Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

07.08.2017 року позивач звернувся до Вінницького районного суду із позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Позов мотивовано тим, що 28 жовтня 2015 року позивач надав у позику відповідачу [PERSON] грошові кошти у розмірі 1 900,00 доларів США, на що останній надав розписку про одержання ним зазначеної суми. Вказує, що за умовами даної розписки, відповідач зобов'язувався повернути позивачу кошти до 31 грудня 2015 року, а також сплачувати 5% в місяць за користування грошима. Вважає, що розписка написана та підписана відповідачем власноручно, є документом, що підтверджує вчинення відповідного правочину між позивачем та відповідачем. Зазначає, що своє зобов'язання щодо своєчасного повернення позики відповідач не виконав, боргу у не сплатив, тому станом на даний час виникла заборгованість за розпискою в розмірі в загальній сумі - 3 610,00 доларів США, що становить з: позики - 1900,00 доларів США та проценти за користування грошима: 1\~900 доларів США х 5%) х20 міс. (з жовтня 2015р. по липень 2017р.) = 1 845 доларів США. Тому позивач вимушений звернутися до суду просить суд стягнути з [PERSON] на його користь борг в загальній сумі 3 745 доларів США, що станом на 03.08.2017р. еквівалентно національній валюті України у розмірі 97 000,00 гривень. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явилися, представник позивача надала суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] двічі в судове засідання не зявився по невідомим суду причинам, про час, дату та місце проведення судових засідань повідомлявся належним чином. У зв*язку з чим, суд вирішив провести заочний розгляд справи, про що виніс відповідну ухвалу. Суд, вважає за можливе розглянути справу у відсутності нез*явившихся осіб та постановити процесуальне рішення на підставі наданих позивачем письмових доказів у справі. Вивчивши позов, дослідивши та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 28.10.2015 року відповідач [PERSON] склав розписку, відповідно до якої він отримав в борг від позивача [PERSON] гроші в сумі 46\~600 гривень , що по курсу НБУ станом на 28.10.2015 року складає 1\~900 доларів США, під 5 % в місяць. Відповідач [PERSON] кошти зобов*язався повернути до 31.12.2015 року, виплата відсотків щомісячна, погашення боргу по курсу на дату повернення коштів ( в іноземній валюті) (а.с.6). Застосовуючи норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно зі статтею 192 ЦК України законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до частини другої статті 533 ЦК України, якщо в зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. [PERSON] зобовязання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (частини перша та третя статті 533 ЦК України). Статтею 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. При розрахунку суму , яка підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача, суд виходить з офіційного курсу гривни до іноземної валюти НБУ станом на 03.10.2017 року ( на день винесення рішення у даній справі) , згідно до якого 26,654606 гривень дорівнює одному долару США та періоду заборгованості : з жовтня 2015 року по липень 2017 року ( 20 місяців )х 1900 доларів США ( розмір позики) х 5 %. Хоча в результаті математичного обчислення загальна сума боргу становить в еквівалент у гривні -101270 гривень, але з урахуванням положень ст. 11 ЦПК України , в межах заявлених позивачем позовних вимог, підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача борг за борговою розпискою від 28 жовтня 2015 року в загальній сумі -97000 ( девяноста сім тисяч ) гривень , яка еквівалента 3745 ( трьом тисячам сімсот сорока пяти ) доларам США, з яких 1900 (одна тисяча девятсот тисяч) доларів США сума позики та 1 845 ( одна тисяча вісімсот сорок пять ) доларів США- проценти за користування позики. Також у відповідності до положень, ст. 88 ЦПК України, з урахуванням того, що позов задоволений у повному обсязі, тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, понесені ним витрат по сплаті судового збору по даній справі в сумі- 970 ( девятсот сімдесят ) гривень.

Outcome: approved