Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

06.06.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської Ради по Комунарському району про визначення місця проживання дитини. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 22.12.2012 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, проте шлюб на даний час розірвати неможливо, так як дитина не досягла одного року. Аліменти на утримання дитини з відповідача також не стягнуто. Під час перебування у шлюбних відносинах сторони мешкали разом в гуртожитку за адресою: [ADDRESS]. За період спільного життя [PERSON] неодноразово вчиняв сварки, застосовував відносно позивача фізичну силу, внаслідок чого, після чергової сварки, 06.04.2014 року відповідач вигнав позивача з квартири, при цьому категорично відмовився віддати семимісячну доньку [PERSON] матері. [PERSON] звернулась із заявою до міліції, дане звернення внесено до Єдиного Реєстру досудових розслідувань. Позивач проживає зі своїми батьками за адресою: [ADDRESS]. Квартира має три відокремлені житлові кімнати, одна кімната виділена для позивача та її доньки. Кімната обладнана усім потрібним для житла. [PERSON] знаходиться в декретній відпустці, може і бажає здійснювати догляд за дитиною, проте відповідач перешкоджає в цьому, агресивно відносно неї налаштований. При цьому, відповідач офіційно не працевлаштований, не має постійного доходу, відносно відповідача порушені два кримінальних провадження, тому [PERSON] необхідно з'являтись до правоохоронних органів та до суду. Позивач просить визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], разом з її матір'ю [PERSON] В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримувала, повністю підтвердила обставини, викладені у позовній заяві. Додатково суду пояснила, що з 09.06.2014 року донька [PERSON] мешкає з нею за адресою: [ADDRESS], де вони фактично і зареєстровані. Дитина доглянута, отримує належний догляд, знаходиться у задовільному емоційному та фізичному стані. В квартирі мешкають її батьки та сестра, [PERSON] має відокремлену кімнату, площею 12-13 кв.м, яка містить все необхідне для проживання, розвитку та відпочинку. Вона, її сестра та батьки на обліку у психіатра, нарколога не перебувають. Не чинить перешкоди у спілкуванні батька - [PERSON] з донькою. Просить позов задовольнити. Представник позивача - [PERSON] позов підтримала, вважає, що є усі підстави та докази для задоволення вимог її довірителя. Відповідач [PERSON] заперечував проти позову, суду пояснив, що його дружина мешкає зараз зі своїми батьками, які зловживають спиртними напоями та сестрою [PERSON] з нетрадиційною орієнтацією. [PERSON] вихованням доньки не займається, так як покинула доньку. В період з 06.04.2014 року по 09.06.2014 року донька [PERSON] мешкала з ним за адресою: [ADDRESS], отримувала належний догляд, харчувалась штучно. Шлюбні відносини з позивачем припинені, так як дружина веде себе неадекватно. У жовтні 2013 року декілька днів не ночувала вдома, мешкала у готелі, коли уходила з дому викрала у нього золотий злиток. Спроб до примирення не було. Коли дитина гостювала у батьків дружини, після приїзду у доньки постійно висипання на шкірі. 09.06.2014 року він передав доньку дружині, проте остання перешкоджає йому її відвідувати. Бажає займатись вихованням доньки самостійно, просить у позові відмовити. Представник третьої особи - орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району - [PERSON] вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, просить їх задовольнити у повному обсязі з урахуванням їх висновку про визначення місця проживання малолітньої [PERSON] Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона мешкає в гуртожитку і є сусідкою через кімнату [PERSON] Знає, що в сім'ї [PERSON] іноді виникали сварки, в квітні 2014 року трапилась бійка, після якої позивач пішла з дому, вихованням дитини займався відповідач. Іноді вона допомагала [PERSON] купати дитину та гуляти з донькою. Коли відповідачу необхідно було їхати по справах, то дитину останній залишав з нею. [PERSON] приїжджала до доньки, привозила їй харчування, речі особистої гігієни. Іноді відповідач не дозволяв позивачу бачити доньку [PERSON], внаслідок чого знову виникали сварки між сторонами. [PERSON] належним чином доглядав за дитиною, про що зазначала і медична сестра, яка приходила до дитини. [PERSON] також добре доглядала за дитиною, коли сторони разом мешкали. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона працює медичним представником в компанії «РОТТА ФАРМ» та є знайомою [PERSON], який в квітні 2014 року звернувся до неї за допомогою щодо надання догляду за дитиною. Вона відкликнулась на дане прохання, приїздила до дитини, так як у останньої був діатез. При відвідуванні [PERSON] з дитиною, донька відповідача була доглянутою, в кімнаті було придбано, дитина отримувала правильне харчування та виховання з боку [PERSON] Зі слів відповідача [PERSON] пішла з дому та покинула дитину. З позивачем вона не знайома. Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши та оцінивши надані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків. За вимогами ч.3 ст.10, ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.57, 58, 59 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Судом встановлено, що 22.12.2012 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстровано Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 319, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] (а.с.5). Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] (а.с.4). Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04.06.2014 року провадження по позовній заяві [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу закрито на підставі ч. 2 ст. 110 СК України (а.с. 37-38). Довідкою № 68/7-4179 від 23.04.2014 року, виданою слідчим СВ Комунарського РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області [PERSON] встановлено, що 07.04.2014 року від [PERSON] надійшла заява, зареєстрована в ЕО № 4123,4142 про здійснення відносно неї [PERSON] кримінального правопорушення - нанесення тілесних ушкоджень та викрадення паспорту громадянина України, дані внесено до ЄРДР № 12014080040001523 (а.с. 8). Згідно висновків спеціаліста КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» ЗОР № 227 від 08.04.2014 року, № 262 від 25.04.2014 року у [PERSON] засвідчено: синець в поясничній області з права (кваліфіковано, як легке тілесне ушкодження), закритий перелом 1-го куприкового хребця з незначним зміщенням дистального осколку (кваліфіковано, як тілесне ушкодження середнього ступеню тяжкості, не небезпечне для життя, але яке призвело до розладу здоров'я більше 21 дня) (а.с. 9-11). Судом також встановлено, що на теперішній час малолітня дитина [PERSON], [INFO] проживає разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 10.10.2014 р., [PERSON] проживає разом зі своїми батьками - [PERSON] та [PERSON], сестрою - [PERSON] та донькою [PERSON] в трикімнатній квартирі за адресою [ADDRESS]. В квартирі присутні всі необхідні меблі, побутова техніка. Для [PERSON] та Малолітньої [PERSON] виділена окрема кімната, в якій створено умови для проживання та розвитку дитини. (а.с.116). На підставі побутової характеристики № 439 від 04.06.2014 року, виданої МКП «ОСНОВАНІЄ», [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS], під час проживання характеризується позитивно, скарг на її поведінку від сусідів не надходило (а.с. 33). Довідками № № 1440, 1441 від 04.06.2014 року, наданими КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на обліку не перебувають. З відповіді на запит суду КУ «Обласна психіатрична лікарня» повідомила, що [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] на обліку лікаря-психіатра не знаходяться, за медичною допомогою не звертались (а.с. 81). Отже, особи, які мешкають за адресою: [ADDRESS] ведуть нормальний спосіб життя, не зловживають спиртними та наркотичними засобами, на обліках не перебувають, характеризуються за місцем проживання позитивно, а тому, на думку суду, відсутні перешкоди для спільного проживання малолітньої дитини за адресою: [ADDRESS]. Згідно інформації начальника Комунарського РВ УМВС України в Запорізькій області № 68/9-9658 від 08.09.2014 року [PERSON], яка мешкає в [ADDRESS] зверталась до Комунарського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області зі зверненнями щодо свого чоловіка гр. [PERSON], який мешкає в [ADDRESS], з приводу визначення місця мешкання проживання їх спільної дитини. А саме: 07.04.2014 року року до Комунарського РВ ЗМУ надійшла заява від [PERSON], зареєстрована в Журналі ЄО за № 4123, яка просить вжити заходів відносно її чоловіка [PERSON].(мешкають спільно), який 06.04.2014 року, приблизно о 20-00, знаходячись вдома влаштував сварку, в ході якої погрожував фізичною розправою, висловлювався нецензурною лайкою, чим завдав [PERSON] фізичний біль та тілесні ушкодження. Звернення розглянуто та внесено до Єдиного Реєстру досудових розслідувань за № 120140800400001523 від 07.04.2014 року, за ч. 1 ст. 125 КК України, на даний час знаходиться у проваджені слідчого відділення Комунарського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області. 07.04.2014 року до Комунарського РВ ЗМУ надійшла заява від [PERSON], зареєстрована в Журналі ЄО за № 4142, яка просить вжити заходів відносно її чоловіка [PERSON] (мешкають спільно), який 06.04.2014 року, приблизно о 21-00, знаходячись вдома забрав в неї паспорт громадянина України та не повертає. Звернення розглянуто та приєднано до Єдиного Реєстру досудових розслідувань за № 120140800400001523 від 07.04.2014 року, за ч. 1 ст. 125 КК України, на даний час знаходиться у проваджені слідчого відділення Комунарського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області. 17.04.2014 року до Комунарського РВ ЗМУ по =102= надійшло повідомлення від. [PERSON], яка мешкає в [ADDRESS] зареєстроване в Журналі ЄО за № 4589, яка просить вжити заходи відносно її чоловіка [PERSON] (мешкають спільно), котрий закрився в кімнаті з восьмимісячною дитиною та її не впускає. Повідомлення розглянуто та прийнято рішення згідно Закону України «Про звернення громадян», матеріал списати до справи за № 2619 від 25.04.2014 року. 17.04.2014 року до Комунарського РВ ЗМУ по =102= надійшло повідомлення від [PERSON], який мешкає в [ADDRESS]. Повідомлення зареєстроване в Журналі ЄО за № 4492, просить вжити заходи відносно його дружини [PERSON], яка не намагається забрати їх спільну дитину. Повідомлення розглянуто та прийнято рішення згідно Закону України «Про звернення громадян», матеріал списати до справи за № 2420 від 16.04.2014 року. 01.05.2014 року до Комунарського РВ ЗМУ надійшло звернення від [PERSON], яка мешкає в [ADDRESS] зареєстроване в Журналі ЄО за № 5170, просить вжити заходи відносно її чоловіка [PERSON], який забрав малолітню дитину, та не дає з нею бачитись. Повідомлення розглянуто та прийнято рішення згідно Закону України «По звернення громадян», матеріал списати до справи за № 2940 від 08.05.2014 року. 07.05.2014 року до Комунарського РВ ЗМУ по =102= надійшло повідомлення від [PERSON], яка мешкає в [ADDRESS], яке зареєстроване в Журналі ЄО за № 5444, просить вжити заходи відносно її чоловіка [PERSON], так як останній побив її та сестру, після чого зачинився в кімнаті з маленькою дитиною в алкогольному стані. Звернення розглянуто та внесено до Єдиного Реєстру досудових розслідувань за № 120140800400001933 від 07.05.2014 року , за ч. 1 ст. 125 КК України. За результатами проведення досудового розслідування слідчим Комунарського РВ ЗМУ УМВС [PERSON] було повідомлено про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, після чого 31.05.2014 року матеріали кримінального провадження направлені до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з обвинувальним актом в порядку ст. 291 КПК України. 19.05.2014 року до Комунарського РВ ЗМУ надійшло звернення від [PERSON], яка мешкає в [ADDRESS], зареєстроване в Журналі ЄО за № 6019, просить вжити заходи відносно її чоловіка [PERSON], який забрав малолітню дитину, та не дає з нею бачитись. 28.08.2014 року до Комунарського РВ ЗМУ надійшло повідомлення з прокуратури Комунарського району, про те що, звернувся [PERSON], який мешкає в [ADDRESS]. Повідомлення зареєстроване в Журналі ЄО за № 11026, просить вжити заходи відносно його дружини [PERSON], яка не займається вихованням їх спільної дитини. Повідомлення розглянуто та прийнято рішення згідно Закону України «Про звернення громадян», матеріал списати до справи за № 6725 від 04.09.2014 року. При цьому, судом оглянуто матеріали кримінального провадження № 12013080040003965, порушені за заявою [PERSON] щодо розшуку його дружини [PERSON] 28.10.2013 року винесено постанову про закриття кримінального провадження. Перелічені факти свідчать про неприязні стосунки, які виникли між [PERSON] та [PERSON], завданням останнім тілесних ушкоджень, вчинення сварок, що унеможливлює здійснення спільного нагляду за малолітньою дитиною. [PERSON] працює у ФОП [PERSON] на посаді менеджера по продажам, роботу здійснює на дому, займається пошуком клієнтів в телефонному режимі (а.с. 45). Проте, суд не вважає за можливе прийняти зазначену довідку, як належний та достовірний доказ того, що [PERSON] працевлаштований і має постійний дохід, тому що довідка не містить дати її видачі і на підтвердження не надано копії трудової книжки. З актів обстеження умов проживання від 06.05.2014 року, 23.05.2014 року, 30.05.2014 року встановлено, що за адресою: [ADDRESS] мешкає [PERSON] разом з малолітньою донькою - [PERSON], [INFO]. Умови проживання задовільні. В помешканні наявні усі необхідні меблі, чисто, затишно, тобто наявні всі умови для проживання дитини (а.с. 46-48). Згідно ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до висновку районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району про визначення місця проживання малолітньої [PERSON] № 2019/01-26/05 від 17.10.2014 року з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини, приймаючи до уваги ставлення батьків до виконання батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, її режим дня, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, на підставі ч. ч. 2, 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 161 Сімейного кодексу України, принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959 року орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району прийшов до висновку визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], разом з матір'ю - [PERSON]. Матір - [PERSON], [INFO], зареєстрована та проживає разом з донькою та іншими родичами за адресою: [ADDRESS]. Знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьох років. Згідно ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Так, ч. 1 ст. 161 СК України передбачено, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Разом з тим, ч.2 ст.161 СК України чітко визначено, що орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. На рівні національного законодавства встановлено перелік обставин, за наявності яких малолітню дитину не можуть передати для проживання разом з матір'ю. Такими є: відсутність у матері самостійного доходу; зловживання матір'ю спиртними напоями або наркотичними речовинами; аморальна поведінка матері, яка може зашкодити розвиткові дитини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 18 постанови №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ майна подружжя», при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з'ясувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід врахувати також положення ст.160 СК, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Зазначені обставини були враховані і у висновку органу опіки та піклування. Отже, для розлучення малолітьної [PERSON], [INFO], разом з матір'ю - [PERSON], необхідна наявність виняткових обставин, що передбачені ч. 2 ст. 161 СК України. З пояснень допитаних сторін та досліджених судом письмових доказів, не було встановлено будь-яких виключних обставин, які б дали суду достатні підстави для розлучення малолітньої [PERSON], [INFO], з матір'ю - [PERSON] Крім того, суд враховує вік дитини (1 рік) та той факт, що відповідач не звертався до суду із позовом (зустрічним) про визнання місцем проживання дитини за його місцем мешкання. Згідно ст.59 ч.2 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Проживання малолітньої дитини з матір'ю, на думку суду, максимальною мірою відповідає інтересам дитини, оскільки це зумовлено низкою обставин: біологічним зв'язком матері з дитиною ще до народження, більш якісним і турботливим доглядом за дитиною з боку жінки, більшою духовністю виховання, більш високим рівнем емоційної близькості між матір'ю та дитиною, необхідністю участі матері у вихованні дитини, існуючими традиціями в дитячому вихованні. Таким чином, з'ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним у справі доказам, враховуючи висновок органу опіки і піклування, який є обов'язковим при розгляді справ такої категорії, про доцільність проживання малолітньої дитини з матір'ю, належні умови для гармонійного розвитку дитини, суд дійшов обґрунтованого висновку про визначення місця проживання малолітньої дитини з матір'ю. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved