Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

06.07.2020 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості та пені по сплаті аліментів. Позивач посилається на те, що з 28.10.2010 вона перебувала у зареєстрованому шлюб із відповідачем. Від шлюбу мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 16.03.2016 шлюб було розірвано. Син проживає з нею. Згідно з рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 01.06.2016 на її користь стягнуто аліменти з відповідача у розмірі ј частини його доходів. Однак [PERSON] не виконує належним чином свої зобов`язання зі сплати аліментів та станом на 01.06.2020 має заборгованість у сумі 46187,38грн. Таким чином позивач просить суд задовольнити позов, яким стягнути із відповідача [PERSON] на її користь борг зі сплати аліментів у сумі 45187,38 грн та пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 6522,27грн. Ухвалою судді від 31.07.2020 відкрито провадження у справі. Розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. 21.09.2020 через канцелярію суду надала заяву в якій позовні вимоги підтримала, просила справу слухати без її участі. Відповідач, [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у передбаченому законом порядку, згідно ч.11 ст.128 ЦПК України. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надав. Правом надання відзиву на позовну заяву [PERSON] не скористався. Суд у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача та не подання відзиву відповідачем ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, яка не з`явилася, у порядку заочного розгляду справи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. За нормами ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, частиною 3 ст. 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі статтею 194 СК України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років. Відповідно до статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Згідно із статтею 197 СК України з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] посилається на те, що відповідач [PERSON] свої зобов`язання по сплаті аліментів на утримання дитини виконує не належним чином, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, що дає їй право на отримання неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів. Судом встановлено, що рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 16.03.2016 було розірвано шлюб між позивачем та відповідачем (а.с.5). Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 01.06.2016 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини заробітку, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.02.2016 і до досягнення дитиною повноліття (а.с.9). Позивач [PERSON] , змінила прізвище із « [PERSON] » у зв`язку з укладенням шлюбу із [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.6). Як вбачається із матеріалів справи, а саме розрахунку заборгованості наданого головним держаним виконавцем Полтавського РВ ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), [PERSON] , боржник [PERSON] має заборгованість за аліментами станом на 01.06.2020 у розмірі 46187,38 грн у зв`язку з несвоєчасною та не у повному обсязі сплатою грошових коштів за рішенням суду (а.с.10). Суд вважає, що вказана заборгованість зі сплати аліментів підлягає примусовому стягненню, в межах відкритого виконавчого провадження, та відноситься до компетенції державної виконавчої служби, оскільки для стягнення заборгованості за аліментами, які стягуються за рішенням суду, законодавець не вимагає окремого рішення суду про стягнення такої заборгованості, а встановлює порядок її стягнення в межах виконавчого провадження за рішенням суду. Так, відповідно до ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. За наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Таким чином, суд вважає, що вимога позивача про стягнення із відповідача заборгованості по аліментах задоволенню не підлягає. Щодо стягнення із відповідача пені за прострочення сплати аліментів, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі №33/6020/16-ц. Так, за висновками Верховного Суду, правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до с троку заборгованості) та помножити на 1 відсоток. Формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1%. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%. Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів, заборгованість відповідача по аліментах підтверджена розрахунком, проведеним головним держаним виконавцем Полтавського РВ ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), [PERSON] від 15. 06.2020, яка станом на 01.06.2020 року складає 46187,38 грн (а.с.10). Перевіривши наданий позивачем та відповідачем розрахунки розміру пені в сумі 6522,27 грн, суд зазначає, що розрахунок пені за прострочення сплати аліментів, здійснений позивачем у відповідності до приписів Сімейного Кодексу України та правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 року по справі № 333/6020/16. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 6522,27 грн пені за прострочення сплати відповідачем аліментів є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Окрім того, на підставі положень статті 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача, [PERSON] , в дохід держави судовий збір в розмірі 840,80 грн, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору за подачу позову, предметом якого є відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Outcome: partial