Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

05 березня 2018 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, вказавши наступне. Вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 11 лютого 2012 року. Відповідач є батьком неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. У дитини є захворювання - вроджена ущелина верхньої губи, через що він потребує оперування, на що необхідні великі кошти. Позивачка вказує на те, що відповідач працює, має регулярний дохід, у добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на неповнолітню дитину, чим ставить її в скрутне матеріальне становище, в зв'язку з чим вона змушена була звернутися до суду з цим позовом, де просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частини всіх видів його прибутків, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та до її повноліття. На користь третіх осіб з відповідача стягнення не проводяться. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити, обгрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що на даний час вона перебуває у відпустці без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до 4 років з 21 січня 2018 року по [INFO] року, що підвтерджується відповідною довідкою з місця роботи. На обліку в управлінні праці та соціального захисту населення вона не перебуває, державну допомогу на дитину не отримує. 18 квітня 2018 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого він позов визнає частково, а саме, просить стягувати з нього аліменти в розмірі 1/4 частини від його доходів. В судовому засіданні відповідач вимоги позову визнав частково, пояснивши, що він не згоден з позовом в частині стягнення з нього аліментів у розмірі 1/3 частини його доходів, так, як на його утриманні перебуває його непрацездатна матір, яка є особою з інвалідністю 2 групи, витрати на лікування дитини є додатковим витратами, які не є предметом спору даної позовної заяви, крім того спору між ним та позивачем з приводу лікування дитини не виникає, так як він не заперечує повністю понести витрати на лікування сина. Перевіривши матеріали справи, заслухавши думку сторін, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11 лютого 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). Відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні (а.с. 5, 8). Згідно корінця медичного висновку № 23 від 06 травня 2015 року та виписки із медичної карти стаціонарного хворого від 06 вересня 2017 року [PERSON], [INFO], є дитиною з інвалідністю, має захворювання - вроджену ущелину верхньої губі односторонню зліва (а.с. 6, 7). Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Як передбачено ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно копії пенсійного посвідчення серії [NUMBER] та довідки до акта огляду МСЕК № 284436 мати відповідача [PERSON] є пенсіонером по інвалідності 2 групи. Таким чином, враховуючи ті обставини, що відповідач офіційно працює, має на утриманні непрацездатну матір, суд вважає можливим стягувати з відповідача аліменти на користь позивачки у розмірі 1/4 частини усіх видів прибутку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 05 березня 2018 року та до досягнення дитиною повноліття. Крім цього, позивач не позбавлена права звернутися до суду із позовом на підставі ч. 3 ст. 84 СК України, яка визначає, що якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років, та на підставі ст.. 185 СК України, яка визначає порядок присудження додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. Згідно з ст.. 141 ЦПК України, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у сумі 704, 80 грн.

Outcome: partial