Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

04 січня 2017 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що 07 березня 2008 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який був зареєстрований сільською радою Згорани Любомльського району Волинської області, актовий запис № 5, та відповідно було видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] Від спільного подружнього життя у них народилось троє дітей -дочка [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO] . У позовній заяві [PERSON] зазначає, що через несумісність характерів, спільне подружнє життя з відповідачем для неї стало нестерпимим. Відсутність почуттів одне до одного та відсутність спільних життєвих інтересів призводять до постійної напруженості в сім?ї. Відповідач зловживає спиртними напоями , внаслідок чого ,вчиняє дома сварки, скандали, ображає її в присутності дітей. Крім того, наносить їй тілесні ушкодження, у зв'язку з чим вона неодноразово викликала працівників поліції.За таких обставин подальше перебування у шлюбі з відповідачем суперечить життєвим інтересам та подальшому особистому життю позивача, а тому вона не має бажання перебувати із ним у шлюбі. Майнового та інших видів спору у них немає. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, просить суд їх задовольнити . У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про час належним чином був сповіщений про час і місце розгляду справи у відповідності до ст.74 ЦПК України, про причини своєї неявки не повідомив. Будь-яких клопотань суду не подав. Зі згоди позивача суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 07 березня 2008 року сільською радою Згорани Любомльського району Волинської області, актовий запис № 5. Дана обставина стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] Від спільного подружнього життя у них народилось троє дітей - дочка [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO] . Згідно зі ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності до ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.ч.3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. При цьому, примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Оскільки позивач та відповідач наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно до вимог ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи та судового розгляду, сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, майнового спору у них немає. Їх шлюб існує лише формально, надання судом строку для примирення позивач не бажає, а збереження шлюбу суперечить її інтересам. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved