Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

07.08.2018 р. позивач звернувся до суду з вказаним позовом і свої вимоги обгрунтовує тим, що відповідачка звернулася до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 19.09.2007 р. згідно якої отримала кредит у розмірі 1700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Щодо встановлення кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 договору, на підставі яких відповідачка при укладені договору надала свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Пунктом 1.1.3.2.4 договору передбачена можливість зміни тарифів та інших невід`ємних частин договору. Розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9 «Умов та Правил надання банківських послуг». Відповідачка на підставі п. 2.1.1.5.5 «Умов та правил надання банківських послуг» зобов`язався погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. В порушення умов договору відповідачка зобов`язання за договором належним чином не виконала, в результаті чого станом на 21.06.2018 р. утворилася заборгованість у розмірі 46830 грн. 60 коп., з яких: 13387 грн. 38 коп. - заборгованість за кредитом; 12085 грн. 84 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 18651 грн. 16 коп. нарахована пеня, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина); 2206 грн. 22 коп. - штраф (процентна складова). На даний час відповідачка продовжує ухилятися від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає. Просить стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за кредитним договором б/н від 19.09.2007 р. у сумі 46830 грн. 60 коп. та понесені судові витрати у розмірі 1762 грн. 00 коп. 01.11.2018 р. представником відповідачки [PERSON] [PERSON] надано відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги визнає частково, просить стягнути з неї на користь позивача заборгованість за кредитом у розмірі 13387,38 грн. та судові витрати у сумі 503,58 грн., а в решті позовних вимог відмовити. Зазначає, що відповідно до умов договору вона отримала 1700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. 19.07.2007 р. вона підписала анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, однак з самими умовами та правилами ознайомлена не була, довідку про умови кредитування вона також не підписувала, а в самій анкеті-заяві не зазначений розмір відсотків за користування кредитом, не міститься також умов відповідальності за порушення зобов`язання. 30.11.2018 р. представником позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надано відповідь на відзив згідно якого позивач зазначає, що відповідачкою було підписано заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. У даній заяві зазначено, що підписавши заяву, відповідачка ознайомилася та згодна з умовами та правилами надання банківських послуг, в тому числі з умовами та правилами обслуговування по платіжним карткам, розташованим на сайті банку. Відповідачка підписанням анкети-заяви позичальника приєдналась до умов та правил надання банківських послуг, а заява разом з умовами та тарифами є договором про надання банківських послуг. Вказує, що відповідачка до певного часу належним чином виконувала свої зобов`язання за кредитом, тому посилання відповідачки на те, що вона не була ознайомлена з умовами кредитування не має прийматись судом до уваги. Просять задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. 14.02.2019 р. представником відповідачки [PERSON] [PERSON] надано заперечення на позовну заяву, згідно яких зазначає, що позивачем не надано доказів стосовно того, на який строк видавалася кредитна картка відповідачці. Вказує, що після закінчення строку дії кредитної картки нарахування відсотків недопустимо. А щодо нарахування пені зазначила, що позивач нараховує пеню по за межами строку позовної давності за період з 2007 р. по 21.06.2018 р., у зв`язку з чим заявляє клопотання про застосування строку позовної давності та про відмову у позові про стягнення пені за сплином строків позовної давності. Представник позивача надав письмову заяву з проханням розглянути справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнали частково. Просили стягнути з [PERSON] на користь банку заборгованість за тілом кредиту у розмірі 13387,38 грн. та 503,58 грн. судового збору. В іншій частини позовних вимог просили відмовити. Підтримали викладені обставини у відзиві на позовну заяву та у запереченнях на позов. Суд, заслухавши відповідачку та її представника, дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.09.2007 р. між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н шляхом оформлення Заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, у якій указано, що вона разом з Умовами і тарифами складає між сторонами договір про надання банківських послуг. За умовами договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 1700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Згідно наданого позивачем Розрахунку заборгованості за договором № б/н від 19.09.2007 р. станом на 21.06.2018 р. утворилася заборгованість у розмірі 46830 грн. 60 коп., з яких: 13387 грн. 38 коп. - заборгованість за кредитом; 12085 грн. 84 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 18651 грн. 16 коп. нарахована пеня, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина); 2206 грн. 22 коп. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (ст. ст. 530, 631 ЦК України). Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Враховуючи зазначені обставини та надані суду докази суд приходить до висновку, що заборгованість по тілу кредиту станом на 21.06.2018 р. становить 13387,38 грн. та підлягає стягненню з [PERSON] . Вирішуючи позов в частині стягнення з відповідачки на користь позивача процентів, а також штрафних санкцій суд виходить з наступного. Розрахунок щодо нарахування процентів за користування кредитом, пені та комісії, а також штрафів, позивач обґрунтовує умовами, викладеними в Умовах і правилах надання банківських послуг і тарифами банку. В даному випадку, суду не надано суду належних і допустимих доказів отримання відповідачем під підпис Пам`ятки, яка містить тарифи і умови кредитування, Умов і правил надання банківських послуг, не надано суду доказів, які б підтверджували, що відповідач взяв на себе зобов`язання зі сплати відсотків за користування кредитом, а також штрафів відповідно до Умов та правил надання банківських послуг. Аналогічні правові позиції викладені у постановах Верховного Суду України № 6-16цс15 від 11.03. 2015 р., № 6-240цс14 від 11.02.2015 р., № 6-698цс15 від 10.06.2015 р. та № 6-757цс 15 від 01.07.2015 р., № 6-2320цс16 від 22.03.2017 р. Згідно зі ст.ст. 12-13 та 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивачем не надано суду належних і допустимих доказів отримання відповідачем під підпис Пам`ятки, яка містить тарифи і умови кредитування, Умов і правил надання банківських послуг та доказів, що відповідач взяв на себе зобов`язання зі сплати відсотків за користування кредитом, а також штрафів відповідно до Умов та правил надання банківських послуг. Отже, вирішуючи позов в частині стягнення з\~відповідачки на\~користь позивача\~процентів,\~а також\~штрафних санкцій у межах заявлених вимог суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в цій частині задоволенню не підлягають у зв`язку з їх недоведеністю. Крім того, представником відповідачки [PERSON] заявлено клопотання про застосування строків позовної давності щодо вимог в частині стягнення з відповідачки на користь позивача пені. Згідно ч. 1 ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч. 1 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України\~позовна давність\~в один\~рік застосовується,\~зокрема,\~до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно із частинами четвертою, п`ятою статті 267 ЦК України сплив строку позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення судового рішення. За змістом частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Тобто позовна давність застосовується лише за наявності порушеного права особи. Судом встановлено, що позивач звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з даною позовною заявою до [PERSON] 21.07.2018 р. (позов здано на пошту), а 07.08.2018 р. позов зареєстровано в канцелярії суду, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції. З наданого суду АТ КБ «ПРИВАТБАНК» розрахунку заборгованості вбачається, що пеня відповідачем нараховується з 2007 р. Таким чином, судовим розглядом встановлено, що позов про стягнення заборгованості за договором подано до суду 21.07.2018 р. (здано на пошту), пеня відповідачем нараховується з 2007 р., тобто у даному випадку сплив строк спеціальної позовної давності тривалістю один рік, про застосування якої заявлено представником відповідача, що є підставою для відмови у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача пені у розмірі 18651,16 грн. З огляду на встановлені факти суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з відповідачки підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № б/н від 19.09.2007 р. по тілу кредиту у розмірі 13387,38 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 503,58 грн.

Outcome: partial