Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

05.09.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив зняти арешт з житлового будинку № 35 по вулиці Садовій у м. Миколаєві, накладений постановою державної виконавчої служби Корабельного району від 11.02.2000 року, зареєстрований 26.05.2006 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження 3259031. Свої вимоги мотивував тим, що є власником 1/25 частки домоволодіння № 35 по вул. Садовій у м. Миколаєві, на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 21.08.2010р. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження від 01.09.2017р., на вказане домоволодіння 11.02.2000 р. накладено арешт на підставі постанови державного виконавця ДВС Корабельного району, у ході виконавчого провадження стосовно боржника [PERSON] В той же час, відповідно до листа Корабельного відділу ДВС м. Миколаєва станом на 22.08.2017 року у відділі відсутні на виконанні виконавчі документи щодо [PERSON] На сьогодні [PERSON] не є співвласником житлового будинку. Позивач та його представник в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник позивача [PERSON] надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на обставини зазначені у позовній заяві, просив їх задовольнити, у разі неявки відповідача не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, оцінивши їх в сукупності, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що позивач є власником 1/25 частки домоволодіння № 35 по вул. Садовій у м. Миколаєві, на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 21.08.2010р., право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 22.09.2010р. за реєстраційним номером 4730563. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 96026653 від 01.09.2017р., відповідач не є співвласником вказаного домоволодіння. З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження від 01.09.2017 вбачається, що 26.05.2006р. Першою миколаївською державною нотаріальною конторою внесено запис про арешт нерухомого майна [PERSON], обєкт обтяження: м. Миколаїв, вул. Садова, будинок 35, на підставі постанови Державної виконавчої служби Корабельного району про арешт майна боржника від 11.02.2000 р. В той же час, з листа Корабельного відділу ДВС м. Миколаєва №18695 від 22.08.2017р. вбачається, що арешт було накладено постановою від 11.02.2000р. державного виконавця ДВС Корабельного району Ларіною у ході виконавчого провадження стосовно боржника [PERSON], [INFO], що мешкав за адресою: [ADDRESS]. Згідно перевірки АСВП (ВП-Спецпідрозділ) та АСВП виконавче провадження, в межах якого винесена дана постанова, на виконанні у відділі не перебуває. Матеріали цього виконавчого провадження знищені у передбаченому законом порядку. Частинами 1, 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у звязку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. У відповідності до п. 8.19 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України N 2274/5 від 25.12.2008 року (зі змінами) завершені виконавчі провадження в архів органу юстиції не передаються і підлягають знищенню відповідно до цього Порядку після закінчення строків їх зберігання. Пунктами 9.9, 9.10 цього ж Порядку строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік. Завершені виконавчі провадження включаються в акт про вилучення виконавчих проваджень для знищення, якщо передбачений для них строк зберігання закінчився до 1 січня року, в якому складений акт. Виконавчі провадження, строки зберігання яких закінчилися, підлягають знищенню після затвердження акту про вилучення виконавчих проваджень для знищення керівником органу державної виконавчої служби, підпис якого скріплюється печаткою. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Тобто встановити, на підставі якого документу було відкрите виконавче провадження та особу, в інтересах якої накладено арешт на майно неможливо. У той же час, наявність у реєстрі відповідного обтяження домоволодіння позивача поряд з відсутністю будь-яких підстав для такого обтяження, є перешкодою у праві розпорядження цим майном, а відтак порушенням його прав як власника майна. На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги позивача про зняття арешту з належного йому майна є обґрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved