Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

06 травня 2014 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до [PERSON] Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 13 вересня 2004 року відповідач подарував йому земельну ділянку площею 0,17 га для обслуговування житлового будинку, що розташована на території Куцурубської сільської ради Очаківського району Миколаївської області, однак в подальшому він належним чином своє право власності на землю не оформив. Звернувшись у квітні 2014 року до державного реєстратора, він одержав відмову у проведенні державної реєстрації права власності на спірну земельну ділянку через відсутність державного акту на його ім'я. Посилаючись на викладене, просив визнати за ним право власності на вказану земельну ділянку. Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, в якій, крім цього, зазначила, що повністю підтримує позовні вимоги [PERSON], просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач - [PERSON] будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, через оголошення у пресі, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи - управління Держземагенства в Очаківському районі Миколаївської області в судове засідання не з'явився, третя особа надала заяву про розгляд справи за відсутності її представника, в якій, крім цього зазначено, що проти задоволення позову не заперечує. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. З нотаріально посвідченого договору дарування земельної ділянки від 13 вересня 2004 року (а.с.4), вбачається, що відповідач [PERSON] подарував позивачеві [PERSON] земельну ділянку площею 0,17 га - для обслуговування житлового будинку, що розташована по [ADDRESS]. Крім того, згідно договору дарування житлового будинку від 13 вересня 2004 року (а.с.6), [PERSON] подарував [PERSON] житловий будинок, що розташований за вказаною вище адресою. Згідно державного акту на право власності на землю серія МК, що виданий Куцурубською сільською радою Очаківського району Миколаївської області 11 лютого 1994 року (а.с.9), попередньому власнику [PERSON] на підставі рішення цієї ж ради б/н від 21 грудня 1993 року було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,17 га - для обслуговування жилого будинку. Згідно зі ст. 152 ЗК України, держава забезпечує громадянам умови захисту прав власності на землю. Відповідно до роз'яснень Державного агентства земельних ресурсів України, викладених у листі № 2954/400-13 від 18 червня 2013 року, особа, яка є власником земельної ділянки, після її державної реєстрації в Державному земельному кадастрі на підставі розробленої технічної документації може замовити та отримати витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку з послідуючим оформленням права власності. 25 квітня 2014 року позивачем було одержано Витяг з державного земельного кадастру про спірну земельну ділянку, з якого вбачається, що власником спірної земельної ділянки є [PERSON] (а.с.11-13). Разом із тим, з 01 січня 2013 року до ст. 126 ЗК України було внесено зміни, а саме передбачено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ч. 3 ст. 16 цього Закону, разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у паперовій формі подаються оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень. 05 травня 2014 року рішенням державного реєстратора позивачеві було відмовлено у державній реєстрації права власності на спірну земельну ділянку через неподання державного акту на його ім'я (а.с.10). У відповідності зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Аналізуючи викладені обставини, суд бере до уваги той факт, що іншого шляху реалізувати своє право власності на спірну земельну ділянку у позивача немає та обставин, які б вказували, що він набув його неправомірно, в суді не встановлено. Таким чином, вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Також суд вважає за необхідне віднести судові витрати на рахунок позивача, за клопотанням представника останнього. На підставі викладеного,

Outcome: approved