Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

05.05.2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач зазначив, що 11.12.2007 року відповідач отримав кредит в розмірі 6789,00 грн. для придбання певного майна/послуг із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30.00% на рік, а також 0,5% плати на місяць за ведення кредитної справи. Посилаючись на те, що відповідач своїх обов'язків по сплаті кредиту та процентів за користування коштами не виконує, прохає суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» суму заборгованості станом на 13.02.2014 року в розмірі 2866,12 грн., що складається з 2122,85 грн. заборгованість за сумою кредиту, 267,97 гривень - заборгованість за відсотками, 457,30 гривень - заборгованість за комісіями. Представник позивача у позовній заяві повідомив судові про те, що ПАТ «Дельта Банк» підтримує заявлені вимоги по тих підставах, які були викладені в позовній заяві, та прохає справу розглянути справу без участі свого представника (а.с. 4) Виходячи з наведеного, а також положень частини 2 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності представника позивача. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце його проведення повідомлявся належним чином (а.с. 25), причини своєї неявки судові не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі не заявив. За письмової згоди позивача ПАТ «Дельта Банк» суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. У відповідності до вимог частини 2 статті 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, з'ясувавши позицію позивача у справі, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. 11.12.2007 року між позивачем та відповідачем укладений кредитний договір (далі - Договір) № 011-27017-111207 для придбання майна із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30.00% на рік, а також 0,5% плати на місяць за ведення кредитної справи. (а.с.8-10). Відповідач підтвердила свою згоду з Умовами Договору та зобов'язалась їх виконувати (а.с.13). З видаткової накладної №198888 (а.с.17), товарного чеку №19888 (а.с.16) суд встановив, що відповідач кредит отримала. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідач своїх обов'язків по сплаті кредиту та процентів за користування коштами не виконав та станом на 13.02.2014 року в розмірі 2866,12 грн., що складається з 2122,85 грн. заборгованість за сумою кредиту, 267,97 гривень - заборгованість за відсотками, 457,30 гривень - заборгованість за комісіями. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, а також розмір процентів встановлених договором. За наведених обставин суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн., оскільки заявлені вимоги підлягають задоволенню

Outcome: approved