Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-04 00:00:00

05 квітня 2018 року [PERSON] звернулася до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому вказала, що вона є наймачем квартири [ADDRESS]. У зазначеній квартирі зареєстрований за місцем проживання колишній чоловік позивача - [PERSON], [INFO], з яким позивач розірвала шлюб 24 жовтня 2000 року. З липня 2005 року, відповідач у вищезазначеній квартирі не проживає, комунальні послуги не сплачує, його особистих речей у квартирі немає і взагалі квартирою він не цікавиться. Добровільно з реєстрації за місцем проживання відповідач не знімається. Просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] (а.с. 4-5). Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 12.04.2018 прийнято дану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у зазначеній цивільній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 17). У судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги, пояснила суду, що відповідач є її колишнім чоловіком. Відповідач з липня 2005 року не проживає у вказаній квартирі та не знімається з реєстраційного обліку, чим перешкоджає їй в оформленні субсидії на сплату комунальних платежів. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов не надав. Відповідачу були надіслані виклики в судові засідання за адресою, відповідно відомостей загального відділу Рубіжанської міської ради Луганської області, які були повернуті на адресу суду (а.с. 21-29, 39-41). Відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, відсутності заяви відповідача про розгляд справи без його участі, неповідомлення відповідача про причини неявки до суду, відсутність відзиву відповідача на позов та згоду представника позивача на ухвалення заочного рішення у справі, суд вважає за можливе розглядати цивільну справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Свідок [PERSON], пояснила у судовому засіданні, що з позивачем по справі вони сусіди. Відповідач по справі - колишній чоловік позивача. У даній квартирі відповідач не проживає останніх десять - дванадцять років та його речей в квартирі немає. Свідок [PERSON], пояснила у судовому засіданні, що вона є сусідкою позивача. Відповідач є колишнім чоловіком позивача. Відповідач за вказаною адресою не проживає більше десяти років, його речей в квартирі немає. Суд, заслухавши позивача, свідків, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи прийшов до наступного. Судом встановлено, що згідно копії ордеру на житлове приміщення № 706 від 30.12.1993, виданого на підставі рішення виконкому № 848 від 28.12.1993, [PERSON] на склад сім'ї з 4-х чоловік отримав право заняття житлового приміщення розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). Згідно розпорядження міського голови міста Рубіжне Луганської області Хортіва С.І. № 36 «Про перейменування вулиць міста Рубіжне Луганської області» від 15.02.2016 [ADDRESS] було перейменовано на [ADDRESS]. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 24.10.2000, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюб серії [NUMBER] від 24.10.2000 (а.с. 11). Згідно копії типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території від 27.04.2017 Комунальне підприємство КП «БТІ» Рубіжанської міської ради заключило договір із споживачем [PERSON] на надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8). З довідки Центру надання адміністративних послуг загального відділу Рубіжанської міської ради Луганської області № 9492 від 20.02.2018 вбачається, що у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] - як наймач, [PERSON] - як колишній чоловік наймача та [PERSON], [PERSON] і [PERSON] - як сини наймача (а.с. 10). З акту про встановлення фактичного місця проживання від 27.03.2018 вбачається, що у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS], колишній чоловік наймача - [PERSON], [INFO], з липня 2005 року по теперішній час у вказаній квартирі фактично не проживає і не з'являється (а.с. 12). Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 71 Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач відсутній за місцем своєї реєстрації без поважної причини більше дванадцяти років. Відповідач виїхав зі спірної квартири у липні 2005 року, шість місяців за ним зберігалось право на житло. Відповідно до ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться у судовому порядку. Відповідно з наведеною нормою та п. 11 постанови Пленуму Верховного суду України «Про деякі питання, що виникли з практики застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 за № 2, наймач або член його сім'ї втрачає право користування жилим приміщенням якщо він вибув на інше постійне місце проживання. Доказами вибуття можуть бути будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресація кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення іншого договору на невизначений строк, тощо). У відповідності з вимогами ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Судом встановлено, що внаслідок розірвання шлюбу з позивачем відповідач перестав бути членом сім'ї позивача, ведення спільного господарства вони припинили, у спірній квартирі відповідач не проживає понад 12 років, його майно у житлі відсутнє, угод щодо певного порядку користування спірною квартирою та інших умов припинення права користування житлом сторони не укладали. З урахуванням встановлених обставин суд вважає доведеним, що перебування відповідача на реєстраційному обліку у квартирі перешкоджає позивачу в повній мірі користуватися та розпоряджатися майном, а відтак вбачає підстави для захисту порушеного права позивача в обраний ним спосіб - шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Отже позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved