Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-25 00:00:00

04 листопада 2019 року позивач звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. У своїй позовній заяві позивач посилається на те, що шлюб між ним та відповідачем було зареєстровано 15 серпня 1998 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Амур-Нижньодніпровської районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис 484. Від шлюбу мають спільну дитину доньку [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалось, у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин з 2016 року. Сторони проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем. Ухвалою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] передано за підсудністю до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Мачуського О.М. для розгляду справи про розірвання шлюбу. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуського О.М. від 10 грудня 2019 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено підготовче засідання у справі. Позивач у підготовче судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява позивача про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Також зазначила, що майновий спір та спір щодо проживання дитини відсутній. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 зазначеної статті передбачено, що ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлено наступне. З матеріалів справи судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований 15 серпня 1998 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Амур-Нижньодніпровської районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис 484, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Сімейне життя позивача з відповідачем не склалось, сторони втратили один до одного почуття любові та поваги, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Спору про поділ майна та визначення місця проживання дитини між сторонами немає. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього кодексу. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що між сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім`я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач в позовній заяві не просить покласти судові витрати на відповідача, на підставі чого суд вважає можливим в порядку ст. 141 ЦПК України покласти судові витрати по справі на позивача.

Outcome: approved