Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

06 січня 2014 року [PERSON] (позивач) звернулась до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] (відповідач) про стягнення аліментів на повнолітню дитину на час навчання. В позовній заяві та у судовому засіданні позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, посилається на те, що з відповідачем перебувала у шлюбі, який було розірвано у 2009 році. Від шлюбу має повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні, прибутки якого не дозволяють забезпечувати на належному рівні його потреби, оскільки для навчання необхідні додаткові витрати на придбання навчального приладдя, додаткової літератури, одягу, взуття та оплату транспортних послуг. Домовленості між нею та відповідачем відносно його участі в утриманні дитини не досягнуто. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини яка продовжує навчання в розмірі 1/5 частини заробітку (доходу) відповідача. Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 16.01.2014 року залучено до участі в розгляді справи [PERSON] в якості третьої особи. Позивач 23.01.2014 року в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву в якій підтримує позов в повному обсязі та просить провести розгляд справи за її відсутності (а.с. 21). Відповідач в судові засідання 16.01.2014 та 23.01.2014 року не з'явився, надав до суду заяву в якій визнає позов в повному обсязі, зобов'язується сплачувати аліменти в розмірі 1/5 частини заробітку (доходу) та просить розглядати справу за його відсутності (а.с.22). В судове засідання третя особа: [PERSON] не з'явився, надав до суду заяву, якій підтримує позов в повному обсязі та просить розгляд справи провести за його відсутності (а.с. 23). Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який було розірвано (а.с.5). Згідно свідоцтва про народження [NUMBER], актовий запис № 20, сторони від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.4), який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні (а.с.1-2). Згідно довідки № 267 від 12.12.2013 року [PERSON] є студентом третього курсу денного відділення Державного вищого навчального закладу «Придніпровський енергобудівний технікум» І рівня акредитації на бюджетній формі навчання (а.с.7). Відповідно до ст. 198 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки повинні утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги. Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони мають можливість надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом на утримання аліментів мають як той із батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно Довідки про доходи № 13.0.0.0/14-1877 від 22.01.2014 року, [PERSON] працює в ПАТ «КБ «Приватбанк» та його середня заробітна плата за період з липня 2013 року по грудень 2013 року складає 42452 грн. 72 коп.(а.с.19). Приймаючи до уваги, що відповідач згоден сплачувати матеріальну допомогу на утримання сина (а.с. 22), суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/5 частини заробітку (доходу) відповідача на час навчання в учбовому закладі, але не більш ніж досягнення дитиною 23 років. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі в межах платежу за один місяць. Обговорюючи питання про судові витрати, приймаючи до уваги ті обставини, що позивач при пред'явлені позову була звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», на виконання вимог ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved