Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

07.09.2015 року Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк«Даніель» звернулися до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. В позовній заяві вказано, що 11 жовтня 2007 року між ПАТ «КБ»Даніель» та [PERSON] укладено кредитний договір №Т-7/09-КП, за умовами якого банк надав позичальнику кредит з лімітом у розмірі 30 000,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 17% річних (згідно додаткової угоди №2 від 15.07.2008 року) з терміном повернення до 10 жовтня 2017 року. З метою забезпечення належного виконання зобов'язання по Кредитному договору, 11.10.2007 року між Банком та [PERSON] було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Білогірського районного нотаріального округу Хмельницької області [PERSON] за р/н №2462 і [PERSON] передав в іпотеку Банку нерухоме майно земельну ділянку площею 0,1786 га, що знаходиться за адресою Хмельницька область Білогірський район смт Білогір'я вул. Залізнична,27 «а» та нежитлову будівлю, складське приміщення, що знаходиться за адресою Хмельницька область Білогірський район смт Білогір'я вул.. Залізнична,27 «а» загальною площею 359,4 кв.м. В порушення умов кредитного договору позичальник перестав виконувати свої зобов'язання по своєчасній сплаті платежів по кредиту, процентів за користування коштами за кредитним договором. 07.03.2014 року [PERSON] було направлено вимогу про сплату заборгованості, достроково погасити кредит та сплатити проценти за фактичний час користування кредитом, пеню. Загальна сума заборгованості [PERSON] станом на 31 серпня 2015 року становить 1 992 145,05 гривень, з яких: сума кредиту, що має бути сплачена -16312,57 дол. США, що еквівалентно 347736,12 гривень; сума не сплачених в строк відсотків за користування кредитом 10857,55 дол США, що еквівалентно 231451,11 гривень; сума неустойки, що складається з пені за прострочення повернення кредиту, пені за простроче сплати відсотків за користування кредитом 1412957,82 гривень. Тому іпотекодержатель - Банк вправі задовольнити вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності на предмет іпотеки за початковою ціною визначеною згідно оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності під час проведення виконавчих дій. Постановою Правління НБУ від 15.04.14 р. №217 прийнято рішення відкликати банківську ліцензію та ліквідувати ПАТ «Комерційний банк «Даніель». Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 16.04.2014 р. №29 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Даніель» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію» розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Комерційний банк «Даніель» з 16.04.2014р. по 15.04.2015р. Також, позов подано до Білогірського райсуду оскільки ч.1 ст.114 ЦПК України регламентовано, що позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна, а предмет іпотеки знаходиться за адресою Хмельницька область, смт Білогір'я по вул.Залізнична,27 «а». В судовому засіданні 29 жовтня 2015 року представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити, з вищенаведених підстав та доповнив, що на момент розгляду справи в суді відповідачем не погашалась, зазначена в позові заборгованість по договору кредиту. В судове засідання 23 грудня 2015 року представник позивача не з»явився, згідно поданої заяви просив розгляд справи проводити у його відсутності, позов задовольнити, в разі неявки відповідача розгляд справи проводити в заочному порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить оголошення в газеті «Урядовий кур2єр» випуск№225 (5599) від 02 грудня 2015 року. Суд ухвалює рішення, на підставі доказів наданих позивачем та матеріалів справи, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, ознайомившись із письмовою заявою представника позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 11 жовтня 2007 року між ПАТ «Комерційний банк «Даніель» та [PERSON] укладено кредитний договір №Т-7/09-КП відповідно до якого останньому надано кредит в формі відновлювальної кредитної лінії з лімітом у розмірі 30000,00 дол. США з терміном повернення до 10 жовтня 2017 року включно та сплатою 14 % річних за користування кредитними коштами. Додатковою угодою №2 від 15 липня 2008 року до кредитного договору №Т-7/09-КП від 15 липня 2008 року було визначено відсотки за користування кредитом в розмірі 17% річних. Відповідно до ст.1054 ЦК України: за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.525 ЦК України: одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 3.3.3. Кредитного договору визначено, що у випадку порушення позичальником умов цього договору банк має право встановити новий строк погашення кредиту та вимагати дострокового повернення кредитних коштів, відсотків за користування кредитом, комісії, сплати пені, штрафів. У випадку не виконання позичальником вимог банку щодо достроковго погашення кредиту, у строки визначені в вимозі банку банк має право звернути стягнення на предмет застави (іпотеки) і задовольнити за рахунок заставного майна свої вимоги в повному обсязі, визначеному на момент фактичного задоволення, включаючи суму кредиту, відсотки за користування кредитом, комісію, пеню, збитки, іншу заборгованість, платежі і санкції, що передбачені та/або випливають з цього договору. П. 4.2 вказаного договору передбачено, що зобов»язання за цим договором забезпечуються іпотекою нерухомого майна земельної ділянки та нежитлової будівлі, складського приміщення, що знаходяться за адресою:Хмельницька область Білогірський район смт Білогір'я вул. Залізнична,27 а. П.7.1 кредитного договору встановлено, що при порушенні позичальником якого-небудь із зобовязань по сплаті кредиту та/або відсотків за користування кредитом, комісії, передбачених п.п. 1.1, 5.1-5.4 цього договору позичальник сплачує банку за кожен випадок порушення пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу, включаючи день сплати заборгованості. В забезпечення зобов»язання 11 жовтня 2007 року між Банком та [PERSON] було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Білогірського районного нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером №2462. Іпотека за даним договором зареєстрована в Державному реєстрі іпотек згідно витягу про реєстрацію в Державному реєстрі іпотек від 11 жовтня 2007 року номер обтяження 5822054. Відповідно до вищевказаного іпотечного договору [PERSON] передав в іпотеку Банку у якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №Т-7/09-КП від 11 жовтня 2007 року нерухоме майно земельну ділянку площею 0,1786 га, що знаходиться за адресою: Хмельницька область, Білогірський район, смт Білогір'я вул.. Залізнична,27 «а» належну йому на праві приватної власності на підставі державного акту серії ЯЕ №027526 та нежитлову будівлю, складське приміщення, що знаходиться за адресою Хмельницька область, Білогірський район смт Білогір'я вул.. Залізнична,27 «а», загальною площею 359,4 квадратних метри, що належить відповідачу на підставі договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Білогірського районного нотаріального округу Хмельницької області [PERSON] за р/н 1092. Відповідно до п. 3.1.5. Іпотечного договору у випадку якщо в момент настання терміну виконання будь-якого зобов'язання за кредитним договором (сплата процентів та/або повернення кредиту), зобов'язання кредитним договором в повному обсязі або в частині виконано не буде, іпотекодержатель має право одержати задоволення своїх вимог шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: за рахунок коштів виручених від реалізації предмета іпотеки, або залишити у своїй власності предмет іпотеки шляхом погашення заборгованості кредитним договором за рахунок власних коштів у відповідності з цим договором. Судом встановлено, що на виконання вищезазначених положень, 07 березня 2014 року за вих.№1447 Банком на адресу [PERSON] направлено вимоги про усунення порушень кредитного договору та дострокове виконання зобов»язань. В судовому засіданні встановлено, що Постановою Правління НБУ від 15 квітня 2014 року № 217 прийнято рішення відкликати банківську ліцензію та ліквідувати ПАТ «Комерційний банк «Даніель». Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 16 квітня 2014 року №29 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Даніель» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію» розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Комерційний банк «Даніель» з 16.04.2014р. по 15.04.2015р. та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «КБ «Даніель» [PERSON] Частиною першою ст.33 ЗУ «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконня або неналежного виконання боржником основного зобов'язання, Іпотекодержатель вправі задовольнити вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Статтею 7, зазначеного Закону передбачено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Статтею 37 ЗУ «Про іпотеку» визначено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу, шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Згідно до п.39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012р. з урахуванням положень ч.3 ст.33, ст.36, ч.1 ст.37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу, шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Підпунктами 3.1.5.; 3.1.6. та пунктом 4.3 Іпотечного договору визначено право Іпотекодержателя (Позивача) у випадку не виконання умов кредитного договору, одержати задоволення своїх вимог шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: за рахунок коштів, виручених від реалізації предмета іпотеки, одержати задоволення свої вимог на свій розсуд або залишити у своїй власності предмет іпотеки шляхом погашення заборгованості за кредитним договором за рахунок власних коштів у відповідності з цим договором. Виходячи з вищевикладеного та у відповідності з положеннями п.6 іпотечного договору вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності на цей предмет іпотеки є правомірними. Як роз`яснено в п 12. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Разом з тим, п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009р. № 14 Про судове рішення у цивільній справі встановлено, що у разі предявлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Оскільки, позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованість в доларах США, тому така заборгованість має вказуватися з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. 23.12.2015 року НБУ встановив офіційний курс на долар США 23,14 грн. Заборгованість, яка підлягає стягненню в доларах США, що за курсом НБУ на день розгляду справи становить 2 041 674.38 грн. Оскільки уповноважена особа Фонду гарантування вкладів Фізичних осіб у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку звільнена від сплати судового збору, що передбачено п.22 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» в редакції від 16.07.2015 року, тому відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України судовий збір в розмірі 30625,11 грн. (2041674,38 грн.:100 х 1,5%) підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved