Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

05.04.2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за нею, в порядку спадкування, право власності на земельну ділянку площею 4,05 га, яка розташована на території Кирничанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, свої вимоги мотивує тим, що вищевказана земельна ділянка належить [PERSON]. 05.08.2008 року [PERSON] помер, після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до якого входить земельна ділянка площею 4,05 га, яка розташована на території Кирничанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 17.03.2008 року [PERSON] залишив заповіт, згідно умов якого усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі, все те, що на день смерті буде йому належати і на що він за законом матиме право, заповів [PERSON]. [PERSON] звернулась до нотаріуса з заявою про відмову від прийняття спадщини. Спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] являються дружина [PERSON], донька [PERSON] та донька [PERSON]. Дружина спадкодавця від прийняття спадщини відмовилась, шляхом подачі нотаріусу відповідної заяви. Позивач прийняла спадщину шляхом подачі у встановлений законом строк заяви про прийняття спадщини. Нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Представник позивачів в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належить земельна ділянка площею 4,05 га, яка розташована на території Кирничанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 498856, виданого 04.02.2002 року Кирничанською сільською Радою народних депутатів, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 10-07-219. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 119767 від 06.08.2008 року, виданого Кирничанською сільською радою Ізмаїльського району Одеській області, [PERSON] помер 05.08.2008 року. Після смерті [PERSON], згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна ділянка площею 4,05 га, яка розташована на території Кирничанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту, посвідченого 17.03.2008 року секретарем Кирничанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області [PERSON], зареєстрованого в книзі записів нотаріальних дій за № 64, [PERSON] усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі, все те, що на день смерті буде йому належати і на що він за законом матиме право, заповів [PERSON]. Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 51567973 від 13.04.2018 року, наданої державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області [PERSON], заповіт [PERSON] від 17.03.2008 року, зареєстрований за № 64 не змінювався та не скасовувався. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України - спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], у встановлений законом строк відмовилась від прийняття спадщини, що підтверджено відповідною заявою в матеріалах спадкової справи. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Враховуючи, що [PERSON] від прийняття спадщини у порядку спадкування за заповітом відмовилась, то спадкування земельної ділянки площею 4,05 га, яка розташована на території Кирничанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, повинно здійснюватися за законом. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - донька [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-АГ № 651072, виданим 02.07.1970 року Кирничанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області; - донька [PERSON]; - дружина [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про одруження серії ІІІ-УР № 494453, виданим 05.01.1964 року Банівською сільською радою Болградського району Одеської області. Судом раніше встановлено, що [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини у встановлений законом строк. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] також звернулась із заявою про відмову від прийняття спадщини після чоловіка [PERSON], померлого 05.08.2008 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, тобто вважається такою, яка прийняла спадщину. Письмовою відповіддю нотаріуса, [PERSON] було розяснено про неможливість видати свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлого 05.08.2008 року. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 82 ч.1 ЦПК України. Суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. На підставі викладеного,

Outcome: approved