Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

07.02.2019 р. позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина до досягнення ним повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 28.02.2009 року зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану Яремчанського міського управління юстиції, що підтверджується актовим записом №12. В шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось, вже тривалий час сторони проживають окремо. Дитина сторін постійно проживає із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач не бере матеріальної участі в житті сім?ї та ухиляється від обов`язку утримувати дитину. На даний час шлюб між сторонами розірвано. А тому, просила суд стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/3 частки його доходу (заробітку) в місяць , але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття. Відповідач 19.04.2019 р. подав суду відзив на позовну заяву, просив відмовити в позові, оскільки він ніде не працює, не займається підприємницькою діяльністю та не отримує жодних доходів. Позивач в судовому засіданні 16.05.2019 р. уточнила і підтримала позовні вимоги та просила позов задовольнити\~щодо уточнених\~позовних вимог\~в \~твердій грошовій\~сумі \~50%прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця. Відповідач в судове засідання 16.05.2019 р. не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений відповідно до вимог закону, від нього не надійшло клопотання про перенесення слухання справи, а тому вважаю за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі поданого ним відзиву та доказів, що містяться в матеріалах справи. Заслухавши позивачка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Згідно Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 28.02.2009 р., сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Яремчанського міського управління юстиції, що підтверджується актовим записом №12 (а.с.6). Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 08.09.2010 року, сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Рішенням Яремчанського міського суду від 22.04.2019 р. (а.с.31-32), шлюб між сторонами розірвано, сина [PERSON] залишено на проживання з матір`ю. Поясненнями позивача\~ встановлено,\~що сторони\~проживають окремо,\~неповнолітній син\~проживає \~з\~позивачем та\~перебуває на\~її утриманні.Проживання дитини сторін з позивачем також стверджується записами в довідці про реєстрацію місця проживання особи (а.с.8) та акті обстеження матеріально-побутових умов (а.с.10). Конституцією України визначено основні права й обов`язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч.2 ст.51 Основного Закону - батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до положень Конвеції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991р.) дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Відповідно до положень ч.8 ст.7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно із ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до положень ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Положеннями ст.180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. В силу дії ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч.2 ст.182 цього кодексу розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини.\~Мінімальний гарантований\~розмір аліментів\~на одну\~дитину не\~може бути\~меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ч.1 ст 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.2 ст.184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. За правилами ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач, заперечуючи позовні вимоги в цілому, не надав жодних належних доказів того, що він на час розгляду справи судом є непрацюючим, що фізично здоровий чи обставини, які не дозволяють йому працювати, тощо. Суд не бере до уваги відомості, надані відповідачем про його майновий стан в частині довідки ПФ України з індивідуальними відомостями про застраховану особу від 17.04.2019 року за 2003 звітний рік, а не на час розгляду справи - 2019 р., жодних інших належних доказів неспроможності сплачувати аліменти, відповідач суду не надав, проте він є працездатною особою, а тому спроможний платити аліменти на утримання дитини. З урахуванням наведених положень, беручи до уваги, що позивач просить про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, суд дійшов висновку, що аліменти, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання дитини слід визначити в твердій грошовій сумі. Відповідно до\~ ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік» у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Оскільки, двоє батьків зобов`язані утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття, то визначений позивачем розмір аліментів в \~твердій грошовій\~сумі \~50%прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, є достатньо обгрунтуваним, а тому суд вважає, що слід визначити розмір аліментів, який підлягає до стягнення з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , в \~твердій грошовій\~сумі \~50%прожиткового\~мінімуму \~для дитини\~відповідного віку\~щомісяця, що буде\~відповідати інтересам\~дитини та\~зможе забезпечити\~її належний\~фізичний та\~духовний розвиток,\~не порушуватиме\~прав відповідача\~та норм\~чинного законодавства. Відповідно до вимог ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення шляхом стягнення з відповідача аліментів в користь позивачки на утримання сина [PERSON] , в \~твердій грошовій\~сумі \~50%прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.6 ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону,\~на користь\~якої ухвалено\~рішення,\~звільнено від\~сплати судових\~витрат,\~з другої\~сторони стягуються\~судові витрати\~на користь\~осіб,\~які їх\~понесли,\~пропорційно до\~задоволеної чи\~відхиленої частини вимог,\~а інша\~частина компенсується\~за рахунок\~держави у\~порядку,\~встановленому Кабінетом\~Міністрів України.\~Якщо обидві\~сторони звільнені\~від оплати\~судових витрат,\~вони компенсуються\~за рахунок\~держави у\~порядку,\~встановленому Кабінетом\~Міністрів України. А тому з відповідача слід стягнути в дохід держави 768,40 гривень судового збору. На підставі\~вищенаведеного,\~відповідно до\~ст.ст.180,\~181,\~182,\~184,\~191\~Сімейного кодексу\~України,\~ст.1,\~2\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства», п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», ст.ст.141, 247 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved