Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-14 00:00:00

06.06.2019 позивач звернувся до суду із вищевказаною позовною заявою, у якій просить суд визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим по [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником вказаного будинку відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 03.12.2010 і в будинку окрім нього зареєстрована його дружина, онук та дочка (відповідачка), при цьому дочка в будинку фактично не проживає з серпня 2017 року, проте не знята з реєстраційного обліку, хоча позивач неодноразово звертався до неї з відповідним проханням; позивач вважає відповідачку такою, що втратила право користування жилим приміщенням, оскільки вона не проживає в будинку більше року без поважних причин; реєстрація місця проживання відповідачки в належному позивачеві будинку порушує його права, як власника, тому він звернувся до суду. Провадження у справі було відкрито суддею Лизенко І.В. 19 червня 2019 року; справу ухвалено розглядати за привалами спрощеного позовного провадження з викликом сторін і призначено судовий розгляд на 29.07.2019. 29.07.2019 розгляд справи відкладено до 15.11.2019, у зв`язку з неявкою відповідачки в судове засідання; поважність причин неявки доказами не підтверджена і про розгляд справи відповідачка повідомлена належним чином за зареєстрованим місцем проживання. Позивач у судове засідання не з`явився, проте в матеріалах цивільної справи є його заява, у якій він просить суд розглядати справу за його відсутності, вказує, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі і просить їх задовольнити, а також зазначає, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, хоча про час, дату і місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Клопотання про розгляд справи за її відсутності від відповідачки до суду не надходило, тому суд, за письмової згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Позивач є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані по [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 03.12.2010 (а.с. 7) та витягом про державну реєстрацію прав, сформованим 13.12.2010, копія якого досліджена судом (а.с. 8). Позивач є одноосібним власником. Із довідки про склад сім`ї, яка видана Пащенківською сільською радою Решетилівського району 06.06.2019 встановлено, що в належному позивачеві будинку зареєстровані він, [PERSON] , який є його онуком, [PERSON] , яка є його дружиною, [PERSON] , яка є його дочкою (а.с. 10); виходячи з довідки, [PERSON] зареєстрована, проте фактично не проживає в будинку (а.с. 10). Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу сформованого 11.10.2019 на запит суду, [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Факт реєстрації [PERSON] в с. Пащенки Решетилівського району підтверджується також довідкою Пащенківської сільської ради від 24.10.2019. На підставі вищезазначеного, а також із позовної заяви, суд встановив, що відповідачка зареєстрована в будинку. Який належить позивачеві, як член сім`ї (дочка власника). 06.06.2019 представниками Пащенківської сільської ради та сусідами позивача здійснено обстеження житлово-побутових умов сім`ї [PERSON] , за результатами якого складено акт, у якому вказано, що дочка позивача [PERSON] фактично не проживає в будинку [PERSON] з серпня 2017 року, а проживає в м. Кременчук за місцем роботи (а.с. 9). Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. З досліджених вище доказів встановлено, що відповідачка не проживає і не з`являється у належному позивачеві будинку без поважних причин з серпня 2017 року, тобто більше року до моменту звернення позивача до суду; докази того, що позивач чинить перешкоди в доступі до житла відповідачці відсутні; суду також не надані докази того, що між сторонами укладались будь-які угоди щодо користування житлом чи існують інші домовленості. Тому суд доходить висновку про наявність передбачених законом підстав для визнання відповідачки такою, що втратила право користування спірним житловим приміщенням. Реєстрація відповідачки в будинку, належному позивачеві, порушує його права, як власника будинку. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 71, 72 ЖК України,

Outcome: approved