Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

05 січня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд (враховуючи уточнені позовні вимоги від 23 березня 2018 року) стягнути з [PERSON], на свою користь аліменти на своє утримання, у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до припинення ним навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Позовна заява обґрунтована тим, що відповідач є батьком позивача. Позивач є повнолітньою особою, та продовжує навчання у групі М17-34/11 першого курсу денної форми навчання за професією оператор верстатів з програним керуванням Вищого професійного училища № 17 м. Дніпро. Навчається з 01.09.2017 року на базі повної загальної середньої освіти з отриманням стипендії. Також знаходиться на неповному державному забезпеченні, що підтверджується довідкою № 100 від 10.11.2017 року. Відповідач не бажає добровільно надавати матеріальної допомоги на утримання позивача. Сторони в судове засідання не зявились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач уточнені позовні вимоги підтримав, відповідач уточнені позовні вимоги визнав у повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є сином [PERSON], що підтверджується рішенням Павлоградського районного суду Дніпропетровської області від 25 квітня 2003 року. Згідно довідки № 100 від 10 листопада 2017 року виданої Вищим професійним училищем № 17, [PERSON] є учнем групи М17-34/11 першого курсу денної форми навчання за професією оператор верстатів з програмним керуванням Вищого професійного училища № 17 м. Дніпро. Навчається з 01.09.2017 року на базі повної загальної середньої освіти з отриманням стипендії, учень знаходиться на неповному державному забезпеченні, термін закінчення навчання 30.06.2018 року. Загальна сума доходу за період з вересня 2017 року по листопад 2017 року становить 2320 грн. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. За змістом ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до п. 20 розяснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідач, згідно довідки про доходи № 2144 виданої Центральною збагачувальною фабрикою «Павлоградська» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» 19.03.2018 року, за період з вересня 2017 року по лютий 2018 року отримав у дохід 49502 грн. 69 коп., має на утриманні малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 459242, актовий запис № 835 від 04 вересня 2013 року, яка проживає разом з відповідачем (довідка про реєстрацію та склад сімї № 11 від 21.03.2018 року). Нормою ст. 180 СК України обовязок утримання дитини покладено на обох батьків. Частиною 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України передбачено, що за рішенням суду аліменти присуджуються у частці від доходу батька (матері) або у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу, яка зокрема передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст. 199, 200, 201 Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов'язку сплати аліментів, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 24 грудня 2014 року у справі № 6-186ц14. Таким чином, при викладених обставинах, оцінюючи всі докази у їх сукупності та взаємозвязку, з урахуванням вимог позивача, який просить стягнути аліменти в частці від доходу відповідача,

Outcome: approved