Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

06.12.2019 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідачів про визнання права власності на земельну частку (пай) в розмірі 19,59 ум.кад.га в порядку спадкування за законом, з тих підстав, що станом на 01.07.1990 року по [ADDRESS] проживала вона з чоловіком та її мати - [PERSON] , [INFO] , і їй на праві власності належала земельна частка (пай) в розмірі 19,59 ум.кад.га, що знаходиться в колективній власноті КСП «Наддністрянщина» (с. Долина) Тлумацького району Івано-Франківської області, виділена на підставі рішення Тлумацької РДА № 296 від 08.06.1999 року, у відповідності із сертифікатом на право за земельну чатку (пай) серії ІФ № 0076392 від 20.11.2017 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 05.12.2017 року за № 173. [INFO] померла мати [PERSON] померла. За життя мати не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай), позивач його отримала вже після смерті матері [INFO] та зареєструвала у встановленому порядку. Після смерті матері вікрилася спадщина на все належне їй на день смерті майно. Вона фактично є єдиною спадкоємницею (сестра, відповідачка по справі, відмовилася від спадкування належного матері майна в її користь) інших спадкоємців за законом чи заповітом немає. Однак, в нотаріальному порядку позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (паї), так як сертифікат на вказану земельну частку (пай), був виданий та зареєстрований після смерті матері [PERSON] , що позбавляє її можливості оформити спадщину на спадкове майно. У зв`язку з вищевказаним, позивач просила суд визнати за нею право власності на земельну частку (пай) в розмірі 19,59 ум.кад.га, що знаходиться в колективній власноті КСП «Наддністрянщина» (с. Долина) Тлумацького району Івано-Франківської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] . В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак через канцелярію суду подала заяву, в якій позов підтримала, просила його задовольнити та справу розглянути у її відсутності. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, однак на адресу суду подала заяву, посвідчену секретарем Водянобалківської сільської ради Диканського району Полтавської області Шило Н.М., в якій позов визнала, вказала, що претензій щодо спадкового майна не має і не буде мати в майбутньому, просила позов задовольнити та справу розглянути ї її відсутності. Представник відповідача - Олешанської сільської ради об`єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області в підготовче судове засідання не з`явився, однак на адресу суду надіслав письмову заяву, в якій не заперечив щодо задоволення позову та просив справу розглянути у його відсутності. У зв`язку з неявкою в підготовче судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Судом встановлено, що згідно виписки, виданої Олешанською сільською радою об`єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області № 436 від 29.11.2019 року станом на 01.07.1990 року, згідно із погосподарської книги № 5 в господарстві, особовий рахунок № [NUMBER] , проживали: [PERSON] , 1933 р.н., голова двору, [PERSON] , 1961 р.н., дочка, [PERSON] , 1957 р.н., зять (а.с. 8). [PERSON] (мати позивача), згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ІФ № 0076392 від 20.11.2017 року, зареєстрованого 05.12.2017 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 173, належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Наддністрянщина», що в с. Долина Тлумацького району Івано-Франківської області, розміром 19,59 в умовних кадастрових гектарах (а.с. 6). Позивач [PERSON] , народилася [INFO] , що підтверджуться копією свідоцтва про народження де в графі «Батько» вказано « [PERSON] », а в графі «Мати» - « [PERSON] » (а.с. 11). 02.02.1980року позивач [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 11). [INFO] [PERSON] (мати позивача) померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 9). Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавця - [PERSON] , для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном та подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] (мати позивача) [PERSON] (позивач) прийняла спадщину за законом, оскільки вступили в управління спадковим майном, оскільки була зареєреєстрована разом з спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Олешанської сільської ради об`єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області № 437 від 29.11.2019 року (а.с. 7). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 356/2008 від 12.03.2008 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті [PERSON] (а.с. 35-55), з якої вбачається, що [PERSON] (позивач) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка прийняла та частково оформила спадщину (а.с. 37 зворот, 49). Інший спадкоємець за законом [PERSON] (відповідач) звернулася в нотаріальну контору із заявою, посвідченою секретарем Водянобалківської сільської ради Диканського району Полтавської області Шило Н.М., в якій повідомила, що в управління чи володіння спадковим майном у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини вона не вступала. Не заперечує, щоб майно, яке залишилося після смерті [PERSON] , було повністю оформлено на ім`я її сестри [PERSON] (позивач) (а.с. 37). Отже, на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на земельну частку (пай), яка належала матері [PERSON] , в порядку спадкування за законом. Однак, в нотаріальному порядку позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), так як сертифікат на право на земельну частку (пай) серії № 0076392 був виданий після смерті матері [PERSON] , що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною державним нотаріусом Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Васильєвою Н.М. № 723/02-31 від 16.11.2019 року (а.с. 10). Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При такому вирішенні позову, враховуючи те, що представник відповідача визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 384,20 грн. На підставі ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України,

Outcome: approved