Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

05.02.2016р. [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з вищезазначеним позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача на його користь 12 597 грн. 74коп. матеріальної шкоди, завданої майну позивача внаслідок ДТП та стягнути судові витрати, що складаються із сплаченого судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп. та понесених витрат на правову допомогу в розмірі 5 000 грн. (а.с. № 3 5). В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що 30.11.2015р. о 08.35 год. у м. Дніпропетровську в районі вул. Спуск Тольятті та вул. Космічної відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля CHEVROLET AVEO, реєстраційний номер [NUMBER], який є власністю [PERSON] і знаходився під його керуванням та автомобіля TAYOTA RAV4, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Оскільки зазначена дорожньо-транспортна пригода відбулася за участі застрахованих транспортних засобів, шкоди здоровю осіб не завдано та у водіїв були відсутніми ознаки алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування від впливом лікарських препаратів, сторонами, з урахуванням приписів пункту 33.2 статті 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за взаємною згодою було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У відповідності до вказаного повідомлення, схеми пригоди, автомобіль TAYOTA RAV4 під керуванням відповідача, здійснюючи маневр повороту ліворуч допустив зіткнення із автомобілем CHEVROLET AVEO під керуванням позивача, внаслідок чого останньому транспортному засобу завдано пошкодження лівих передніх і задніх дверей, заднього крила зліва та бамперу, що підтверджується, зокрема, актом огляду транспортного засобу від 01.12.2015р. Обставини того, що дорожньо-транспортна пригода відбулася виключно внаслідок дій відповідача, останній не заперечував, в п. 14 повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду вказав, що ДТП відбулося саме з його вини. Крім того, 30.11.2015р. відповідачем було складено розписку, в якій він, зазначивши про те, що ДТП відбулася з його вини, зобовязався відшкодувати завдану майну позивача матеріальну шкоду. Разом з тим, на момент звернення до суду із даним цивільним позовом відповідачем не відшкодовано в повному обсязі завдану позивачу матеріальну шкоду. Так, з метою отримання страхового відшкодування завданої відповідачем матеріальної шкоди цивільно-правова відповідальність якого застрахована згідно страхового полісу АІ/7651641, позивач звернувся до страховика останнього ПрАТ «СК «ТАС». За наслідками зазначеного звернення третьою особою було здійснено страхове відшкодування в розмірі 8 902 грн.26коп., що підтверджується випискою ПАТ КБ «ПриватБанк» від 13.01.2016р. по банківському рахунку позивача. Задля відновлення належного технічного стану транспортного засобу CHEVROLET AVEO, реєстраційний номер [NUMBER], який був пошкоджений внаслідок ДТП з вини відповідача, позивач звернувся до ПП «Титансервис» та 28.12.2015р. між позивачем та ПП «Титансервис» було укладено договір № 28/12, умовами якого передбачено здійснення ремонту автомобіля CHEVROLET AVEO, реєстраційний номер [NUMBER], належного позивачу. Відповідно до акту № 143 передавання колісного транспортного засобу, його складових частин (систем) для надання послуг з технічного обслуговування і ремонту від 28.12.2015р., ПП «Титансервис» зазначено, що колісний транспортний засіб внаслідок дорожньо-транспортної пригоди має пошкодження лівих передніх і задніх дверей заднього крила зліва та бампера заднього. В ході виконання зазначеного договору сторонами складено відповідні первинні документи, ПП «Титансервис» було проведено ремонтні роботи стосовно пошкоджених відповідачем внаслідок ДТП лівих задніх дверей, заднього крила зліва та бампера заднього, а ліві передні двері було замінено. Також, задля відновлення технічного стану транспортного засобу, що передував нанесеній шкоді, було здійснено мийку автомобіля та фарбувальні роботи. За результатами виконання робіт по відновлювальному ремонту транспортного засобу ПП «Титансервис» виставлено позивачу рахунок № 241 від 12.01.2016р. на загальну суму 21 500 грн. Вказані послуги позивачем оплачено в повному обсязі, що підтверджується квитанцією 0.0.498794038.1 від 01.02.2016р. Отже, страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком відповідача, матеріальна шкода, нанесена майну позивача, покрита не була. Таким чином, відновлення порушених відповідачем прав позивача має відбутися шляхом відшкодування винною особою відповідачем понесених позивачем внаслідок дорожньо-транспортної пригоди збитків у розмірі, який не було покрито страховим відшкодуванням 12597 грн. 74коп. Також, 17.12.2015р. між позивачем та ТОВ «Юридична фірма «КС Партнерс» було укладено договір № 1712/15 про надання юридичних послуг відносно стягнення матеріальної шкоди, яка виникла в результаті ДТП. За наслідками виконання умов договору, його сторонами 05.02.2016р. було підписано акт прийому передачі послуг, згідно якого виконавець: ознайомився з наданими документами та дослідив судову практику відносно аналогічних справ; надав усну консультацію замовнику відносно стягнення матеріальної шкоди, яка була завдана 30.11.2015р. автомобілю замовника CHEVROLET AVEO, реєстраційний номер [NUMBER], автомобілем TAYOTA RAV4, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON]; написав та підготував з додатками для направлення до суду позовну заяву про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальної шкоди у розмірі 12 597 грн.74коп. Виконавець витратив на надання юридичних та консультативно правових послуг 20 годин часу з розрахунку 250 грн. за одну годину роботи, що загалом складає 5 000 грн. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] (довіреність від 22.12.2015р. а.с. № 58, 59) в судове засідання не зявився, надав до суду клопотання, в якому просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просив суд їх задовольнити з підстав, викладених в позові та доказів, наявних в матеріалах справи. Також просив розглянути справи без фіксування судового процесу технічними засобами, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с. № 57). Відповідач [PERSON] в судові засідання по справі, які призначалися на 22.03.2016р. та 14.04.2016р., повторно не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином відповідно до вимог ст. 74 - 76 ЦПК України, про причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, з клопотанням про відкладення розряду справи до суду не звернувся, а також не скористався правом надання заперечень проти позову (а.с. № 47, 49, 55). Представник третьої особи ПрАТ «Страхова компанія «ТАС» в судові засідання по справі, які призначалися на 22.03.2016р. та 14.04.2016р., також повторно не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином відповідно до вимог ст. 74 - 76 ЦПК України, про причини своєї неявки суду не повідомив (а.с. № 47, 50, 55,56). Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У звязку з чим суд, з метою недопущення порушення строків розгляду справи, передбачених ст. 157 ЦПК України, з урахуванням згоди позивача, вважає за можливе провести заочний розгляд справи та вирішити справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Розгляд справи відбувався за правилами ст. 169 та ч. 2 ст. 197 ЦПК України без участі сторін (їх представників) та без фіксації судового процесу технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлено, що 30.11.2015р. о 08.35 год. у м. Дніпропетровську в районі вул. Спуск Тольятті та вул. Космічної відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля CHEVROLET AVEO, реєстраційний номер [NUMBER], який є власністю [PERSON] і знаходився під його керуванням та автомобіля TAYOTA RAV4, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] (а.с. № 8). Оскільки зазначена дорожньо-транспортна пригода відбулася за участі застрахованих транспортних засобів, шкоди здоровю осіб не завдано та у водіїв були відсутніми ознаки алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування від впливом лікарських препаратів, сторонами, з урахуванням приписів пункту 33.2 статті 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за взаємною згодою було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. № 6 7). У відповідності до вказаного повідомлення, схеми пригоди, автомобіль TAYOTA RAV4 під керуванням відповідача, здійснюючи маневр повороту ліворуч допустив зіткнення із автомобілем CHEVROLET AVEO під керуванням позивача, внаслідок чого останньому транспортному засобу завдано пошкодження лівих передніх і задніх дверей, заднього крила зліва та бамперу, що підтверджується, зокрема, актом огляду транспортного засобу від 01.12.2015р. (а.с. № 9 10). Обставини того, що дорожньо-транспортна пригода відбулася виключно внаслідок дій відповідача, останній не заперечував, в п. 14 повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду вказав, що ДТП відбулося саме з його вини. Крім того, 30.11.2015р. відповідачем було складено розписку, в якій він, зазначивши про те, що дорожньо-транспортна пригода відбулася з його вини, зобовязався відшкодувати завдану майну позивача матеріальну шкоду. Разом з тим, як зазначає позивач, на момент звернення до суду із даним цивільним позовом відповідачем не відшкодовано в повному обсязі завдану позивачу матеріальну шкоду. Так, з метою отримання страхового відшкодування завданої відповідачем матеріальної шкоди цивільно-правова відповідальність якого застрахована згідно страхового полісу АІ/7651641, позивач звернувся до страховика останнього ПрАТ «СК «ТАС». За наслідками зазначеного звернення третьою особою було здійснено страхове відшкодування в розмірі 8 902 грн.26коп., що підтверджується випискою ПАТ КБ «ПриватБанк» від 13.01.2016р. по банківському рахунку позивача (а.с. № 26). За для відновлення належного технічного стану транспортного засобу CHEVROLET AVEO, реєстраційний номер [NUMBER], який був пошкоджений внаслідок ДТП з вини відповідача, позивач звернувся до ПП «Титансервис», основним видом економічної діяльності якого є технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів (а.с. № 27 28). 28.12.2015р. між позивачем та ПП «Титансервис» було укладено договір № 28/12, умовами якого передбачено здійснення ремонту транспортного засобу автомобіля CHEVROLET AVEO, реєстраційний номер [NUMBER], належного позивачу (а.с. № 11 18). Відповідно до акту № 143 передавання колісного транспортного засобу, його складових частин (систем) для надання послуг з технічного обслуговування і ремонту від 28.12.2015р., ПП «Титансервис» зазначено, що колісний транспортний засіб внаслідок дорожньо-транспортної пригоди має пошкодження лівих передніх і задніх дверей заднього крила зліва та бампера заднього (а.с. № 19 22). В ході виконання зазначеного договору сторонами складено відповідні первинні документи, ПП «Титансервис» було проведено ремонтні роботи стосовно пошкоджених відповідачем внаслідок дорожньо-транспортної пригоди лівих задніх дверей, заднього крила зліва та бампера заднього, а ліві передні двері було замінено. Також, за для відновлення технічного стану транспортного засобу, що передував нанесеній шкоді, було здійснено мийку автомобіля та фарбувальні роботи. За результатами виконання робіт по відновлювальному ремонту транспортного засобу ПП «Титансервис» виставлено позивачу рахунок № 241 від 12.01.2016р. на загальну суму 21 500грн. (а.с. № 23 24). Вказані послуги позивачем оплачено в повному обсязі, що підтверджується квитанцією 0.0.498794038.1 від 01.02.2016р. (а.с. № 25). Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов'язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. Згідно п. 2.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001р. № 1306, якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди. Відповідно до вимог ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. До збитків належать і витрати, яких особа зазнала зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються в повному обсязі, якщо інше не встановлено законом або договором. Відповідно до ст. 1194 ЦПК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Судом було встановлено та підтверджено матеріалами цивільної справи, що розмір матеріального збитку, спричиненого відповідачем володільцю автомобілю CHEVROLET AVEO, реєстраційний номер [NUMBER], складає 21 500 грн. Також судом було встановлено, що страховою компанією ПрАТ «СК «ТАС» було виконано свої зобовязання за страховим полісом відповідача та сплачено [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 8 902 грн.26коп. Отже, страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком відповідача, матеріальна шкода, нанесена майну позивача, покрита не була. Таким чином, відновлення порушених відповідачем прав позивача має відбутися шляхом відшкодування винною особою відповідачем понесених позивачем внаслідок дорожньо-транспортної пригоди збитків у розмірі, який не було покрито страховим відшкодуванням. Висновки суду збігаються з рекомендаціями, які містить Постанова Пленуму ВССУ № 4 від 01.03.2013р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки». З огляду на те, що сума відшкодування матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] становить 12 597 грн.74коп. (21 500 грн. (матеріальні збитки) 8 902 грн.26коп. (отримане страхове відшкодування) = 12 597 грн.74коп.). Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача суми у розмірі 5 000 грн., сплаченої позивачем на отримання правової допомоги, суд вважає за необхідне також їх задовольнити з огляду на наступне. Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що повязані з явкою до суду; витрати, повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз: витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві було відмовлено. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах субєктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Отже, враховуючи зміст вказаної статті, при відшкодуванні витрат на правову допомогу, сторона повинна надати суду документ в якому буде зазначено, скільки часу було витрачено при наданні таких послуг. Зазначено, які саме дії (участь в судовому засіданні, складання процесуальних документів, тощо) з боку адвоката були вчинені в конкретній справі. Також особа, якій надається правова допомога, повинна підписати акт прийому-передачі наданих послуг, який складається адвокатом чи фахівцем в галузі права (які можуть виступати самостійно чи від імені адвокатського обєднання або юридичної фірми). Після підписання акта приймання передачі сторона повинна сплатити кошти за надані послуги і предявити всі ці документи в суді. 17.12.2015р. між позивачем та ТОВ «Юридична фірма «КС Партнерс» було укладено договір № 1712/15 про надання юридичних послуг відносно стягнення матеріальної шкоди, яка виникла в результаті ДТП. (а.с. № 29 - 30). За наслідками виконання умов договору, його сторонами 05.02.2016р. було підписано акт прийому передачі послуг, згідно якого виконавець: ознайомився з наданими документами та дослідив судову практику відносно аналогічних справ; надав усну консультацію замовнику відносно стягнення матеріальної шкоди, яка була завдана 30.11.2015р. автомобілю замовника CHEVROLET AVEO, державний реєстраційний номерний знак [NUMBER], автомобілем TAYOTA RAV4, державний реєстраційний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON]; написав та підготував з додатками для направлення до суду позовну заяву про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальної шкоди у розмірі 12 597 грн.74коп. (а.с. № 31). Виконавець витратив на надання юридичних та консультативно правових послуг 20 годин часу з розрахунку 250 грн. за одну годину роботи, що загалом складає 5 000 грн. та підтверджується актом прийому-передачі виконаних робіт (а.с. № 31, 32). Аналізуючи встановлені в судовому засіданні фактичні обставини в контексті наведених вище норм цивільного законодавства, суд приходить до висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог [PERSON] до [PERSON] (третя особа ПрАТ «СК «ТАС») про відшкодування шкоди, завданої майну фізичної особи внаслідок ДТП. Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 88 ЦПК України, приймаючи до уваги те, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, понесені останнім при зверненні до суду судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 551 грн.20коп., сплата якого підтверджується відповідною квитанцією від 05.02.2016р. та витрат на правову допомогу в розмірі 5 000грн. (а.с. № 2, 31-32). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved