Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

06.06.2013 року [PERSON] звернулася до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Свої вимоги обґрунтувала тим, що на теперішній час вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем і від цього шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Дитина знаходиться на утриманні позивачки, домовленості між сторонами щодо участі відповідача в утриманні дитини не знайдено. Відповідач проживає на території РФ та ухиляється від покладених на нього СК України обов'язків по утриманні своєї дитини та дружини з якою проживає дитина. Інших дітей на своєму утриманні відповідач не має, утримань за виконавчими документами з нього не проводиться. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви до дня досягнення дитиною повноліття. Крім того просила суд стягнути з відповідача аліменти на своє утримання, як дружини з якою проживає дитина в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, з дня подання позовної заяви до досягнення дитиною трьох років. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, надала суду заяву з проханням слухати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, належним чином, в порядку Мінської Конвенції «Про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним і кримінальних справах» тричі, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи шляхом телефонограм через Аксайський районний суд Ростовської області, однак відповідач не з'являвся в судове засідання для допиту. Таким чином суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. У суді достовірно встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом Державної реєстрації актів цивільного стану по м. Слов'янську реєстраційної служби Слов'янського міськрайонного упраління юстиції у Донецькій області відповідач є батьком [PERSON] [INFO], однак однак ухиляється від покладений на нього сімейним кодексом України обов'язків та добровільно не здійснює матеріальну підтримку своєї дитини та дружини з якою проживає дитина. Інших зобов'язань по виплаті аліментів чи утримань відповідач не має. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про міжнародне приватне право», зобов'язання щодо утримання, які виникають із сімейних відносин, крім випадків, передбачених статтею 66 цього Закону, регулюються правом держави, у якій має місце проживання особа, яка має право на утримання. Згідно ч.7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними правовими актами, визнаними в Україні. Відповідно п.2 ч.1 ст. 13 СК України одним з найважливіших міжнародних договорів у сфері регулювання сімейних відносин є Конвенція про права дитини від 20.11.1989 року, яка набула чинності для України 27.09.1991 року Згідно з ч. 1 ст. 32 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, правовідносини батьків та дітей визначаються за законодавством Договірної Сторони, на території якої проживають діти (в даному випадку -законодавством України). Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно п.3 ч.1 ст. 182 СК України суд при визначенні розміру аліментів враховує наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Аналізуючи вищенаведене суд приходить до переконання про задоволення позову в цій частині. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини з якою проживає дитина, суд прийшов до наступного. Згідно матеріалів справи вбачається, що малолітня дитина проживає разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS] й знаходиться на її утриманні в той час як батько дитини проживає окремо на території РФ. Відповідно до ч.2,4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно ч.1,2 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку другого подружжя з урахуванням обставин, що мають істотне значення. З аналізу вказаних норм вбачається, що для виникнення права у дружини на своє утримання від чоловіка потрібна сукупність таких фактів, а саме: проживання з жінкою (чоловіком) дитини, яка не досягла трьох років; походження дитини від жінки, чоловіка, які перебувають у фактичних шлюбних відносинах (кровне споріднення) або наявність між ними іншого юридично значущого зв'язку (усиновлення), а також можливість другої сторони надавати матеріальну допомогу. Крім того суд бере до уваги той факт, що позивачка на теперішній час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною та з джерел матеріалних доходів отримує лише допомогу на дитину, що є недостатнім для забезпечення дитини та існування самої позивачки. Аналізуючи вищенаведене та враховуючи встановлені у судовому засіданні факти, суд приходить до висновку, що відповідач не позбавлений можливості та має змогу здійснювати допомогу позивіачці на утримання дитини та самої позивачки, а позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, то він стягується з відповідача в дохід держави. Таким чином, витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved