Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-03 00:00:00

06 червня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем [PERSON] , який було\~зареєстровано 28 січня 2017 року у Мукачівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис № 29 та про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2000,00 грн. щомісяця на дитину. Позовні вимоги мотивує тим, що спільне життя між ним та відповідачем не склалося через різні погляди на життя, виховання дитини, ведення спільного господарства та різний склад характерів. Дані обставини призвели до того, що між подружжям постійно виникали сварки та непорозуміння, між ними повністю зникло почуття любові та поваги, а відтак шлюб носить тільки формальний характер, а тому подальше його існування позивач вважає недоцільним. Відповідач є батьком дитини, матеріальну допомогу на її утримання не надає, участі у її вихованні не приймає, відповідно до ст. 180 СК України повинен брати участь в їх утриманні, а тому просила суд стягнути аліменти в розмірі 2000,00 грн. щомісячно на дитину до досягнення сином повноліття. Позивач в судове засідання не з`явився, натомість подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив та не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8\~ст.\~178\~ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки, суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, враховуючи відсутність відзиву відповідача, суд ухвалив на підставі\~ст. 280 ЦПК України\~провести заочний розгляд справи та, згідно зі ч. 2\~ст.\~247\~ЦПК України не здійснювати фіксацію процесу звукозаписувальними технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб 28 січня 2017 року у Мукачівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис № 29 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 28.01.2017 року (а.с. 8). У шлюбі у позивача та відповідача народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18.10.2017 року (а.с. 9). Згідно із довідкою від 02.04.2019 року № 899, виданої виконкомом Кольчинської сільської ради Мукачівського району, малолітній син [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачем [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до довідки № 148 від 16.05.2019 року, виданої ММКП «Ремонтно-будівельне управління», [PERSON] працює в Мукачівському міському комунальному підприємстві «Ремонтно-будівельне управління» стропальником 3 розряду з 20.02.2019 року. Його дохід за період з 20.02.2019 року по 30.04.2019 року склав 31\~962,00 грн. ( а.с. 11-12). Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 СК України). Відповідно до\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із частиною п`ятою\~ст. 55 СК України\~дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями частин третьої та четвертої\~ст.56 СК України\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. У відповідності до вимог ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,\~інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з частиною третьою\~ст. 105 Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст.110 цього Кодексу. З доводів позивача вбачається, що спільне життя між ними з відповідачем не склалося, подружжя спільного господарства не веде, а шлюб носить лише формальний характер. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу, являються обґрунтованими, подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Статтею 113 СК України, передбачено право особи, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З урахуванням думки [PERSON] слід відновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до\~ст.180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ст.141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно із ч. 3\~ст.\~181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, а згідно із ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до \~ч. 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача на утримання дитини необхідно стягнути аліменти в розмірі 2000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved