Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

07.06.2018 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона є власником будинку [ADDRESS]. Відповідно до довідки про склад сім'ї, виданої 04.06.2018 року №1581 Іларіонівською селищною радою, у вказаному будинку проживають: позивач [PERSON], [PERSON] (мати позивача), [PERSON] (син позивача), [PERSON] (дочка позивача), [PERSON] (онук позивача) та [PERSON]. Відповідач на даний час зареєстрований за вказаною адресою, хоча з 2014 року по теперішній час в буд. [ADDRESS] не проживає, витрати на утримання будинку та комунальні послуги ним не сплачуються, його особисті речі в будинку відсутні. Реєстрація відповідача, створює позивачу перешкоди у призначенні субсидії на комунальні послуги у вказаному будинку, в зв'язку із чим, посилаючись на ст.ст. 15, 317, 319, 321, 391 ЦК України, ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», просить суд визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинком [ADDRESS] Дніпропетровської області, та примусово зняти його з реєстраційного обліку. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала повністю та просила суд їх задовольнити. У судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Таким чином, суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного. Згідно копії технічного паспорту на жилий будинок [ADDRESS] Дніпропетровської області, останній належить [PERSON]. В Довідках, виданих виконавчим комітетом Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 04.06.2018 року №1581, від 27.08.2018 року зазначено, що співмешканець [PERSON], [PERSON], [INFO], дійсно є зареєстрованим у [ADDRESS] але з вересня 2014 року не проживає за вказаною адресою. Відповідно до ст. 405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 17 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Згідно ст. 7 Закону України від 11. 12. 2003 року №1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», питання про зняття з реєстрації колишніх членів сім'ї власника залежить від вирішення питання про їх право проживання в цьому будинку (відсутність такого права, втрата права користування), яке регулюється ст. ст. 71, 72, 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України. Таким чином, з огляду на вищевикладене, судом встановлено, та сторонами у справі в судовому засіданні підтверджено, що позивач є власником зазначеного вище будинку, реєстрація в ньому відповідача, як колишнього члена сім'ї [PERSON] створює останній перешкоди у користуванні ним, окрім того, [PERSON] протягом більше одного року в будинку не проживає. Однак, позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, виходячи з того, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється безпосередньо на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення користування житловим приміщенням, тому дана вимога є передчасною, а тому задоволенню не підлягає. Крім того, згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв'язку з чим, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial