Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

05.09.2019р. [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] , звернулась з позовною заявою до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Оріон 79», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Царьова Інна Валентинівна, про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позовної заяви зазначила, що з 1973 року [PERSON] була членом житлово-будівельного кооперативу «Оріон». У 1988 році [PERSON] сплатила за квартиру [ADDRESS] пайові внески у повному обсязі і зареєструвала своє право власності на квартиру, отримавши реєстраційне посвідчення, яке видане МКП «Маріупольське БТІ». Рішенням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень за №39987933 від 05 березня 2018 року було відмовлено [PERSON] у реєстрації права власності на квартиру у зв`язку із відсутністю у неї оригіналів правовстановлюючих документів на квартиру. [INFO] [PERSON] померла. 02 листопада 2018 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом, проте їй було відмовлено у зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на квартиру [ADDRESS] , яка входила до складу спадкового майна. У зв`язку з чим, просить суд визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 05.11.2019 р. відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. 21.04.2020р. ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області підготовче провадження закрито та цивільна справа призначена до судового розгляду по суті. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 24.11.2020р. залишено без розгляду позовна заява в частині визнання на момент смерті [PERSON] належності їй квартири [ADDRESS] . Позивач та представник позивача надали до суду заяви з клопотанням розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити з підстав викладених в позові, не заперечували проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причину своєї неявки суд не повідомив, про дату, місце та час слухання справи був повідомлений належним чином. Заяви про розгляд справи за його відсутністю або відзив суду не надходив, що, відповідно до ст. 223 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних доказів. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги піддягають задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] . За змістом заповіту, складеного 25.06.1994 року, [PERSON] заповіла [PERSON] однокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] . За змістом реєстраційного посвідчення встановлено, що однокімнатна квартира [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] , про що зроблений запис в реєстрову книгу за №85-н за реєстровим номером №35380 від 07.10.1994р. Відповідно до довідки ЖБК «Оріон» від 15.01.2018р. [PERSON] сплатила пайові внески за квартиру за адресою: [ADDRESS] . Згідно із інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно за № 233749989 від 23.11.2020р. відсутні відомості про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження відносно квартири за адресою: [ADDRESS] . Згідно з рішенням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень за №39987933 від 05 березня 2018 року [PERSON] було відмовлено у реєстрації права власності на квартиру у зв`язку із відсутністю у неї оригіналів правовстановлюючих документів на квартиру. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії за №170/02-14 від 11.07.2019р. приватного нотаріуса Царьової І.В., [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно-квартиру [ADDRESS] у зв`язку із відсутністю у спадкоємця оригіналів правовстановлюючих документів на квартиру. За змістом ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч. 3 ст. 392 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Згідно з ст.392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно зі ст. ст. 1216, 1217, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.ч. 1,5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України). Зі змісту п. 23 постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» випливає, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Враховуючи той факт, що на теперішній час [PERSON] позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом у нотаріуса, суд вважає необхідним захистити права позивача та визнати за нею в судовому порядку право власності на вказану квартиру у порядку спадкування за заповітом. На підставі ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивач не наполягав на стягненні з відповідача сплаченого ним судового збору за подання позовної заяви до суду, тому суд вважає недоцільним вирішувати питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача судового збору.

Outcome: approved