Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

06 квітня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав щодо його малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона та відповідач є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , яка перебуває на її (позивача) повному матеріальному утриманні. З 30 грудня 2018 року відповідач перестав цікавитись життям та вихованням дочки, її подальшою долею, не цікавиться успіхами, станом її здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, не допомагає ані фінансово, ані матеріально, зокрема, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу не створює умов для отримання нею освіти. Крім того, відповідач неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності та в 2019 році притягувався до кримінальної відповідальності. Також, рішенням Богуславського районного суду Київської області від 04.11.2019 року у справі № 358/1500/19, було задоволено заяву лікаря - психіатра Богуславської ЦРЛ про проведення психіатричного огляду у примусовому порядку [PERSON] без його згоди та надано дозвіл на проведення психіатричного огляду в примусовому порядку [PERSON] без його згоди. Ухвалою Богуславського районного суду Київської області від 10.07.2020 року у справі № 358/411/20 застосовано щодо [PERSON] , який під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого статтею 126-1 КК України перебував в стані неосудності, примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом. Тобто відповідач, покладених законом на батьків обов`язків, не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні дочки, а позивачка не бажає, щоб її дитина мала проблеми через неадекватну поведінку свого батька в майбутньому при спілкуванні з ровесниками, в садочку/школі, при вступі до вищого навчального закладу, тому вважає, що відповідач [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню своєї дочки, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. Посилаючись на положення ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 164 - 166 СК України позивачка просить задовольнити вимоги. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, посилаючись на вищевказані факти та докази. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився та не повідомив суд про причини неявки. Представник третьої особи - служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи без їхнього представника та просять суд винести рішення з урахуванням інтересів дитини. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, вважає за необхідне позов залишити без задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 24 листопада 2017 року Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 6029, [PERSON] та [PERSON] являються батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 13). Малолітня [PERSON] відвідує дошкільний навчальний заклад № 533 Оболонського УО, зареєстрована та проживає разом із матір`ю за адресою: [ADDRESS] (а.с. 20). Відповідно до характеристики, наданої з місця роботи позивачки вбачається, що [PERSON] за місцем роботи характеризується позитивно, стабільно отримує заробітну плату (а.с. 14, 16, 17). Згідно висновку служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] , № 104-4660 від 16.06.2021 року вбачається, що батьки малолітньої [PERSON] : [PERSON] та [PERSON] у зареєстрованому шлюбі не перебували. Дитина проживає разом із матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Згідно акту обстеження житлово - побутових умов проживання, складеного службою у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, в квартирі створені умови для проживання, навчання та виховання дитини. Дівчинка забезпечена в достатній кількості шкільним приладдям, одягом та взуття за сезоном, відвідує дошкільний навчальний заклад № 533. [PERSON] неодноразово притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності. Так, згідно ухвали Богуславського районного суду Київської області від 10 липня 2020 року у справі № 358/411/20, до [PERSON] застосовано примусові заходи медичного характеру, оскільки він страждає на психічне захворювання - шизофренію. До служби у справах дітей батько дитини - [PERSON] з приводу усунення перешкод у спілкування з дитиною - не звертався, будучи належним чином повідомленим про час та місце проведення комісії з питань захисту прав дитини. Станом на 10 червня 2021 року до служби дітей заяв чи пояснень від [PERSON] не надходило, тому рішенням комісії з питань захисту дитини (протокол № 10 від 10 червня 2021 року), Оболонська районна в місті Києві державна адміністрація, як орган опіки і піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 86, 87). [PERSON] з вересня 2020 року і станом на серпень 2021 року відвідує дошкільний навчальний заклад № 533 Оболонського УО, приводить в дитячий садочок і забирає дитину мама [PERSON] або бабуся [PERSON] , що підтверджується довідкою № 24 від 11.08.2021 року Дошкільного навчального закладу (ясла - садок) № 533 (а.с.96). Батько дитини [PERSON] проживає окремо, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Богуславського районного суду Київської області від 04 листопада 2019 року по справі № 358/1500/19, заяву лікаря - психіатра Богуславської ЦРЛ Кириченко Т.М. задоволено та надано дозвіл на проведення психіатричного огляду в примусовому порядку [PERSON] без його згоди, який проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 49-52). Ухвалою Богуславського районного суду Київської області від 10 липня 2020 року по справі № 358/411/20, щодо [PERSON] , який під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого статтею 126-1 КК України, перебував в стані неосудності, застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом (а.с. 53-55, 80, 81). На виконання даної ухвали суду, [PERSON] перебував на примусовому лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві Київської обласної ради «Обласне психіатрично - наркологічне медичне об`єднання» Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27 вересня 2021 року, за заявою генерального директора КНП КОР «Обласне психіатрично - наркологічне медичне об`єднання» Г.М. Зільберблата, [PERSON] змінено раніше установлені примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом на амбулаторне психіатричне примусове лікування строком на шість місяців (а.с. 122). Згідно ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Тому, у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати. Позбавлення батьківських прав - це водночас і санкція за протиправну винну поведінку матері або батька, яку можна вважати юридичною відповідальністю. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За приписами ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистостей дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15, 16, 17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Аналіз зазначених положень закону, дає можливість зробити висновок, що підставою позбавлення батьківських прав батьків є виникнення в сім`ї обставин, коли батьки внаслідок свідомої, винної поведінки не виконують своїх обов`язків щодо виховання, утримання, розвитку дітей, їх навчання та лікування і коли таку ситуацію неможливо виправити іншими заходами. Відповідно до висновку служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації № 104-4660 від 16.06.2021 року, вважається за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Суд критично оцінює вказаний висновок, оскільки він є недостатньо обґрунтованим, не містить належних доказів на підтвердження свідомого ухилення відповідача [PERSON] від виконання батьківських обов`язків щодо його малолітньої дочки. Окрім того, відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 19 СК України, такий висновок не є обов`язковим для суду, носить рекомендаційний характер, є доказом у справі, який підлягає дослідженню та оцінці судом поряд з іншими доказами у справі. Згідно ст. 1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» діти, позбавлені батьківського піклування - діти, які залишилися без піклування батьків у зв`язку з позбавленням їх батьківських прав, відібранням у батьків без позбавлення батьківських прав, визнанням батьків безвісно відсутніми або недієздатними, оголошенням їх померлими, відбуванням покарання в місцях позбавлення волі та перебуванням їх під вартою на час слідства, розшуком їх органами Національної поліції, пов`язаним з відсутністю відомостей про їх місцезнаходження, тривалою хворобою батьків, яка перешкоджає їм виконувати свої батьківські обов`язки, а також діти, розлучені із сім`єю, підкинуті діти, батьки яких невідомі, діти, від яких відмовилися батьки, діти, батьки яких не виконують своїх батьківських обов`язків з причин, які неможливо з`ясувати у зв`язку з перебуванням батьків на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, та безпритульні діти. Як вбачається із ухвали Богуславського районного суду Київської області від 10 липня 2020 року у справі № 358/4111/20, щодо [PERSON] , який під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого статтею 126-1 КК України, перебував в стані неосудності, застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом. При постановленні вказаного судового рішення було враховано висновок судово-психіатричної експертизи № 120 від 11.03.2020, яким встановлено, що [PERSON] страждав під час скоєння інкримінованих йому дій і в даний час страждає на психічне захворювання - шизофренію (F 20.0 МКХ-10). [PERSON] не міг під час скоєння інкримінованих йому дій та не може в даний час усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом [PERSON] потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом (а.с. 81). Також у кримінальному провадженні судовий експерт Глубокова Н.А. підтримала висновок судово-психіатричної експертизи № 120 від 11.03.2020 та пояснила суду, що наявне у [PERSON] психічне захворювання у вигляді шизофренії було виявлене під час стаціонарного лікування в КНП КОР «ОПНМО» в період з 05.11.2019 по 18.01.2020. Під час експертного обстеження [PERSON] 11.03.2020 комісією експертів було підтверджено діагноз виставлений лікарем під час стаціонарного лікування. Таким чином з листопада 2019 року у [PERSON] наявне психічне захворювання - шизофренія ( F 20.0 МКХ-10) і на даний час згідно ухвали Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27 вересня 2021 року [PERSON] змінено раніше установлені примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом на амбулаторне психіатричне примусове лікування строком на шість місяців. Тобто, вищезазначені факти підтверджують, що відповідач [PERSON] через тривале психіатричне захворювання шизофренію з листопада 2019 року не може виконувати свої батьківські обов`язки щодо своєї малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Таким чином, судом не встановлено наявності обов`язкового елементу як винності в умисному ухиленні батька дитини [PERSON] від виконання його батьківських обов`язків, а тому його не можливо позбавити батьківських прав щодо своєї дочки [PERSON] , [INFO] , так як він не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби. Згідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі відмови в позові, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed