Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

06.09.2021 до суду звернувся [PERSON] із позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з відповідачкою у справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 1994 року. Від шлюбу сторони мають спільних дітей, однак вони вже досягли повноліття. Позивач в позові зазначив, що шлюбні стосунки з дружиною наразі припинені через розбіжності у характерах, непорозуміння що призвело до втрати взаємопорозуміння та кохання . Спільного господарства сторони не ведуть , подружні відносини між сторонами припинені з 2019 року, тому позивач просить суд розірвати шлюб оскільки стосунки між подружжям носять формальний характер і відновленню не підлягають. Ухвалою суду від 22.09.2021 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження , розгляд справи призначено на 21.10.2021. Через неявку відповідача до суду розгляд справи було відкладено на 23.11.2021 . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився , до початку розгляду справи надав письмове клопотання про розгляд справи без його участі позивача, позовні вимоги підтримав , не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі . Відповідачка [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, однак до суду не з`явилась, у запропонований судом строк відзиву на позовну заяву не надала. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Наявних у справі матеріалів про права та обов`язки сторін, достатньо для її розгляду у відсутності відповідача. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню. Згідно свідоцтва, що міститься в матеріалах справи шлюб між [PERSON] та [PERSON] укладено 14 січня 1994 року та зареєстровано Жовтневим відділом ЗАГСУ м. Кривого Рогу , актовий запис № 30. Суд встановив, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Сторони мешкають окремо, спільного господарства не ведуть, втратили один до одного почуття кохання та не вживають заходів до відновлення шлюбних стосунків. Сторони відновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають. Стаття 24 Сімейного Кодексу України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Враховуючи характер сімейних відносин сторін суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved