Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

06 лютого 2018 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який зареєстрований 11 серпня 2012 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 388. В обґрунтування позовних вимог зазначив, щовід шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що сімейне життя не склалося, постійно виникають сварки у присутності дитини, сторони мають різні погляди на сімейне життя, почуттів один до одного та подружніх стосунків не підтримують, збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам малолітньої дитини. Сторони фактично однією сімєю не проживають, сумісного господарства не ведуть. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 27 березня 2018 року провадження по справі відкрито, призначено підготовче судове засідання на 11 травня 2018 року о 09 год. 00 хв. Позивач [PERSON] подав до суду заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, за результатом розгляду судові витрати залишити за позивачем Відповідач [PERSON] подала до суду заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, просила суд їх задовольнити, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON]. Суд, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи та надані докази, встановив наступне. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11 серпня 2012 року, який зареєстрований Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 388, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії І-ВЛ за № 187800. Від даного шлюбу у сторін народилася донька - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією Свідоцтва про народження останньої серії 1-ВЛ № 425446. Зберегти сімю сторін не уявляється можливим, тому що сторони мають різні характери та погляди на сімейне життя, ведення домашнього господарства, вони втратили почуття кохання та поваги один до одного. Сторони однією сімєю не проживають, спільне господарство не ведуть. На примирення сторони не згодні. Суд вважає, що за таких обставин, шлюб сторін існує формально, сімя розпалася повністю та відновлена бути не може, так як подальше спільне проживання сторін стало неможливим, бо це суперечить їхнім інтересам. Згідно ст. ст. 76-77, 80, 83 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 1 та ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо до сто вірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи вищевикладене, з огляду на те, що між сторонами відсутній спір щодо розірвання шлюбу, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України та залишає за рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved