Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

05 квітня 2016 року ТОВ «ФК «Рантье» звернулося до суду із зазначеним позовом, в якому просило стягнути з [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором №Р24.197.70974 від 06.01.2014 року в розмірі 37229, 32 грн., а також стягнути суму сплаченого судового збору в розмірі 1378, 00 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 06.01.2014 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №Р24.197.70974. Відповідно до договору відповідач отримала кредит у розмірі 30000, 00 грн. зі сплатою 30% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором, графіком щомісячних платежів. Станом на 30.09.2015 року [PERSON] не повернула Банку отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатила нараховані відсотки і комісію на суму 37229, 32 грн. 30.09.2015 року між ТОВ «ФК «Рантье» та ПАТ «Ідея Банк» було укладено договір факторингу №30/09-1. [PERSON] було письмово повідомлено про відступлення права вимоги ТОВ «ФК «Рантье» за кредитним договором шляхом направлення повідомлення за адресою її місця реєстрації. Станом на 21.03.2016 року заборгованість за кредитним договором складає 37229, 32 грн. В добровільному порядку відповідач суму боргу за кредитним договором не сплачує, у зв'язку з чим позивач звернувся із зазначеним позовом до суду, сплативши судовий збір. В судове засідання представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності від 16.06.2016 року за № 2.16/06-06 , не з'явився, направив на поштову адресу суду заяву, у якій просив проводити розгляд справи без участі представника позивача у звязку із великою завантаженістю представників ТОВ «ФК «Ранитье». Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не подала. Враховуючи, що відповідачем не було надано заяви про розгляд справи за її відсутності, судом було прийнято рішення про заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. 06.01.2014 року ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] уклали договір, відповідно до якого Банк надає Позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 30000, 00 грн., включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), Позичальник зобовязується одержати кредит і повернути його разом із процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) і комісіями згідно із умовами цього Договору. Банк надає кредит у день підписання цього Договору строком на 36 місяців. Датою видачі кредиту є дата списання коштів з позичкового рахунку для зарахування на банківський поточний рахунок (при видачі кредиту в готівковій формі). За користування кредитом Позичальник сплачує проценти у розмірі 10, 0000 % річних від залишкової суми кредиту. За обслуговування кредиту Банком Позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в розмірі 17000 % від початкової суми кредиту. Відповідно до п. 2 вказаного Кредитного Договору Позичальник повертає кредит разом з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 36 щомісячних внесків включно до 6 дня/числа кожного місяця згідно із графіком щомісячних внесків за кредитним договором. Платежі здійснюватимуться на транзитний рахунок №29092419770974.980, з якого проводиться погашення заборгованості за Договором. У п.3 Договору зазначено, що позичальник зобовязується повернути кредит, проценти, плату за обслуговування кредитної заборгованості і комісії достроково на вимогу Банку у випадках, передбачених п.4.2.4 цього Договору, а Банк згідно із п.4 Договору зобовязується надати Позичальнику кредитні кошти на умовах, передбачених даним Договором (а.с.15). Із наданої суду довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором №Р24.197.70974 від 06.01.2014 року, станом на 30.09.2015 року загальна заборгованість складає 37229, 32 грн. (а.с.6). 30 вересня 2015 року ТОВ «ФК «Рантье» в особі [PERSON], який діє на підставі Статуту, з однієї сторони, та ПАТ «Ідея Банк», в особі Голови Правління [PERSON], що діє на підставі Статуту Банку, з іншої сторони, уклали Договір Факторингу №30/09-1 (а.с.18). У п.1.1 вказаного Договору зазначено, що Клієнт (первісний кредитор) відступає (передає у власність) Факторові (новому кредитору) з 30 вересня 2015 року Права Вимоги під фінансування від Фактора, а Фактор набуває (приймає у власність) від Клієнта з 30 вересня 2015 року права вимоги та здійснює їх оплату (фінансування) Клієнту за плату. Фактор після переходу до нього Права Вимоги стає кредитором за Кредитними договорами, укладеними Клієнтом і Боржниками, та одержує право замість Клієнта вимагати від Боржників належного виконання ними зобовязань за такими Кредитними договорами в межах переданих Прав Вимоги. Прав кредитора за Кредитними договорами переходять до Фактора за виключенням права на здійснення Клієнтом договірного списання рахунку/рахунків Боржників, що надане Клієнту згідно із Дорученням Боржників відповідно до умов Кредитних договорів (п.п.1.2 договору факторингу). Сторони погоджуються, що Клієнт не відповідає перед Фактором за невиконання або неналежне виконання Боржниками грошових вимог, прав стосовно яких відступаються відповідно до цього Договору Клієнт відповідає перед Фактором, якщо одержані ним (Фактором) від Боржників суми будуть меншими від сум, сплачених відповідно Фактором Клієнтові (п.п.1.3 договору). Із п.4.1 вказаного Договору Факторингу вбачається, щ Клієнт, на підставі цього Договору передає (відступає) Фактору, а Фактор набуває Права Вимоги до Боржників, зазначених у Реєстрі Боржників, що міститься у Додатку № 1, який є невідємною частиною цього Договору (далі Додаток №1). Станом на дату підписання Сторонами цього Договору розмір Заборгованості Боржників перед Клієнтом, згідно із умовами Кредитних договорів складає 361301277 гривень 29 копійок (що включає в себе заборгованість за тілом кредитів, нарахованих та несплачених відсотках, комісіях, інших платежах). Відповідно до п.4.3 вказаного Договору Права Вимоги до Боржників, перелічених у Реєстрі Боржників, переходять до Фактора від Клієнта після підписання Сторонами відповідного [PERSON] Прав Вимоги. Після переходу Прав Вимоги до Фактора останній стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги з урахуванням положень п.1.3. цього Договору. При цьому відступлення Прав Вимоги за цим Договором здійснюється без згоди Боржників (а.с.18 на звор. боці). Згідно із витягом до Додатку № 2 ([PERSON] прийому-передачі прав вимог) до Договору факторингу 30/09-1 від 30.09.2015 року, ПАТ «Ідея Банк» в особі Голови Правління [PERSON] (Клієнт), передав ТОВ «ФК «Рантье» в особі Директора [PERSON](Фактор), який прийняв право вимоги до боржника [PERSON], РНОКПП: [NUMBER], кредитний рахунок 22033419770974980, за кредитним договором Р24.197.70974 від 06.01.2014 року, загальна сума заборгованості станом на 30.09.2015 року складає 37229, 32 грн. (а.с.19). Як вбачається із виписки/особового рахунку [PERSON] з 01.01.2000 року по 21.03.2016 року останній платіж відповідачем було здійснено 16.02.2015 року в розмірі 400, 00 грн., призначений для погашення кредитної заборгованості за договором Р24.197.70974 від 06.01.2014 року (а.с.22). Відповідно до повідомлення директора ТОВ «ФК «Рантье» [PERSON], , направленого ТОВ «ФК «Рантье» [PERSON], остання була повідомлена про укладення між ПАТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК « Рантье» договору факторингу 30/09-1, за умовами якого відбулося відступлення прав вимоги за Кредитним договором №Р24.197.70974 від 06.01.2014 року, за яким вона являється боржником. Також повідомлено про розмір заборгованості станом на 30.09.2015 року та про реквізити, на які необхідно перерахувати кошти на умовах та в розмірі, визначеними Кредитним договором на користь Фактора. А також вказано номер телефону Фактора, у разі виникнення питань щодо зроблених розрахунків (а.с. 13). Станом на 21.03.2016 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором №Р24.197.70974 від 06.01.2014 року складає 37229?32 грн. (а.с.5). Згідно зі\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1. ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). У ч. 1 ст. 1082 ЦК України зазначено, що боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Статтею 512 ЦК України передбачено, що \~підставами заміни кредитора у зобов'язанні є, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). У ст. 516 ЦК України закріплено, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України\~встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного судочинства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 536 ЦК України\~за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. У ч. 1 ст. 610 ЦК України міститься визначення порушення зобовязання, що включає його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Стаття\~611 ЦК України\~передбачає наслідки порушення зобовязання. Так, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до положень ч.1, 2 ст. 612 ЦК України \~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Так, відповідач порушила умови кредитного договору, внаслідок чого у неї перед позивачем утворилась заборгованість, що станом на 21.03.2016 року складає 37229, 32 грн. та включає: заборгованість за тілом кредиту у сумі 26284, 54 грн. та заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями в розмірі 10944, 78 грн. (а.с.5). Оскільки, [PERSON] в установлений договором строк не сплатила суму кредиту, тобто не виконала зобов'язання належним чином відповідно до умов кредитного договору, ця сума підлягає стягненню з неї на користь позивача. \~Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. \~Відповідно до\~положень ст. 88 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача стягується судовий збір у розмірі 1378, 00 грн.\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved