Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

05 березня 2013 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], третя особа на стороні позивача без самостійних вимог - [PERSON], про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом . Свій позов мотивує тим, що вона є власником 1/6 частини спірної квартири по [ADDRESS], яка належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою Луцькою державною нотаріальною конторою за р. № 914/2000 від 13.10.2003 року . Рішенням Луцького міськрайонного суду від 10.04.2014року в цивільній справі № 161/11474/13-ц задоволено її позов до відповідача [PERSON] про реальний розподіл часток у спадковому майні та припинення права на частки. Судом постановлено: припинити право власності [PERSON] на 1/6 частину квартири по [ADDRESS], вартістю 2293,08 гривень, належну йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого Першою Луцькою державною нотаріальною конторою за р. № 3-2521 від 13.11.2003 року після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Визнати за [PERSON] право власності на припинену 1/6 частину квартири по [ADDRESS]. Отже, згідно даного рішення належна відповідачеві 1/6 частка квартири була присуджена їй. В результаті їй належить (1/6 + 1/6) = 2/3 часток у праві власності на дану квартиру. 1/3 частина квартири в порядку спадкування за законом належить матері сторін [PERSON], що є третьою особою по справі . Право власності відповідача на дану частку виникло на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого Першою Луцькою державною нотаріальною конторою за р. № 3-2521 від 13.11.2003року після смерті батька сторін [PERSON], який помер [INFO] Проте, відповідач ніколи не проживав у спірній квартирі, а лише зареєстрований за її адресою згідно будинкової книги з 26.12.1990 року по даний час. Місцем його проживання у місті Луцьку є успадкована після смерті батька частина будинку по [ADDRESS] і сам даного факту не заперечує. Факт непроживання відповідача у спірній квартирі без поважних причин більше 10 років підтверджується висновком Луцького МВ УМВС у Волинській області від 12.12.2014 року, про що засвідчили сусіди [PERSON] та [PERSON]. Таким чином, право власності на частку [PERSON] припинена вищезазначеним рішенням суду. Договору житлового найму він ні з нею, ні з третьою особою на стороні позивача - їхньою матір'ю [PERSON] не укладав. Посилаючись на вищенаведене, позивач просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право на проживання у квартирі по [ADDRESS]. В судове засідання позивач не з'явилась, просила проводити розгляд справи за її відсутності та зазначила, що позов підтримує з наведених у позовній заяві мотивів. Відповідач в судове засідання не з'явився по невідомих суду причинах. Відповідно до п.5 ст. 74 ЦПК України суд повідомляв відповідача, повістка разом із розпискою, та копіями відповідних документів надсилалась останньому поштою рекомендованим листом із повідомленням за місцем його проживання, за адресою, зазначеною стороною у справі. Лист повернено до суду за закінченням терміну зберігання, а отже відповідач в такому випадку вважається таким, що повідомлений належним чином. Суд зі згоди позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи по наявних доказах, відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є власником 1/6 частини спірної квартири по пр.[ADDRESS], яка належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою Луцькою державною нотаріальною конторою за р. № 914/2000 від 13.10.2003 року . Рішенням Луцького міськрайонного суду від 10.04.2014року в цивільній справі № 161/11474/13-ц задоволено позов [PERSON] до відповідача [PERSON] про реальний розподіл часток у спадковому майні та припинення права на частки. Судом постановлено: припинити право власності [PERSON] на 1/6 частину квартири по [ADDRESS], вартістю 2293,08 гривень, належну йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого Першою Луцькою державною нотаріальною конторою за р. № 3-2521 від 13.11.2003 року після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Визнати за [PERSON] право власності на припинену 1/6 частину квартири по [ADDRESS]. Отже, позивачу належить 2/3 частки у праві власності на спірну квартиру. (а.с. 7-8) З матеріалів справи вбачається, що 1/3 частина спірної квартири в порядку спадкування за законом належить матері сторін [PERSON], що є третьою особою на стороні позивача без самостійних вимог. Як встановлено судом, право власності відповідача на зазначену частку у спірній квартирі виникло на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого Першою Луцькою державною нотаріальною конторою за р. № 3-2521 від 13.11.2003року після смерті батька сторін [PERSON], який помер [INFO] Судом встановлено, що відповідач не проживає у спірній квартирі без поважних причин більше року, лише зареєстрований за її адресою згідно будинкової книги, виданої на [PERSON], [PERSON], з 26.12.1990 року по даний час (а.с.9-10). Як вбачається з висновку Луцького МВ УМВС України у Волинській області від 12.12.2014 року по зверненню [PERSON] щодо факту не проживання її сина [PERSON], останній не проживає у квартирі за адресою : [ADDRESS] на протязі 10 років. (а.с.6). Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, суд приходить до висновку, що слід визнати [PERSON] таким, що втратив право на проживання у квартирі за адресою : [ADDRESS] у квартирі за вищевказаною адресою.

Outcome: approved