Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

06.03.2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 04.03.2014 року у Приморському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, про що було зроблено актовий запис № 36. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживають разом з позивачем. З 01.11.2018 року сторони припинили шлюбні відносини з причини різних поглядів на життя та відсутність взаємного порозуміння, через що стали проживати окремо. Позивач вважає, що спільне життя з відповідачем та збереження родини є неможливим, тому просила розірвати шлюб. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 27.03.2019 року відрито провадження у цивільній справі у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Позивач [PERSON] надала до суду заяву про розгляд цивільної справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] надав до суду заяву про розгляд цивільної справи у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Враховуючи те, що по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, а також заяви позивача та відповідача, в якій відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON], 04.03.2014 року зареєстрували шлюб у Приморському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 36, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 04.03.2014 року (а.с.11). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 15.10.2014 року (а.с. 3). Шлюбні відносини сторони припинили, з причини різних поглядів на життя, відсутність взаємного порозуміння, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З урахуванням викладених обставин та з огляду на те, що відповідач позов визнав і таке визнання позову прийнято судом, оскільки не суперечить закону та не порушує прав, свобод і інтересів інших осіб, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до п.1 ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача у разі задоволення позову. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved