речами та одягом, по стінах та підлозі повзали таргани. Їжа для старших дітей та дитяча суміш для молодшої дитини були відсутні. Діти були голодні, неохайні та брудні. Батьки не дбали про здоров`я та розвиток дітей, внаслідок чого на момент їх вилучення з родини діти були у незадовільному стані, мали педикульоз, у [PERSON] на шкірі в області грудної клітини та живота був опік (зі слів дівчинки - від гарячого чаю), у [PERSON] , якому на момент відібрання було лише шість місяців, був дефіцит маси тіла, який складав 32%. Стан здоров`я [PERSON] на момент госпіталізації до лікарні був середнього ступеня тяжкості. Незважаючи на стан здоров`я дітей, мати відмовилась від їх лікування та медичного спостереження. Самовільно забрала молодшого сина з дитячої лікарні, де дитина проходила лікування, чим поставила під загрозу його здоров`я. Родина [PERSON] перебувала на обліку сімей, які опинились в складних життєвих обставинах та під соціальним супроводом Кременчуцького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді з проблемою недостатнього батьківського потенціалу. Рішенням Координаційної ради у справах сімей та дітей при виконавчому комітеті Кременчуцької міської ради від 22.04.2019 сім`ю [PERSON] було знято з соціального супроводу з негативним результатом. [INFO] батько дітей, [PERSON] , помер. Відповідно до рішення Координаційної ради у справах сімей та дітей при виконавчому комітеті Кременчуцької міської ради від 28.04.2020 сім`ю [PERSON] було знято з обліку сімей, які опинилися в складних життєвих обставинах Кременчуцького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді у зв`язку з влаштуванням дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] до дитячого будинку сімейного типу [PERSON] та [PERSON] . Тому, діючи в інтересах дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , позивач просив суд позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] . Ухвалою судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 04.01.2021 відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 17.03.2021 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Відповідач належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду в судове засідання не прибула. В підготовчому судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала. Представник третьої особи Кременчуцького міського центру соціальних служб в судове засідання не прибув, надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі. Вказав, що при вирішенні спору покладається на розсуд суду. Батько-вихователь Дитячого будинку сімейного типу [PERSON] , [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Враховуючи відсутність підстав для відкладення розгляду справи, суд ухвалив розглянути справу за відсутності осіб, які в судове засідання не прибули. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд встановив, що відповідно до свідоцтв про народження [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 13.07.2012, видане Автозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області), [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 23.05.2014, видане Автозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області), [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 16.02.2018, видане Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області) їх батьками є [PERSON] та [PERSON] . (а.с. 22-24) 01.08.2018 виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради Полтавської області було прийнято рішення № 903 «Про негайне відібрання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у батьків [PERSON] та [PERSON] ». (а.с. 14) 10.04.2019 рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука у цивільній справі №524/6504/18 було задоволено позов органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області та прийнято рішення про відібрання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у батьків [PERSON] та [PERSON] без позбавлення їх батьківських прав. Стягнуто з [PERSON] та [PERSON] аліменти на утримання дітей (а.с. 16-19) Судом було встановлено факт неналежного виконання відповідачами [PERSON] та [PERSON] батьківських обов`язків, який полягає у тому, що вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надають дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу; не створюють умов для отримання ними освіти. Зазначені фактори виникли внаслідок фактичного нехтування батьками своїми обов`язками стосовно дітей, халатного відношення до виконання обов`язків по утриманню і вихованню дітей, забезпечення їх фізичного та духовного розвитку. Відповідно до рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 14.06.2019 № 821 малолітнім дітям [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування. (а.с. 25) [INFO] батько дітей [PERSON] помер, що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть [NUMBER] , виданим Кременчуцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 25.02.2020. (а.с. 21) Розпорядженням голови Глобинської районної державної адміністрації Полтавської області від 06.02.2020 № 27 «Про забезпечення функціонування дитячого будинку сімейного типу на території Глобинського району» забезпечено функціонування дитячого будинку сімейного типу [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та влаштовано дітей-вихованців: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . (а.с. 26) Згідно з актами обстеження умов проживання [PERSON] від 10.06.2020 та 20.08.2020, складеними головними спеціалістами служби у справах дітей Автозаводської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Ольшанською В.С. та Назаренко І.С. , з метою обстеження умов проживання відповідача та її ставлення до позбавлення батьківських прав було проведено обстеження умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . На момент обстеження батько відповідача повідомив, що вона з червня 2020 року проживає зі своїм співмешканцем в Росії, іншою інформацією він не володіє. (а.с. 31) Відповідно до листа Кременчуцького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 06.07.2020 № 03.1-07/1175, родина [PERSON] перебувала на обліку сімей, які опинились в складних життєвих обставинах та під соціальним супроводом центру з проблемою недостатнього батьківського потенціалу. Рішенням Координаційної ради у справах сімей та дітей при виконавчому комітеті Кременчуцької міської ради від 22.04.2019 сім`ю [PERSON] було знято з соціального супроводу з негативним результатом. (а.с. 28) Відповідно до листів служби у справах дітей Глобинської районної державної адміністрації Полтавської області від 06.07.2020 № 01-21/179 та від 03.08.2020 № 01-21/226 за час функціонування дитячого будинку сімейного типу [PERSON] та [PERSON] мати дітей, [PERSON] , жодного разу до служби у справах дітей Глобинської райдержадміністрації та районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, з питання організації побачень із дітьми не зверталася. В ході бесіди з дітьми [PERSON] та [PERSON] було встановлено, що мати [PERSON] телефонувала у режимі відеозв`язку дітям 03.07.2020 та, коротко привітавши [PERSON] з днем народження, почала звинувачувати дітей у їх невдячності. В результаті чого свято було зіпсоване, а [PERSON] та [PERSON] розплакалися та припинили спілкування з матір`ю. У зв`язку з тим, що вказані звинувачення справили на дітей негативне враження про матір, вони просили не віддавати їх на виховання останній та не хочуть більше з нею спілкуватися. В ході розмови із членами комісії, діти [PERSON] та [PERSON] не заперечували щодо позбавлення матері батьківських прав та просили залишити їх у дитячому будинку сімейного типу [PERSON] та [PERSON] , яких вони називають «мамою і татом». (а.с. 29-30) Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області № 1535 від 09.10.2020 орган опіки і піклування, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, відповідно до преамбули якої дитині для повного й гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі ст. 9 Конвенції, держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню. Статтею 18 Конвенції про права дитини, передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Згідно зі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом із батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї від народження. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Пунктом 2 частини 164 СК України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути їх ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей та/або забезпечення здобуття ними повної загальної середньої освіти. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків. Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини. Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перелічена в ст. 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. У п. 8 постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» зазначено, що якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками вживаються заходи щодо позбавлення батьків їх батьківських прав. При розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що відповідач за власною ініціативою самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своїх малолтініх дітей, без поважних причин залишивши їх без батьківської уваги та турботи, при цьому має місце відсутність перешкод у спілкуванні з дітьми та позивачем доведено, що поведінка відповідача відносно її дітей є свідомим нехтуванням нею своїми батьківськими обов`язками, що свідчить про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав. Оскільки судом встановлено, що [PERSON] продовжує ухилятися від виконання батьківських обов`язків по відношенню до своїх малолітніх дітей, після відібрання у неї дітей належних висновків для себе не зробила, ставлення до виховання дітей не змінила, суд дійшов висновку, що позбавлення її батьківських прав відповідає інтересам малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, оцінюючи наявні по справі докази за своїм внутрішнім переконанням щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємного зв`язку у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 141 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved