Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

04 січня 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначає, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 квітня 2017 року, однак наразі фактично припинили шлюбні відносини. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Посилаючись на приписи ст.84 СК України позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на своє утримання, як непрацездатної дружини до досягнення дитиною трьох років, у твердій грошовій сумі у розмірі 1 700,00 грн. Ухвалою судді від 24 січня 2018 року відкрито провадження у справі та встановлено, що справа буде розглядатися в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання. Позивач будь-яких додаткових пояснень щодо позову не надала. Відповідач відзив на позов у строк встановлений судом не надав, хоча ухвалу про відкриття провадження у справі отримав поштою. Як визначено у частині першій статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи, однак не подав відзив, враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі починаючи з 17 квітня 2017 року. Наразі шлюбні відносини фактично припинили (а.с.4). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який перебуває на утриманні матері (а.с.4) Частиною другою статті 84 СК України визначено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. При цьому у частині четвертій цієї ж статті визначено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Під час судового розгляду встановлено, що позивач проживає разом з сином якому наразі не виповнилося трьох років. Зважаючи на те, що відповідач не надав суду доказів того, що він не в змозі надавати матеріальну допомогу, суд дійшов висновку, що він зобов'язаний сплачувати позивачу аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьох років. Визначаючи розмір та порядок стягнення аліментів, суд виходить з наступного. Статтею 80 СК України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. При цьому, частиною дев'ятою статті 7 СК України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. На думку суду, виходячи з засад справедливості, добросовісності та розумності, а також беручи до уваги вразливе становище позивача, як матері, яка виховує дитину до досягнення нею 3 років, на користь позивача з відповідача слід стягувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1 700,00 грн. щомісяця, тобто на рівні прожиткового мінімуму для працездатної особи. Отже суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі. Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Частиною першою статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У статті 1 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Оскільки при зверненні до суду позивач не сплачувала судового збору у розмірі 704,80 грн., як особа звільнена від його сплати, тому його слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України, судове рішення слід допустити до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного та

Outcome: approved