Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-02 00:00:00

05.08.2019 адвокат Адвокатського об`єднання «Аргос» Остапенко О.П. в інтересах позивача [PERSON] звернувся до Київського районного суду м.Полтави з позовом до [PERSON] про визначення частки спадкодавця у праві спільної часткової власності на земельну ділянку та визнання права власності. Посилався на те, що [INFO] помер брат позивача [PERSON] . Родинні відносини між [PERSON] та померлим [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про народження [NUMBER] та свідоцтвом про народження [NUMBER] . 04.10.1975 [PERSON] зареєструвала шлюбу, у зв`язку з чим змінила прізвище [PERSON] на [PERSON] . Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Ющенко В.В. відкрита спадкова справа, номер у спадковому реєстрі 59700926. [PERSON] є єдиним спадкоємцем за померлим братом [PERSON] . За життя [PERSON] разом з [PERSON] отримали на праві спільної часткової власності земельну ділянку, що знаходиться в [ADDRESS] . Право власності на земельну ділянку підтверджується державним актом на право власності на землю, серія І-ПЛ № 008505 , виданий 27.02.2002 на підставі рішення виконкому Київської районної в м.Полтаві ради від 12.02.2002 № 65. Відповідно до державного акту землю передано для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд - 1 000 кв.м., ведення особистого підсобного господарства - 1 022 кв.м., разом - 2 022 кв.м. Земельним ділянкам присвоєні наступні кадастрові номери: - 5310136400:10:001:0365 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд - 1 000 кв.м.; - 5310136400:10:001:0366 - для ведення особистого підсобного господарства- 1 022 кв.м. У лютому 2018 [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Ющенко В.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] брата- [PERSON] Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.02.2018 № 63/02-31 приватним нотаріусом Ющенко В.В. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно - частки земельних ділянок площею 0,1000 га та 0,1022 га за адресою: [ADDRESS] після померлого [INFO] [PERSON] , у зв`язку із тим, що померлий за життя разом із співвласником не визначили розмір часток в спільній власності та не проводили державної реєстрації речових прав у частках. Відповідно до висновку експерта № 32 від 05.07.2019 визначино, що: - частки земельної ділянки ( кадастровий номер 5310136400:10:001:0365 , яка розташована по [ADDRESS] складають:- у [PERSON] - Ѕ, що складає площу 500 кв.м. або 0,0500 га; у [PERSON] - Ѕ, що складає площу 500 кв.м. або 0,0500 га., - частки земельної ділянки ( кадастровий номер 5310136400:10:001:0366 , яка розташована по [ADDRESS] складають:- у [PERSON] - Ѕ, що складає площу 511 кв.м. або 0,0511 га; у [PERSON] - Ѕ, що складає площу 511 кв.м. або 0,0511 га. Просив визначити, що частка спадкодавця, померлого [INFO] [PERSON] у праві спільної власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), загальною площею 0,1000 га, кадастровий номер 5310136400:10:001:0365 , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] складає Ѕ, що становить 500 кв.м. або 0,0500 га. Визначити, що частка померлого [INFO] [PERSON] у праві спільної власності на земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства, загальною площею 0,1022 га, кадастровий номер 5310136400:10:001:0366 , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] складає Ѕ, що становить 511 кв.м. або 0,0511 га. Визнати за [PERSON] в порядку спалдкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] , право власнолсті на Ѕ земельної ділянки ( кадастровий номер 5310136400:10:001:0365 ), яка розташована по [ADDRESS] ( цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд). Визнати за [PERSON] в порядку спалдкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] , право власнолсті на Ѕ земельної ділянки ( кадастровий номер 5310136400:10:001:0366 ), яка розташована по [ADDRESS] ( цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства). Ухвалою судді від 06.08.2019 відкрито провадження у справі та визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про можливість розгляду справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Третя особа, приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Ющенко В.В., в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про можливість розгляду справи у її відсутність. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Визнання відповідачем [PERSON] позову відповідає вимогам ст. 206 ЦПК України, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. В ході розгляду справи установлено, що [INFO] помер [PERSON] ( а.с.9). Позивач [PERSON] є рідною сестрою померлого [PERSON] , що підтверджуються свідоцтвом про народження [NUMBER] та свідоцтвом про народження [NUMBER] ( а.с.10-11). 04.10.1975 [PERSON] зареєструвала шлюбу з [PERSON] , у зв`язку з чим змінила прізвище [PERSON] на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу ( а.с.13). Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Ющенко В.В. відкрита спадкова справа, номер у спадковому реєстрі 59700926. [PERSON] є єдиним спадкоємцем за померлим братом [PERSON] . За життя [PERSON] разом з [PERSON] отримали на праві спільної часткової власності земельну ділянку, що знаходиться в [ADDRESS] . Право власності на земельну ділянку підтверджується державним актом на право власності на землю, серія І-ПЛ № 008505 , виданий 27.02.2002 на підставі рішення виконкому Київської районної в м.Полтаві ради від 12.02.2002 № 65 ( а.с.15). Відповідно до державного акту землю передано для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд - 1 000 кв.м., ведення особистого підсобного господарства - 1 022 кв.м., разом - 2 022 кв.м. Земельним ділянкам присвоєні кадастрові номери: - 5310136400:10:001:0365 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд - 1 000 кв.м.; - 5310136400:10:001:0366 - для ведення особистого підсобного господарства- 1 022 кв.м. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.02.2018 № 63/02-31 приватним нотаріусом Ющенко В.В. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно - частки земельних ділянок площею 0,1000 га та 0,1022 га за адресою: [ADDRESS] після померлого [INFO] [PERSON] , у зв`язку із тим, що померлий за життя разом із співвласником не визначили розміру часток в спільній власності та не проводили державної реєстрації речових прав у частках ( а.с.20). Відповідно до висновку експерта № 32 від 05.07.2019 визначино, що: - частки земельної ділянки ( кадастровий номер 5310136400:10:001:0365 , яка розташована по [ADDRESS] складають:- у [PERSON] - Ѕ, що складає площу 500 кв.м. або 0,0500 га; у [PERSON] - Ѕ, що складає площу 500 кв.м. або 0,0500 га., - частки земельної ділянки ( кадастровий номер 5310136400:10:001:0366 , яка розташована по [ADDRESS] складають:- у [PERSON] - Ѕ, що складає площу 511 кв.м. або 0,0511 га; у [PERSON] - Ѕ, що складає площу 511 кв.м. або 0,0511 га ( а.с.21-24). Згідно ч. 1 ст.. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним. Ч. 1,2 ст. 355 ЦК України зазначено, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Ч. 1 ст. 86 Земельного кодексу України визначено, що земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Відповідно до п. г ч. 1 ст. 87 ЗК України право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає: за рішенням суду. Згідно ч. 4,5 ст. 89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. У п.21 постанови Пленуму Верховного суду України від 16.04.2004 № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» зазначено, виходячи з того, що порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд відповідно до статті 88 ЗК України бере до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обов`язковою. Це правило стосується тих випадків, коли жилий будинок було поділено в натурі . Якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої. Статтею 1216 ЦК України встановлено, що однією із підстав набуття права власності є спадкування, яке визначається законом як перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В силу ст.. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно ст.. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст.. 46 Закону України «Про нотаріат», нотаріуси або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, має право витребовувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії Згідно до п. 4.15 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністертва юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5 , видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до глави 13 вказаного Порядку, нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Відповідно до ст.. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 « Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки позивач [PERSON] позбавлена можливості отримати спадщину в установленому законом порядку, через нотаріальну контору, її право на отримання спадщини порушене та підлягає захисту, шляхом визначення розміру частки спадкодавця у спільному майні та визнання права власності на частку спадкодавця. На підставі викладеного,

Outcome: approved