Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

05 березня 1999 року померла [PERSON], що підтверджується копією запису акта про смерть від 07 березня 1999 року № 7, виготовленого виконавчим комітетом Мечебилівської сільської ради Барвінківського району Харківської області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді права власності на земельну частку (пай) площею 7,32 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) в колективній власності КСП «Іскра», посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0087722 на імя [PERSON]. 29 березня 1999 року помер [PERSON], що підтверджується копією запису акта про смерть від 01 квітня 1999 року № 29, виготовленого виконавчим комітетом Глибоцької сільської ради Харківського району Харківської області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді права власності на земельну частку (пай) площею 7,32 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) в колективній власності КСП «Іскра», посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0087725 на імя [PERSON]. [PERSON], рідна сестра [PERSON], яка проживала і була зареєстрована разом з померлими сестрою [PERSON] і племінником [PERSON], що підтверджується довідкою виконавчого комітету Мечебилівської сільської ради Барвінківського району Харківської області від 11.01.2016 року № 5 та копією запису акта про смерть від 01 квітня 1999 року № 29, виготовленого виконавчим комітетом Глибоцької сільської ради Харківського району Харківської області, фактично прийняла спадщину після померлих [PERSON] і [PERSON] 11 лютого 2003 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого виконавчим комітетом Мечебилівської сільської ради Барвінківського району Харківської області 12.02.2003 року, актовий запис № 03. За життя [PERSON] не отримала правовстановлюючий документ на вказані спадкові земельні частки (паї). Позивач є спадкоємцем за заповітом після померлої [PERSON], посвідченим 17.05.1999 року заступником голови Мечебилівської сільської ради Барвінківського району Харківської області, реєстровий № 14, з якого вбачається, що [PERSON] заповідала [PERSON] житловий будинок та все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося. Позивач звернувся до приватного нотаріуса Барвінківського районного нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини, але йому у видачі свідоцтва на право на спадщину за заповітом на зазначену земельну частку (пай) листом приватного нотаріуса Барвінківського районного нотаріального округу [PERSON] від 11.04.2017 року № 117/6214 та № 1191/02-17 було відмовлено, так як він не підтвердив факт родинних відносин [PERSON] і [PERSON], і відсутній правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності спадкодавця на земельну частку (пай). Позивач зазначає, що він не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки мав на руках правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності спадкодавця [PERSON] на земельну частку (пай) сертифікат на право на земельну частку (пай), що за чинним на той час законодавством було доказом прийняття спадщини, але в подальшому сертифікат на право на земельну частку (пай) на імя [PERSON] було втрачено, про що зроблено обяву в районній газеті. У звязку в викладеним вище у позивача виникли перепони для оформлення спадщини на зазначені земельні частки (паї), тому він звернувся до суду з позовом про визнання за ним як єдиним спадкоємцем права власності на зазначені земельні частки (паї). Представник позивача подала до суду заяву, в якій підтримує вимоги позивача і прохає розглядати справу без його участі, що суд вважає за можливе, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач подав до суду заяву, в якій прохає розглядати справу без участі свого представника, що суд вважає за можливе, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 статті 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов такого.\~\~ З повідомлення відділу Держгеокадастру у Барвінківському районі Харківської області від 29.08.2017 року № 298/102-17 вбачається, що [PERSON] являлася власником сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0087722, їй належить право на земельну частку (пай) площею 7,32 умовних кадастрових гектарів в колективній власності КСП «Іскра». Сертифікат зареєстровано 06.12.1996 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 399. Згідно повідомленню відділу Держгеокадастру у Барвінківському районі Харківської області від 01.11.2017 року № 29-20-0.23.1-442/102-17 [PERSON] являвся власником сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0087725, йому належало право на земельну частку (пай) площею 7,32 умовних кадастрових гектарів в колективній власності КСП «Іскра». Сертифікат зареєстровано 06.12.1996 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 401. Вказані сертифікати на право на земельну частку (пай) було загублено, що підтверджується обявою в газеті «Вісті Барвінківщини» від 04.11.2016 року №№ 89 - 90. Позивач звернувся до приватного нотаріуса Барвінківського районного нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини, але йому у видачі свідоцтва на право на спадщину за заповітом на зазначену земельну частку (пай) листом приватного нотаріуса Барвінківського районного нотаріального округу [PERSON] від 11.04.2017 року № 117/6214 та № 1191/02-17 було відмовлено, так як він не підтвердив факт родинних відносин [PERSON] і [PERSON], і відсутній правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності спадкодавця на земельну частку (пай). З повідомлень приватного нотаріуса Барвінківського районного нотаріального округу [PERSON] від 25.10.2017 року №\~421/01-16 та № 422/01-16 вбачається, що інформація про спадкові справи [PERSON], яка померла 05 березня 1999 року, та [PERSON], який помер 29 березня 1999 року, відповідно до Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 49596206 та № 49596312, відсутня, що свідчить про те, що з заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори ніхто зі спадкоємців зазначених осіб не звертався. З повідомлення приватного нотаріуса Барвінківського районного нотаріального округу [PERSON] від 26.10.2017 року № 424/01-16 вбачається, що 30.03.2017 року за заявою [PERSON] приватним нотаріусом Барвінківського районного нотаріального округу [PERSON] відкрита спадкова справа № 60462017, номер у нотаріуса 25/2017, після смерті [PERSON], яка померла 11 лютого 2003 року. Рішенням Барвінківського районного суду Харківської області від 13 травня 2017 року у справі № 611/338/17 встановлено, що [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], були рідними сестрами. Рішенням Барвінківського районного суду Харківської області від 25 листопада 2016 року у справі № 611/1022/16-ц за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом визнано право власності на земельну частку (пай) площею 7,32 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) в колективній власності колишнього КСП «Іскра» Барвінківського району Харківської області, посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0087724 на імя [PERSON], яка померла 11 лютого 2003 року, тобто позивач вже прийняв частину спадщини [PERSON] При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 1 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР 1963 року. Згідно ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом Стаття 525 ЦК УРСР встановлює, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця Відповідно до ст. 526 ЦК УРСР, місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, місцезнаходження майна або його основної частини. Згідно ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки. Статтею 534 ЦУ УРСР встановлено, що кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Відповідно до ст. 548, 549 ЦК УРСР, що діяв на час виникнення спадкових правовідносин, для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Як вбачається, з наданих матеріалів, позивач спадщину прийняв в порядку ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року), оскільки вступив в володіння спадковим майном [PERSON] Стаття 548 ЦК УРСР передбачає, що прийнята спадщини визнається належною спадкоємцю з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Аналізуючи наведені вище докази в їх сукупності і взаємозвязку, суд доходить висновку, що позов підлягає повному задоволенню, оскільки позивач є таким, що фактично прийняв спадщину після смерті 11 лютого 2003 року [PERSON], вступивши фактично в управління та володіння спадковим майном згідно вимог ст. 549 ЦК УРСР 1963 року. На підставі наведеного,

Outcome: approved