Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

05 березня 2018 року [PERSON] звернулась до Вінницького міського суду Вінницької області з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Вінницька міська рада, про встановлення факту проживання однією сім'єю з [PERSON] без реєстрації шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що з 1984 року зареєстрована за адресою [ADDRESS]. З [PERSON] познайомилась в 2003 році, після смерті його дружини. З червня 2003 року почали підтримувати дружні стосунки. До зазначено знайомства, позивач перебувала у шлюбі з [PERSON], який помер в 2001 році. [PERSON] 01 липня 2003 року запропонував позивачу проживати разом та остання переселилась та проживала з [PERSON] в квартирі по [ADDRESS], яка належала останньому. Після смерті [PERSON] позивач продовжила проживати в його квартирі та сплачувати комунальні платежі. За життя [PERSON] разом із позивачем проживали однією сім'єю, купували продукти, разом харчувались, разом проводили час, а оточуючі сприймали їх як чоловіка та дружину. Встановлення факту спільного проживання із [PERSON] надасть позивачу можливість набути статус спадкоємця за законом четвертої черги. Спадкоємцями за законом першої черги є відповідачі по справі, адже є дітьми померлого. Натомість останні приблизно з 2002-2003 років мають постійне місце проживання в Російській Федерації. Місце проживання відповідачів позивачу не відомо, адже вона не підтримувала з ними стосунків. Позивач 30 червня 2017 року звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, натомість останній повідомив, що факт спільного проживання може бути підтверджений лише рішенням суду. В 2017 році позивач зверталась до суду про встановлення факту, що має юридичне значення в порядку окремого провадження, натомість заява залишена судом без розгляду. За наведеного вище, просить встановити факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON], який помер [INFO] року, з 01 липня 2003 року по [INFO] року (а. с. 35-37). Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09 липня 2018 року до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору залучено Вінницьку міську раду (а. с. 106). Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до відповіді Центру адміністративних послуг ВМР від 15 березня 2018 року, інформація про фізичну особу [PERSON], [PERSON] в реєстрі територіальної громади міста не значиться (а. с. 28-29). Враховуючи, що місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи відповідачів не відоме, виклик в судове засідання останніх здійснювався відповідно до положень ст. 128 ЦПК України, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280, ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Враховуючи, що належним чином повідомлені відповідачі повторно не з'явились в судове засідання без поважних причин та не подали відзив на позовну заяву, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав викладених в позовній заяві, просили позов задовольнити. Крім того, в письмовому клопотанні від 03 жовтня 2018 року позивач зазначила про порушення третьою особою процесуального порядку подання доказів. Також вказала, що надані представником третьої особи копії декларацій про доходи [PERSON] та заяви про призначення субсидії не спростовують факт її спільного проживання з [PERSON] Одночасно звернула увагу на те, що надані представником третьої особи письмові докази, які містять персональні данні відносно позивача, згода на розголошення яких останньою не надавалась. Просила відхилити докази надані представником третьої особи, як такі, що отриманні з порушенням порядку їх отримання (а. с. 164-167). Представник третьої особи ВМР в судове засідання не з'явився. В одному з судових засідань висловив думку про те, що позов не може бути задоволений, адже наданими доказами факт, який позивачка просить встановити, не доводиться. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснив, що був товаришем померлого [PERSON], працював разом з останнім з 1996 року. [PERSON] та [PERSON] сприймав як сім'ю. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що працювала з [PERSON] з 1995 року. Після смерті дружини [PERSON], останній проживав з позивачем, вели спільне господарство. Свідок сприймала позивача як дружину [PERSON] Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що є сусідкою по квартирі вул. Пирогова. Померлий представляв позивачку як свою дружину. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що є сусідкою по квартирі вул. Пирогова. Після смерті дружини [PERSON], останній почав проживати з позивачем. Дітей від першого шлюбу [PERSON] ніколи не бачила, навіть не здогадувалась про їх існування, при цьому по сусідству проживала з 1995 року. Вислухавши думку позивача та його представника, свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] з 21 листопада 1984 року зареєстрована за адресою [ADDRESS], що підтверджується копією паспорта громадянина України позивача сер. [NUMBER] (а. с. 6). Відповідно до акту № 6842 від 26 липня 2017 року ТОВ «ЖЕО» встановлено, що за адресою м. Вінниця [ADDRESS] фактично без реєстрації проживає [PERSON] з 01 липня 2003 року по теперішній час (а. с. 12). Крім того, позивачем на обґрунтування позовних вимог надано копія свідоцтва про смерть [PERSON], який помер [INFO] року (а. с. 8), копія свідоцтва про смерть [PERSON], який помер [INFO] року (а. с. 10), копія свідоцтва про смерть [PERSON], яка померла [INFO] року (а. с. 11), копія заяви позивача про надання матеріальної допомоги у зв'язку із смертю [PERSON] (а. с. 14), копія медичної карти [PERSON] із зазначенням адреси проживання «[ADDRESS]» (а. с. 17). Відповідно до копії матеріалів спадкової справи щодо майна померлого [INFO] року [PERSON] №379/2017, 30 червня 2017 року до Першої вінницької державної нотаріальної контори звернулась [PERSON] із заявою про прийняття спадщини. В заяві зазначила, що інших спадкоємців за законом немає (а.с. 76). 30 червня 2017 року Першою вінницькою державною нотаріальною конторою заведено спадкова справа № 60866702 щодо майна померлого [INFO] року [PERSON], що підтверджується копією витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі (а. с. 79). Інших заяв від фізичних осіб про прийняття спадщини після смерті [PERSON] матеріали спадкової справи не містять. Позивачем заявлено вимогу про встановлення факту проживання однією сім'єю із [PERSON] без реєстрації шлюбу з 01 липня 2003 року по день смерті останнього [INFO] року, при цьому відповідачами визначено [PERSON] та [PERSON]. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23 січня 2018 року (справа № 127/17210/17) заява [PERSON], заінтересовані особи [PERSON], [PERSON], про встановлення факту проживання однією сім'єю залишена без розгляду у зв'язку із наявністю спору про право. Ухвала набрала законної сили 26 січня 2018 року (а. с. 24). Визначаючи відповідачами по справі [PERSON] та [PERSON], позивачем не надано жодного доказу про те, що зазначені особи мають статус спадкоємців щодо майна померлого [PERSON], зокрема як зазначала позивач, вказані особи є дітьми померлого. Крім того, суд бере до уваги і ту обставину, що особи визначені відповідачами із заявами про прийняття чи то відмову від прийняття спадщини до нотаріуса не звертались. Не має статусу спадкоємця щодо майна померлого і позивач, адже із позовом звернулась з метою набуття такого статусу. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до п. 24 постанови пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Враховуючи, що щодо майна померлого [PERSON] відсутні спадкоємці за заповітом і за законом, наразі за твердженням позивача діти останнього не прийняли спадщину, що підтверджується матеріалами справи, відповідачем у справі має бути територіальна громада в особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, тобто Вінницька міська рада, а тому позовні вимоги пред'явлено не до особи, яка має бути відповідачем по справі. За наведеного суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Outcome: dismissed