Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

04 січня 2018 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів. Як підставу позову позивач зазначає, що спільна дитини сторін [PERSON] , з вересня 2017 року проживає разом з позивачем та перебуває на повному його утриманні. З наведених мотивів та підстав просить суд припинити стягнення аліментів, які присудженні на користь відповідача рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 лютого 2016 року. Ухвалою суду від 22 лютого 2018 року залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Службу у справах дітей Луцької міської ради. У судове засідання позивач не прибув, однак подав на адресу суду заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Як визначено у частині першій статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, однак не з`явилася в судове засідання, враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Луцької міської ради, в попередньому судовому засідання позовні вимоги позивача підтримав. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду від 17.12.2012 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини усіх його доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 10 жовтня 2012 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття В подальшому, заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 лютого 2016 року у справі №161/17950/15, зменшено розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , а саме: з 1/3 частини усіх видів його доходів (заробітку) щомісячно на 1/4 частини. Як слідує з довідки військової частини [NUMBER] від 02 листопада 2017 року №412, позивач наразі постійно проживає зі своїми дітьми за адресою [ADDRESS] . Як слідує з акту обстеження умов проживання, який складений спеціалістами Служби у правах дітей Луцької міської ради 13 березня 2018 року, наразі позивачем дійсно проживають його діти, відповідач з ними не проживає. Факт не проживання відповідача разом з дітьми підтверджується і показами сина позивача, [PERSON] , який допитаний як свідок у судовому засіданні 20 березня 2018 року. Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. На переконання суду, оскільки наразі відповідач, як отримувач аліментів на дитину, не проживає з нею, а натомість вона проживає з позивачем та перебуває на повному його утриманні, слід дійти висновку, що стягнення аліментів слід припинити. На підставі наведеного та

Outcome: approved