Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-25 00:00:00

05.05.2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 17.11.2007 року зареєстрував в відділі реєстрації актів цивільного стану Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області шлюб із відповідачем і проживав з нею однією сім`єю до травня 2021 року, після чого проживання однією сім`єю із відповідачем було фактично припинено. Далі в позові зазначив, що від вказаного шлюбу у них є син [PERSON] , [INFO] . На даний час син проживає разом із відповідачем, проте він регулярно надає відповідачу кошти на його утримання, спільне господарство ними разом не ведеться, спору про поділ майна, що є спільною власністю, наразі немає. З питання щодо утримання та виховання сина спору немає, він не заперечую проти проживання його разом з матір`ю, від утримання дитини не відмовляється. Однак відповідач не погоджується розірвати шлюб добровільно в порядку ст. 109 Сімейного кодексу України. Позивач в позові також зазначив, що подальше спільне життя з відповідачем є неможливим у зв`язку з несумісністю характерів, відсутністю взаєморозуміння та взаємоповаги, що призводить до постійних сварок, свідком яких нерідко стає дитина. Переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме їхнім інтересам, інтересам сина. Зазначив, що за останній час він неодноразово намагався відновити сімейні відносини проте їхня сім`я перестала існувати, тому шлюб між ними необхідно розірвати. На примирення не згоден. Прохає розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 17.11.2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області (актовий запис № 94). Відповідачем [PERSON] 06.05.2021 року подано через канцелярію суду відзив на позовну заяву, в якому вона позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти задоволення позову, прохала залишити їй після розірвання шлюбу прізвище « [PERSON] » (а.с. 10). Позивач в судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення повідомлений належним чином, подав 26.05.2021 року через канцелярію суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, прохав їх задовольнити, строку на примирення не надавати, судові витрати залишити за ним (а.с. 15). Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час і місце його проведення повідомлена належним чином, подала 26.05.2021 року через канцелярію суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти задоволення позову, строку на примирення не надавати, прохала залишити їй після розірвання шлюбу прізвище « [PERSON] » (а.с. 16). Виходячи з наведеного, а також положень ч.3 ст.211 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності сторін. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі за таких підстав. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 26.06.1996 року Гуляйпільським РВ УМВС України в Запорізькій області, позивач [PERSON] народився [INFO] в м. Гуляйполе Запорізької області, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.3). Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області, 17.11.2007 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] (після укладення шлюбу [PERSON] ), про що складено актовий запис № 94 (а.с.5 зворот). Сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 06.11.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області (а.с.5). Син фактично мешкає з відповідачем, що не заперечується сторонами, спору щодо місця проживання дитини немає. З матеріалів справи вбачається, що подружні відносини між сторонами фактично припинено з травня 2021 року. На теперішній час, відносин, які притаманні подружжю, сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть. На даний час, сторони не намагаються зберегти сім`ю. Як позивач, так і відповідач, зазначені обставини у справі не оспорювали, фактично їх визнали в своїх письмових заявах, тому у відповідності до ч.1 ст.82 ЦПК України такі обставини не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно положень ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Сторони не виявили бажання зберегти подружні відносини, не клопотали про надання строку для примирення, відповідних заяв не надавали. За такої сукупності обставин у справі, суд дійшов висновку про те, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, воно суперечить інтересам одного з подружжя та їхньої дитини. Відповідач фактично визнала позовні вимоги в повному обсязі, обставини щодо припинення шлюбних відносин та викладені у позові підстави для розірвання шлюбу не заперечувала. Відповідно до ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає, що в даному випадку визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому, за таких обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Так, відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як сімейні відносини не склалися з вини сторін, які в порушення вимог ч.1 ст.55 СК України перестали піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач при реєстрації шлюбу змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », у відзиві та своїй письмовій заяві від 26.05.2021 року повідомила суд про намір залишити для подальшого іменування прізвище « [PERSON] ». Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач у позові не висував вимог щодо стягнення з відповідача на його користь суми судових витрат, у своїй заяві від 26.05.2021 року судові витрати прохав залишити за ним. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення в порядку ч.4 ст.268 ЦПК України. Згідно ч.5 ст.272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Outcome: approved