Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

07.05.2014 року державний виконавець ВДВС Карлівського РУЮ Пустогородська А.В., звернулася до суду з поданням, в якому просить суд тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України керівника ТОВ «Вітязь СТК» [PERSON]. Подання обґрунтоване тим, що на виконанні у ВДВС Карлівського РУЮ перебуває зведене виконавче провадження про стягнення з ТОВ «Вітязь СТК» на користь стягувачів, заборгованості на загальну суму 103373,42 грн. Старшим державним виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчого провадження, про що належним чином повідомлено боржника. Боржнику було надано строки для самостійного виконання рішень, проте рішення виконані не були. Задля примусового виконання рішень, державним виконавцем було направлено запити до реєструючих органів, накладено арешти на майно та кошти боржника, направлено вимоги про явку до держвиконавця керівника підприємства. Не дивлячись на вжиті заходи, протягом 5 місяців рішення суду не виконуються, тому старший державний виконавець звернулася до суду з поданням. В судовому засіданні, старший державний виконавець підтримала вимоги подання і просить суд його задовольнити. Державним виконавцем також надану суду матеріали виконавчого провадження. Заслухавши пояснення державного виконавця та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні подання необхідно відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді закордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов'язань. Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України - питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), вирішується судом за місцезнаходження органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. При винесенні ухвали суд перевіряє факт ухилення керівника юридичної особи боржника від виконання рішення суду, а також доцільність та обґрунтованість обмеження [PERSON] у праві виїзду за межі України. З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у ВДВС Карлівського РУЮ дійсно перебувають виконавчі листи від 29.11.2013 року і 29.11.2013 року та судові накази від 24.05.2013 року, 09.08.2013 року і 23.05.2013 року (а.с. 8-16), на виконання яких винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень (а.с. 3-7). В судовому засіданні встановлено, що дані виконавчі провадження зведено в одне. За виконавчими листами та судовими наказами, з ТОВ «Вітязь СТК» стягнуто заборгованість на загальну суму 103373,42 грн. (а.с. 3-7) Дев'ять виконавчих проваджень відкрито у лютому 2014 року. Одне виконавче провадження відкрито у березні 2014 року. (а.с. 3-7) З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є керівником підприємства (а.с. 21-22). Державний виконавець звернулася до суду на підставі заяви стягувача, з проханням ініціювати питання про встановлення обмеження у праві виїзду за межі України. (а.с. 24) Матеріалами справи підтверджується, що після відкриття виконавчих проваджень, держаним виконавцем було направлено запит до реєструючих органів для з'ясування майнового стану боржника (а.с. 20). Постановами державного виконавця від 19.03.2014 року та 12.03.2014 року, накладено арешти на майно та кошти боржника (а.с. 18, 23). З пояснення державного виконавця, наданого в судовому засіданні, також встановлено, що нею було здійснено вихід за місцем знаходження боржника, проте за зазначеною в реєстрі адресою, товариство не знайдено. З наданих державним виконавцем пояснень, також встановлено, що вищезазначені заходи виконанню рішень не сприяли - рішення суду не були виконані, в тому числі і частково. 20.03.2014 року, керівнику ТОВ «Вітязь СТК» було направлено вимогу з'явитися до ВДВС та надати документи, що підтверджують погашення заборгованості. Долучене до матеріалів справи повідомлення про вручення поштового відправлення, факт вручення такої вимоги не підтверджує, оскільки підпису [PERSON] не має. (а.с. 19) На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що державним виконавцем здійснено ряд заходів на виконання судових рішень, які не дали результату. Разом з тим, суд не вбачає в діях [PERSON] свідомого ухилення від виконання судових рішень. З відповідей, наданих на запити державного виконавця вбачається, що за ТОВ «Вітязь СТК» не значиться реєстрація транспортних засобів чи техніки, правовстановлюючі документи, що посвідчують право власності на землю, право постійного користування чи договори оренди - відсутні. (а.с. 18, 20) Пояснення державного виконавця, що вона не знайшла місцезнаходження товариства, суд оцінює критично. За зазначених обставин, суд вважає, що опис майна не було здійснено, не з вини керівника підприємства. Суд також враховує, що [PERSON] не з'явився на вимогу державного виконавця, проте в матеріалах справи відсутні відомості, що така вимога була вручена [PERSON] Суд не вбачає об'єктивної можливості з'явитись до державного виконавця, якщо [PERSON] не був належним чином повідомлений про необхідність явки. В матеріалах справи відсутні відомості про те, що керівник ТОВ «Вітязь СТК» переховується від виконавчої служби чи в будь-який інший спосіб умисно перешкоджає виконанню судових рішень. Досліджені в судовому засіданні матеріали, свідчать про відсутність реальної можливості виконання рішення (за товариством не зареєстровано майно, кошти на рахунках відсутні). Сам факт невиконання зобов'язання, не може бути підставою для обмеження особи у праві виїзду за кордон. Факт свідомого ухилення від виконання рішення, вище дослідженими доказами не підтверджується. Крім того, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що в період виконання судових рішень, [PERSON] виїжджав за межі України. Зі слів самого державного виконавця, [PERSON] постійно проживає в м. Карлівка. Державний виконавець посилається лише на теоретичну можливість виїзду керівника ТОВ «Вітязь СТК» за кордон і вважає, що таке обмеження стимулює виконання, а також сприятиме розшуку боржника, у разі оголошення такого. Зазначені державним виконавцем підстави - є припущенням і не можуть бути взяті до уваги при винесенні ухвали. Отже, в судовому засіданні не доведено доцільність обмеження [PERSON] у праві виїзду за межі України. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що подання необґрунтоване і задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed