Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

05.12.2016 р. заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, заінтересована особа: Надвірнянський районний відділ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. Вимоги заяви мотивує тим, що 23.02.2016 року в м. Макіївка, Донецької області, помер її син [PERSON], де і був похований. Причина смерті гостра дольова пневмонія з ураженням всіх долей легенів. Однак отримати свідоцтво про смерть сина неможливо, оскільки він помер на тимчасово окупованій території. Надвірнянським районним відділом ДРАЦС їй відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті матері по тій причині, що нею предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України не здійснюють свої повноваження. Встановлення факту смерті необхідне їй для реєстрації смерті її сина [PERSON], та оформлення спадщини. Заявник [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених в заяві та просить суд постановити рішення, яким встановити факт, що [PERSON], [INFO], місце народження: м. Макіївка Донецької області, помер 23.02.2016 року в м. Макіївка, Донецької області. Представник заінтересованої особи Надвірнянського районного відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області в судове засідання не з'явився, однак від них поступила заява, в якій просять справу розглядати у відсутності представника, не заперечують проти задоволення заяви [PERSON] Суд, вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку про задоволення заяви з огляду на наступне. Згідно положень ст.257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Заявниця по справі [PERSON] є матірю [PERSON], [INFO], що підтверджується копією довідки про народження, виданої Радянським відділом записів актів громадянського стану м. Макіївка Державної Реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки від 27.04.2016 року № 72/15-127 (а.с. 16). 23.02.2016 року в м. Макіївка, Донецької області, помер син заявниці [PERSON], де і був похований. Причина смерті гостра дольова пневмонія з ураженням всіх долей легенів (а.с. 6). 01.12.2016 року Надвірнянським районним відділом Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області відмовлено заявниці у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON], [INFO], оскільки заявником для підтвердження факту смерті [PERSON] предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, що слідує з копії відмови відділу ДРАЦС № 09/03.2-02-10 від 01.02.2016 року (а.с. 7). Заявниця надала до суду копію свідоцтва про смерть [PERSON], [INFO], який помер 23.02.2016 року в м. Макіївка, Донецької області, видане Гірницьким відділом записів актів громадянського стану Державної Реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки 25.02.2016 року ДНР № 019373 (а.с. 5). При розгляді даної справи суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року № 1207-VII, державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. В Інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.04.2016 року № 9-1130/0/4 «Про окремі питання застосування Закону України від 04 лютого 2016 року № 990-VIII Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України» вказується на те, що у порядку ст. 257-1 ЦПК України мають розглядатися заяви про встановлення факту народження або смерті як на території Автономної Республіки Крим, так і на території населених пунктів Донецької та Луганської областей, визначених у розпорядженні КМ України від 07.11.2014 року № 1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення». Згідно додатку 1 до вказаного розпорядження КМ України, місто Макіївка віднесено до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Крім того розяснено, що документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозвязку під час розгляду справ у порядку статті 257-1 ЦПК України. Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Враховуючи наведене, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог статті 213 ЦПК України щодо повного і всебічного зясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території. Таким чином, документи, видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток, беруться до уваги судом та оцінюються разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Отже, з врахуванням наведеного суд вважає за можливе встановити факт смерті [PERSON], [INFO], який помер 23.02.2016 року в м. Макіївка, Донецької області, оскільки встановлення цього факту необхідно для оформлення спадщини заявницею по справі.

Outcome: approved