Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

05.08.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до виконавчого комітету Голопристанської міської ради Херсонської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Ворошилова, 31 в м. Гола Пристань Херсонської області в порядку спадкування після смерті її батьків, посилаючись на те, що 27.01.1988 року помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, до якої ввійшов спірний будинок, а 17.10.2002 року померла її мати [PERSON] Після смерті матері вона до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не зверталася за браком коштів та часу. На підставі ст.ст. 1216, 1218, 1223, 1225, 1261 ЦК України просила задовольнити позов. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та наполягала на їх задоволенні, з підстав, викладених у позові. Відповідач свого представника у судове засідання не направив, надав до суду письмову заяву про розгляд справи у відсутність представника відповідача, в якій залишив вирішення позову на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками позивачки були [PERSON], який помер 27.01.1988 року та [PERSON], яка померла 17.10.2002 року. У відповідності до ст. 548 ЦК УРСР (який діяв на момент смерті батьків позивачки) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. За ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно пункту 23 постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обовязок по доказуванню обставин, викладених у позові лежить саме на позивачу. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Позивачкою суду не надано доказів прийняття нею спадщини після смерті батьків, не надано доказів набуття права власності спадкодавцями за життя на вказаний у позові житловий будинок, не надано доказів звернення до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину та відмови нотаріуса у видачі такого свідоцтва, а тому позивачка як спадкоємець також не набуває права власності на вказаний у позові житловий будинок у порядку спадкування. До неї як спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцям на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Враховуючи наведене,

Outcome: dismissed