Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

07.06.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду із вищезазначеною позовною заявою, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, площею 0,0650 га, розташовану за адресою: [ADDRESS], яка належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER], зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №010911500092. Заповіту [PERSON] не залишила. Позивач є єдиною спадкоємицею першої черги в порядку спадкування за законом, яка прийняла спадщину, так як постійно проживала разом із нею на час відкриття спадщини, згідно ст. 1268 ЦК України, що встановлено рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 квітня 2018 року. При зверненні [PERSON] до державного нотаріуса Першої Синельниківської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, остання отримала 30 травня 2018 року постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку із ненаданням правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності на вищевказану земельну ділянку за спадкодавцем. Позивач зазначає, що надати вказаний документ не має можливості у зв'язку з його втратою, але в Управлінні Держземагенства у Синельниківському районі Дніпропетровської області зберігається другий примірник державного акту, який підтверджує право власності [PERSON] на земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS], копію якого надала суду. В зв'язку із викладеним, посилаючись на ст. ст. 328, 1216, 1218, 1225 ЦК України, ст. 81 ЗК України, позивач [PERSON] просить суд визнати за нею право приватної власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, площею 0,0650 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], в порядку спадкування за законом, після смерті [INFO] [PERSON]. Позивач до початку проведення судового засідання надала суду заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи без її присутності. До початку проведення судового засідання від представника відповідача Синельниківської міської ради Дніпропетровської області Ковтун А.О. надійшла заява про визнання заявлених вимог та розгляд справи без її участі. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 07 грудня 2016 року Синельниківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, підтверджено факт смерті [INFO] у м. Синельникове Дніпропетровської області [PERSON] (а.с.4). Судом встановлено, що позивач [PERSON] є дочкою спадкодавця [PERSON], померлої [INFO], та відповідно до ст. 1216 ЦК України є спадкоємицею першої черги в порядку спадкування за законом, виходячи із досліджених копій: свідоцтва про народження [PERSON], серії [NUMBER] повторно виданого 21.01.1970 року районним бюро ЗАГС Дніпропетровської області (а.с.5); копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, з якого встановлено зміну прізвища [PERSON] на «[PERSON]» (а.с.9); свідоцтва про розірвання шлюбу [PERSON] серії [NUMBER], виданого 21.11.1978 року; свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого 15.03.1980 року Синельниківським міським відділом ЗАГС Дніпропетровської області, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с.6). Згідно наданого позивачем рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 квітня 2018 року, яке набрало законної сили 03 травня 2018 року, встановлено факт постійного проживання [PERSON], [INFO], разом зі спадкодавцем [PERSON], у житловому будинку [ADDRESS], з квітня 2015 року до часу відкриття спадщини, тобто [INFO]. Частиною 4 ст. 82 ЦПК України, передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до копії спадкової справи №181/2018, наданої державним нотаріусом Першої Синельниківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Монич Н.Д., встановлено, що після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини 29.01.2018 року звернулась [PERSON], яка 30.05.2018 року отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку із ненаданням правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності на земельну ділянку за спадкодавцем [PERSON], померлою [INFO]. Із наданої суду належним чином завіреної Управлінням Держземагенства у Синельниківському районі Дніпропетровської області копії Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії [NUMBER] (а. с. 10), встановлено, що [PERSON], проживаюча за адресою: [ADDRESS], на підставі рішення Синельниківської міської ради №390-23/V від 29.05.2008 року, є власником земельної ділянки площею 0,0650 га, у межах згідно з планом, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Нововокзальна, буд. 4, для будівництва та обслуговування жилого будинку. Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, суд дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності приходить до висновку, що спадкодавець [PERSON] за життя володіла на належній правовій підставі власністю у вигляді земельної ділянки, яка є предметом розгляду даної справи, розміром 0,0650 га. В свою чергу позивач [PERSON], будучи спадкоємцем першої черги в порядку спадкування за законом, із заявою про прийняття спадщини у шестимісячний строк до державного нотаріуса не звернулась, заяви про відмову від спадщини у зазначений строк не подала, оскільки постійно проживала зі спадкодавцем на момент її смерті, про що ухвалено відповідне рішення суду, тому є такою, що прийняла спадщину. Викладене узгоджується із положенням ч. 3 ст. 1268 ЦК України, якою передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року зазначено, що обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, а саме: 1) право власності на нерухоме майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved