Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

06 червня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, який обґрунтовує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] та земельна ділянка, розміром 0,2407 га, кадастровий номер [NUMBER], для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться по [ADDRESS]. За життя [PERSON]І, заповіт не склала, тому спадкування відбувалось за законом. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є її діти [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] за правом представлення. В установлений законом строк вони звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок та земельну ділянку нотаріус відмовив, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок, а також відсутній оригінал державного акту на земельну ділянку. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 жовтня 2008 року за позивачем та відповідачами було визнано право власності в порядку спадкування на житловий будинок по [ADDRESS] по ? частині за кожним. Право власності на земельну ділянку за [PERSON] підтверджується копією державного акту на право власності на землю, а оригінал спадкодавець отримати не встигла. Тому, [PERSON] просила суд визнати за нею право власності на успадковану ? частину земельної ділянки площею 0,2407 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер [NUMBER], розташована в [ADDRESS], що належала матері [PERSON], яка померла [INFO]. В ході розгляду цивільної справи, 18 липня 2017 року відповідачем [PERSON] було подано зустрічний позов до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з проханням : визнати за ним право власності на успадковану ? частину земельної ділянки площею 0,2407 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер [NUMBER], розташована в [ADDRESS], що належала матері [PERSON], яка померла [INFO]. В той же день, а саме 18 липня 2017 року від відповідача [PERSON] надійшла зустрічна позовна заява до [PERSON], [PERSON] та [PERSON], в якій просив визнати за ним право власності на успадковану ? частину земельної ділянки площею 0,2407 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер [NUMBER], розташована в [ADDRESS], що належала матері [PERSON], яка померла [INFO]. Крім того, 08 серпня 2017 року [PERSON] звернулась до суду також із зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з проханням визнати за нею право власності на успадковану ? частину земельної ділянки площею 0,2407 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер [NUMBER], розташована в [ADDRESS], що належала матері [PERSON], яка померла [INFO]. У судове засідання сторони не з'явились, про дату час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач [PERSON] подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, крім того просила розгляд справи здійснити у її відсутність, проти зустрічних позовних вимог [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не заперечує. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] також подали до суду заяви, в яких позовні вимоги [PERSON] визнають та просять задовольнити, крім того просили розгляд справи здійснити у їх відсутність, свої зустрічні позови підтримують в повному обсязі. Кіровська сільська рада Бориспільського району Київської області направила лист, яким просила слухати справу за відсутності їх представника, при вирішенні справи покладаються на думку суду. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що пред'явлений первісний позов та зустрічні позовні заяви підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача та відповідачів [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER], виданим Відділом реєстрації смерті у м. Києві 09 лютого 2007 року, про що складено відповідний запис за №2839 (а.с.6). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] та земельна ділянка, розміром 0,2407 га, кадастровий номер [NUMBER], для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться по [ADDRESS]. На випадок своєї смерті [PERSON] заповіт не складала, тому спадкування після її смерті відбувалось за законом. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є її діти [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] за правом представлення. У відповідності до ч.1 ст.1268, ч.1 ст.1269 та ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №9636143 від 15 травня 2007 року вбачається, що після смерті [PERSON] Бориспільською районною державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 316 від 15 травня 2007 року (а.с.9). Таким чином позивач та відповідачі прийняли спадщину у встановлений законодавством строк, тобто у відповідності до ст.1270 ЦК України. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст.1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Позивач та відповідачі звернулися до нотаріуса із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок та земельну ділянку. Проте, державним нотаріусом Скрипка А.О. винесено постанову про відмову у вчинення нотаріальної дії у зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок та відсутній оригінал державного акту на земельну ділянку (а.с.21). Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.23 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 жовтня 2008 року за [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було визнано право власності в порядку спадкування на житловий будинок по [ADDRESS] по ? частині за кожним (а.с. 10-12). Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. З Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 21418445 від 25.12.2008 року вбачається, що право власності, що виникло на підставі вищезазначеного рішення зареєстровано в Бориспільському районному бюро технічної інвентаризації, [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] мають у праві приватної спільної часткової власності по ? частині житлового будинку по [ADDRESS] (а.с. 13). За змістом ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Судом встановлено, що рішенням Кіровської сільської ради Бориспільського району Київської області від 11.01.2005 року [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку розміром 0,241 га для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель та ведення особистого селянського господарства, а також затверджено матеріали технічної документації по складанню державного акту на право приватної власності на землю (а.с. 18-19). Право власності [PERSON] на вищевказану земельну ділянку також підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 30.03.2017 року (а.с. 15-16) та копією державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER] виготовлене на ім'я [PERSON] (а.с. 14). Проте, оригінал державного акту [PERSON] не встигла отримати у зв'язку зі смертю. Відповідно до ч.1 ст.1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року визначено, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Згідно з ст.125 ЗК України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. У відповідності до п.«г» ч.1 ст.81 ЗК України однією з підстав набуття громадянами України права власності на земельні ділянки є прийняття спадщини. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, не визнається іншою особою або у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за допустиме визнати за [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 0,2407 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер [NUMBER], розташована в [ADDRESS] після смерті [PERSON] по ? частині за кожним, оскільки спадкодавець за час свого життя не встигла отримати оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку, На підставі викладеного та

Outcome: approved