Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

06.08.2018 року представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом та просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь Державного житлово-комунального підприємства НАН України заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 19 831,40 грн. Позов мотивують тим, що позивач є балансоутримувачем будинку, обслуговує його та надає відповідні комунальні послуги. Відповідач [PERSON] є користувачем комунальних послуг, що надавалися позивачем, однак оплату за отримані послуги не надали в в зв`язку з чим утворилась вказана заборгованість. Посилаючись на положення ст.ст.64, 66, 67, 162 ЖК України та ст. 509, 526, 625 ЦК України, представник позивачів просив заявлені позовні вимоги задовольнити. Представник позивачав судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини справи, викладені в позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву до суду не подавалось. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідачі, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Ухввлою Свтошинського районного суду м.Києва від 03.07.2018 р. у справі №2-с/759/23/18, ун.№759/4329/18 було скасовано судовий наказ про стягнення комунальних послуг з Відповідача [PERSON] через те, що пред`явлені вимоги виходять за межі позовної давності. Відповідно до ч.3 ст. 171 ЦПК України, У разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. Згідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Згідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Відповідно ст. 66-68 ЖК України, п.7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затвердженими постановою КМУ №572 від 08.10.1992 р., власник (користувач) квартири зобов`язаний своєчасно вносити платежі на покриття витрат житлово-комунального підприємства по експлуатації та капітальному ремонту жилого будинку, утримання прибудинкової території, та плату за комунальні послуги. Відповідно до п.14 Правил, плата за використання теплової та електричної енергії, газу та водопостачання і каналізацію та інші послуги власниками квартир, наймачами, орендарями вноситься за затвердженими в установленому порядку тарифами. У п.17 зазначених Правил передбачено, що власники та наймачі квартир багатоквартних будинків зобов`язані вносити на відповідний рахуноу власника будинку плату за обслуговування і ремонт будинку. Позивач є балансоутримувачем будинку, обслуговує його та надає відповідні комунальні послуги. Відповідач є користувачем комунальних послуг. Таким чином, у нього виниклло та діє до сьогодні зобов`язання щодо сплати відповідних комунальних платежів. Позивач свої зобов`язання виконав в повному обсязі, надавши відповідні комунальні послуги. Проте, відповідач своїх обов`язків по сплаті комунальних послуг не виконує, що призвело до виникнення заборгованості. Від добровільного погашення боргу Відповідач ухиляється. Загалом сума заборгованості Боржника по комунальним платежам в період з 01.01.2015 року по 01.01.2018 року складає 19 831,40 грн. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 610 Цивільного кодексу України встановлює, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку, враховуючи те, що відповідачами не було належним чином сплачено суму заборговані за житлово-комунальні послуги, внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Частина 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, встановлює боржник, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 141 ЦПК України суд покладає на відповідача обов`язок сплатити суму судового збору у розмірі 1 762, 00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved