overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

06.03.2017 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Мотивувала позов тим, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі з 21.07.2002 року. Син [PERSON] народився 21.10.2002 року, син [PERSON] 10.09.2006 року. Рішенням суду від 01.12.2016 року шлюб був розірваний. Сторони проживають окремо. Діти залишились на вихованні та утриманні позивача. Після розірвання шлюбу відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. [PERSON] просила стягувати з [PERSON] на її користь на утримання синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення старшою дитиною повноліття. \~\~\~\~\~В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив суд їх задоволити. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, надав заяву з проханням розглянути справу без його участі. З позовними вимогами погодився, проти задоволення позову не заперечив. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає\~задоволенню. \~ \~ \~Судом встановлено, що\~ [PERSON] народився 21.10.2002 року, [PERSON] народився 10.09.2006 року. Їх батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4, 5). Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 01.12.2016 року №127/19390/16-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 3). Сини [PERSON] та [PERSON] залишились на вихованні та утриманні матері. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. \~ \~ \~Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей, платника аліментів, те, що відповідач фізично здоровий, офіційно працює, інших дітей на утриманні не має. Також суд приймає до уваги можливості відповідача і потреби його неповнолітніх дітей, те що обовязок утримувати дітей є обовязком обох її батьків, тому суд приходить до висновку, що аліменти в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, яка буде стягуватись як аліменти на синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], починаючи з дня подачі даного позову з 06.03.2017 року і до досягнення старшою дитиною повноліття, буде обґрунтованою та законною. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір 640 грн. \~\~\~\~\~Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментного платежу за 1 місяць. \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

06.03.2017 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись у позовній заяві на те, що\~вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 28.09.2002 року, зареєстрований Алчевським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №629. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Через відсутність взаєморозуміння, між ними 10 травня 2016 року були припинені шлюбні відносини, ведення спільного господарства, спільне мешкання, зберігати шлюб з відповідачем вона не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливо, просить суд шлюб розірвати. Позивач в судовому засідання свої позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та пояснила, що з травня 2016 року, як вона приїхала з Луганської області до м. Дніпра, вона не бачила свого чоловіка, який залишився на непідконтрольній Україні території. Зберігати шлюб з відповідачем не бажає. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти розірвання шлюбу. Приймаючи до уваги позицію позивача та пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 28.09.2002 р., шлюб зареєстровано Алчевським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №629 (а.с.4). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.5-6). Зазначені обставини підтверджуються письмовими доказами, які є у матеріалах справи. Також судом встановлено, що між сторонами по даній справі з 10 травня 2016 року були фактично припинені подружні стосунки, ведення спільного господарства та спільне проживання через різні погляди на життя. Зберігати сім`ю позивач не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі 10 травня 2016 року припинені,\~позивач наполягає на розірванні шлюбу,\~зберігати шлюб з відповідачем не бажає, суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

06.03.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій посилається на те, що з 12 січня 2008 року перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач залишив сім'ю, добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, тому просить стягувати аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісяця, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з 06.03.2017 року до повноліття дитини. Наполягає на розгляді справи за відсутності відповідача, який ухиляється від судового розгляду, незважаючи на те, що отримав від суду повідомлення. Відповідач [PERSON] був належним чином повідомлений про місце, час, дату розгляду справи, отримавши повідомлення суду, але в судове засідання не з'явився і не надав заперечень проти позову, тому суд вважає за можливе визнати його неявку до суду неявкою без поважних причин і задовольнити заявлені позовні вимоги з наступних підстав. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 12.01.2008 року. Шлюб зареєстровано Баглійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 1 від 12.01.2008 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Батьком дитини в свідоцтві про народження вказаний [PERSON], який з 2008 року по 28.03.2017 року батьківство не оспорював, є працездатним, аліменти не сплачує, тому суд вважає за можливе стягувати з нього аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.03.2017 року на користь позивачки на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання в межах платежу за один місяць. Задовольнивши вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини згідно зі ст.88 ЦПК україни суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] у прибуток держави судовий збір у розмірі 640 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

06.03.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх вимог послалася на те, що з вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 26.11.2011 року. В період спільного проживання у шлюбі у них народився донька - [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання доньки не надає, інших аліментних зобов'язань не має. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частки його доходу, щомісячно, до досягнення донькою повноліття. У судове засідання сторони не з'явились, про день та час розгляду справи були повідомлені. Заперечень проти вимог позивача, відповідач не надав ( а.с. 8, 12, 13, 14, 17). Позивач [PERSON] до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, на позові наполягає (а.с. 10 - заяви). Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи проводиться без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 26 листопада 2011 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що Інгулецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено актовим запис № 213 ( а.с. 4 - копія свідоцтва про шлюб). В період спільного проживання у шлюбі у них народилась донька: [PERSON], [INFO] ( а.с. 5 - копія свідоцтва про народження). Відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягненням ним повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України розмір аліментів на утримання дитини визначається судом. За таких обставин, враховуючи, що відповідач заперечень щодо позовних вимог не надав, суд вважає необхідним позов задовольнити, стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини доходу відповідача, на користь позивача до досягнення донькою повноліття. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

06.03.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом просить суд встановити факт того, що її батько [PERSON], який помер [INFO], проживав на час своєї смерті, разом з нею в одному будинку, розташованому в [ADDRESS]. Заявниця посилається на те, що після смерті батька відкрилася спадщина, яку вона фактично прийняла шляхом проживання зі спадкодавцем на день смерті, але оформити нотаріально не може, так як батько був зареєстрований за іншою адресою, а фактично проживав з нею. Встановлення зазначеного факту заявниці необхідно з метою вирішення питання про спадкове майно, та можливості оформлення спадщини у встановленому порядку. Заявниця до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності та наполягає на задоволенні заявлених вимог. Представник заінтересованої особи - Новотроянівської сільської ради Болградського району Одеської області, до суду не прибув, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечує. Відповідно до ст.ст. 3,4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, від якого залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження ([NUMBER] від 10.03.1962р., а/з 28) заявниця [PERSON] є донькою, [PERSON], померлого [INFO] (свідоцтво про смерть [NUMBER] від 13.02.2014 року, а/з 126), що також підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу з [PERSON] [NUMBER] від 03.02.1984 а/з №5). Відповідно до довідки №113 виданою Новотроянівською сільською радою Болградського району від 07.02.2017 року вбачається, що [PERSON] фактично проживав з листопада 2011 року і по день його смерті в [ADDRESS]., тобто зі своєю донькою [PERSON] Крім цього, як вбачається зі свідоцтва про його смерть, воно видане Виноградненською сільською радою, і місце смерті зазначено с. Виноградне, тобто на час смерті проживав в селі Виноградне Болградського району. На підставі ч.ч.1 та 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що докази, на які посилається заявниця, достатні для встановлення факту того, що її померлий батько [PERSON] постійно проживав на день смерті в одному будинку з заявницею [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

06.03.2017 року заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності йому правовстановлюючого документа, а саме трудової книжки колгоспника [NUMBER] та трудової книжки БТ-І [NUMBER], оскільки у вказаних правовстановлюючих документах помилково вказано його прізвище «[PERSON]» замість «[PERSON]». Встановлення зазначеного факту заявнику необхідно для оформлення пенсії. [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги заяви підтримав, представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився. Відповідно до статті 256 Цивільного процесуального кодексу суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Відповідно до паспорту серії [NUMBER], виданого 15.07.2003 року Ленінським РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області, прізвище, ім'я та по-батькові заявника зазначено як «[PERSON]». Згідно довідки про присвоєння ідентифікаційного номера виданої Державною податковою інспекцією в Ленінському районі міста Миколаєва, прізвище, ім'я, по-батькові зазначено як «[PERSON]» Прізвище «[PERSON]» зазначено також у наданих заявником свідоцтві про народження серії І-ЯР [NUMBER] від 09.04.1957 року та посвідченні водія серії [NUMBER] від 18.01.2007 року. На підставі досліджених доказів вимоги заяви підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

06.03.2017 року заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, посилаючись на те, що вона до свого одруження з [PERSON] у вересні 1974 року, мала прізвище свого батька та матері «[PERSON]». [INFO] року у віці 83 років у власному будинку, що розташований у [ADDRESS] померла мати заявниці [PERSON]. До свого першого одруження з батьком заявниці вона мала дошлюбне прізвище Явтушенко, а після його смерті у 1961 році вийшла заміж вдруге і стала іменуватися прізвищем чоловіка «[PERSON]». Після смерті матері, заявниця у шестимісячний строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, однак нотаріус повідомила, що видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом не може, оскільки заявницею не надано доказів родинних стосунків з померлою та рекомендовано звернутися до суду. Встановити факт родинного зв'язку у позасудовому порядку заявник не має можливості, тому заявник змушена звернутись до суду. Заявниця в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Зеленодольська міська об'єднана територіальна громада Апостолівського району в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення заяви не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню згідно ст. ст. 234, 256, 258 ЦПК України. Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.01.2016 року встановлено, що [INFO] року народилася [PERSON], батьками якої вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). В судовому засіданні встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], вказаний факт підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 28.12.2015 року (а.с. 10). Після її смерті відкрилася спадщина. Звернувшись до державного нотаріуса Апостолівської державної нотаріальної контори Штельмак Н.А. з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, заявниці було відмовлено та роз'яснено, що видати свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] не може, оскільки заявницею не надано доказів родинних стосунків з померлою та рекомендовано звернутися до суду. (а.с. 13). Судом встановлено, що той факт, що [PERSON] є рідною матір'ю [PERSON], підтверджується: свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12.01.2016 року, де матір'ю заявниці вказана [PERSON] (а.с. 5); свідоцтвом про укладання шлюбу серії [NUMBER] від 28.09.1974 року, в якому зазначено, що заявницею в результаті укладання шлюбу було змінено прізвище на «[PERSON]»; витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію № 00016185556 від 12.01.2016 року, в якому вказано, що в результаті укладання шлюбу померлою було змінено прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с. 11). На підставі досліджених доказів суд вважає доведеним факт, що [PERSON], [INFO], є рідною донькою [PERSON], яка померла [INFO] року, тому суд приходить до висновку про задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

06.03.2017 року позивач [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що 26.12.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб між ним та відповідачем. Від шлюбу мають спільну дитини - малолітню [PERSON], [INFO]. Також зазначає, що сімейне життя між ним та відповідачем не склалося, внаслідок того, що кожний має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Вказує, що збереження шлюбу не вважає можливим, оскільки вказане суперечить інтересам одного з подружжя враховуючи, що позивач вже більше 6 місяців веде спільний побут та проживає з іншою жінкою. Таким чином, просив розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем. Позивач звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, просив шлюб розірвати. Відповідач надала суду заяву про розгляду справи за її відсутності, зазначила, що проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що 26 грудня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб між [PERSON] до [PERSON]. Від шлюбу мають спільну дитини - малолітню [PERSON], [INFO]. В силу ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Зі змісту позову вбачається, що сторони більше 6 місяців проживають окремо, ведуть роздільне господарство, мають роздільний бюджет, збереження сім'ї не бажають та вважають не можливим. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За таких обставин, у суду немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам одного з подружжя, а тому відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України такий шлюб розривається судом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

06.03.2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] вказуючи, що шлюб був зареєстрований між ними 27.01.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Вознесенську реєстраційної служби Вознесенського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №24, від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Посилаючись на те, що єдиною сімєю перестали проживати з березня 2017 року через поведінку відповідача, який нехтує її інтересами та почуттями, суперечки, що мало наслідком також припинення ведення спільного господарства, виникнення відчуження, втрату почуття любові, позивач просив позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності та про підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності та про визнання позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе з причин, вказаних позивачем та суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved