overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

07.02.2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Рачківської сільської ради Чуднівського району Житомирської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті його матері\~ [PERSON], яка\~ померла 14.02.2005 року, відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на\~ житловий будинок розташований за адресою: вул. Шевченка, буд. 12, с. Рачки Чуднівського району Житомирської області загальною площею 66,3 м?, житловою площею 44,3 м?. 21.01.2017 року спадкоємці за законом, [PERSON] та [PERSON] уклали та зареєстрували у нотаріуса договір за № 87 про поділ спадкового майна. За цим договором позивачу належить успадкувати житловий будинок, який знаходиться за адресою: вул. Шевченка, буд. 12, с. Рачки Чуднівського району Житомирської області. Позивач звернувся до нотаріуса щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок, однак йому було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок. У судове засідання сторони не зявились. Позивач до суду не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Від представника позивача [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач не забезпечив участь свого представника у судовому засіданні, до суду надійшла заява, згідно якої відповідач позов визнає і просить розглядати справу без участі представника. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту \~ ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє\~ позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

07.02.2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу з відповідачем\~[PERSON] вказує, що шлюб був зареєстрований \~між ними 16.04.2010 року. Від даного шлюбу мають сина [PERSON] [INFO], доньку [PERSON] [INFO]. Свої\~\~вимоги\~\~обґрунтовує тим, що вони з відповідачем виявилися різними за характером людьми, через що постійно виникали сварки та не порозуміння, що робить життя не стерпним. Відповідач участі у вихованні дітей не приймає. На підставі цього між ними відсутні нормальні відносини з 18.07.2016 року припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, тому посилаючись на вищевикладене просила розірвати між ним шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог, просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Гловацька».\~ Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Дослідивши письмові докази по даній справі, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе з причин, вказаних позивачем та суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 16.04.2010року серії 1-ФП № 059126 (а.с.3) та мають дітей сина [PERSON] [INFO], доньку [PERSON] [PERSON] народження ( а.с.4,5). Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

07.02.2017 року позивач. звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, який був зареєстрований 12.08.2006 року відділом РАЦС Полонського району Хмельницької області , актовий запис № 121. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Однак, спільне життя не склалось, від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO] Перебування в шлюбі та примирення є неможливим і суперечить їх інтересам, оскільки давно втратили один до одного почуття любові та поваги, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Позивач в судове засідання не з'явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не прибула, однак подала заяву про розгляд справи без її участі, проти позову не заперечувала. Дослідивши\~\~у\~\~судовому\~\~засіданні\~\~матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 12.08.2006 р. відділом РАЦС Полонського району Хмельницької області , актовий запис № 121, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-БВ № 018306 від 12.08.2006 р. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе. При розгляді справи суд виходив з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. А тому, враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, а тому, наявні підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

07.02.2017 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що вони з відповідачем одружилися 29.09.2015 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітіх дітей: Олександра, [INFO], та Аліну, [INFO] Фактично сімейні правовідносини припинені. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, але надала суду заяву, в якій просить справу слухати в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просила його задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Вiдповiдач [PERSON] у судове засідання не зявився. Повідомлений належним чином про час та місце слухання справи, про причини неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 29.09.2001 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 834, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-НО № 144095 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: Олександра, [INFO], та Аліну, [INFO] (а.с.5, 6). Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки, та збереження родини стали неможливими. Суд вважає, що доводи позивача про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

07.02.2017 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з заявою про розірвання шлюбу з [PERSON], в якій вказала, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, який було зареєстровано 30 жовтня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 600. Позивач вказала, що від сумісного життя сторони мають малолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO]. Як зазначено у позовній заяві, шлюбно - сімейні відносини між сторонами припинені з вересня 2011 року, причиною припинення сімейно-шлюбних відносин позивач вказує численні непорозуміння, невідповідність характерів, поглядів, суджень, що призвело до повного розриву відносин. Як вказано у позові, сторони проживають окремо, сумісне господарство між ними не ведеться, дитина залишилася проживати з позивачкою. Позивачка просила суд ухвалити рішення, яким розвівати шлюб між нею і відповідачем, а також стягнути з відповідача на свою користь сплачений нею судовий збір у сумі 640 грн. У судове засідання позивачка та її представник [PERSON] не зявилися, від них надійшли клопотання, в яких вони просили розглянути справу у їх відсутність, позивачка на позовних вимогах про розірвання шлюбу наполягала, просила їх задовольнити, представник позивачки проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився. Він у встановленому законом порядку був повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Але про причини своєї неявки суд не повідомив. Від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги те, що, сторони вже припинили сімейно-шлюбні відносини, подальше сумісне життя та збереження сімї між сторонами неможливе, суд дійшов висновку про те, що шлюб між подружжям має бути розірвано. Згідно зі ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що за обставин, які склалися, подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, оскільки це буде суперечить інтересам позивачки. Враховуючи, що позивачем під час подання до суду позовної заяви були понесені витрати по сплаті судового збору у сумі 640 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією № 0.0.682203008.1, а також приймаючи до увагу ту обставину, що на утриманні позивачки знаходиться малолітня дитина, ці витрати в порядку ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

07.02.2017 року позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, вказавши, що перебувала у шлюбі з відповідачем з 09.02.2008 року, від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] Так як відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, просила стягнути з нього аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дитини, але не менш 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивачка надала заяву з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, судом про дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином, доказів про поважність причин неявки суду не надав. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справ суд встановив наступні обставини. Позивачка і відповідач перебували у шлюбі з 25 травня 2008 року, який заочним рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 17.02.2016 року було розірвано. Від спільного життя мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільної допомоги на утримання дитини не надає, що порушує права позивачки передбачені ст. 180 Сімейного кодексу України відповідно до якої батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, тому позов про стягнення аліментів необхідно задовольнити та стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дитини, але не менш 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь держави судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

07.02.2017 року позивачка звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу, пояснюючи, що в зареєстрований шлюб з відповідачем вони вступили 05.03.2005 року. Шлюб реєструвався відділом реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиції, актовий запис № 24. Шлюб у обох перший. Від спільного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, доньку Еліну [INFO] та сина Кирила, [INFO], які мешкають з позивачкою. Питання про стягнення аліментів не вирішене. Питання про поділ спільно-нажитого спірного майна не вирішене. Причиною припинення сімейних відносин стало те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, у родині постійно виникають сварки. Вважає, що за вказаних обставин подальше сумісне проживання подружжя неможливе. Строк на примирення просила не надавати. Тому просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивачка у судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України Суд,\~ перевіривши матеріали справи прийшов до наступного. Згідно зі\~ ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 Сімейного Кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно із ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05.03.2005 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиції зроблено актовий запис № 24 (а.с.8). Враховуючи викладене суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторони тривалий час не мешкають однією родиною, позивачка на задоволенні позову наполягає, оскільки втратила до відповідача почуття любові та поваги, відповідач у судове засідання не зявився, заперечень проти позову не надав, що підтверджує його незаінтересованість у збереженні сімейних відносин та робить неможливим подальше сумісне проживання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

07.02.2018 р. [PERSON] звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не зявився, надав до суду заяву, просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Як встановлено у судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17.09.2010 року. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON] [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинені по причині несумісності характерів, різних поглядів на життя, що призвело до втрати почуттів кохання та взаємоповаги. Таким чином, суд вважає, що їх сімя розпалася і зберегти її неможливо, тому згідно ст. ст. 110, 112 СК України позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них і мають істотне значення. Крім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

07.02.2018 р. [PERSON] звернулась із заявою про встановлення факту родинних відносин між нею та її матірю [PERSON], оскільки в їх особистих документах наявні розбіжності в написанні прізвища та імені її матері. Зазначена обставина заважає заявнику реалізувати своє право отримання подарунку від матері за нульовою ставкою оподаткування. В судовому засіданні\~ заявник заявлені вимоги підтримала. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та проти їх задоволення не заперечувала. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Відповідно до Довідки виданого Центральним ВРАЦС ММУЮ від 18.09.2007 р. вбачається, що 12.04.1994 р. зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Згідно Свідоцтва про народження [PERSON] є матірю [PERSON] (після одруження [PERSON]) [PERSON], [INFO] В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що вона не має можливості в позасудовому порядку встановити факт родинних відносин зі своєю матірю [PERSON], оскільки при видачі в особистих документах заявника та її матері було допущено помилки в написанні прізвища та імені. Встановлення вказаного факту заявнику необхідно для подальшого оподаткування подарунку від матері як члену сімї фізичної особи першого ступеня споріднення за нульовою ставкою оподаткування. Так, в паспорті громадянина України, матері заявника, її прізвище та імя вказано як «Дударева Наталія», в той час як в Свідоцтві про народження заявника прізвище та імя її матері зазначено як «Дударєва Наталя». Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України\~ кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права та інтересу. У відповідності з п.1 ч.1\~ст. 315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів що мають юридичне значення. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази надаються сторонами та іншими учасниками справи. Разом з тим, заявником не надано жодних доказів того, що вона не має можливості врегулювати виниклі правовідносини в позасудовому порядку, шляхом внесення відповідних змін до актового запису про своє народження. Отже, суду не надано доказів порушення прав заявника органом державної реєстрації актів цивільного стану. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

07.02.2018 р. до суду з позовною заявою звернулася [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що 26.07.2008 р. сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис №1455. Від даного шлюбу позивач з відповідачем мають двох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між сторонами не склалося через байдужість відповідача до проблем сім'ї, різні погляди на подружнє життя, ведення домашнього господарства, проведенні вільного часу, різні інтереси. З боку відповідача мало місце насилля по відношенню до позивача, яке відбувалося у присутності дітей. Примирення і збереження шлюбу позивач вважає неможливим. Після розірвання шлюбу просить відновити їй дошлюбне прізвище [PERSON] та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. З підстав зазначених вище позивач звернулася до суду із даною позовною заявою. В судовому засіданні позивач вимоги позовної заяви підтримала, просила суд її задовольнити, суду пояснила, що відповідач застосовував до неї фізичну силу, не піклувався про матеріальне становище сім'ї, тому збереження шлюбу є неможливим. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що у нього були проблеми з працевлаштуванням, тому він не мав змоги забезпечувати сім'ю, визнав, що застосування фізичної сили з його сторони по відношенню до позивача мало місце. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 26.07.2008 р., виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис №1455, [PERSON] і [PERSON] 26.07.2008 р. зареєстрували шлюб. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON], дружини [PERSON]. (а.с. 6) Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між сторонами розірванню, оскільки судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе та буде суперечити інтересам одного із подружжя, а саме позивачу по справі. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що позивач змінила своє прізвище [PERSON] у зв'язку з реєстрацією шлюбу на [PERSON], в позовній заяві просила суд після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище, суд вважає, що позивач має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем [PERSON]. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп., потрібно стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved