Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

06.04.2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення коштів (аліментів) на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказувала, що з 25.02.1997 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її повному матеріальному утриманні. Відповідач з сім'єю не проживає та добровільно матеріальну допомогу на дитину не надає, тому позивачка в судовому порядку просила стягнути з відповідача на її користь кошти (аліменти) на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу. В подальшому позивачка збільшила розмір позовних вимог. Просила про стягнення з відповідача аліментів на утримання їх неповнолітнього сина в розмірі 1/3 частини від усіх його доходів. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явився. Згідно заяви, що надав суду, просив розглянути справу за його відсутності. Проти стягнення з нього аліментів на утримання сина не заперечував. Проте, при визначенні розміру аліментів просив врахувати те, що він сплачує аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини від його доходів відповідно до рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 18.04.2016 року. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та на підставі доказів, відповідно до ст. 11 ЦПК України, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Зокрема, судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітнього: [PERSON], [INFO]. Згідно довідки, виданої виконкомом Новогригорівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області за № 574 від 04.04.2016 року, неповнолітня дитина проживає разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS] Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. І цей обов'язок є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Виходячи з вищевказаних положень та ст. 181 СК України, у разі ухилення батьків від надання матеріальної допомоги на утримання дітей у добровільному порядку, стягнення зазначених коштів присуджується за рішенням суду в частці від доходу її матері (батька) і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому отримання аліментів на дитину, не залежить від того перебувають батьки у шлюбі чи ні живуть вони разом чи окремо один від одного. Діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від згаданих обставин. При визначенні розміру аліментів, суд, враховує обставини даної справи та вимоги, викладені у ст.ст. 182, 184 СК України, роз'яснення, що містяться в п. 17 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Зокрема, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення, відповідно до наданих сторонами доказів. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України, тобто не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати(доходу) цієї особи. Зазначені обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати в разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків (ч. 4 ст. 70 вищевказаного Закону). Так, як вбачається з матеріалів справи з відповідача на користь позивача стягнуті аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, в розмірі ? частини від його доходів, відповідно до рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 18.04.2016 року. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати(доходу) цієї особи, а тому частка від доходу, яка підлягає стягненню з відповідача як аліменти, становить - 1/4 з дня подачі до суду позовної заяви, тобто з 06.04.2016 року, що відповідає вимогам ч.1 ст. 191 СК України. В силу ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню в справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial