Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

06.10.2016 року позивач звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Лобановського Валерія, 28, свої вимоги мотивує тим, що 1/4 частина вищевказаного будинку належить [PERSON] та 3/4 частини належать [PERSON]. 03.01.2010 року [PERSON] помер, після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з 1/4 частки житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Лобановського Валерія, 28. Позивач прийняла спадщину, оскільки на час відкриття спадщини мешкала разом із спадкодавцем. При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачу було відмовлено, у звязку із тим, що право власності не зареєстроване у встановленому законодавством порядку за спадкодавцем. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Цеткін Клари, 28 належить [PERSON] 3/4 частка на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.06.1987 року, посвідченого державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 2-2234 та на підставі свідоцтва про право власності від 23.06.1987 року, посвідченого державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 2-2232, та [PERSON] 1/4 частка на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.06.1987 року, посвідченого державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 2-2234. Відповідно до довідки № 1652 від 03.10.2016 року, наданої комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації», житловий будинок з надвірним спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Лобановського Валерія, 28 побудований у 1968 році є завершений будівництвом та відповідно до «Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна», затвердженого наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року № 127, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 року за № 582/5773 (із змінами і доповненнями) не належить до самочинного будівництва. Крім того, згідно листа Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 12/5-126 від 23.03.1999 року обєкти, які були закінчені будівництвом до 05.08.1992 року прийняттю в експлуатацію не підлягають. Розпорядженням [PERSON] міського голови № 57р від 19.02.2016 року вулиця Цеткін Клари була перейменована на вулицю [PERSON]. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 210243 від 06.01.2010 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту [PERSON] міськрайонного управління юстиції Одеської області, [PERSON] помер 03.01.2010 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/4 частка житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Лобановського Валерія, 28. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 45829342 від 18.11.2016 року, наданої приватним нотаріусом [PERSON], інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON], померлого 03.01.2010 року відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являється: - мати [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження [PERSON] серії ІІІ-ЯР № 827431, виданим 27.07.1959 року бюро записів актів громадянського стану по м. Ізмаїл. Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] на час відкриття спадщини мешкала разом із спадкодавцем, що підтверджено записами будинкової книги, тобто відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України позивач вважається такою, яка фактично прийняла спадщину. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] від 18.11.2016 року за № 382/02-14 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що право власності не зареєстроване у встановленому законодавством порядку за спадкодавцем. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved