Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

06 лютого 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Куяніської сільської ради Білопільського району Сумської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що [INFO] року помер її батько, [PERSON]. Після смерті останнього відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS]. Фактично спадщину після батька прийняла її мати - [PERSON], але юридично не оформила. Остання померла [INFO] року. Зазначає, що своєчасно прийняла спадщину після матері, частково юридично переоформила. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Посилаючись на викладені вище обставини, [PERSON] просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після матері, [PERSON], яка померла [INFO] року, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася. Представник останньої за довіреністю [PERSON] подав заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує (а. с. 45). Представник відповідача - Куянівської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не з'явився. Сільський голова надіслав листа про розгляд справи без участі їх представника, з позовом згодні (а. с. 47). Представник третьої особи - Білопільської районної державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції в Сумській області в судове засідання не з'явився. Завідувач держнотконтори Ковальова Л. Б. надіслала листа про розгляд справи у відсутність їх представника, при ухваленні рішення покладаються на розсуд суду (а. с. 37). У зв'язку з неявкою сторін, третьої особи, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних доказів, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Суд вважає, що на підставі п. 4 Перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року до правовідносин щодо прийняття спадщини після померлого [INFO] року [PERSON] та після [PERSON], яка померла [INFO] року, слід застосовувати норми Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, який діяв на час їх виникнення, а також норми нині діючого ЦК України, який набрав чинності з т01 січня 2004 року, так як правовідносини продовжували існувати після набрання чинності вказаним Законом. Згідно з ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР). Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] року помер батько позивачки - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] У відповідності з матеріалами справи, житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] побудований у 1987 році [PERSON], який помер [INFO] року. Земельна ділянка, приватизована останнім, державний акт на право власності на земельну ділянку не виготовлявся. Заповіт від імені померлого виконавчим комітетом Куянівської сільської ради Білопільського району Сумської області не посвідчувався. Останній був зареєстрований та мешкав до дня смерті за вказаною вище адресою разом із дружиною - [PERSON], яка своєчасно вступила в управління спадковим майном, так як протягом шести місяців з дня смерті чоловіка розпорядилася його речами, здійснювала догляд за будинком, зберігала документи (а. с. 8, 10, 39 зворотній бік). Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 21 лютого 2017 року спадкова справа після [PERSON], який помер [INFO] року не заведена (а. с. 44). Таким чином, у судовому засіданні доведено, що [PERSON] фактично прийняла спадщину після померлого [INFO] року чоловіка, [PERSON], але юридично її не оформила. Крім того, судом встановлено, що [INFO] року померла мати позивачки - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а. с. 11). Відповідно до довідки Куянівської сільської ради від 28 грудня 2016 року [PERSON] була зареєстрована та до дня смерті [INFO] року проживала разом із донькою - [PERSON] - позивачкою у справі, зятем - [PERSON] та онуками - [PERSON] і [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Заповіт від імені [PERSON] виконавчим комітетом Куянівської сільської ради не посвідчувався. Донька померлої своєчасно вступила в управління спадковим майном, так як протягом шести місяців з дня смерті матері розпорядилася її речами, здійснювала догляд за будинком, зберігала документи (а. с. 12). Спадкова справа після [PERSON], яка померла [INFO] року, заведена за заявою позивачки. Остання отримала у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом на земельні частки (пай) (а. с. 39-40). Згідно з довідкою Філіалу Білопільська госпрозрахункова виробнича дільниця КП Сумське міське бюро технічної інвентаризації від 19 грудня 2016 року право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], за фізичною чи юридичною особою не зареєстровано (а. с. 21). Відповідно до висновку та довідки КП «Білопільське районне архітектурно-планове бюро» від 31 січня 2017 року житловий будинок та господарські будівлі, розташовані за вищевказаною адресою, зведені з дотриманням архітектурних, санітарних і протипожежних норм та правил, знаходяться в межах земельної ділянки, не виходять за червону лінію вулиці, а також не знаходяться на суміжних земельних ділянках (а. с. 19). У відповідності зі ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). За змістом ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця (ч. 1 ст. 1261 ЦК України). За приписами ст. ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за законом і за заповітом має право прийняти спадщину шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини чи подачі до нотаріальної контори або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяви про прийняття спадщини. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 1 статті 316 ЦК України поняття права власності визначено як право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України). Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] має право на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], в порядку спадкування після матері [PERSON]. Однак, позивачка позбавлена можливості отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину і вільно розпоряджатися спадковим майном у зв'язку відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок, а відтак, право останньої підлягає захисту в судовому порядку. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved