Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

05 листопада 2020 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулись до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування завданої майнової шкоди в порядку регресу регламентних виплат та інших витрат, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (ДТП), в якому просили: 1. Стягнути з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України кошти у сумі 14 359,27 грн (чотирнадцять тисяч триста п`ятдесят дев`ять гривень 27 коп.), в тому числі: - 14 309,27 грн (чотирнадцять тисяч триста дев`ять гривень 27 коп.) у якості відшкодування в порядку регресу регламентної виплати; - 50,00 грн. (п`ятдесят гривень 00 коп.) у якості відшкодування витрат на збір документів та визначення вартості матеріального збитку. 2. Стягнути з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судовий збір у розмірі 2 102,00 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] 12.02.2016 року приблизно о 10 год. 00 хв., керуючи технічно справним автомобілем «Daewoo пехіа», д.н.з. [NUMBER] , рухаючись по вул. Саксаганського у м. Києві, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем «ЗАЗ», д.н.з. [NUMBER] , що призвело до пошкодження обох автомобілів. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Daewoo пехіа», яким керував Відповідач, не була застрахована, про що свідчать Результати пошуку чинного договору внутрішнього страхування щодо автомобіля «Daewoo пехіа», д.н.з. [NUMBER] в Централізованій базі даних МТСБУ станом на день ДТП. Оскільки, цивільно-правова відповідальність Відповідача не була застрахована, то Відповідач, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана відшкодувати в порядку регресу Позивачу завдану шкоду, останні звернулися до суду із відповідним позовом. 06.11.2020 року протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями матеріали позову передані на розгляд судді Фролової І.В. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 грудня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання повідомлений належним чином, відзив не надавав. Дослідивши матеріали справи, перевіривши матеріали справи доказами, суд встановив, що 25 березня 2016 року Голосіївський районний суд м. Києва, розглянувши справу про адміністративне правопорушення №752/3538/16-п, прийняв постанову, якою визнав Відповідача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Як встановив Голосіївський районний суд м. Києва в своїй Постанові, [PERSON] 12.02.2016 року приблизно о 10 год. 00 хв., керуючи технічно справним автомобілем «Daewoo пехіа», д.н.з. [NUMBER] , рухаючись по вул. Саксаганського у м. Києві, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем «ЗАЗ», д.н.з. [NUMBER] , що призвело до пошкодження обох автомобілів, чим порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху України. Своїми діями [PERSON] вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Постанова набрала законної сили 05 квітня 2016 року. На момент ДТП власником автомобіля «ЗАЗ», який з вини Відповідача отримав в ДТП механічні пошкодження, був [PERSON] (далі - «Потерпілий»), паспорт серія [NUMBER] , виданий Святошинським РВ ГУДМС України в місті Києві 05 березня 2013 року, РНОКПП [NUMBER] . Право власності Потерпілого на автомобіль «ЗАЗ» підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданим Потерпілому 25.05.2012 органом: ВРЕР-1 УДАІ в м. Києві. Згідно з частиною третьою статті 22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів (у тому числі керування Потерпілим і Відповідачем відповідно автомобілем «ЗАЗ» і автомобілем «Daewoo пехіа» в момент ДТП), є джерелом підвищеної небезпеки - в силу частини першої статті 1187 ЦК України, згідно якої джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Частиною другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. А відтак, збитки, заподіяні Потерпілому внаслідок ДТП, мали бути відшкодовані саме Відповідачем, з вини якого сталася ДТП. Згідно з частиною першою статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Daewoo пехіа», яким керував Відповідач, не була застрахована, про що свідчать Результати пошуку чинного договору внутрішнього страхування щодо Автомобіля «Daewoo пехіа», д.н.з. [NUMBER] в Централізованій базі даних МТСБУ станом на день ДТП. А відтак, збитки, заподіяні Потерпілому внаслідок ДТП, мали бути відшкодовані Відповідачем в повному обсязі. Потерпілий 26.02.2016 звернувся до МТСБУ із заявою про страхове відшкодування, у якому просив здійснити регламентну виплату. Листом №3/1-05/7025 від 14.03.2016 МТСБУ повідомило Потерпілого про відмову у відшкодуванні шкоди, посилаючись на те, що Випадок, зазначений у заяві Потерпілого від 26.02.2016 не відноситься до жодного з перелічених у статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». В той же час для визначення розміру збитків, заподіяних Потерпілому внаслідок ДТП, Позивач листом №3/1-05/7102 від 14.03.2016 доручив Фізичній особі-підприємцю [PERSON] (далі - «Оцінювач») провести огляд ТЗ. 11 квітня 2016 року за вихідним номером 9 Оцінювач надіслав Позивачеві рапорт по справі 31926, у якому повідомив про неможливість виконання доручення у зв`язку з тим, що потерпілий відмовляється надати автомобіль для огляду. 13.05.2016 Позивач на підставі рахунку №154 від 11.04.2016 сплатив Оцінювачу послуги аварійного комісара в сумі 50,00 грн, що підтверджується інформацією, яка міститься в електронній регламентній справі. В подальшому Потерпілий звернувся до суду з Позовною заявою про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 06.12.2016 у справі №752/18474/16-ц відкрито провадження. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 06 липня 2017 року у справі 752/18474/16-ц (Реєстраційний № рішення у ЄДРСР 67593390) позовні вимоги Потерпілого задоволено та стягнуто з МТСБУ в рахунок відшкодування майнової шкоди грошові кошти у розмірі 14 033 грн 67 коп. та судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп., а всього 14 309,27 грн. 13 листопада 2017 року, на виконання вищевказаного рішення суду, своїм Наказом «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON] » № 10535 МТСБУ прийняло рішення, зокрема, сплатити Потерпілому кошти у сумі 14 309,27 грн у якості відшкодування майнової шкоди, заподіяної йому в ДТП. 13 листопада 2017 року, на виконання зазначеного вище рішення, МТСБУ провело регламентну виплату в сумі 14 309,27 грн, про що свідчить Платіжне доручення №1261573, складене МТСБУ 13 листопада 2017 року і проведене AT «УКРЕКСІМБАНК» 14 листопада 2017 року. Відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з підпунктом 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Відтак, Відповідач зобов`язаний відшкодувати МТСБУ (Позивачу) проведену регламентну виплату, а також витрати на визначення розміру шкоди у повному розмірі - в сумі 14 309,27 грн. 27 листопада 2017 року Позивач надіслав Відповідачу Листа №3.1-05/30638 «Номер справи МТСБУ: 41802» (далі - «Вимога»), у якому запропонував йому в добровільному порядку компенсувати МТСБУ проведену Регламентну виплату у повному розмірі з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди - в сумі 14 359,27 грн. Однак на день подання цієї позовної заяви Позивач на свою Вимогу не отримав від Відповідача жодних коштів. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342 / 95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, тому слід позов задовольнити повністю, а тому підлягає стягненню з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України кошти у сумі 14 359,27 грн (чотирнадцять тисяч триста п`ятдесят дев`ять гривень 27 коп.), в тому числі: - 14 309,27 грн (чотирнадцять тисяч триста дев`ять гривень 27 коп.) у якості відшкодування в порядку регресу регламентної виплати; - 50,00 грн. (п`ятдесят гривень 00 коп.) у якості відшкодування витрат на збір документів та визначення вартості матеріального збитку. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а відтак, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на оплату судового збору в розмірі 2 102,00 грн.

Outcome: approved