Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

06 травня 2006 року померла мати позивача [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається із права на земельну частку (пай), що знаходиться на території Курашовецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] Крім нього, спадкоємцем за законом є його брат [PERSON], який спадщини не прийняв і на неї не претендує. Позивач із обєктивних причин пропустив строк для прийняття спадщини, у звязку з чим нотаріус не може оформити спадкові права, а тому за захистом своїх прав та інтересів [PERSON] з відповідним позовом звернувся до суду. Позивач у судове засідання не зявився, у позовній заяві просив справу слухати у його відсутності (а.с. 3). Представник відповідача Курашовецької сільської ради подав до суду заяву про визнання позовних вимог та про слухання справи у його відсутності (а.с. 22). З урахуванням права, передбаченого ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із позовною заявою. Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити, виходячи з наступного: [PERSON] померла 06 травня 2006 року у с. Курашівці Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 6). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із права на земельну частку (пай), яка знаходиться на території Курашовецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької (а.с. 9,10). Своє право спадкувати після смерті [PERSON] позивач довів свідоцтвом про смерть (а.с. 6), свідоцтвом про своє народження (а.с. 7), довідкою виконавчого комітету Курашовецької сільської ради № 81 від 07 лютого 2017 року (а.с. 9) та заявою [PERSON] про неприйняття спадщини після смерті матері (а.с. 14). Державний нотаріус Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори своїм розясненням № 116 від 04 квітня 2017 року (а.с. 11) зазначив, що не вбачається можливим прийняти заяву [PERSON] про прийняття спадщини після смерті матері, через пропущення ним строків, встановлених для подання такої заяви. Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Статтею 1270 ЦК України цей строк визначений як шість місяців, і починається він з часу відкриття спадщини (дня смерті). Як слідує із позовної заяви, позивач пропустив встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки хворів та знаходився на лікуванні у Мурованокуроиловецькій лікарні планового лікування з 05 по 15 листопада 2006 року (а.с. 8). [PERSON] довідок зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори та спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 07 квітня 2017 року (а.с. 23-24) вбачається, що спадкові права після смерті [PERSON] ніхто не оформляв, спадкова справа не заводилась і заповіту по своїй смерті померла не залишала. Суд вважає вказані позивачем причини пропуску строку звернення до нотаріуса поважними, а тому приходить до висновку, що відповідно до ст. 1272 ч. 3 ЦК України, а також враховуючи, вищевикладені докази та обставину, що відповідач визнав позовну вимогу і таке визнання позовних вимог, відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, [PERSON] можна визначити додатковий строк для звернення в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини.

Outcome: approved