Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

04 червня 2018 року позивач [PERSON] звернулася в суду з позовом до відповідача Комунального закладу «Полтавська спеціалізована загальноосвітня школа №39 Полтавської міської ради Полтавської області» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що 16.05.2018 року за інформацією адміністрації Комунального закладу «Полтавська спеціальна загальноосвітня школа №39 Полтавської міської ради, Полтавської області» їй стало відомо, що за наказом директора школи №26-К/пр від 16.04.2018 року її звільнено з посади вчителя за п.2 ст.40 КЗпП України. Вважає, що зазначення підстави звільнення, фактично не відповідає обставинам справи та прямо вказує на владну управлінську поведінку роботодавця над своїм підлеглим, оскільки така процедура звільнення за п.2 ст40 КЗпП України прямо та чітко визначена законом, так і не була дотримана відповідачем. 31.05.2018 року позивачу надано накази про прийняття на роботу від 01.09.2005 року №101-К і копію наказу про звільнення від 16.04.2018 року №26-К/пр. Вважає, що вказаний наказ має бути скасований, оскільки він винесений з порушенням норм чинного законодавства України, а також порушення самої процедури звільнення за п. 2 ст. 40 КЗпП України. Просила суд визнати незаконними дії відповідача щодо безпідставного її звільнення з посади вчителя за п.2 ст.40 КЗпП України, скасувати наказ №26-К/пр від 16.04.2018 року та поновити [PERSON] на посаді вчителя. Також вважає, що незаконними діями відповідача їй завдано моральну шкоду, яку вона просить стягнути з Комунального закладу «Полтавська спеціалізована загальноосвітня школа №39 Полтавської міської ради Полтавської області» на свою користь в сумі 30 089 грн. 88 коп. 23 липня 2018 року позивач [PERSON] звернулась в суд до відповідача Комунального закладу «Полтавська спеціалізована загальноосвітня школа №39 Полтавської міської ради Полтавської області» з доповненнями (уточненнями) до позовної заяви, в яких просила суд при винесенні рішення зобов»язати відповідача виплатити їй середній заробіток за час вимушеного прогулу з 16.04.2018 року по дату прийняття рішення в сумі 29 718 грн. 40 коп. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат Крекотень О.А. позовні вимоги підтримали та просили задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві та в доповненнях (уточненнях) до неї. Представник Комунального закладу «Полтавська спеціалізована загальноосвітня школа №39 Полтавської міської ради Полтавської області» Саража Н.П., адвокат Шеховцов І.Є. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували. Просили суд в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити в повному обсязі. Суд, заслухавши позивача [PERSON], представника позивача адвоката Крекотень О.А., представника Комунального закладу «Полтавська спеціалізована загальноосвітня школа №39 Полтавської міської ради Полтавської області» Саражу Н.П., адвоката Шеховцова І.Є., свідків [PERSON], [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити за безпідставністю. Судом встановлено, що позивач [PERSON] наказом Полтавської спеціалізованої загальноосвітньої школи №39 від 01.09.2005 року №101-К «Про призначення [PERSON].» була призначена на посаду вчителя початкових класів (індивідуальне навчання) по строковій угоді з 01.09.2005 року по 27.07.2006 року (а.с.13). 28.07.2006 року [PERSON] була переведена на постійне місце роботи згідно наказу №63-К від 10.07.2006 року (а.с.10). 17.03.2014 року відповідно до наказу №96-К від 13.03.2014 року позивач була переведена на посаду вчителя світової літератури (а.с.10 зворот). 24.03.2014 року за наказом №7/К/пр. від 24.03.2014 року [PERSON] присвоєно кваліфікаційну категорію-спеціаліст другої категорії (а.с.10 зворот). 18.07.2017 року за наказом від 25.07.2017 року №328 Полтавська спеціальна загальноосвітня школа №39 Полтавської міської ради Полтавської області перейменована в Комунальний заклад «Полтавська спеціальна загальноосвітня школа №39 Полтавської міської ради Полтавської області» (а.с.10 зворот). В судовому засіданні встановлено і дану обставину не заперечувала позивач по справі, що в березні 2017 року вона захворіла на активну форму туберкульозу і змушена була звернутись до лікувального закладу з приводу даної хвороби. Згідно довідки Полтавського обласного клінічного протитуберкульозного диспансеру ЛКК №4 від 05.01.2018 року (а.с.62) [PERSON], [INFO], мешкає [ADDRESS], знаходиться на «Д» обліку в ПОКПТД з приводу активного туберкульозу легень з 20 березень 2017 року по теперішній час. Амбулаторно приймає основний курс специфічної терапії. Працювати вчителем в загальоноосвітній школі не може (наказ №280 від 23.07.2002 року МОЗ України). Відповідно до довідки Полтавського обласного клінічного протитуберкульозного диспансеру від 12.06.2018 року (а.с.40), яку підписано завідувачем диспансерним відділом ОТД Ільченко М.М., [PERSON] перебуває на диспансерному обліку в Полтавському обласному клінічному протитуберкульозному диспансері з 20.03.2017 року, коли вперше був діагностований туберкульоз легень з бактеріовиділенням. Лікування хвора отримує амбулаторно, на сьогоднішній день не бактеріовиділювач. До закінчення терміну лікування працювати вчителем не може. Довідка про допуск до роботи буде видана після завершення курсу лікування та лабораторного обстеження. Згідно наказу Комунального закладу «Полтавська спеціалізована загальноосвітня школа №39 Полтавської міської ради Полтавської області» від 16.04.2018 року №26-К/пр «Про звільнення [PERSON].» (а.с.14) у зв»язку з виявленою невідповідністю вчителя зарубіжної літератури (індивідуальне навчання) [PERSON] займаній посаді (довідка ЛКК №4 від 05.01.2018 року), враховуючи згоду профспілкового комітету, беручи до уваги неможливість подальшого працевлаштування, так як немає медичного допуску до роботи звільнено [PERSON], вчителя зарубіжної літератури (Індивідуальне навчання) 05.05.2018 року, згідно з ст.40 п.2 КЗпП України, виплативши їй вихідну допомогу відповідно до ст.44 КЗпП України. Підстава довідка ЛКК №4 від 05.01.2018 року. Враховуючи встановлені обставини, надані доказі, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] необхідно відмовити, оскільки її звільнення з займаної посади не суперечить вимогам чинного законодавства України. Відповідно до Переліку необхідних обстежень лікарів-спеціалістів, видів клінічних, лабораторних та інших досліджень, що необхідні для проведення обов'язкових медичних оглядів, та періодичність їх проведення, із змінами і доповненнями, внесеними наказом Міністерства охорони здоров»я України від 15.06.2014 року №327, учителі загальоноосвітніх навчальних закладів при проведенні попереднього медогляду та 1 раз на рік за наявності симптомів, захворювань та ризиків, при яких особі проводять специфічні внутрішньошкірні тести, рентгенівське обстеження та бактеріологічне дослідження мокротиння. Згідно Переліку протипоказань для роботи за професіями, визначеними в Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов»язковим профілактичним медичним оглядам, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров»я України від 23.07.2002 року №280 протипоказаннями для роботи за професіями, визначеними у Переліку, є наявність такого захворювання або бактеріоносійства заразних і деструктивних форм туберкульозу легенів. Матеріалами справи достатньо повно доводиться, що позивач [PERSON] знаходиться на «Д» обліку в ПОКПТД з приводу активного туберкульозу легень з 20 березень 2017 року по теперішній час. Амбулаторно приймає основний курс специфічної терапії. Працювати вчителем в загальоноосвітній школі не може (наказ №280 від 23.07.2002 року МОЗ України). Згідно п.2 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров'я, які перешкоджають продовженню даної роботи, а так само в разі відмови у наданні допуску до державної таємниці або скасування допуску до державної таємниці, якщо виконання покладених на нього обов'язків вимагає доступу до державної таємниці. Отже, враховуючи вимоги пункту 2 частини 1 статті 40 КЗпП України [PERSON] звільнено відповідачем правомірно з дотриманням вимог частини 2 вказаної статті, оскільки звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. В судовому засіданні встановлено, що згоду на звільнення позивача було надано Первинною профспілковою організацією Комунального закладу «Полтавська спеціалізована загальноосвітня школа №39 Полтавської міської ради Полтавської області» відповідно до Протоколу №06 від 16.04.2018 року засідання профспілкового комітету (а.с.92). Судом не приймаються до уваги доводи позивача та адвоката Крекотень О.А., що звільнення [PERSON] здійснено з порушенням вимог чинного законодавства України в період відпуски, оскільки дане твердження спростовується наказом Комунального закладу «Полтавська спеціалізована загальноосвітня школа №39 Полтавської міської ради Полтавської області» від 19.03.2018 року №20-к/пр «Про надання додаткової відпустки до основної тарифної відпустки [PERSON].», яким надано вчителю зарубіжної літератури (індивідуальне навчання) [PERSON] додаткову оплачувану відпустку за робочий рік з 01.09.2017 року по 31.08.2018 року, як матері, яка має двох дітей віком до 15 років, з 25.04 по 05.05.2018 року, терміном 10 календарних днів, з подальшим звільненням в останній день відпустки відповідно до ст.3 Закону України «Про відпустки». Підстава: заява [PERSON], свідоцтво про народження дітей [NUMBER] видане 09.09.2003 року та [NUMBER] видане 07.10.2009 року (а.с.75). З даним наказом [PERSON] була ознайомлена, про що свідчить її підпис. Не приймаються судом до уваги твердження позивача та її адвоката Крекотень О.А., що питання звільнення [PERSON] необхідно було вирішити після засідання МСЕК і прийняття ними остаточного рішення щодо захворювання позивача. Дані твердження адвоката Крекотень О.А. суд розцінює як спосіб захисту. Суд вважає, що доводи адвоката є безпідставними та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи та зібраним доказам, оскільки наданою довідкою від 05.01.2018 року ЛКК №4 підтвердив факт наявності у позивача активної форми туберкульозу легень. І саме даною довідкою ЛКК №4 встановлено, що [PERSON] працювати вчителем в загальоноосвітній школі не може (наказ №280 від 23.07.2002 року МОЗ України). Саме тому позивачу встановлено 2 групу інвалідності (а.с.19) та виплачується пенсія (а.с.20). А посилання позивача та її адвоката на довідку Полтавського обласного клінічного протитуберкульозного диспансеру від 18.04.2018 року (а.с.18), яка не спростовує встановлених судом обставин, а підтверджує, що питання про допуск до роботи [PERSON] буде вирішуватись після закінчення курсу лікування в вересні-листопаді 2018 року та переводу в неактивну форму туберкульозу (а.с.64). Судом також не приймаються доводи позивача та адвоката Крекотень О.А., що [PERSON] не була запропонована інша робота, оскільки Комунальний заклад «Полтавська спеціалізована загальноосвітня школа №39 Полтавської міської ради Полтавської області» є загальноосвітнім закладом і відповідно до наказу Міністерства охорони здоров»я №280 від 23.07.2002 року та Переліку до нього всі працівники загальноосвітнього закладу від вчителів до технічного персоналу повинні мати медичний доступ до роботи. З доводів наведених вище не підлягають задоволенню позовні вимоги [PERSON] щодо скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення моральної шкоди та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed