Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

07.02.2019 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] по стягнення аліментів, і просить суд постановити рішення, за яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі по 4000 грн. щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, - стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 750 грн. в її користь із відповідача. 22.04.2019 року зменшила позовні вимоги із 4000 грн. на 3000 грн. щомісячно. 22.04.2019 року ухвалено заочне рішення суду, яким позов задоволено. 24.06.2019 року відповідач не погодившись із рішенням суду подав заяву про скасування ухваленого рішення. Ухвалою суду від 03.07.2019 року скасоване заочне рішення суду та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, із викликом сторін. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] покликається на те, що перебуває у зареєтрованом шлюбі з відповідачем. [INFO] у них народився син [PERSON] . На даний час вона з чоловіком разом не живе, син знаходиться на її повному утриманні, також нею подано позов до суду про розірвання шлюбу. Батько дитини добровільно на утримання сина матеріальної допомоги не надає. Вважає, що віповідач може надавати матеріальну допомогу, оскільки працездатний, працює на сезонних роботах в Російській Федерації. Його заробіток становить від 20 000 до 30 000 грн щомісячно. А тому, відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання сина до повноліття в твердій грошовій сумі. Позивач в судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про розгляд справи, заяви не подала. 04.12.2019 року через канцелярію суду представник позивача [PERSON] адвокатом Денисом Т.Д. подано клопотання про проведення розгляду справи за його відстуності та відстуності позивачки. Позовну заяву просить задовольнити в повному обсязі та врахувати зміну з 01.12.2019 року розміру прожиткового мінімуму. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Шевчук Н.М. в судовому засіданні позов просила задовольнити частково, а саме в сумі 1500,00 грн, та пояснила, що відповідач на даний час ніде не працює, а заробітки є тимчасовими, та не дають змогу сплачувати аліменти в заявленій сумі. Окрім того, позивач, не надала жодних доказів про те, що відповідач зможе сплачувати аліменти в такій сумі. Додала, що відповідач залишив дружині і сину після розірвання шлюбу домоволодіння в смт. більшівці та квартиру в м. Івано- [ADDRESS] . Статтею ч.1 ст. 5 ЦПК України,\~визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України,\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України,\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. За змістом\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Заслухавши представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задовленню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 20 січня 2006 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Медухівською сільською радою Галицького району Івано-Франківської області 20.01.2006 (а.с. 5). [INFO] у них народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.11.2006 (а.с. 6) На даний час сторони проживають окремо. Син проживає з позивачкою, яка повністю його утримує. Добровільно матеріальної допомоги відповідач на утримання сина не надає. За ч.2\~ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3\~ст. 51 Конституції України). Відповідно до\~ст. 182 ч.1 п.2 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів. Згідно\~ст. 182 ч.2 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік»\~прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За приписами абз. 3 ч. 2\~ст. 182 Сімейного кодексу,\~мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Оскільки відповідач не працює та не має регулярного доходу, а тому,\~суд погоджується зі способом визначення аліментів у твердій грошовій сумі, обраним позивачем. Враховуючи у сукупності досліджені докази та виходячи з принципу справедливості та розумності, а також обов`язку обох батьків приймати участь в утриманні своєї дитини, враховуючи те, що доказів на обґрунтування того, що відповідач може сплачувати аліменти в сумі 3 000,00 грн позивачка суду не надала. В зв`язку з цим суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення і з відповідача слід стягувати щомісячно аліменти на утримання однієї дитини - сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, адже обов`язок по утриманню дитини є рівним обов`язком, як для батька, так і для матері. Згідно ст. 141 ЦПК України, \~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: у\~разі задоволення\~позову -\~на відповідача; у\~разі відмови\~в позові\~-\~на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із договору про надання правничої допомоги від 06.02.2019 року, укладеного між адвокатом Свиридою Г.С. та [PERSON] , вбачається, що гонорар адвоката за підготовку процесуальних докуметів становить 750,00 грн. Рахунковою квитанцією серії ББАЙ №581016 підтверджується проведення оплати позивачем послуг адвоката в сумі 750,00 грн. Таким чином, витрати пов`язані на професійну правничу допомогу в сумі 750,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь [PERSON] . Відповідно п.1 до ч.1 ст. ст.\~430\~ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Позивач звільнений від сплати судового збору, згідно ст.5 ч.1 п.3, Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року за №3674-VІ. У відповідності до\~ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір. На підставі вищенаведеного, ст.ст.\~180,\~181,\~182,\~184 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial