Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

04 серпня 2015 року ухвалою Апеляційного суду м. Києва було визначено підсудність зазначеного позову Солом'янському районному суду м. Києва. Представник позивача посилалась на те, що 02 червня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк») та [PERSON] укладено кредитний договір №1101/0608/71/137, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит в сумі 74 000 доларів США, строком з 02.06.2008 року до 02.06.2038 року зі сплатою процентної ставки у розмірі 11,9 % річних. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором, між позивачем та [PERSON], [PERSON], укладено договір поруки №1101/0608/71/137-Р-1 від 02 червня 2008 року. 25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, ПАТ «Сведбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» виступає в якості Позивача. Відповідно до умов укладеного договору банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та платити проценти за користування ним. Позивач свої зобов'язання виконав у повному обсязі, а саме - в порядку передбаченому Договором видав Відповідачу грошові кошти. В порушення умов Кредитного договору [PERSON] належним чином взяті на себе зобов'язання не виконує, та станом на 14 липня 2015 року має заборгованість по кредитному договору та нарахованим відсоткам у розмірі 1541793,71 гривня. Представник Позивача в судове засідання не з'явилась, проте надала суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі в судове засідання не з'явились. Дослідивши матеріали справи, суд вирішив постановити заочне рішення відповідно вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 02 червня 2008 року між ПАТ «Сведбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №1101/0608/71/137, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит в сумі 74 000 доларів США, строком з 02.06.2008 року до 02.06.2038 року (а.с. 6-13). 25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, ПАТ «Сведбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» виступає в якості Позивача (а.с. 28-34). Відповідно до умов укладеного договору банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та платити проценти за користування ним. Пунктом 3.1. Кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язується здійснювати погашення заборгованості за кредитом, шляхом внесення коштів на позичковий рахунок [NUMBER] щомісяця, з липня 2008 року, через касу Банку згідно з Додатком №1, що є невід'ємною частиною цього договору, якщо інше не передбачене цим Договором. Відповідно до п. 1.3. договору позичальник сплачує Банку проценти за користування кредитом у розмірі 11,9% річних за весь строк фактичного користування кредитом. Згідно з п.8.1. договору, за порушення строків погашення заборгованості за кредитом та/або строків сплати процентів за користування кредитом Позичальник сплачує пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості. При розрахунку суми пені за кількість днів у році приймається - 360. Пунктом 9.3. договору передбачено, що у разі будь-якого порушення Позичальником умов договору, Банк в порядку передбаченому договором, незалежно від встановлених договором строків виконання зобов'язань, вимагати від Позичальника повернення кредиту та інших передбачених договором платежів. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором, позивач уклав з [PERSON] та [PERSON], договір поруки №1101/0608/71/137-Р-1 від 02 червня 2008 року (а.с. 16-17). Відповідно до умов договору Поруки поручителі зобов'язуються перед кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне і повне виконання [PERSON] своїх зобов'язань по кредитному договору, а відповідальність відповідачів є солідарною. В порушення умов Кредитного договору [PERSON] належним чином взяті на себе зобов'язання не виконує. В порушення умов Кредитного договору [PERSON] належним чином взяті на себе зобов'язання не виконує, у зв'язку з чим станом на 14 липня 2015 року має заборгованість у розмірі 1541793,71 гривень, яка складається з наступного: - заборгованість по кредиту - 1286351,34 гривні; - відсотків за користування кредитом - 196708,25 гривень; - пені - 55359,81 гривень; - 3% річних заборгованості по тілу кредиту - 484,59 гривень; - 3% річних заборгованості по відсоткам - 2889,72 гривень. З огляду на викладене суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Сплата заборгованості по відсотках, за кредит обумовлена договором і підлягає стягненню, оскільки відповідач своєчасно не погасив суму кредиту та відсотки за користування кредитом. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що [PERSON] порушила умови кредитного договору, а тому з відповідачів як солідарних боржників слід стягнути на користь позивача заборгованість в сумі 1541793,71 гривень. Згідно з п. 22 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (редакція від 12.08.2015 року) уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку, звільняється від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а спір вирішено на користь позивача, позов задоволено, суд приходить до висновку, що судові витрати, повинні бути відшкодовані на користь держави з Відповідачів в рівних частинах, а саме стягненню підлягає сума судового збору в розмірі 3 115,21 грн.

Outcome: approved