overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

05.03.2019 [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] 09 січня 2002 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області. Від шлюбу з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Вимоги позивач обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, через несумісність характерів та різні погляди на життя. Сторони не розуміють один одного, не можуть знайти спільних рішень при веденні спільного господарства, розприділення і використання сімейного бюджету, що врешті призвело до припинення шлюбних відносин. Вказує, що дружина не працює, зловживає спиртними напоями, життям дитини не цікавиться. З жовтня 2018 не підтримують шлюбних стосунків, проживають окремо, не ведуть спільне господарство. Вважає, що спільне проживання, примирення і збереження сім`ї є неможливим та суперечить його інтересам та інтересам їхнього сина. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. У разі неявки відповідача не заперечує щодо винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, не повідомила про причини неявки, відзив не подавала. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В судовому засіданні встановлено, що сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, ведуть окремо господарства, шлюб фактично розпався. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні встановлені обставини, які свідчать про неможливість збереження шлюбу і спільного життя подружжя, збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, тому суд шлюб розриває. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача 768,40 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-08 00:00:00

05.03.2019 [PERSON] звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. 18.07.2008 року між ними було укладено шлюб, в якому народилось двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] . Крім того позивач зазначає, що сімейне життя не склалось, через постійні сварки, непорозуміння. З цих підстав позивач вважає що примирення між ними не можливе та збереження шлюбу також. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву, а також заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не подав. Відповідно до вимог ст. ст. 223, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач не заперечує. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 липня 2008 року, в якому у них народилось двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про одруження та народження дітей (а. с. 5-7). Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. При цьому суд враховує вимоги ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, за змістом якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

05.03.2019 відкрито провадження у даній справі. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 07.11.2010 зареєструвала шлюб з відповідачем, мають малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння, на даний час проживають окремо, вважає, що сім'я розпалася, відновлювати шлюбні стосунки не бажає, тому просить шлюб розірвати. В підготовче судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в підготовче судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить розірвати шлюб. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд проаналізував матеріали справи, врахував позицію сторін, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених вимог, виходячи з наступного. Відповідно до положень ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, у випадку визнання позову відповідачем за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до положень Сімейного кодексу України. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07.11.2010 виконавчим комітетом Куземинської сільської ради Охтирського району Сумської області, актовий запис №04. Мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], та малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей. Сторони не оспорюють, що внаслідок відсутності взаєморозуміння стосунки між ними погіршувалися, що призвело до фактичного їх припинення, відновлювати стосунки вони не бажають, від запропонованого судом строку для примирення відмовилися. За таких обставин суд дійшов висновку про розірвання шлюбу між подружжям, оскільки збереження шлюбу не сприятиме збереженню сім'ї і порушуватиме права сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

05.03.2019 до Вінницького районного суду з позовом звернулась [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов позивачем обґрунтовано тим, що 15.09.2002 між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб у Міському відділі реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області, актовий запис №1968. Вказує, що в період шлюбу в сторін народився син [PERSON], [INFO]. Зазначає, що їх спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини й сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та сумісного проживання. Просить суд розірвати шлюб між [PERSON] до [PERSON] В підготовче засідання позивач [PERSON] не зявилась, в позовній заяві зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити та розглядати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] також до підготовчого засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом установлено, що 15.09.2002 сторони зареєстрували шлюб у Міському відділі реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області, актовий запис №1968, про що свідчить свідоцтво про одруження (а.с.3). В період шлюбу в період шлюбу в сторін народився син [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження дитини (а.с.8). Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. З'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, те, що позивач не бажає підтримувати подружні стосунки з відповідачем, їх взаємовідносини, суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач бажає після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем «Дешева», що відповідає вимогам закону. Також суд вважає за необхідне розяснити учасникам справи положення ч.ч.4,5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~ 05.03.2019 р. до суду заявлено позов, у якому позивачка просила щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки від усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до її повноліття, оскільки відповідач добровільно не виконує свого законного обовязку надавати щомісячне утримання їх спільній неповнолітній дитині. \~\~\~\~\~\~\~\~Позивачка до суду не з`явилась, письмово просила справу розглянути без неї, позовні вимоги задовільнити в повному обсязі, у разі неявки відповідача проти задоволення заочного рішення не заперечувала (а.с. 21). \~\~\~\~ Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про перенесення розгляду справи не заявляв, відповідно до ч.5 ст.128 ЦПК України\~він був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином (а.с.20, 24). \~\~\~\~\~\~\~\~ З урахуванням позиції позивача та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. \~\~\~\~\~\~\~\~Доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO], але добровільно не виконує свого законного обовязку надавати щомісячне утримання неповнолітній дитині. Спірні правовідносини регулюються ст.ст. 180, 181, 182 ч. 2, 183 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей; за рішенням суду, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. \~\~\~\~ Оскільки відповідач добровільно не виконує свого законного обовязку надавати щомісячне утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], хоча має таку можливість, то задля захисту законних інтересів дитини стягувати аліменти в розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивачки до суду і до повноліття дитини, - в примусовому порядку. Відповідно до ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь держави належить стягнути 704,80грн. судового збору .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-23 00:00:00

05.03.2019 р. до суду заявлено позов, у якому позивач просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, взаємопідтримки, взаємодопомоги, спільних життєвих інтересів, протягом останнього часу з відповідачем подружніх стосунків не підтримує, неповнолітня дитина проживатиме з нею, майновий спір відсутній; вважала за необхідне після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] ». Позивач письмово просила розглянути справу без її участі, позов задовольнити, після розірвання шлюбу обрала прізвище « [PERSON] », заявила про ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача (а.с. 20). Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про перенесення розгляду справи не заявляв, відповідно до ч.8 ст.128 ЦПК України був повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с. 23,26,27). З урахуванням письмової позиції позивача та досліджених доказів суд визнає за необхідне за згодою позивача на підставі ст.280 ЦПК України постановити заочне рішення, яким позов задовольнити повністю з таких міркувань. Доведено, що визначені ст.ст. 51, 55 СК України взаємні любов, повага, розуміння, підтримка, допомога, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають вони разом протягом останнього часу, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Спірні правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні передбачені ст.ст. 51,55 СК України взаємні любов, повага, розуміння, підтримка, допомога, спільні життєві інтереси, разом вони не підтримують подружніх стосунків протягом останнього часу, суд визнає, що сімя сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

05.03.2019 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, заінтересована особа [PERSON] про встановлення факту родинних відносин. Заявлені вимоги мотивовані тим, що [INFO] року померла його мати - [PERSON], після смерті якої залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки. У документах заявника його прізвище зазначено «[PERSON]», що не співпадає з прізвищем матері «[PERSON]». Заявник звернувся до приватного нотаріуса про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено та роз'яснено про необхідність підтвердження родинних відносин між ним та [PERSON]. Заявник просить суд встановити факт, що [PERSON], яка померла [INFO] року є його матір'ю. Заявник в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі. Заявлені вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Заінтересована особа в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі. Не заперечує проти задоволення заяви. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. В судовому засіданні знайшов своє ствердження факт родинних відносин поміж [PERSON], [INFO] та [PERSON], яка померла [INFO] року, який крім вищевказаного підтверджується наданими заявником наступними документами: копією паспорту та копією свідоцтва про народження, серія [NUMBER] виданого Добрянським СЗАГС Вільшанського району Кіровоградської області 01.12.1969 року, заявника (а.с. 4, 10); копією свідоцтва про смерть [PERSON] серія [NUMBER] виданого Вільшанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області 27.09.2018 року (а.с. 8); довідкою №53 виданою Добрянською сільською радою Вільшанського району Кіровоградської області 14.01.2019 року (а.с.9); копією з погосподарських книг Добрянської сільської ради (а.с. 12-15), інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №55500897 та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №55500936 від 18.03.2019 року. З даних письмових доказів вбачається, що [PERSON], [INFO], дійсно є рідним сином [PERSON], яка померла [INFO] року. Встановити іншим шляхом, крім судового, цей факт неможливо. Встановлення факту існування родинних відносин тягне для заявника юридичні наслідки, оскільки дає право отримати спадщину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

05.03.2019 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, заінтересована особа [PERSON] про встановлення факту родинних відносин. Заявлені вимоги мотивовані тим, що [INFO] року померла його мати - [PERSON], після смерті якої залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки. У документах заявника його прізвище зазначено «[PERSON]», що не співпадає з прізвищем матері «[PERSON]». Заявник звернувся до приватного нотаріуса про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено та роз'яснено про необхідність підтвердження родинних відносин між ним та [PERSON]. Заявник просить суд встановити факт, що [PERSON], яка померла [INFO] року є його матір'ю. Заявник в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі. Заявлені вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Заінтересована особа в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі. Не заперечує проти задоволення заяви. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. В судовому засіданні знайшов своє ствердження факт родинних відносин поміж [PERSON], [INFO] та [PERSON], яка померла [INFO] року, який крім вищевказаного підтверджується наданими заявником наступними документами: копією паспорту та копією свідоцтва про народження, серія [NUMBER] виданого Добрянським СЗАГС Вільшанського району Кіровоградської області 15.11.1973 року, заявника (а.с. 4, 9); копією свідоцтва про смерть [PERSON] серія [NUMBER] виданого Вільшанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області 27.09.2018 року (а.с. 7); копією довідки №53 виданою Добрянською сільською радою Вільшанського району Кіровоградської області 14.01.2019 року (а.с.10); копією з погосподарських книг Добрянської сільської ради (а.с. 11-14); листом приватного нотаріуса Вільшанського районного нотаріального округу №144/01-16 від 18.03.2019 року; інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №54882882 та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №54882910 від 25.01.2019 року. З даних письмових доказів вбачається, що [PERSON], [INFO], дійсно є рідним сином [PERSON], яка померла [INFO] року. Встановити іншим шляхом, крім судового, цей факт неможливо. Встановлення факту існування родинних відносин тягне для заявника юридичні наслідки, оскільки дає право отримати спадщину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

05.03.2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання об`єкта спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна, а саме 7/36 частин житлового будинку за адресою [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначив, що спірне майно придбане в період шлюбу з відповідачем за спільні кошти подружжя, а тому належить сторонам на праві спільної сумісної власності, чого не визнає відповідач. Відповідачем надано відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що позов не визнає, в його задоволенні просить відмовити, зазначає, що майно придбано за власні кошти саме відповідача і є його особистою власністю. В судовому засіданні представником позивача позов підтримано. Відповідач, його представник позов не визгали. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. З 23.09.1990 року сторони перебували в шлюбі, який розірвано рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 26.12.2018 року (а.с. 7). Як убачається з копії договору купівлі-продажу квартири та відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно, 30.09.2011 року, тобто в період шлюбу з позивачем, відповідач придбав у власність 7/36 часток житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель та споруд за адресою [ADDRESS] ; право власності на вказане майно зареєстровано за відповідачем. Відповідно до частини першої статті 60 Сімейного кодексу України (далі Кодекс) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). За приписом частини першої статті 70 Кодексу у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином, статтями 60, 70 Кодексу встановлена презумпція права спільної сумісної власності подружжя щодо майна, яке придбано в період шлюбу, а також рівність часток подружжя. Відповідач, заперечуючи проти позову, зазначає, що вказане майно було придбано нею за її власні кошти отримані від підприємницької діяльності, на підтвердження чого надала копію свідоцтва про державну реєстрації ФОП та копію свідоцтва про платника єдиного податку, разом з тим жодного доказу на підтвердження сум отриманих доходів за вказаний період і взагалі наявність доходу (прибутку) відповідачем не надано. Відповідно до частин першої, п`ятої та шостої\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, суд приходить до висновку, що пред`явлений позов повністю ґрунтується на законі, а зазначені в ньому доводи позивача відповідачем не спростовані, що є підставою для його задоволення. У відповідності до вимог ст..141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню понесені судові витрати.

Outcome: approved