Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

05.05.2016 року позивачі звернулись до суду з позовними вимогами, якими просять встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], а саме встановити факт того, що [PERSON] є дружиною [PERSON], померлого 02.01.2000 року та визнати за ними в рівних частках, як спадкоємцями за законом першої черги, право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Нахімова, 103, мотивуючи тим, що приватним нотаріусом їм відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з наявністю суттєвих розбіжностей у написанні імен та по-батькові [PERSON] та померлого чоловіка у різних документах, у звязку з чим неможливо підтвердити факт родинних відносин. Позивачі в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та наполягають на їх задоволенні. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] належить 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Нахімова, 103 на підставі договору дарування, посвідченого 27.12.1962 року державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори [PERSON] зареєстрованого в реєстрі за № 12-938. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 193629, виданого 03.01.2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ізмаїльської міської ради Одеської області, [PERSON] помер 02.01.2000 року. За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз'яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом. Після смерті [PERSON] згідно ст.525 ЦК УРСР (1963 року) відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Нахімова, 103. За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 43700226 від 25.04.2016 року, згідно якого інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON], відсутня. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) після смерті [PERSON] являються: - дружина [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про одруження серії ІІ ЯР № 655084, виданим 11.02.1959 року; - донька [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії ІІ ЖД № 448348, виданим 25.05.1979 року відділом (бюро) запису актів громадянського стану по м. Ізмаїл; - син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії ІV-УР № 1104247, виданим 05.02.1963 року бюро записів актів громадянського стану по м. Ізмаїл. Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає. Відповідно п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємець, який фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, вважається таким, що прийняв спадщину. В судовому засідання було встановлено, що позивачі фактично вступили в управління спадковим майном, оскільки проживали та були зареєстровані разом із спадкодавцем за однією адресою, що підтверджено записами будинкової книги, тобто вважаються такими, які фактично прийняли спадщину. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу [PERSON] від 28.04.2016 року за № 134/02-14 позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з наявністю суттєвих розбіжностей у написанні імен та по-батькові [PERSON] та померлого чоловіка у різних документах, у звязку з чим неможливо підтвердити факт родинних відносин. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved