Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

05 жовтня 2018 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Миргородського району про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Обґрунтовуючи позов послалися на те, що 2 квітня 2015 року в с. Попівка Миргородського району за місцем свого проживання померла їхня маги [PERSON]. Після смерті матері відкрилась спадщина у вигляді права на земельну частку (пай ) колишнього КСП « Перемога» площею 2,69 в умовних кадастрових гектарах без виділу в натурі на території [PERSON] сільської ради згідно сертифікату серії ПЛ № 0057026, яку мати в свою чергу успадкували після [PERSON]. Після смерті матері спадщину вони прийняли, про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за законом. Будь - яких інших спадкоємців немає. Їхнє походження від матері підтверджується свідоцтвами про народження. Коли вони звернулися до нотаріуса з приводу оформлення спадщини на право на земельну частку (пай), їм було відмовлено по причині відсутності правовстановлюючого доку менту на земельну частку (пай). У відділі у Миргородському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області повідомили, що видати новий сертифікат на імя [PERSON] не має можливості по причині того, що видача даного документа не передбачена. Вказана спадщина у порядку ст. 555 ЦК України 1963 року у власність держави не переходила і у порядку ст.1277 ЦК України 2003 року від умерлою не визнавалась. Відповідно до ухвали судді від 11 жовтня 2018 року прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] та [PERSON] в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Представник позивача [PERSON] [PERSON] 06 грудня 2018 року подала заяву про залишення позовних вимог [PERSON] без розгляду (а.с. 89) Ухвалою суду від 06 грудня 2018 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] сільської ради Миргородського району про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, залишено без розгляду. Ухвалою суду від 06 грудня 2018року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] сільської ради Миргородського району про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області залучено в якості співвідповідача [PERSON] . Ухвалою суду від 07.02.2019 підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги [PERSON] підтримала просила їх задовольнити задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, направив заяву в якій просив справу розглядати у відсутність представника, при вирішенні справи поклався на розсуд суду (а.с.111). Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в раніше направленій заяві просив справу розглядати без його участі , при вирішенні спору покладався на розсуд суду, вказував, що Головне управління не розпоряджається землями, які знаходяться у колективній власності ( а.с. 84,85). Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. 02 квітня 2015 року померла [PERSON] яка є матірю позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 291961 від 03.04.2015 року, свідоцтвом про народження позивача серії 1 КЕ №479304 від 19.03.1979 року(а.с.11,15). На момент смерті [PERSON] мала право на земельну частку (пай) колишнього КСП «Перемога», розміром 2,69 в умовних кадастрових гектарах на території [PERSON] сільської ради Миргородського району, що підтверджується: копією свідоцтва про право на спадщину по закону, відповідно до якого [PERSON] успадкувала земельну частку (пай) після смерті [PERSON]; довідкою Відділу у Миргородському районі Головного управління держгеокадастру у Полтавській області №1000/112-18 від 29.03.2018 року; викопіюванням із проекту організації території земельних часток (паїв) членів колишнього КСП «Перемога» на території попівської сільської ради з визначенням земельної ділянки (паю); довідкою Відділу у Миргородському районі Головного управління держгеокадастру у Полтавській області №1271/112-18 від 15.09.2018 року (а.с. 14,16,20). Відповідно до довідки Відділу у Миргородському районі Головного управління держгеокадастру у Полтавській області №1000/112-18 від 29.03.2018 року, згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) колишнього КСП «Перемога» розташований на території [PERSON] сільської ради на імя [PERSON] (серія ПЛ №0057026 зареєстрований за № 582 від 28.01.1998 року) вказаний сертифікат був виданий та успадкований [PERSON] (а.с. 16). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.03.2018 року [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] (а.с. 19). Постановою приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] від 15.09.2018 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на Ѕ частину земельної частки (паю), загальною площею 2,69 в умовних кадастрових гектарах, колишнього КСП «Перемога», розташованої на території [PERSON] сільської ради Миргородського району Полтавської області після померлої 02 квітня 2015 року [PERSON], в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу (а.с. 22). На даний час отримати правовстановлюючі документи на вказане майно не можливо через смерть спадкодавця, оскільки її цивільна правоздатність, як, фізичної особи, припинена у момент її смерті (ч. 4 ст. 25 ЦК України). Відповідно до ч. 2 п. 17 Перехідних положень ЗК України сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Оскільки державний акт не видано, то є дійсним сертифікат на право на земельну частку (пай) на імя померлого. Згідно розяснень п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 17 Загальної декларації прав людини, передбачено - ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Поняття власності чи «майна» за ст. 1 Першого протоколу Конвенції тлумачиться дуже широко, охоплює цілу низку інтересів економічного характеру. За рішеннями Європейського суду з прав людини «майном» в розумінні статті 1 Протоколу 1 до Конвенції вважається законне і обґрунтоване очікування набуття майна або майнового права. Відповідно до ст.ст. 1220,1221 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, а місце відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно із ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, який помер (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Положеннями ст. 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з положенням ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.ст. 1220,1221 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, а місце відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України (далі ЦК) спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 2 п. 17 Перехідних положень ЗК України сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Отже, враховуючи те, що оригінал сертифікату у позивача на право на земельну частку (пай) колишнього КСП «Перемога» відсутній тому з метою оформлення спадщини необхідно встановити за спадкоємцем [PERSON] право на спадщину за законом після смерті [PERSON], яка померла 02.04.2015 року, що складається з права на Ѕ частину земельної частки (паю), загальною площею 2,69 в умовних кадастрових гектарах, колишнього КСП «Перемога», розташованої на території [PERSON] сільської ради Миргородського району Полтавської області, право на яке мала [PERSON] згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) колишнього КСП «Перемога» серії ПЛ №0057026, виходячи з положень ст. 16 ЦК України, якою передбачено способом захисту цивільних прав та інтересів - визнання права. За таких обставин позовні вимоги позивача ґрунтуються на законі, і тому підлягають до задоволення в повному обсязі. В звязку з задоволенням позову, судові витрати понесені позивачем при зверненні до суду не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, виходячи з розяснень п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства про розгляді справ у суді першої інстанції», де вказано, що витрати на оплату судового збору в повному обсязі покладаються на кожного спадкоємця пропорційно до виділеної йому частки.

Outcome: approved