Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-01 00:00:00

04 липня 2019 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є донькою відповідача. На даний час навчається на денній формі у професійно-педагогічного коледжу Глухівського національного університету імені О.Довженка. Змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток, стипендію, яку вона отримує не вистачає навіть на потреби першої необхідності, сума стипендії не забезпечує прожиткового мінімуму для її віку, тому вона знаходиться на утриманні своєї матері [PERSON] і у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач на її утримання матеріальної допомоги не надає. Просить стягнути із [PERSON] на її користь аліменти у розмірі ј частини від усіх видів його доходів щомісячно або в твердій грошовій сумі у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення нею 23-річного віку. Позивач в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с. 18). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, при цьому зазначив, що позов визнає в частині стягнення з нього аліментів у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку ( а.с. 20). У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України,\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Безпосередньо дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Згідно довідки Професійно-педагогічного коледжу Глухівського національного педагогічного університету імені Олександра Довженка № 321 від 31.05.2019 року, [PERSON] дійсно навчається в Професійно-педагогічному коледжі Глухівського НПУ ім. О.Довженка з 01 вересня 2016 р. за спеціальністю 012 Дошкільна освіта (спеціальність визнано акредитованою за І рівнем). Денна форма навчання. Не перебуває на повному державному утриманні. Термін закінчення навчання 30.06.2020 року (а.с.7). Згідно статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України), батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як роз`яснено Пленумом Верховного Суду України в пункті 20 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. З довідки виконавчого комітету Глухівської міської ради № 01-10/506 від 17.05.2017 року вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5). З довідки про склад сім`ї за № 670, виданої адміністратором відділу «Центру надання адміністративних послуг» Глухівської міської ради [PERSON] Наталії [PERSON] вбачається, що до складу її сім`ї входить донька [PERSON] (а.с. 9). З довідки про доходи від 24.05.2019 року за № 310, виданої Глухівським Національним педагогічним університетом імені Олександра Довженка [PERSON] , вбачається, що вона отримала за період з січня по квітень 2019 року стипендію у сумі 3920 гривень (980 гривень щомісяця) (а.с.8). Відповідач надав суду наступні докази: довідку про доходи за період з 01.04.2019 року по 31.07.2019 року щодо отримання заробітної плати, видану Приватним акціонерним товариством «Сумирибгосп», з якої вбачається, що [PERSON] за зазначений період нараховано заробітну плату у сумі 16692 грн. (4173 грн. за місяць) (а.с. 22). Відповідно до ч.ч. 3, 4\~ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі -\~ЦПК України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.\~Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно положень\~ст. 264 ЦПК України,\~під час ухвалення рішення суд вирішує питання, зокрема: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що [PERSON] дійсно потребує матеріальної допомоги, так як навчається у вказаному вище навчальному закладі на денній формі навчання та не має змоги забезпечувати себе самостійно. За таких обставин, з останнього слід стягнути на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON] . Разом з цим, СК України передбачає визначення розміру аліментів або у частці від заробітку платника аліментів (ст. 183 СК України), або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України). Враховуючи те, що відповідач офіційно працевлаштований, отримує заробітну плату, визнав позовні вимоги саме в частині визначення розміру аліментів у частці від заробітку, слід визначити розмір аліментів у виді ј частини від усіх видів заробітку (доходу), на період навчання доньки. Вирішуючи питання про стягнення судового збору, суд враховує, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Отже,\~з відповідача\~на користь\~держави необхідно\~стягнути судовий\~збір у\~розмірі 768,40\~грн. На підставі викладеного і

Outcome: partial