Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

06 квітня 2016 року позивач звернулася до суду з даним позовом в якому зазначає, що 31 липня 2014 року уклала шлюб із відповідачем. Під час даного шлюбу у них [INFO] року народився син [PERSON]. Подружнє життя в будинку батьків відповідача стало нестерпним, у зв'язку з чим вона перейшла проживати до своїх батьків. Впродовж чотирьох місяців проживають окремо з відповідачем, поновлювати шлюбні відносини вона наміру не має. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає, є власником приватної фірми, його дохід за 2015 рік склав 1312592,92 грн. У зв'язку з наведеним, просила розірвати шлюб укладений між нею і [PERSON], стягнути з останнього в її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 50000 грн. щомісячно, починаючи з часу подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 04 травня 2016 року позовну заяву в частині позовних вимог про розірвання шлюбу за заявою позивача залишено без розгляду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини змінила і просить стягувати із відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 10000 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття, при цьому просить врахувати, що дитина потребує витрат на лікування, що стверджується довідкою із амбулаторної картки, а також, що дитину утримує сама, вона змушена раніше вийти на роботу, де отримає 50 відсотків заробітної плати, що становить в межах 1000 грн., а дитину доглядає її мати, яка має мінімальну пенсію і потребує за це певні кошти. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце слухання шляхом публікації в пресі оголошення про його виклик, у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не подав, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв. У зв'язку з цим суд, відповідно до ст. 224 ч.1 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, враховуючи відсутність заперечень з боку позивача проти заочного розгляду справи, вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом установлено, що сторони з 31 липня 2014 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що стверджено свідоцтвом про шлюб (а.с. 6). У подружжя за час перебування у даному шлюбі [INFO] року народився син [PERSON], що вбачається із свідоцтва про народження (а.с. 7), який на даний час перебуває на утримані позивача, що стверджено довідкою Грудківської сільської ради Камінь-Каширського району від 04 квітня 2016 року № 425 (а.с. 8). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 ч. 2 СК України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» № 928-VІI від 25.12.2015 року передбачено, що для дітей віком до 06 років з 1 січня 2016 року прожитковий мінімум становить 1167 грн., що 30 % становитиме 350 грн. 10 коп. Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини, відповідача, який інших, крім сина [PERSON], дітей не має, згідно довідки Камінь-Каширського відділення Ратнівської ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області від 11 квітня 2016 року № 392/03-04-17 за період з 01 січня по 31 грудня 2015 року отримав дохід в розмірі 1312592,92 грн., суд у відповідності до вимог ст. 184 ч. 1 СК України, визначає аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 7000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття виходячи із доходу відповідача, який спроможний сплачувати аліменти в такому розмірі і така сума буде достатньою для утримання дитини батьком якої є [PERSON] Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає до негайного виконання. Суд стягує із відповідача в користь держави судовий збір за позовні вимоги про стягнення аліментів в сумі 551,20 коп.

Outcome: partial