Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-25 00:00:00

06.07.2021 року позивач в особі свого представника за довіреністю звернувся до суду із заявою, в якій просив стягнути з відповідача заборгованість за договором про споживчий кредит № 117/013 від 20.02.2020 у сумі 38030,79 грн та понесених у зв`язку зі зверненням до суду з позовом судових витрат у розмірі 2270 грн. В обґрунтування позовних вимог, банк посилається на те що відповідно до укладеного Договору споживчого кредиту №117/013 від 20.02.2020 року [PERSON] (далі - відповідач) отримав кредит у розмірі 43000 грн. на строк 60 місяців, з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 19 лютого 2025 року, із сплатою 56 % процентів річних за користування кредитом. Позивач зазначає, що ним зобов`язання за договором виконані у повному обсязі, в той час як з боку відповідача має місце неналежне виконання своїх зобов`язань за договором про споживчий кредит, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 17.06.2021 складає 38030,79 грн. Враховуючи, що відповідач добровільно не погашає заборгованість, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. Ухвалою Золочівського районного суду Харківської області від 19.07.2021 було відкрито провадження по даній справі та призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, завчасно надіслав клопотання про розгляд справи без його участі, у разі неявки в судове засідання відповідача проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач належним чином повідомлений відповідно до вимог ст.128 ЦПК України в судові засідання 09.08.2021 та 26.08.2021 не прибув, причини неявки суду не повідомив, у зв`язку з чим суд вважає за можливе ухвалити за згодою позивача заочне рішення у справі. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України та, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Ухвалою суду від 26.08.2021 ухвалено здійснити заочний розгляд справи. Суд, перевіривши матеріали справи, встановив наступі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 20 лютого 2020 року між позивачем АТ «Ощадбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит № 117/013, згідно якого відповідач отримав споживчий кредит у розмірі 43 000,00 грн. Відповідно до п.2.2. Договору кредит надається на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 19 лютого 2025 року, якщо інший строк та/або термін не буде встановлено згідно з умовами цього дорогу. Відповідно до п. 2.4.1. Договору за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в розмірі 56 % річних. Зазначена в цьому пункті договору процентна ставка є фіксованою. Згідно із п.3.2.1. Договору банк здійснює надання кредиту одноразово шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника. Пунктом 3.3.3. Договору позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 716,67 грн та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 10 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з березня 2020 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк, використовуючи право договірного списання коштів, наданому йому згідно з умовами цього Договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності, визначеної цим договором. Відповідно до п. 3.3.4. Договору, якщо сума платежу, що надійшла в рахунок повернення кредиту ста сплати процентів, менша розміру, вказаного у п. 3.3.3. цього договору, то несплачений платіж та нараховані проценти, що мали бути сплаченими, вважаються простроченими. Згідно з п. 3.9.1. та п.п.3.9.1.1. банк має право, у випадку якщо будуть мати місце будь-які або всі можливі випадки невиконання позичальником взятих на себе обов`язків та недотримання умов, передбачених цим договором, вимагати повернення кредиту та сплати всієї суми нарахованих процентів за користування кредитом (разом з будь-якими іншими нарахованими сумами або сумами, що підлягають до сплати за цим Договором), строк сплати яких ще не настав, в повному обсязі у тому числі, але не виключно, у разі, якщо відбулася будь-яка із наступних подій: затримання сплати частини основної суми боргу за кредитом та/або процентів за користування кредитом на один календарний місяць. Таке ж право банку зафіксовано і у п.4.2.1. Договору. Згідно із п. 8.3. Договору за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів за користування кредитом, та\\або сплати комісійної винагороди, позичальник зобов`язується сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожен день прострочення, але не більше 15 % суми простроченого платежу. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором про споживчий кредит № 117/013 від 20.02.2020 заборгованість [PERSON] перед позивачем станом на 17 червня 2021 року становить 38030,79 грн, яка складається з: - загальної суми прострочених чергових платежів за кредитом (по основному боргу) - 32183,29 грн; - загальної суми заборгованості по сплаті прострочених процентів за користування кредитом - 4620,00 грн; - 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 184,42 грн; - 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування - 61,32 грн; - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 708,19 грн; - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування - 273,57 грн. Відповідач своєчасно не надав банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов кредитного договору, та до теперішнього часу не виконує взяті на себе зобов`язання і заборгованість не погашає. Відповідно до ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України у встановлений строк. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Частина 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Як вбачається зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним договором, відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору. Згідно положень ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Наведені вище обставини підтверджуються копіями договору про споживчий кредит № 117/013 від 20.02.2020 з додатками, розрахунком заборгованості та іншими матеріалами справи. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, належних та допустимих доказів на спростування доводів позивача відповідачем не надано. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений останнім за подачу позовної заяви судовий збір в сумі 2270,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved