Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

05.08.2020 року Комунальне підприємство «Білгород-Дністровськтеплоенерго» (далі по тексту - позивач) звернулося до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] (далі по тексту - відповідач) про стягнення заборгованості (а.с.1-2). Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17.08.2020 року відкрито спрощене позовне провадження по справі № 495/4620/20 за позовом КП «Білгород-Дністровськтеплоенерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Справу призначено до судового розгляду (а.с.21-23). В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що [PERSON] є абонентом КП «Білгород-Дністровськтеплоенерго», яке надає послуги з опалення її оселі, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Квартира відповідачки знаходиться у багатоквартирному будинку, який приєднано до системи централізованого теплопостачання, тому вона є споживачем житлово-комунальних послуг. Між КП «БДТЕ» та відповідачкою укладено договір № 8140 від 28.11.2016 року про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Також між КП «Білгород-Дністровськтеплоенерго» укладений договір № 28-Н від 28.11.2016 року по 01.06.2017 року про реструктуризацію заборгованості за поставку тепла, який не був виконаний відповідачкою, у зв`язку з чим в неї виникла заборгованість у розмірі 30 257,52 грн. Невиконання відповідачкою зобов`язань по укладеному договору зумовило звернення КП «Білгород-Дністровськтеплоенерго» до суду із відповідним позовом. У судові засідання представник позивача не з`явився, але подав до суду заяву, згідно якої просив розглянути справу за його відсутності та зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.36). Відповідачка - [PERSON] відзив або заперечення на позов КП «Білгород-Дністровськтеплоенерго» до суду не надавала та в судові засідання не з`явилася без поважних причин, про причини неявки суд не повідомила, будь-яких клопотань не заявляла, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином (а.с.35). Згідно із ч.3 ст.131 Цивільного процесуального кодексу України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст.223 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою (ст.281 ЦПК України). Як встановлено матеріалами справи та було вище зазначено, відповідачка - [PERSON] , була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, жодного разу не з`явилася в судові засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подавала відзив, а представник позивача - КП «Білгород-Дністровськтеплоенерго»не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.02.2021 року постановлено розгляд справи 495/4620/20 за позовом КП «Білгород-Дністровськтеплоенерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості(а.с.37). У відповідності до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступних висновків. [PERSON] є абонентом КП «Білгород-Дністровськтеплоенерго», яке надає послуги з опалення її оселі, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Квартира відповідачки знаходиться у багатоквартирному будинку, який приєднано до системи централізованого теплопостачання, тому вона є споживачем житлово-комунальних послуг. Між КП «БДТЕ» та відповідачкою укладено договір № 8140 від 28.11.2016 року про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Також між КП «Білгород-Дністровськтеплоенерго» укладений договір № 28-Н від 28.11.2016 року по 01.06.2017 року про реструктуризацію заборгованості за поставку тепла, який не був виконаний відповідачкою, у зв`язку з чим в неї виникла заборгованість у розмірі 30 257,52 грн. 04.06.2020 року КП «Білгород-Дністровськтеплоенерго» зверталося до Білгород-Дністровського міськрайонного суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідачки заборгованності за опалення. Однак, 30.06.2020 року судом було відмовлено у задоволені заяви про видачу судового наказу про стягнення з відповідачки заборгованності за опалення, з підстав, передбачених п.5 ч.1 ст.165 ЦПК України та розяснено право звернутися до суду з тими самими вимогами у позовному порядку. Дані обставини і стали підставою для звернення КП «Білгород-Дністровськтеплоенерго» до суду із відповідним позовом. Згідно із ч.1 ст.4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 ЦК України). Згідно із ст.67 Житлового кодексу України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами Згідно із ст.68 Житлового кодексу України, плата за опалення вноситься щомісячно. Відповідно до ст.13 п.5 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги2, відмова споживача від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обовязку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. Згідно із ст.9 п.1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Стаття 24 розділ 2 ЗУ «Про теплопостачання» передбачає, що основні права та обов`язки споживача теплової енергії є: своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Так встановлено, що між КП «Білгород-Дністровськтеплоенерго» та [PERSON] бувукладений договір № 28-Н від 28.11.2016 року про реструктуризацію заборгованості за поставку тепла, який не був виконаний відповідачкою, у зв`язку з чим в неї виникла заборгованість у розмірі 30 257,52 грн. Відповідно до ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно із ст.2 Цивільного процесуального кодексу України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 12, 13 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст.ст. 76-77 ЦПК України). Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ст.263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, розглянувши справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, суд, за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку про законність, обґрунтованість та правомірність позовних вимог КП «Білгород-Дністровськтеплоенерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості, у зв`язку з чим такий позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за розгляд позовної заяви підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved