Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-25 00:00:00

06 квітня 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну черговості одержання права на спадкування. В обґрунтування позову посилається на те, що [INFO] помер її брат [PERSON] . Вона проживає в м. Бориспіль Київської області, але раз на місяць у період з 2003 року по 2018 рік приїжджала до брата, оскільки він був одиноким, допомагала по господарству, підтримувала чистоту у будинку, готувала їжу, прала, поралась в городі, доглядала та підтримувала належний стан будинку та прибудинкової території. Також допомагала матеріально, заздалегідь домовлялась з сусідкою [PERSON] , якій переказувала чи передавала особисто грошові кошти, щоб остання по мірі необхідності передавала їх брату. Крім того, у січні 2013 року у будинку, де проживав [PERSON] сталася пожежа, вогнем було пошкоджено частину будинку всередині та майно, яке у ньому знаходилось, майже повністю знищено дах. У цій складній життєвій ситуації надавала брату допомогу з відновлення та ремонту будинку. Незадовго до смерті брат переніс тяжку операцію - трепанацію черепа через травму головного мозку. Після операції потребував більшого догляду, тому постійно була з ним, купувала ліки, готувала їжу, доглядала його, а після смерті здійснила поховання. Після смерті брата відкрилась спадщина, до нотаріуса із заявами звернулась його донька - відповідач [PERSON] , як спадкоємець першої черги по закону, та вона, як спадкоємець другої черги. Однак [PERSON] зі своїм батьком не спілкувалась, не підтримувала його, не допомагала, жодної участі у його житті не брала. Знаючи про важкий стан батька після операції, ніякої допомоги фінансової, фізичної чи будь-якої іншої не надавала, при похованні [PERSON] вказувала на те, що від спадщини відмовляється. Тому, вона і звернулась до нотаріуса із відповідною заявою. На підставі ч. 2 ст. 1258 ЦК України просить суд змінити черговість одержання права на спадкування, надати їй як спадкоємиці другої черги право на спадкування разом із спадкоємцями першої черги після смерті спадковдавця [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 14 квітня 2020 року провадження в справі відкрито та призначено підготовче судове засіданні на 14 год. 00 хв. 07 травня 2020 року, яке за клопотаннями представника відповідача відкладалось до 11 год. 00 хв. 21.05.2020 року та 15 год. 00 хв. 02.06.2020 року. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 02 червня 2020 року підготовче провадження закрито та призначено судовий розгляд справи на 11 год. 00 хв. 25 червня 2020 року. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 25 червня 2020 року за клопотанням представника відповідача витребувано письмові докази. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала з підстав, викладених у ньому, просила його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував посилаючись на те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами сукупність юридичних фактів, необхідних для його задоволення, серед яких безпорадний стан спадкодавця, оскільки [PERSON] на обліку у лікарів не перебував, сам себе обслуговував, працював, отримував заробітну плату та утримував господарство. Заслухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі статтею 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Як встановлено в суді та вбачається з матеріалів справи [INFO] помер рідний брат позивача [PERSON] - [PERSON] , який проживав один по [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входять: житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] ; земельні ділянки площею 1,8211 га, 1,8215 га, 1,8369 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Ленковецької сільської ради. За життя спадкодавець [PERSON] заповіту не складав. 25 липня 2018 року Шепетівською районною державною нотаріальною конторою здійснено реєстрацію спадкової справи після смерті спадкодавця [PERSON] . Із заявами про прийняття спадщини у визначені законом строки та порядку звернулася спершу відповідач [PERSON] як донька спадкодавця, а згодом і позивач як рідна сестра спадкодавця. Дружина спадкодавця [PERSON] , своєю заявою від 25 липня 2018 року відмовилась від спадщини після смерті чоловіка на користь доньки [PERSON] . Свідоцтво про право на спадщину за законом спадкоємцям не видавалось. Вказане підтверджується даними: свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 19.02.2018 року та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження [PERSON] № [NUMBER] від 07.08.2008 року; свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 07.08.2018 року та свідоцтва про укладення нею шлюбу серії [NUMBER] від 10.11.1983 року; довідки Ленковецької сільської ради №338 від 24.06.2020 року; свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14 лютого 2013 року; державних актів на право власності на земельну ділянку серії САК №022649 від 30.05.2013 року, серії ЯЕ №040752 від 18.12.2008 року та серії ЯЕ №040753 від 18.12.2008 року, спадкової справи №157/2018 у нотаріуса (№62755361 у Спадковому реєстрі). З позовної заяви слідує, що позивач [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що на протязі тривалого часу, понад 15 років опікувалась братом - спадкодавцем [PERSON] , який проживав один, матеріально йому допомагала, надавала іншу допомогу, після отриманої травми доглядала його в лікарні, купувала ліки, після смерті здійснила його поховання, а тому на підставі ч. 2 ст. 1259 ЦК України просила визнати за нею спадкоємцем за законом другої черги право на спадкування у першій черзі разом із донькою спадкодавця. За правилами статтей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є сусідкою померлого, підтвердила, що [PERSON] проживав один, мав господарство, до смерті працював в колгоспі, до нього з 2003 року постійно приїздила сестра [PERSON] , яка допомагала по господарству, в городі, надавала матеріальну допомогу, в тому числі у відновленні будинку після пожежі в 2013 році, доглядала його після перенесеної операції та здійснювала його поховання. Відповідач же [PERSON] батьком не опікувалась, до нього не приходила, його життям не цікавилась, після отриманої травми в лікарні не навідувала, матеріально не допомагала, хоча [PERSON] весь час сплачував аліменти на її утримання. Аналогічні показання в судовому засіданні надали свідки [PERSON] та [PERSON] , які також є сусідами померлого [PERSON] . Відповідно до повідомлення Ленковецької сільської ради №02-18/634 від 19.05.2020 року, згідно даних погосподарського обліку станом на 01.01.2018 року в дворогосподарстві [PERSON] утримувалась одна корова, одне теля та десять курей; в користуванні знаходилась земельна ділянка площею 0,67 га (0,25 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, 0,42 га - для ведення особистого селянського господарства). На обслуговуванні у соціального робітника Ленковецької сільської ради [PERSON] не перебував. Згідно довідки ТОВ «Поділля +» №100 від 25.08.2020 року [PERSON] працював у товаристві різноробочим з 1984 року по 2004 рік постійно, а з 2005 року по 2016 рік сезонно, аліменти утримувались та сплачувались. З показань свідка [PERSON] , що працює заступником директора ТОВ «Поділля +» слідує, що [PERSON] до дня смерті з товариства звільнений не був, щороку проходив на роботу медичний огляд, проблем зі здоров`ям не мав. Як вбачається з повідомлення КНП «Шепетівська ЦРЛ» №20/788 від 20.05.2020 року медична карта амбулаторного хворого [PERSON] у лікарні відсутня. Згідно повідомлення КП «КНП Шепетівський центр первинної медико-санітарної допомоги» №20/492 від 20.05.2020 року [PERSON] на диспансерному обліку у сімейного лікаря не перебував, за медичною допомогою не звертався, був госпіталізований бригадою ШМД до Шепетівської ЦРЛ, виписаний 16.02.2018 року, а [INFO] помер від гострого порушення мозкового кровообігу за геморагічним типом. З виписки із медичної карти стаціонарного хворого вбачається, що [PERSON] з 26.01.2018 року по 16.02.2018 року перебував на стаціонарному лікуванні у Шепетівській ЦРЛ з діагнозом: ЗЧМТ, забій головного мозку важкого ступеня, правобічна субдуральна гематома, забійні садна голови, правобічний геміпарез з елементами моторної афазії. Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини (частина перша статті 1259 ЦК України). Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані (частина друга статті 1259 ЦК України). Отже, черговість одержання права на спадкування може бути змінена шляхом договору між спадкоємцями, які прийняли спадщину (частина перша статті 1259 ЦК України), або на підставі рішення суду (частина друга статті 1259 ЦК України). Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред`явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом. Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення позову необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин. Така правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 17 жовтня 2018 року в справі № 200/21452/15-ц, провадження № 61-18578св18, у постанові від 18 липня 2018 року в справі № 713/1528/16-ц, провадження № 61-20208св18, у постанові від 19 травня 2020 року в справі № 453/968/17, провадження № 61-17623св19. У пункті 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що під безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Отже, під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. З пояснень позивача [PERSON] слідує, що у брата [PERSON] був безпорадний стан, оскільки він хворів, переносив епілептичні напади, під час останнього ним і було отримано ЗЧМТ, від якої він і помер. Проте, суд не погоджується із такими поясненнями позивача, оскільки безпорадний стан [PERSON] належними та допустимими доказами, як то записами в медичних документах, не доведено, натомість з досліджених в ході судового розгляду доказів встановлено, що [PERSON] на обліку у лікарів з будь-яким захворюванням не перебував, лікування жодного разу не проходив, на обслуговуванні у соціального робітника сільської ради не перебував. Більше того, вказані обставини не заперечуються і позивачем під час судового розгляду. Отже, фізично безпомічним (безпорадним) до отриманої травми 26.01.2018 року стан [PERSON] , який самостійно проживав, самостійно себе обслуговував, самостійно доглядав господарство, працював різноробочим у товаристві, отримував заробітну плату, визнати не можна. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України). А тому, враховуючи викладені вимоги закону та встановлені обставини, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову щодо зміни черговості одержання права на спадкування, оскільки [PERSON] не доведено належними та допустимими доказами наявність вищеперелічених юридичних фактів у їх сукупності, за наявності яких у позивача могло виникнути право на зміну черговості спадкування з підстав, передбачених частиною другою статті 1259 ЦК України. На підставі ст.ст. 1217, 1218, 1258, 1259, 1261, 1262 ЦК України,

Outcome: dismissed