Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

06.09.2016 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті [PERSON], яка померла [INFO] року у м. Донецьк. В обгрунтування заяви заявник зазначила, що [INFO] року померла її мати - [PERSON] Встановлення даного факту заявнику необхідно для оформлення спадщини після померлої Заявник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Чернігівський міський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області у судове засідання не з'явився, просив справу розглянути без його участі та зазначив, що заперечень не має, при прийнятті рішення по даній справі покладається на розсуд суду. Згідно частини 2 статті 197 ЦПК України справа розглянута без застосування технічної фіксації. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], є матір'ю [PERSON]. Відповідно до положень ст. 49 ЦК України, смерть фізичної особи є актом цивільного стану та підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Таким чином, діюче законодавство України передбачає державну реєстрацію факту смерті або на підставі лікарського свідоцтва про смерть, або на підставі рішення суду. Судом встановлено, 06.09.2016 року Чернігівським міським відділом Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області відмовлено [PERSON] у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON], оскільки заявником пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі, визначені наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції країни 25.10.2006 року за № 1150/13024 (а.с. 11) . Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Згідно ч. 1 ст. 257-1 Цивільного процесуального кодексу України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Згідно положень розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» м. Луганськ входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. У звязку з тим, що смерть [PERSON] настала в м. Донецьк на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, суд погоджується з тим, що отримати свідоцтво про смерть, видане компетентним органом державної влади України - є неможливим, а тому єдиною підставою для державної реєстрації смерті в даному випадку є рішення суду про встановлення факту смерті. Встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення спадщини. Таким чином, оскільки реєстрація органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті [PERSON] на підставі довідки про причину сметрі від 23.11.2014 року (а.с.8) неможлива, іншого способу отримати свідоцтво про смерть в заявника немає, вимоги не містять в собі спору про право, а тому суд вважає за можливе заяву задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved