Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

06 грудня 2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Заява мотивована тим, що 5 серпня 2011 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб. За час перебування у шлюбі в сторін народився син [PERSON], [INFO] Сторони прожили у спільному шлюбі 6 років, вели спільне господарство та будували міцні сімейні відносини. Проте, останній рік вони не можуть проживати як сім'я. В результаті проведених розмов дійшли до висновку про необхідність розлучення. Їхня спільна дитина проживає та буде проживати з позивачем. Відповідач допомогу на утримання дитини надавати перестав. Просить: розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 5 серпня 2011 року відділом реєстрації актів громадянського стану по місту Умані Уманського міськрайонного управління юстиції в Черкаській області, актовий запис №321; стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], до повноліття, у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) Відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У підготовчому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач у підготовчому засіданні позов визнав повністю, не заперечував проти його задоволення. У відповідності до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно із статтею 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Стаття 112 СК України визначає, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.. Згідно ч.2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 05.08.2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м.Умані Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №321. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Вказане підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 05.08.2011 року. [PERSON] народився [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 26 січня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Умані Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №62. Батьками записані: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Згідно ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно із ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 ЦПК України. Частина 4 ст. 206 ЦПК України визначає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За результатами вивченням позовної заяви та доказів, які були надані позивачем, заслухавши позицію сторін, суд не встановив підстав для відмови у прийнятті визнання позову відповідачем. З урахуванням викладеного, позов підлягає до задоволення. У відповідності з вимогами ст.141 ЦПК України судовий збір, який сплатив позивач при зверненні до суду, підлягає стягненню на користь позивача з відповідача. При зверненні до суду позивач сплатила судовий збір в сумі 640 гривень за позовну вимогу про розірвання шлюбу. Тому вказаний судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Від сплати судового збору за позовну вимогу щодо стягнення аліментів позивач була звільнена, тому судовий збір в цій частині позовних вимог в сумі 640 гривень підлягає стягненню на користь держави з відповідача. На підставі статей 105, 110, 112, 180-183, 191 СК України,

Outcome: approved