Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

05.04.2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON] В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] помер [PERSON]. На момент смерті [PERSON] проживав разом з його матір'ю. Заповітом, посвідченим секретарем Старомайорської сільської ради 28.09.2009 р., [PERSON] заповів йому у спадок земельну ділянку загальною площею 4,080 га розташовану на території Новопетриківської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області. 05.04.2017 року позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] Однак постановою приватного нотаріуса Великоновосілківського районного нотаріального Гукова О.В. йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в зв'язку з тим, що нотаріусом було встановлено, що одночасно після смерті [PERSON] заведено дві спадкові справи в кількох нотаріальних конторах і не з'ясовано коло осіб, які мають право на обов'язкову частку в спадщині. На даний час він позбавлений можливості оформити спадкове майно. Зазначене змушує його звернутися до суду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеним у позовні заяві. Відповідач в судове засідання не з'явилася, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи. Причини неявки суду не відомі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ст. ст. 1216-1220 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, зазначені у заповіті. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі державного акту серії [NUMBER] від 20.05.2004 року, належить земельна ділянка площею 4,080 га, кадастровий номер [NUMBER] яка розташована на території Новопетриківської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області (а.с. 12). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Великоновосілківського районного управління юстиції у Донецькій області 07.06.2013 року, [PERSON] помер [INFO] (а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді зазначеної земельної ділянки. Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем виконкому Старомайорської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області 28.09.2009 р., [PERSON] заповів земельну ділянку площею 4,080 га, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована на території Новопетриківської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, [PERSON] (а.с.7). З інформаційної довідки зі спадкового реєстру щодо заповітів та спадкових договорів вбачається, що зазначений заповіт зареєстрований у реєстрі за № 101 і є чинним. Як вбачається з постанови приватного нотаріуса Великоновосілківського районного нотаріального округу Донецької області Гукова О.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.04.2017 року № 82/02.31, з заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON] земельна ділянка площею 4,080 га, кадастровий номер [NUMBER] яка розташована на території Новопетриківської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області., якому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], оскільки крім позивача із заявою про прийняття спадщини звернулася до іншої нотаріальної контори дочка померлого [PERSON], в результаті чого було заведено дві спадкові справи, атому нотаріусом не встановлено коло осіб, які мають право на обов'язкову частку (а.с. 11). Згідно листа приватного нотаріуса Великоновосілківського районного нотаріального округу Донецької області Гукова О.В. від 14.12.2016 року № 1001/01-16 відповідачка запрошувалась нотаріусом до нотаріальної контори, для з'ясування питання щодо наявності у неї права на обов'язкову частку у спадщині. Згідно копії паспорту відповідачки [PERSON] 07.06.1977 року, остання є особою працездатною за віком, а поведінку відповідачки щодо ігнорування листів нотаріуса та викликів до суду, суд розцінює, як підтвердження факту у відповідача права на обов'язкову частку у спадщині. Згідно довідки виданої виконкомом Великоновосілківської селищної ради №02-28-2464 від 29.05.2013 року [PERSON] зареєстрований в с. Новопетриківка, а дійсно мешкав без реєстрації за адресою: [ADDRESS] по день смерті, яка настала [INFO] разом із співмешканкою [PERSON]. Згідно п.п.10,23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом та що лише у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження з позовом про визнання права власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Позивач є спадкоємцем за заповітом. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що доводи позивача знайшли своє повне підтвердження в судовому засіданні, в зв'язку з чим суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі.

Outcome: approved