Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

05 липня 2005 року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 20.08.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Барвінківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 42 від 06.07.2005 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 5,2130 га, розташованої на території Гаврилівської сільської ради Барвінківського району Харківської області (державний акт на право приватної власності на землю серії І-ХР № 019420, виданий 28.12.2002 року). Позивач 02.12.2014 року звернувся до Барвінківської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини та одержання свідоцтва про право на спадщину за законом, але державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, мотивуючи відмову тим, що довідка Гаврилівської сільської ради Барвінківського району Харківської області суперечить довідці Барвінківського РС ГУДМСУ в Харківській області, про що видано позивачу постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.12.2014 р. № 1380/01-16, яку позивач і оскаржує. В звязку з цим [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом. На думку позивача, відмова відповідача у вчиненні нотаріальної дії має буди визнана судом незаконною, оскаржувана постанова - скасована, а відповідач - зобовязаний вчини дії з видачі позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом, що обґрунтовується наступним. При винесенні оскаржуваної постанови державним нотаріусом, на думку позивача, порушені вимоги ст. 49 Закону України «Про нотаріат» (далі Закону) та глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. за № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 р. за № 282/20595 (далі Порядку). Висновок державного нотаріуса в оскаржуваній постанові про суперечність довідки Гаврилівської сільської ради Барвінківського району Харківської області довідці Барвінківського РС ГУДМСУ в Харківській області, вважає позивач, зроблений без урахування вимог чинного законодавства. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Представник відповідача проти позову заперечує, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена державним нотаріусом [PERSON] без порушення норм чинного законодавства, оскільки наявність різних за змістом довідок позбавляли державного нотаріуса можливості встановити коло спадкоємців, які фактично прийняли спадщину, і визначити частку кожного з них у спадщині. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного. Частиною 1 статті 1 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Статтею 50 Закону передбачена можливість оскарження до суду нотаріальної дії, відмови у її вчиненні або нотаріального акту особою, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Обов'язок нотаріуса та відповідної посадової особи вчиняти нотаріальні дії передбачений частиною 3 статті 49 Закону, і одночасно встановлено заборону безпідставної відмови в її вчиненні. Згідно зі статтею 49 Закону N 3425-ХІІ нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: 1) вчинення такої дії суперечить законодавству України; 2) не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; 3) дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; 4) є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; 5) з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; 6) правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; 7) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; 8) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов'язані з її вчиненням; 9) в інших випадках, передбачених законом Нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, не приймає для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у статті 47 цього Закону, або містять відомості, передбачені частиною третьою статті 47 цього Закону. Нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов'язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз'яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову. Аналогічні положення закріплені також і в главі 13 Порядку. Так, відповідно до пункту 3 глави 13 Порядку нотаріус зобов'язаний викласти причини відмови у вчиненні нотаріальної дії в письмовій формі. У постанові про відмову, серед іншого, зазначаються причини відмови у вчиненні нотаріальної дії з посиланням на чинне законодавство. Нотаріусу забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, остання обґрунтована державним нотаріусом посиланням на статтю 1268 ЦК України, яка, по-перше, містить в собі пять частин, та, по - друге, регламентує лише загальний порядок прийняття спадщини спадкоємцями за законом та заповітом, тобто з тексту оскаржуваної постанови взагалі незрозуміло, яким саме нормам статті 1268 ЦК України суперечило б вчинення державним нотаріусом нотаріальних дій з видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом. В оскаржуваній постанові взагалі відсутнє посилання на наявність будь-яких обставин, які б, у розумінні статті 49 Закону та глави 13 Порядку, могли бути визнані обґрунтованою підставою для відмови державним нотаріусом у вчиненні нотаріальної дії, або вказували на невідповідність поданих позивачем документів вимогам статті 47 Закону та глави 13 Порядку. Щодо висновку державного нотаріуса в оскаржуваній постанові про суперечність довідки Гаврилівської сільської ради Барвінківського району Харківської області від 20.08.2014 року № 521/02-21 довідці Барвінківського РС ГУДМСУ в Харківській області від 22.10.2014 року № 624, суд вважає, що останній зроблений державним нотаріусом безпідставно, необґрунтовано і не випливає зі змісту наведених довідок. З довідки РС ГУДМС України в Харківській області від 22.10.2014 року № 624 вбачається гр. [PERSON], 1926 р. н., значиться зареєстрованою по день смерті (05.07.2005 р.) за адресою: с. Новобогданове, вул. Свердлова, 40 разом з нею на день смерті зареєстровані: [PERSON], 1958 р. н., - син, [PERSON], [INFO], - невістка, [PERSON], [INFO], - онука, [PERSON], [INFO], - онук. В довідці Гаврилівської сільської ради Барвінківського району Харківської області від 20.08.2014 року № 521/02-21, виданій [PERSON], зазначено, що його мати [PERSON], [INFO], дійсно перебувала на реєстраційному обліку з 1979 року і по день смерті 05.07.2005 року в с. Новобогданове, але фактично в період з серпня 2004 року і по день смерті 05.07.2005 року проживала в [INFO] у приватному будинку, належному [PERSON]. Станом на 05.07.2005 року і по теперішній час у будинку зареєстровані: [PERSON] [INFO], донька, [PERSON] зять, помер 18.09.2013 року; [PERSON], [INFO], онука, яка 27.01.2006 року вибула в м. Харків. Зі змісту наведених довідок вбачається, що в обох довідках зазначено місце реєстрації [PERSON] - с. Новобогданове Барвінківського району Харківської області, а в довідці Гаврилівської сільської ради, крім того, зазначено, що [PERSON] в період з серпня 2004 року і по день смерті 05.07.2005 року фактично проживала в [INFO]. Суд не вбачає жодних суперечностей у змісті наведених вище довідок, безвідносно до того, чи відповідає дійсності вказівка про фактичне місце проживання [PERSON] Тому, на думку суду, вказана державним нотаріусом в оскаржуваній постанові причина відмови позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні і не могла бути законною підставою для відмови, інших же підстав відмови державним нотаріусом в оскаржуваній постанові не зазначено. В оскаржуваній постанові державним нотаріусом не зазначено, що подані позивачем документи не відповідають вимогам ст.. 47 Закону.

Outcome: approved