Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

05 жовтня 2021 року Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» звернулося до Роменського міськрайонного суду Сумської області з позовом про стягнення з [PERSON] про стягнення заборгованості за послугу з розподілу природного газу по о/р № 1200087945 в сумі 2005,25 грн., інфляційні збитки в сумі 42,77 грн., 3 % річних в сумі 21,36 грн. та судовий збір в сумі 2270 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що між сторонами виникли договірні відносини щодо надання послуг з газопостачання шляхом приєднання відповідача до умов Типового договору про розподіл природного газу. На ім`я відповідача був відкритий особовий рахунок за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати позивачу послуги з розподілу природного газу, утворилась заборгованість за період з 01.01.2021 по 20.08.2021 в розмірі 2005,25 грн., тому позивач просив стягнути її з відповідача. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, пояснив обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач до суду не з`явився, проте належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, заперечень проти позову суду не подав. Сторони повідомлені про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 13 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати у спрощеному позовному провадженні, з повідомленням сторін. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходили. За відсутності клопотань проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд розглядає справу за наявними у ній матеріалами у відповідності до ч. 3 ст. 7, ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником домоволодіння за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7-8). Відносини між сторонами регулюються на підставі Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року №2498. Договір розподілу природного газу є публічним договором приєднання, а отже не потребує його підписання у письмовій формі з кожним споживачем. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору є часткова сплата споживачем рахунків АТ «Сумигаз». Позивачем було надано суду копії витягів з друкованого видання, в якому міститься текст типового договору розподілу природного газу та змін до нього. У випадку незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати газ із ГРМ та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. Типовий договір розподілу природного газу є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. Умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу»і Кодексу газорозподільних систем, затвердженогопостановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2494(п.п.1.1, 1.2 Типового договору розподілу природного газу, затвердженогоПостановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015 № 2498). Згідно з вимогами ст.\~633\~ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Типовий договір є договір приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642\~Цивільного кодексу\~України на невизначений строк у порядку, передбаченому Правилами постачання. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. Отже, між сторонами на підставі публічного договору склалися договірні відносини щодо послуг з розподілу природного газу, з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України, шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору розподілу природного газу, що розміщений в друкованихвиданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Так, в березні 2016 року за адресою: [ADDRESS] , споживачу була надана квитанція на оплату споживчих послуг та два екземпляри належним чином оформлених заяв-приєднання з додатками, відповідно до умов договору розподілу природного газу (для побутових споживачів) на ім`я: [PERSON] (о/р 1200325232). Другий екземпляр заяви-приєднання на адресу позивача від [PERSON] не надходив, проте 13.06.2016 р. контролером газорозподільної організації за підписом споживача були зняті показники лічильника газу в об`ємі 208 м. куб., 01.09.2016 р. абонентом в телефонному режимі були передані показники лічильника газу в об`ємі 295 м. куб., 25.11.2016 р. здійснена оплата послуг з розподілу природного газу в розмірі 198,61 грн. через відділення «Укрпошта», що в свою чергу являється фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу. Проте [PERSON] зобов`язання належним чином не виконує, надані АТ «Сумигаз» послуги з розподілу природного газу, внаслідок чого утворилась заборгованість з розподілу природного газу по о/р № 1200087945 в сумі 2005,25 грн., інфляційні збитки в сумі 42,77 грн., 3 % річних в сумі 21,36 грн. та судовий збір в сумі 2270 грн., що підтверджується довідкою про фінансовий стан рахунку від 28.05.2021 року (а.с.13-15). АТ «Сумигаз» направляло досудове попередження [PERSON] щодо сплати заборгованості. Статтею 13\~ЦПК України визначено принципи диспозитивності цивільного судочинства. Зокрема, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених ЦПК України. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно з ч. 3 ст.\~12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно зі ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст.\~22\~ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 509\~ЦК України визначає, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статті 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 610 Цивільного кодексу України). У відповідності до ч. 2 ст.\~509\~ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно зі ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Але в порушення вимог ст.ст. 525, 526\~ЦК України відповідачем заборгованість не була погашена. Враховуючи викладене, позов АТ «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз»\~\~про стягнення з [PERSON] заборгованості за послугу з розподілу природного газу по о/р № 1200087945 в сумі 2005,25 грн., інфляційні збитки в сумі 42,77 грн., 3 % річних в сумі 21,36 грн. підлягає задволенню повністю.\~\~\~\~ Згідно з статтею 141\~ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved