Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

06.08.2019 позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Позов мотивує тим, що вона з відповідачем перебувала в шлюбі, який заочним рішенням суду в листопаді 2018 року розірвано. Від шлюбу мають спільну доньку [PERSON] , 2015 р.н. Участі у вихованні та її утриманні відповідач не приймає, життям, фізичним та духовним розвитком дитини не цікавиться. Окрім того, за період з вересня 2018 року і по даний час у відповідача утворилась заборгованість зі сплати аліментів на утримання доньки. Таким чином на думку позивача наведене свідчить про те, що відповідач ухиляється від належного виконання батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує належних житлових умов, необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не спілкується з нею, що є необхідним для її нормального самоусвідомлення, не надає необхідного доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Враховуючи викладене, просить суд позбавити [PERSON] батьківських обов`язків що їхньої спільної малолітньої доньки [PERSON] . В судовому засіданні позивач додатково пояснила і інші причини, які на її думку свідчать про необхідність позбавлення батьків сих прав щодо дитини. Так з донькою відповідач не бачиться близько двох років, її життям не цікавиться, участі в матеріальному утриманні не приймає. Сама ж позивач бачила його орієнтовно рік назад, при цьому при зустрічах в них постійно виникали сварки, відповідач їй погрожував фізичною розправою, намагався застосовувати силу, поводився щодо неї дуже агресивно. Мав місце випадок, коли він викрав доньку та утримував в себе. З метою повернення дитини зверталась до правоохоронних органів. Така поведінка відповідача на думку [PERSON] свідчить про неналежне виконання своїх батьківських обов`язків та є підставою для його позбавлення батьківських прав щодо доньки. Представник позивача заявлені позивачем вимоги підтримав. Додатково пояснив, що при поданні позову та збиранні відповідних доказі для його обґрунтування, йому стало відомо про те, що спільна дитина позивача та відповідача дійсно відвідує дитячий садок, завжди охайна, чиста, при цьому до закладу відводять її лише мама та баба. Відповідач при цьому жодної участі у вихованні дитини не бере.Мав місце випадок, колі він забираючи доньку із садочка, розпочав конфлікт з позивачем, намагався застосувати до неї фізичну силу, поводив себе агресивно по відношенню до позивача. На засідання комісії із захисту прав дитини виконавчого комітету Славутської міської ради надав відповідні документи з поліції щодо неодноразового притягнення відповідача до адміністративної відповідальності, проте такі докази до позов не долучив, оскільки в зв`язку з пропуском стадії на якій суду можливо подавати докази. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, до суду не прибув. Представник третьої особи позов підтримала. Пояснила, що підставою для прийняття органом опіки і піклування виконавчого комітету Славутської міської ради позитивного висновку про позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно доньки [PERSON] стали наступні обставини. До органу звернулась [PERSON] із винесенням питання про розгляд комісією із захист прав дитини питання про позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо їхньої спільної малолітньої доньки [PERSON] . Заслухати на засідання комісії думку [PERSON] не виявилось можливим, оскільки туди останній не прибув, повістку про виклик вдалось вручити лише його матері, яка також повідомила, що участі у вихованні дитини він не приймає. Так комісією було заслухано саму [PERSON] та її матір, які повідомили про те, що батько не приймає участі у вихованні дитини, не цікавиться її життям, здоров`ям, матеріально не забезпечує. При складенні висновку до уваги було взято відповіді зі Славутського відділу поліції про те, що [PERSON] мав умовну судимість, протягом 2018 року неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за застосування фізичної сили до [PERSON] , має заборгованість зі сплати аліментів, в дитячому садочку відвідав дитину лише одного разу, при цьому вступив в конфлікт з її матір`ю [PERSON] Вважає, що наведені факти обґрунтовано вказують на неналежне виконання відповідачем батьківських обов`язків щодо виховання доньки, а тому поданий [PERSON] позов підтримає та просить його задовольнити. Судом встановлено, що згідно даних свідоцтва про народження від 10.12.2015 серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Славутського МРУЮ в Хмельницькій області [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Заочним рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 26.11.2018 року, яке вступило в законну силу, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.7). Згідно довідки дошкільного навчального закладу №4 «Сонечко» (ясла - садок) загального типу від 24.07.2019 року №215 [PERSON] , [INFO] , дійсно відвідує даний заклад (а.с.10). В матеріалах справи на а.с.9 наявний розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 05.08.2019 №22192, виданий відділом ДВС Славутського МРУЮ Хмельницької області у відповідача за період з вересня 2018 року по липень 2019 року згідно якого в [PERSON] наявна заборгованість зі сплати аліментів на користь позивача на утримання доньки [PERSON] на суму 8348 грн 94 коп. (а.с.9). Висновком органу опіки і піклування виконавчого комітету Славутської міської ради від 17.10.2019 №04-31/1378 рекомендовано [PERSON] позбавити батьківських прав щодо малолітньої [PERSON] , оскільки останній її вихованням та утриманням не займається, має заборгованість зі сплати аліментів, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності та ін. Заслухавши доводи позивача, її представника, представника третьої особи, оцінивши їх в сукупності з доданими до матеріалів позову доказами та показами свідків, надаючи правову оцінку відносинам, що склались, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.18 Конвенції про захист прав дитини (далі Конвенції), суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно статті 27 Конвенції батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.8 ст.7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 164 СК Українимати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного суду України « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 N 3позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно з вимогами ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встанов лено, що предметом доказування по даній справі є факт неналежного виконання саме батьківських обов`язків відповідачем [PERSON] щодо своєї малолітньої доньки [PERSON] . Додані позивачем по позову докази вказують лише на наявність заборгованості у відповідача зі сплати аліментів, а також те, що дитина відвідує дитячий садок, що не може слугувати підставою для задоволення позову В своїх показах, наданих під час розгляду справи, вона в основному акцентувала увагу на тому, що з чоловіком не спілкується протягом тривалого часу, оскільки він по відношенню до неї поводить себе агресивно, застосовує фізичну силу, що свідчить скоріше про наявність конфліктів особистого характеру між нею та відповідачем, а не вказує на невиконання батьківських обов`язків відповідачем. Не підтвердили невиконання батьківських обов`язків відповідачем і допитані в судовому засіданні свідки, які вказали тільки, що не бачили разом відповідача з його дитиною, що не є безумовною підставою для задоволення позову, оскільки про обставини сімейного та подружнього життя їм нічого не відомо. Жодних інших доказів, які б дійсно підтверджували постійне, систематичне невиконання відповідачем батьківських обов`язків щодо виховання доньки позивачем до позову не додано. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що ні позивачем, ні її представником не доведено факт ухилення відповідача від виконання ним батьківських обов`язків щодо своєї дитини в розумінні ст.164 СК України. В зв`язку з наведеним позовні вимоги про позбавлення [PERSON] батьківських прав є необґрунтованими та недоведеними, а тому позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed