Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-12 00:00:00

06.12.2019 року позивач звернувся до відповідача з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеної генерального угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт від 13.10.2016 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 4493,60 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця. Відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана генеральна угода разом з запропонованими АТ КБ «ПриватБанк» «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складають між ним та банком кредитний договір, підтверджується підписом у заяві, з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами АТ КБ «Приватбанк», можна ознайомитися на сайті, http://privatbank.ua/rules. При укладені кредитного договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. ст. 526,527,530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. Відповідно до п. 1.1.3.2.11 умов і правил банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості клієнта і третіх осіб, за кредитами) в яких клієнт є поручителем, а також будь-якої іншої заборгованості, яка виникла у клієнта зважаючи невиконаних зобов`язань перед банком. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст.509,526,1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча ст.629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. \~ \~ \~ \~У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 20.11.2019 року має заборгованість - 14100 гривень 34 копійок, яка складається з наступного: 4493,62 грн.- заборгованість за кредитом; 2712,14 грн.- заборгованість за відсотками за користування кредитом; 5790,90 грн. заборгованість за пенею; 1103,68 грн. штраф відповідно до п. 2.2 генеральної угоди. Враховуючи те, що відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням прав та інтересів АТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з відповідача [PERSON] зазначену суму заборгованості та судові витрати у розмірі 1921,00 гривень. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Розгляд справи здійснювати за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, але до початку надала заяву в якій зазначила, що позовні вимоги визнає частково, а саме тільки тіло кредиту в розмірі 4493,62 грн., оскільки вона не підписувала жодного документу, що стосується штрафу, пені та відсотків та розгляд справи просить проводити без її участі. Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, прийшов до наступного. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки та відшкодування збитків. З матеріалів справи вбачається, що 20.08.2013 року [PERSON] звернулася до банку з анкетою-заявою про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанк, потім 13.10.2016 року вона уклала генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання банківських послуг, з якої не вбачається згода на сплату пені, розмір тіла кредиту, відсотків, штраф визначений вищевказаною угодою. [PERSON] зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, згідно розрахунку заборгованості, наданому позивачем, станом на 20.11.2019 року має заборгованість - 14100 гривень 34 копійок, яка складається з наступного: 4493,62 грн.- заборгованість за кредитом; 2712,14 грн.- заборгованість за відсотками за користування кредитом; 5790,90 грн. заборгованість за пенею; 1103,68 грн. штраф відповідно до п. 2.2 генеральної угоди. Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання договірних зобов`язань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другої статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути відсотки, пеню за прострочене зобов`язання та штрафи. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 13.10.2016 року, посилався, що з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами АТ КБ «Приватбанк», можна ознайомитися на сайті, http://privatbank.ua/rules

Outcome: partial