Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

07.02.2014 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментах за минулий час. В позові позивач посилалася на те, що за рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 18.10.1999 року станом на 23.10.2013 року відповідач має заборгованість по аліментах на утримання сина: [PERSON], [INFO], в сумі 25807,15 грн., яка не погашена відповідачем, прохає стягнути на свою користь заборгованість та витрати на сплату судового збору в сумі 243,60 грн. У судовому засіданні позивач позов підтримала, суду пояснивши, що за рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 18.10.1999 року станом на 23.10.2013 року відповідач має заборгованість по аліментах на утримання сина: [PERSON], [INFO], в сумі 25807,15 грн., яка не погашена відповідачем, прохає стягнути на свою користь заборгованість та витрати на сплату судового збору в сумі 243,60 грн. Відповідач позов визнав, суду пояснивши, що не працює, стан його здоров`я задовільний, земельної ділянки, майнового паю, кредитів та внесків в установах банків, стягнень з доходів не має. Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на повному, всебічному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає встановленими наступні обставини. 18.10.1999 року рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області з відповідача на користь позивача стягувались щомісячно аліменти на утримання неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх доходів боржника, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до виповнення сину повноліття, що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження від 23.10.2013 року (а.с.12). 23.10.2013 року постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області Клименко Г.В. виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-452/1999, виданого Гуляйпільським районним судом Запорізької області 18.10.1999 року, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх доходів боржника, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до виповнення сину повноліття закінчено з закінченням строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення. На момент повноліття заборгованість по аліментах склала станом на 23.10.2013 року 25807,15 грн. Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного. Відповідно до ч.4 ст.194 СК України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. Судом встановлено, що до суду звернулася позивач відповідно до ч.4 ст. 194 СК України, з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за аліментами на утримання їхнього сина після досягнення ним повноліття. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так як рішення ухвалено на користь позивача, то понесені ним і документально підтверджені витрати на сплату судового збору в сумі 243,60 грн., підлягають стягненню відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача. А тому позов підлягає задоволенню як такий, що грунтується на законі, підтверджений встановленими обставинами та перевірений наданими доказами.

Outcome: approved