Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-29 00:00:00

06 серпня 2020 року [PERSON] звернувся до суду із вказаною позовною заявою, в якій просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що розташовані по [ADDRESS] після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позов мотивовано тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 19. За життя 18.08.2003 року спадкодавцем було зроблено заповітне розпорядження, яким він заповів позивачу все майно, що належало йому на праві власності. Заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Адамівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, зареєстрований в реєстрі за номером 108. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані по [ADDRESS] . Житловий будинок, господарські будівлі та споруди спадкодавцем [PERSON] були побудовані на земельній ділянці, яка була передана йому у приватну власність та користування на підставі акту відведення земельної ділянки від 14.11.1957 року та дозволу №7 від 23.04.1958 року, виданого комітетом Плисківського районного відділу сільськогосподарського будівництва. Відповідно до довідки, виданої Адамівською сільською радою, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами належить [PERSON] , що підтверджується записами в погосподарській книзі № 2, ст.52, особовий рахунок № [NUMBER] , за 2003 рік. Дружина спадкодавця, та його мати [PERSON] , яка померла [INFO] , після смерті [PERSON] відмовилась від права на обов`язкову частку у спадщині, а також від права власності на частку у спільному майні, набутого ними як подружжям, за час шлюбу. Заява про прийняття спадщини до нотаріального органу ним була подана у передбачений законом строк (спадкова справа № 03/2004). Після його звернення до нотаріального органу державним нотаріусом Швець О.В. в частині видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з погосподарськими будівлями і спорудами йому було відмовлено та винесено постанову №333/02-31 від 04.08.2020 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю відомостей та правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності спадкодавця на житловий будинок. За таких обставин, з метою захисту своїх спадкових прав, він змушений звернутися із цим позовом до суду. Позивач в судове засідання не з`явився, проте через канцелярію суду подав заяву, в якій просить позовну заяву розглянути без його участі та задовольнити позовні вимоги. (а.с. 35) Представник відповідача в судове засідання не з`явився, проте через канцелярію суду надійшла заява голови Адамівської сільської ради Погребищенського району Вінницької областіВовченко В.М., в якій він просив розглянути справу без участі представника, позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с. 36). Від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, у зв`язку з чим в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що визнання відповідачем позову слід прийняти, а позов задовольнити, виходячи із наступного. Так, за змістом ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так, судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані в [ADDRESS] були побудовані [PERSON] на земельній ділянці, яка була передана йому у приватну власність та користування на підставі акту відведення земельної ділянки від 14.11.1957 року та дозволу №7 від 23.04.1958 року, виданого комітетом Плисківського районного відділу сільськогосподарського будівництва (а.с. 21-22). Відповідно до відомостей, що містяться у технічному паспорті на будинок садибного типу з господарським будівлями і спорудами від 15.07.2020 року, вищезазначені об`єкти нерухомості побудовані в період з 1958 по 1995 роки (а.с.16-18). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 19 (а.с. 8). На день смерті він постійно проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] (а.с. 24). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані в [ADDRESS] , та які належали померлому, що підтверджується довідкою Адамівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області вих. № 384 від 03.08.2020 року ( а.с. 25), технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виданим фізичною особою-підприємцем [PERSON] від 15.07.2020 року (а.с. 16-18). За життя [PERSON] на випадок своєї смерті залишив заповіт, посвідчений 18 серпня 2003 року секретарем виконкому Адамівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, за реєстровим № 108, згідно із яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, у тому числі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він матиме право за законом, заповідав позивачу - [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). Позивач у встановлений законом строк спадщину прийняв, подавши відповідну заяву про прийняття спадщини до Погребищенської державної нотаріальної контори, що підтверджується копією спадкової справи №3/2004 щодо майна [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 61-76) Однак, нотаріусом після відкриття спадкової справи позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на цілий житловий будинок з господарськими будівлями, які розташовані в [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів про належність вищевказаного житлового будинку спадкодавцю за життя та відомостей про реєстрацію права власності на житловий будинок (а.с. 15). Як роз`яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В роз`ясненнях, наданих Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Інформаційному листі №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», зазначено, що Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року №56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. В ч.1 ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Частиною.1 ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права чи інтересу. Згідно із ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Отже, зважаючи те, що [PERSON] протягом встановленого законом строку прийняв спадщину, однак у нього існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд дійшов висновку, що з метою захисту майнових прав позивача за ним необхідно визнати право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, які розташовані в [ADDRESS] . Ураховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, та беручи до уваги те, що позивач бажає судові витрати, пов`язані з розглядом справи, залишити за собою, суд не вбачає підстав стягувати із відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір.

Outcome: approved