overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

06 жовтня 2014 року позивач публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернувся до відповідача [PERSON] з позовом, в якому вказує, що відповідач, відповідно до кредитного договору від 30 березня 2013 року отримав кредит. Щомісячно повинен був вносити гроші на погашення кредиту та сплати процентів за його користування. Але відповідач неналежним чином виконував своє зобов'язання, внаслідок чого утворилась заборгованість. Оскільки відповідач не виконує умов договору, тому просить стягнути з нього відповідно до умов договору борг за кредитом на загальну суму 23045 грн. 35 коп. Представник позивача в письмовій заяві просить розглядати справу без її участі підтримує позовні вимоги у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, який згідно поштового повідомлення за зареєстрованим місцем його проживання повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не направив. Згідно ч.5 ст.74 ЦПК України вважається, що для [PERSON] судовий виклик вручено. Суд ухвалює заочне рішення. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» 30 березня 2013 року було укладено кредитний договір. Відповідач [PERSON] не виконував вимоги договору і не сплачував встановлених договором платежів. На час розгляду справи в суді [PERSON] зобов'язаний сплатити позивачеві борг, який складається з тіла кредиту 11775 грн. 14 коп., простроченого тіла кредиту 3224 грн. 86 коп., заборгованості за комісіями 8045 грн. 35 коп. Вказані обставини встановлені з документальних доказів, досліджених в судовому засіданні. Зокрема, розрахунком заборгованості, заявою [PERSON] про відкриття рахунку, кредитним договором, анкетою позивальника, статутом Банку. Відповідно до ст.526, 527,530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, належними сторонами за договором, у встановлені строки. Згідно ст. 626 ЦК України боржник за прострочення грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний повернути суму боргу та сплатити проценти передбачені договором. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1048, ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України якщо кредитним договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позики, позикодавець має право вимагати дострокового припинення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до договору. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини суд вважає, що відповідач [PERSON] порушив умови виконання кредитного договору, тому позивачем обґрунтовано заявлені вимоги про стягнення всіх належних платежів за кредитним договором.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

06 жовтня 2014 року у справі, яка перебуває у провадженні Оболонського районного суду м. Києва, за позовом [PERSON] до Української спеціальна наукова - реставраційна проектно - будівельно - виробнича корпорація «Укрреставрація», треті особи: товариство з обмеженою «Будівельна - інвестиційна компанія «ІНТЕРБУДІНВЕСТ», Приватне акціонерне товариство «Міжнародна інвестиційна компанія «ІНТЕРІНВЕСТСЕРВІС», Публічне акціонерне товариство «Трест Київміськбуд-3», Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві про визнання недійсним свідоцтва про право власності , визнання права власності на квартиру, було постановлено ухвалу, відповідно до якої, з метою забезпечення позову було накладено арешт на квартиру [ADDRESS]. 30.07.2015 року Оболонським районним судом м. Києва було постановлено ухвалу, якоювизнано мирову угоду по справі за позовом [PERSON] до Української спеціальна наукова - реставраційна проектно - будівельно - виробнича корпорація «Укрреставрація», треті особи: товариство з обмеженою «Будівельна - інвестиційна компанія «ІНТЕРБУДІНВЕСТ», Приватне акціонерне товариство «Міжнародна інвестиційна компанія «ІНТЕРІНВЕСТСЕРВІС», Публічне акціонерне товариство «Трест Київміськбуд-3», Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві про визнання недійсним свідоцтва про право власності. Заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Оболонського районного суду м.Києва від 06 жовтня 2014 року. Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгялду справи були повідомлені належним чином. Заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить розглянути заяву за його відсутностю. Причини неявки інших осбі суду не відомі. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності вказаних осіб, оскільки їх неявка не перешокджає розгялду справи. Відповідно до ч.3, 5, 6 ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову. Якщо в задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову Дослідивши матеріали справи, матеріали, що додані до заяви, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

06 жовтня 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом, в якому просить винести рішення про розірвання шлюбу з відповідачкою [PERSON], який був зареєстрований 01.02.2013 р. Позовну заяву обґрунтовує тим, що від даного шлюбу в сторін немає дітей. Для сторін це перший шлюб, який тривав лише кілька місяців. З квітня 2013 р. вони припинили шлюбно сімейне життя та почали проживати окремо. Як виявилося, вони люди різних характерів, з протилежними поглядами на сімейне життя. Їх шлюб існує формально. Примирення неможливе. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, покликаючись на наведені у позовній заяві обставини. Відповідачка [PERSON] судовому засіданні позов визнала, змінити прізвище на дошлюбне не виявила. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши подані докази, зясувавши дійсні обставини справи, фактичні взаємини подружжя, причини та мотиви розірвання шлюбу, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. Сторони зареєстрували шлюб 01.02.2013 р. Від даного шлюбу в сторін немає дітей. Судом встановлено, що для сторін це перший шлюб, який тривав лише кілька місяців. З квітня 2013 р. вони припинили шлюбно сімейне життя та почали проживати окремо. Як виявилося, вони люди різних характерів, з протилежними поглядами на сімейне життя. Їх шлюб існує формально. Сторони відмовилися від запропонованого судом терміну на примирення. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,\~ що мають істотне значення для справи. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, цей шлюб слід розірвати. Спору про поділ майна у сторін немає. Судові витрати залишаються за позивачем. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

06 жовтня 2015 року [PERSON]\~ звернувся\~ \~ \~ до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON]. В судове засідання позивач не зявився, надав письмову заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилась, про день та час розгляду справи\~ повідомлена належним чином , про що свідчить довідка про доставку смс-повідомлення, заяв про розгляд справи за її\~ відсутності до суду не надходило. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~\~ Матеріалами справи встановлено, що 16.11.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, про що Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції зроблено актовий запис № 684.\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ Від шлюбу сторони дітей не мають. Спільне життя подружжя не склалося через різні погляди на шлюб та сімейне життя,\~ у звязку із чим фактично припинилось у травні 2015 року, спільного господарства\~ не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Суд вважає, що в наданні сторонам строку для примирення немає підстав, оскільки встановлено, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу неможливо. Вимоги щодо розподілу майна не предявлялись. Таким чином, \~ з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, встановивши, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, вважає за необхідне позов задовольнити. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

06 жовтня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 04 жовтня 2008\~року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають сина: [PERSON], [INFO]. Спільне господарство разом не ведуть та проживають окремо з 28 вересня 2015 року. Спору щодо поділу майна та утримання дитини не мають. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Позивач в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи суду не надавав, про причини неявки не повідомив, тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України з урахуванням згоди позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що позивач і відповідач зареєстрували шлюб 04 жовтня 2008\~року, про що в книзі реєстрації шлюбів відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис за № 447 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 4). 02 квітня 2010 року у сторін від шлюбу народився син [PERSON] (а.с. 5). Спільне життя позивача з відповідачем не склалося через несумісність характерів, втрату почуття поваги та любові один до одного. З 28 вересня 2015 року шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведуть та проживають окремо. В позовній заяві позивач наполягала на розірванні шлюбу, пояснюючи свою позицію тим, що їх сім'я розпалася остаточно і примирення між ними неможливе. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені в суді, відповідно до ст.\~110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї неможливо, суперечить інтересам позивача, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

06 жовтня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 09 лютого 2007 року. Від спільного життя мають доньку [PERSON], [INFO]. Основою розпаду сімї послугували часті сварки та суперечки внаслідок відсутності взаєморозуміння та різних поглядів на життя. Шлюбні відносини припинені з 2012 року. Посилаючись на викладене, а також на те, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливе, [PERSON] просила суд шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує повністю, на розлученні наполягає. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище [PERSON], від стягнення судових витрат відмовилась. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони в справі 09 лютого 2007 року зареєстрували шлюб у виконкомі Жовтневої селищної ради Білопільського району Сумської області, актовий запис № 03, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 6). Від спільного життя [PERSON] та [PERSON] мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 7). Як вбачається із позовної заяви, то причинами розпаду сімї позивачем зазначено відсутність між нею та чоловіком взаєморозуміння, внаслідок чого виникали часті сімейні сварки та суперечки, що і привело до розпаду сімї. Відповідач свою думку з приводу причин розпаду сім'ї суду не висловив. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідачки, тому шлюб необхідно розірвати. Від стягнення судових витрат з відповідача позивач відмовилась. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

06 жовтня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 05.10.2013 року. Відповідач є батьком їх неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], яка знаходиться на її утримання. Вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, до досягнення 3-х років. Відповідач добровільно матеріальну допомогу їй не надає. Її доходів в теперішній час не достатньо для свого самостійного утримання. Тому, просить суд стягнути з відповідача на її утримання аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно до досягнення донькою 3-річного віку, тобто до 05.02.2018 року. У судове засідання сторони не зявилися, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність: [PERSON] на позові наполягає, [PERSON] проти позову не заперечує ( а.с. 16,17 заяви). Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи проводиться без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 05.10.2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, зроблено актовий запис № 762 ( а.с. 4 копія свідоцтва про шлюб). В період спільного проживання у шлюбі у них народилась донька [PERSON], [INFO] ( а.с. 5 копія свідоцтва про народження). Дитина проживає разом з матірю. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дружини до досягнення донькою 3-х років не надає. Відповідно до\~ст. 75 СК України\~дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до\~ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягненням дитиною трьох років. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Виходячи\~\~з\~\~ дійсних\~\~ обставин\~\~ справи,\~\~матеріального\~\~ становища відповідача, який є повнолітньою, працездатною особою, а отже має можливість вирішити питання відносно свого матеріального забезпечення, суд, з урахуванням принципу розумності та справедливості,\~\~вважає можливим задовольнити позовні вимоги повністю. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

06 жовтня 2015 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 25.12.2012 року. Під час перебування подружжя в шлюбі, в сторін народилась дитина син [PERSON] [INFO]. Позивач вважає, що сімя з відповідачем розпалась у звязку із тим, що вони не зійшлись характерами, мають різні погляди на життя, внаслідок чого в їхніх стосунках виникла неприязнь, яка з часом перетворилась в психологічну несумісність. Спільне життя припинено з 2015 року. [PERSON] прохає розірвати шлюб з [PERSON] В судовому засіданні позивач була відсутня, проте надала до суду заяву, відповідно до якої позов підтримала, прохає розірвати шлюб з відповідачем, та проводити судове засідання без її участі. Відповідач в судовому засіданні також був відсутній, проте надав до суду заяву відповідно до якої, не заперечує проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 25.12.2012 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії І-ВЛ №201042 видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Валківського районного управління юстиції Харківської області, прізвище після укладення шлюбу [PERSON] змінила на «Протасову». Відповідно до свідоцтв про народження серії І-ВЛ №325607 у сторін є дитина: [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобовязанні спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно зі ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. При таких обставинах справи, суд не вбачає можливості для надання сторонам строку для примирення, а тому шлюб повинен бути розірваним, оскільки, суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

06 жовтня 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх неповнолітньої дитини. Свій позов мотивує тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 16.12.2004р. по 20.12.2012р. Під час перебування у шлюбі у них народилась одна дитина: [PERSON], [INFO], утриманням якої після розірвання шлюбу займається тільки вона. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дочки у добровільному порядку не надає . Посилаючись на наведене, позивач просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі, в розмірі 1000грн., щомісячно. В судовому засіданні позивач позов підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві. В судовому засіданні відповідач позов визнав частково. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 03 лютого 2005 року народилась [PERSON], батьками якої є сторони по справі [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕГ № 000183, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області 10 лютого 2005 року (а.с.5). Судом встановлено, що неповнолітня дитина на даний час перебуває на утриманні позивача. Відповідач є батьком дитини, однак в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на її утримання. Відповідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти присуджується у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. На підставі п.1 ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, у відповідності до ст.182 СК України, суд врахував стан здоровя та матеріальне становище сторін і приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача, слід стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 650грн., щомісячно. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. За таких обставин, суд приходить до висновку, що слід стягнути з відповідача в дохід держави у відповідності до ст.88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» судовий збір по справі в розмірі 487,20грн. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити за безпідставністю.

Outcome: partial