Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-16 00:00:00

05.03.2020 до суду надійшов позов акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, який мотивовано тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 27.09.2018 [PERSON] отримав кредит в розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач зазначає, що свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Проте, відповідач умови кредитного договору виконував неналежним чином, оскільки не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 20.12.2019 має заборгованість у розмірі 13 825,41 грн., яка складається з наступного: 7 377,57 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 2 429,04 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 2 884,26 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України; штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 654,54 грн. - штраф (процентна складова). З наведених підстав, позивач просив стягнути з відповідача вказану суму кредитної заборгованості та судові витрати в розмірі 2 102,00 грн. Судом проведено такі процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.03.2020 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (виклику) учасників справи в судове засідання, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи. У встановлений судом строк відповідач не подав відзив на позов або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні за його відсутності. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся судом належним чином шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами із повідомленнями. Проте, конверт із поштовими відправленнями було повернуто на адресу суду з відповідною відміткою поштового відділення про невручення. Відповідно до ч. 6 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. За вимогами п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. Оскільки судові повістки надсилались відповідачу за його зареєстрованим місцем проживання, та враховуючи, що відповідач не повідомив суд про зміну адреси проживання, тому з урахуванням вищезазначених вимог процесуального закону, суд доходить висновку, що останній був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Причини неявки у судове засідання відповідач не повідомив, відзиву, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності суду не надав. З урахуванням викладених обставин, судом за згодою представника позивача, висловленою у поданій ним письмовій заяві, в судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд даної цивільної справи, за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів (із занесенням до протоколу судового засідання) відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Між публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] шляхом заповнення анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, було укладено кредитний договір № б/н від 27.09.2018, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Також, 27.09.2018 [PERSON] ознайомився з інформацією про основні умови кредитування, річну процентну ставку, порядок повернення кредиту, та інші важливі правові аспекти, про що поставив свій підпис у довідці про умови кредитування. Відповідно до зареєстрованої 06.09.2019 нової редакції Статуту позивача, Наказом Мінфіну від 21.05.2018 № 518 було змінено тип Банку на приватне та його найменування на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (АТ КБ «ПриватБанк»). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частина друга статті 1054 ЦК України). Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Стаття 559 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). За змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. З поданого АТ КБ «ПриватБанк» розрахунку заборгованості випливає, що станом на 20.12.2019 [PERSON] у зв`язку із неналежним виконанням умов кредитного договору має заборгованість у розмірі 13 825,41 грн., яка складається з наступного: 7 377,57 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 2 429,04 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 2 884,26 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 654,54 грн. - штраф (процентна складова). Відповідач на спростування виконаного позивачем розрахунку заборгованості відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України жодних доказів не подав. В той же час, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пунктом 2.1.1.2.9 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що в разі непогашений Клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредиту, за користування кредитом Клієнт сплачує Банку відсотки в розмірі, зазначеному у Тарифах, що діють на дату здійснення трат за рахунок кредиту. У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом згідно п. 2.1.1.2.11. Договору Клієнт сплачує Банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування. Отже, оскільки кредитним договором передбачено інший розмір відсотків за кредитом, положення ст. 625 ЦК України не застосовуються до спірних правовідносин. Таким чином, суд відмовляє в задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України в розмірі 2 884,26 грн. З урахуванням наведеного суд доходить висновку, що позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача на його користь заборгованості у загальному розмірі 10 941,15 грн., яка складається з наступного: 7 377,57 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 2 429,04 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 654,54 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (ціна позову становить 13 825,41 грн., з якої судом задовольняється 10 941,15 грн.), отже з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 1 663,50 грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial