Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

05.02.2021 позивач [PERSON] звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про захист прав споживачів та просить суд: - розірвати договір №21-02/01 від 21.02.2017 укладений між фізичною особою-підприємцем [PERSON] та [PERSON] ; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] сплачені за договором №21-02/01 від 21.02.2017 грошові кошти у розмірi 5000 дол. США, що станом на 01.02.2019 еквівалентно 138 700,00 грн.; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] пеню за прострочення виконання зобов`язання за договором №21-02/01 від 21.02.2017 з 01.12.2018 по дату ухвалення рішення, в тому числі пеню з 01.12.2018 по 01.02.2019 в розмірі 12400,00 грн.. Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з позовом до [PERSON] , позивач зазначає, що 21.02.2017 між ним та відповідачем було укладено договір №21-02/01, предметом якого є зобов`язання постачальника (відповідача) поставити вироби: сходи дерев`яні з ясеню, згідно проекту до 25.08.2017. Зазначає, що згідно п. 4.1. договору сума поставки за договором попередньо складає до 7000 дол. з монтажем. Вказує, що 21.04.2017 на виконання договору, сплатив відповідачу 5000 дол. США, що підтверджується розпискою відповідача на договорі. 06.09.2018 між ними було укладено додаткову угоду №1 до договору, відповідно до п. 1.1. якої постачальник зобов`язується поставити вироби: сходи дерев`яні з масиву ясеня згідно проекту. Замовник зобов`язаний вибрати колір до 15.09.2018 для своєчасного постачання продукції, зразки викрасок надані 06.09.2018. У цей же день він обрав колір, про що повідомив відповідачу. У свою чергу, відповідач на додатковій угоді написав розписку про те, що поверне отримані кошти, якщо не вкладеться в строк до 30.11.2018. Посилається на те, що роботи по доставці та встановленню обумовлених договором виробів так і не були виконані. Отримані за договором кошти у розмірі 5000 дол. США відповідач повертати відмовляється. При цьому, сплачені позивачем кошти за договором у розмірі 5000 дол. США є авансом та підлягають поверненню. Враховуючи викладене, просить задовольнити позов. Ухвалою судді від 11 лютого 2019 року у справі відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання, відповідачу надано 30 - денний строк на подання відзиву на позов з дня вручення ухвали про відкриття провадження. [PERSON] відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Ухвалою судді від 05 жовтня 2020 року у справі закрито підготовче провадження та призначено справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про захист прав споживачів до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, в заяві вказав, що проти розгляду справи без його участі та винесення заочного рішення судом не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у порядку, визначеному ч. 1 ст. 130 ЦПК України. Про причини неявки суд до відома не поставив. Так, згідно інформації рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, 19.04.2021 відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження в справі та копію позовної заяви з повісткою. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з викладеного, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити грошові кошти тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Bідповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Згiдно ч. 1 ст. 865 ЦК Укрaїни, за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Відповідно до ч. 3 ст. 865 ЦК Укрaїни, до відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Частиною 2 ст. 873 ЦК України передбачено, що робота оплачується замовником після її остаточного передання підрядником. За згодою замовника робота може бути ним oплачена при укладенні договору побутового підряду шляхом видачі авансу або у повному обсязі. Згідно з ч.1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Статтею 651 ЦК України встановлено, що розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом, і що договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Відповідно до ч. 2 ст. 570 ЦК України, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Судом встановлено, що 21.02.2017 між [PERSON] та фiзичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено договір №21-02/01, предметом якого є зобов`язання постачальника - [PERSON] поставити вироби: сходи дерев`яні з ясеню, згідно проекту до 25.08.2017. Згідно п. 4.1. договору сума поставки за договором попередньо складає до 7000 дол. з монтажем. Відповідно до розписки відповідача на договорі №21-02/01 від 21.02.2017 [PERSON] 21.04.2017 на виконання договору, сплатив відповідачу 5000 дол. США. 06.09.2018 між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду №1 до договору №21-02/01 від 21.02.2017, відповідно до п. 1.1. якої постачальник зобов`язується поставити вироби: сходи дерев`яні з масиву ясеня згідно проекту. Замовник зобов`язаний вибрати колір до 15.09.2018 для своєчасного постачання продукції, зразки викрасок надані 06.09.2018. Відповідно до п. 1.3 вищезазначеної додаткової угоди, термін поставки продукції - до 30 листопада 2018 року. Крім того, відповідач на додатковій угоді зазначив про те, що зобов`язується повернути отримані кошти повністю, якщо не вкладеться в строк до 30.11.2018. Звертаючись до суду, позивач посилається на те, що роботи по доставці та встановленню обумовлених договором виробів так і не були виконані. Отримані за договором кошти у розмірі 5000 дол. США відповідач повертати відмовляється. Враховуючи вищенаведене, позивач має право розірвати договір або відмовитися від нього та вимагати відшкодування збитків. Якщо виконавець отримав як аванс певну грошову суму, а договір не було виконано незалежно від того, з чиєї вини це трапилось і які обставини цьому перешкоджали, аванс у будь-якому випадку підлягає поверненню. Таким чином, сплачені позивачем кошти за договором №21-02/01 від 21.02.2017 у розмірі 5000 дол. США є авансом та підлягають поверненню. Згідно з ст. 533 ШК України, грошове зобов`язання має бути виконане в гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Таким чином, сума заборгованості по зобов`язанню повинна бути стягнута в гривневому еквіваленті, що станом на 01.02.2019 становить 138700,00 грн. Згідно з ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частина 1 статті 550 ЦК України встановлює, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Відповідно до п. 6.1 додаткової угоди №1 до договору №21-02/01 від 21.02.2017, у разі несвоєчасного передання товару в термін, зазначений у п. 1.1., Постачальник сплачує за кожний день прострочення пеню в розмірі 200 грн. Термін передання товару, встановлений у п. 1.3 додаткової угоди, до 30 листопада 2018 року. Таким чином, першим днем прострочення відповідачем виконання зобов`язання за договором №21-02/01 від 21.02.2017 є 01 грудня 2018 року. Станом на 01.02.2019 року за 62 дні прострочення відповідачем виконання зобов`язання за договором №21-02/01 від 21.02.2017, розмір пені становить 12400,00 грн. Отже, з відповідача на користь позивача за прострочення ним виконання зобов`язання за договором №21-02/01 від 21.02.2017 підлягає стягненню пеня з 01.12.2018 р. по 01.02.2019 в розмірі 12400,00 грн. Виходячи з викладеного вище, невиконання відповідачем умов договору, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved