Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

05.07.2016 року заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту народження дитини, у якій зазначила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 19.08.2006 р. [INFO] у м. Донецьку вона народила доньку у Центральній міській клінічній лікарні №6 м. Донецька. Після народження доньки вони переїхали до рідних у с. Комар Великоновосілківського району Донецької області, де на даний час і мешкають. При зверненні до відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Великоновосілківського районного управління юстиції у Донецькій області їм було відмовлено у реєстрації дитини, оскільки медична довідка про народження не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України, а тому є незаконною та не створює правових наслідків. Встановлення факту народження дитини необхідно їй для здійснення реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження дитини. Заявник в судовому засіданні заяву підтримала. Представник зацікавленої особи - Великоновосілківський районний Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій областіу судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та вирішення справи на розсуд суду. Суд, вислухавши заявника, допитавши свідка [PERSON], яка підтвердила факт народження у заявниці доньки [INFO] у м. Донецьк, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява про встановлення факту народження дитини підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Згідно ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Судом встановлено, що згідно медичного свідоцтва про народження № 876 від 06.10.2015 р., виданого Центральною міською клінічною лікарнею №6 м. Донецька, у [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою: [ADDRESS], [INFO] при одноплідних пологах народилась дитина жіночої статі, третя за рахунком (а.с. 6). Як вбачається з паспортних даних заявника [PERSON], вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4). Надане заявником медичне свідоцтво про народження, видане Центральною міською клінічною лікарнею №6 м. Донецька, тобто медичним закладом, розташованим на тимчасово неконтрольованій території. Кабінетом Міністрів України 7 листопада 2014 р. була прийнята постанова № 595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей», пунктом 3 якої встановлено, що міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, місцеві державні адміністрації мають забезпечити до 1 грудня 2014 р. переміщення бюджетних установ, підприємств та організацій, що належать до сфери їх управління, з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження (далі - тимчасово неконтрольована територія), в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Враховуючи викладене, надана заявником медичне свідоцтво про народження є незаконними і не створює правових наслідків. Згідно листа Великоновосілківського районного Відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Донецькій області заявнику було відмовлено у реєстрації дитини, оскільки медична довідка про народження не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України, а тому є незаконною та не створює правових наслідків (а.с. 7). Приписами п.7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, а відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації народження дитини. На підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, що надасть заявнику можливість отримати свідоцтво про народження, видане відповідним державним органом України.

Outcome: approved