Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

06 квітня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною вимогою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вони з 29 жовтня 2005 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Жовтневою сільською радою Ширяївського району Одеської області, актовий запис № 11. Від вказаного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, через різність поглядів на життя та координальну різність приципів будування сімейного побуту, відсутність взаєморозуміння. За час шлюбу виникало багато суперечок на побутовому рівні. Між ними втрачені всі фізичні та духовні звязки. Шлюбні відносини фактично припинились з грудня 2015 року. Позивачка переконана, що подальше збереження шлюбу не можливе і суперечитиме її інтересам, які мають істотне значення, тому просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований Жовтневою сільською радою Ширяївського району Одеської області, актовий запис № 11. Позивачка в судове засідання не зявилась, через канцелярію суду від неї надійшла заява в якій вона позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить слухати справу в її відсутність. Після розірвання шлюбу просить залишити шлюбне прізвище « Волянська». Відповідач в судове засідання не зявився, через канцелярію суду від нього надійшла заява в якій він позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить слухати справу в його відсутність. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 29 жовтня 2005 року Жовтневою сільською радою Ширяївського району Одеської області, актовий запис № 11. Від спільного життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили подружні відносини і однією сім'єю не проживають з грудня 2015 року, відновлювати подружні відносини позивачка не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не має потреби, оскільки вважає, що їхня сім'я розпалася остаточно. При таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка й жінки й роблять їхнє спільне життя надалі неможливим, тому що, збереження родини суперечило б інтересам сторін. Згідно ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачка бажає залишити шлюбне прізвище Волянська, що підтверджується її письмовою заявою. Спору по розділу майна немає. Частина 3 ст.115 Сімейного кодексу України регламентує, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. В порядку ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] судовий збір у розмірі 551,20 грн. на користь позивачки [PERSON] . На підставі ст. 105 ч.3,110,112,113,115,160 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved