overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

06 березня 2014 року до суду надійшла вказана позовна заява. Позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що на протязі останнього часу відносини між подружжям зіпсувались, в зв'язку з цим вони з відповідачем не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету. Між подружжям втрачено почуття любові та поваги. А тому збереження шлюбу в подальшому не можливе та суперечитиме інтересам позивача, як зазначено в заяві. Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив, а тому суд у відповідності до положень ст.169 ЦПК України продовжив слухання справи у відсутність відповідача. Вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 01 березня 2008 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Менського районного управління юстиції Чернігівської області, про що зроблено актовий запис №15. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Від примирення позивачка в судовому засіданні відмовилася, наполягаючи на розірванні шлюбу. В судовому засіданні позивачка пояснила, що сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки з вересня 2013 року. Крім того, позивачка пояснила, що спір у них щодо спільного майна подружжя відсутній. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає неможливим подальше збереження сім'ї і приймає рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

06 березня 2014 року позивач [PERSON] звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 12 грудня 2012 року уклав шлюб із відповідачем [PERSON] Від шлюбу дітей не мають. Шлюбні стосунки не склалися через несхожість характерів та різні погляди на життя. В родині почали виникати суперечки, загострились стосунки. З лютого 2013 року фактичні шлюбні стосунки припинено, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, примирення не можливе, шлюб носить формальний характер. На підставі викладеного позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем (а.с. 2). Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, проти заочного розгляду не заперечує, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив суд задовольнити позов і розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання на слухання по справі не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не відомі. Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України за правилами глави 8 розділу ІІ ЦПК України та винести по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 12 грудня 2012 року позивач [PERSON] уклав шлюб із відповідачем [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого повторно 28 лютого 2014 року, актовий запис 349. (а.с. 3). В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки в судовому засіданні було встановлено і підтверджено факт розірвання шлюбних стосунків між сторонами, враховуючи небажання позивача зберігати родину, те, що реєстрація шлюбу носить формальний характер, а подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, що має істотне значення, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню вимогу позивача про розірвання шлюбу із відповідачем. В порядку визначеному ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу - не здійснювалося. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

06 березня 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 23.05.1981 року він уклав шлюб, зареєстрований Михайлівською сільською радою Красноармійського р-ну, Донецької області, актовий запис № 15 з відповідачкою по справі. Від шлюбу мають дітей - дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які на теперішній час вже повнолітні, мешкають окремо, мають свої сім'ї. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені з жовтня 2012 року. Спільне життя с відповідачем не склалося. Спільного господарства не ведуть. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння, а тому [PERSON] просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала в повному обсязі. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 23 травня 1981 року Михайлівською сільською радою Красноармійського р-ну, Донецької області, актовий запис № 15 (а.с. 5). Від шлюбу мають дітей - дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які на теперішній час вже повнолітні, мешкають окремо, мають свої сім'ї (а.с. 6,7). Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені з жовтня 2012 року через несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння. Сторони спільне господарство не підтримують, примирення між ними неможливо, оскільки вони не бажають в подальшому жити разом, спор про розподіл майна не виникає, тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] Відповідно до ст.110 СК України позивач має право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу. За цих обставин, суд вважає, що зберегти сім'ю неможливо. Після розірвання шлюбу відповідач просить залишити прізвище - [PERSON]. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України суд ухвалює рішення на попередньому судовому засіданні в разі визнання позову відповідачем. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

06 березня 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача ТОВ «Армліт-Донбасс», в якому просив стягнути з останнього на його користь заборгованість по заробітній платі за листопада 2013 року в розмірі 1650,62 грн., за затримку розрахунку за період з 23 листопада по 28 лютого 2014 року в сумі 8794,77 грн., всього 10445,39 грн., та за кожний робочій день по день винесення судового рішення по 123,87 грн., моральну шкоду в розмірі 2000 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він працював на ТОВ «Армліт-Донбасс» плавильником металу та сплавів четвертого розряду. Та 22 листопада 2013 року був звільнений з роботи за власним бажанням. При звільненні з роботи відповіла не сплатив належну йому суму заробітної плати за листопад 2013 року в розмірі 1650,62 грн. Вважає, що незаконними діями відповідача йому були спричинені душевні страждання, він був поставлений в тяжкі матеріальні умови, його родина після звільнення не мала коштів для нормального життя, що завдавало йому моральні страждання. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Представник відповідач в судове засідання не з'явився по не відомим суду причинам, про час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно, належним чином, про що свідчать розписки. Зі згоди позивача суд

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

06 березня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, просила розірвати шлюб між нею (позивачем) та відповідачем [PERSON], який зареєстрований 10 серпня 2002 року відділом ДРАЦС Казанківського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 05, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, що привело до припинення шлюбних відносин. Протягом 4-х років з відповідачем проживають окремо, позивачка має іншого чоловіка, з яким проживає разом та з яким бажає зареєструвати шлюб. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 24.05.2013 року, у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на зазначені в позовній заяві обставини. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав, заперечень проти позову не має, на розірвання шлюбу згодний. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 10 серпня 2002 року. Від даного шлюбу мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які перебувають на утриманні позивача. Шлюбні відносини подружжя припинились, сумісне життя останніх не склалось. Подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

06 березня 2014 року позивач звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу. [PERSON] свої вимоги мотивує тим, що знаходиться в зареєстрованому виконкомом Ковтунівської сільської ради Шосткинського району Сумської області, за актовим записом № 5, шлюбі з відповідачем з 18 листопада 1989 року. Спільне життя між сторонами не склалося внаслідок того, що відповідач зловживає спиртними напоями на ґрунті чого часто виникали суперечки, шлюбні відносини фактично припинились. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. [PERSON] вважає що сім'я розпалася, примирення між сторонами не можливе, тому просить шлюб розірвати. Спір про майно відсутній. В судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, крім того просить розглядати справу без участі відповідача по справі та проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце судового засідання, на розгляд справи не з'явився, причину неявки суду не повідомив. За таких обставин, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Отже, суд, дослідивши докази по справі, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.ст.110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжів і суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Судом встановлено, що згідно оригіналу свідоцтва про шлюб, 18 листопада 1989 року сторони дійсно зареєстрували шлюб. На сьогоднішній день збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, відповідача, тому суд вважає, що позов доведено і він підлягає задоволенню. Крім цього на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

06 березня 2014 року позивач звернулась до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON], в якому просить стягувати щомісяця з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини усіх видів заробітну, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Позивач у судове засідання не з'явилась про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, проте надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, проте надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав частково, просив стягнути з нього аліменти на утримання обох дітей у розмірі 33 % від усіх видів його доходів. Третя особа у судове засідання не з'явилась, про дату час та місце розгляд справи повідомлялась належним чином, проте надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені факти та відповідні до них правовідносини. З копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] року народження, вбачається, що у графі батьки записані: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. У відповідності до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 11 ч. 1 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як в межах заявлених вимог та на підставі доказів наданих сторонами. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно зі ст. 214 п. 7 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в один місяць.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

06 березня 2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про поділ майна та про визнання за нею права власності на 1/2 частину житлової квартири [ADDRESS], мотивуючи свої вимоги тим, що за час шлюбу з відповідачем сторони набули право власності на вищевказану квартиру, яка є їх спільною сумісною власністю. Позивач та його представник в судове засідання не з'явились. Від представника позивача, через канцелярію суду надійшла заява в якій він підтримав позовні вимоги, просив розглянути справу без участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій не заперечував проти задоволення позову, просив розглянути справу без його особистої участі Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність повного задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 17 квітня 1976 року, який було розірвано 15.02.2014 року. Під час подружнього життя сторонами, за спільні кошти, відповідно до договору купівлі-продажу від 12.07.1995 року, була придбана трикімнатна квартира [ADDRESS], загальною площею 61,7 кв.м., яка була оформлена на відповідача і відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить на праві власності відповідачу. Згідно ч. 3 ст. 368 ЦК України, ст. 60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст. 63 Сімейного Кодексу України дружина й чоловік мають рівні права володіння, користування та розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Статтею 69 Сімейного Кодексу України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 70 Сімейного Кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. У відповідності до ст. 71 Сімейного Кодексу України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина і чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Положеннями ч. 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином спірна квартира [ADDRESS] є спільною сумісною власністю сторін по справі, тому виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе визнати за кожним із подружжя право власності на 1/2 частину цієї нерухомості. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача витрати, понесені позивачем на оплату судового збору в сумі 1419 грн. 10 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

06 березня 2014 року позивач звернулась до суду з позовом про розірвання зареєстрованого з відповідачем 04 жовтня 2003 року шлюбу. Від спільного життя мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з нею, знаходиться на її вихованні та утриманні. Відповідач в добровільному порядку не приймає постійної участі у вихованні дітей, не дбає проїхї матеріальне утримання. Спір про місце проживання дітей між сторонами відсутній. Сім'я фактично розпалась з лютого 2014 року через втрату почуття любові, та взаємної поваги один до одного. Спільне господарство не ведеться, кожен живе своїм окремим життям, наміру на подальше збереження сім`ї не мають. Просила розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей, оскільки відповідач у добровільному порядку надавати таку допомогу регулярно відмовляється. Від позивача надійшла заява про розгляд справи у ії відсутність, підтримала позовні вимоги, просила розірвати шлюб. Відповідач надала суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, розглянувши заяви позивача і відповідача про розгляд справи у їх відсутність,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

06 березня 2014 року позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу до відповідача, вказавши, що в зареєстрованому шлюбі вони перебувають з 23 серпня 2003 року, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини припинені з лютого 2011 року, з тих причин, що між ними постійно виникали сварки та конфлікти на побутовому ґрунті, також відповідач зловживав спиртними напоями. Вважає, що сім'ю з відповідачем зберегти неможливо, просить шлюб розірвати, спірного майна немає. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги і просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився по невідомим обставинам, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини своєї неявки не повідомив. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає що вимоги позивача законні і обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з таких підстав. Із матеріалів справи судом встановлено, що 23 серпня 2003 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 280 (а .с. 6). Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а. с. 3). Згідно із ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Із змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, з лютого 2011 року сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, неповнолітня дитина залишається з матір'ю. Оскільки із-за неправильної поведінки сторони втратили довір'я та повагу один до одного, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, примирення між сторонами не можливе, а тому зберегти сім'ю не надається можливим і шлюб підлягає розірванню. На підставі статей 110 - 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

06 березня 2014 року позивач звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що вони уклали шлюб 12.09.2009 року. Від спільного проживання у подружжя є син [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів. Збереження сім'ї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб із відповідачем. Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Відповідно до абзацу 3 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню оскільки згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 88 ЦПК України. Відповідно до ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved