Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

05 квітня 2016 року позивач [PERSON] акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 135і/2007 від 04.04.2007 року та стягнення судових витрат, обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідно до укладеного між позивачем та відповідачем [PERSON] кредитного договору № 135і/2007 від 04.04.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 124480,00 грн. на термін до 03.04.2022 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,50 % річних. Також, 04.04.2007 року між позивачем, [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки № П 135і/2007, згідно умов якого [PERSON] зобовязалася перед позивачем солідарно відповідати за виконання [PERSON] умов щодо сплати суми кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії та можливих штрафних санкцій у розмірі та у випадках передбачених договором кредиту № 135і/2007 від 04.04.2007 року. Проте відповідач [PERSON] належним чином не виконував зобовязання за договором, в наслідок чого утворилась заборгованість станом на 11.01.2016 року у сумі 93023,00 грн., що складається з заборгованості за кредитом у сумі 81617,10 грн., заборгованості за відсотками у сумі 1264,70 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту у сумі 5400,17 грн., пені за несвоєчасне повернення відсотків у сумі 102,67 грн., інфляційних витрат за кредитом у сумі 4434,44 грн., інфляційних витрат за відсотками у сумі 203,92 грн. У звязку з чим позивач просить стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості за кредитом та судові витрати. У судове засідання представник позивача не зявився, подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю та просив слухати справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася по невідомим суду причинам. Про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтву про державну реєстрацію юридичної особи, [PERSON] акціонерне товариство «Укрсоцбанк» зареєстровано Голосіївською районною у місті Києві Державною адміністрацією 27.09.1991 року та у зв'язку зі зміною найменування юридичної особи проведена заміна свідоцтва про державну реєстрацію 14.06.2010 року. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до кредитного договору № 135і/2007 від 04.04.2007 року встановлено, що між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно з умовами якого сторонами були прийняті на себе взаємні зобовязання, а саме: відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 124480,00 грн. на термін до 03.04.2022 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,50 % річних. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Судом встановлено, що кредитний договір укладений сторонами в письмовій формі, підписаний уповноваженою на це посадовою особою позивача та відповідачем [PERSON] ПАТ «Укрсоцбанк» перерахував відповідачу [PERSON] суму кредиту у розмірі 124480,00 грн., про що свідчить Меморіальний ордер від 04.04.2007 року. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданої позивачем, заборгованість за договором укладеним з відповідачем станом на 11.01.2016 року складає 93023,00 грн. Дана заборгованість складається з заборгованості за кредитом у сумі 81617,10 грн., заборгованості за відсотками у сумі 1264,70 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту у сумі 5400,17 грн., пені за несвоєчасне повернення відсотків у сумі 102,67 грн., інфляційних витрат за кредитом у сумі 4434,44 грн., інфляційних витрат за відсотками у сумі 203,92 грн. В забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором між банком та [PERSON] було укладено іпотечний договір № ІП 135і/2007 від 04.04.2007 року. Відповідно п. 1.1 іпотечного договору, предметом договору є нерухоме майно, а саме: трьохкімнатна квартира [ADDRESS]. В забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором між банком [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки № П 135і/2007 від 04.04.2007 року. Відповідно до п. 1.1 Договору поруки, поручитель зобовязується перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобовязань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, комісії, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу), у розмірі, в строки та в порядку передбаченому кредитним договором. Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Також згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 610 ЦК України невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання є порушенням позичальником своїх зобовязань. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 135і/2007 від 04.04.2007 року, у загальному розмірі 93023,00 грн. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачі в судове засідання не зявилися, не скористалися своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надали належних доказів, які спростовують доводи позивача. Отже, суд, на підставі наявних у справі доказів, прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. Крім того, відповідно зі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-УІ від 08.07.2011 року, судовий збір за подачу позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою справляється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду. Позивачем було сплачено при подачі позовної заяви до суду судовий збір у розмірі 1395,35 грн., відповідно до платіжного доручення № [NUMBER] від 15.03.2016 року, але розмір мінімальної заробітної плати на 01 січня 2016 року становить 1378 грн. Отже, з відповідачів на користь позивача також підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1378,00 грн. сплачена при подачі позовної заяви до суду, що підтверджено відповідним платіжним дорученням. Пунктом 35 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Outcome: approved