Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

05 жовтня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] коштів на утримання дітей та на її утримання, відповідно до положень ч.1 ст.88 СК України, посилаючись на те, що сторони є батьками дочок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], яка є дитиною-інвалідом, постійно проживає з позивачем та потребує постійно стороннього догляду. Позивач не працює, зайнята доглядом за дочкою-інвалідом, а тому, потребує матеріальної допомоги, однак, відповідач допомоги дітям та позивачу не надає, хоча в змозі надавати таку допомогу. Стверджує, що відповідач на даний час має високий стабільний дохід і, відповідно, має можливість сплачувати аліменти. У зв'язку з викладеним позивач просила стягнути з відповідача кошти на утримання дітей в сумі по 1500 гривень на кожну дитину щомісяця, та на своє утримання в сумі 1500 гривень щомісяця. В судовому засіданні позивач та її представник вимоги позову підтримали, просили їх задовольнити. Стверджують, що відповідач у 2015 та 2016 роках періодично перебував на заробітках за кордоном. Позивач та її представник в судовому засіданні визнали, що на даний час відповідач інших доходів крім пенсії не отримує. Просять стягнути аліменти в твердій грошовій сумі, оскільки, на їх думку відповідач має нерегулярний і мінливий дохід. Відповідач позовні вимоги визнав частково. Вважає, що аліменти мають стягуватися відповідно до положень ст.183 Сімейного кодексу України в частці від його доходу, а не у твердій грошовій сумі, оскільки він має стабільний дохід у виді пенсії і інших доходів немає. Не заперечує, щодо стягнення коштів на утримання дітей та позивача у загальному розмірі 1/2 частки від його доходу. Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані суду докази, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом об'єктивно встановлено, що з 30 липня 2005 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу в них народилися дочки [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], яка є дитиною-інвалідом, підгрупа «А», яка проживає з позивачем та потребує постійного стороннього догляду. Відповідач є інвалідом ІІІ групи, працездатним, не працює, має постійний дохід у виді пенсії, проживає окремо від позивача та дочок, інших утриманців не має. Дані обставини сторонами не оспорюються, визнаються, а тому відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України доказуванню не підлягають. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За правилами ст.88 СК України якщо один із подружжя, у тому числі і працездатний, проживає з дитиною-інвалідом, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина-інвалід, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина. Відповідно до ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Зважаючи на обставини справи суд приходить до висновку, що: [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], а тому зобов'язаний утримувати їх до повноліття; [PERSON] проживає з дитиною-інвалідом, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, а тому має право на утримання від [PERSON], який має можливість надавати таку допомогу. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, матеріальне становище [PERSON], стан його здоров'я, що він є інвалідом ІІІ групи, працездатний, отримує регулярний дохід у виді пенсії, матеріальний стан та здоров'я дітей, і приходить до висновку, що з нього слід стягнути: кошти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дітьми повноліття; кошти на утримання позивача в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду, протягом всього часу її проживання з дитиною-інвалідом [PERSON], [INFO], але не більш як по день досягнення дитиною-інвалідом 18-річного віку, тобто по [INFO] року. Посилання позивача та її представника на показання свідків [PERSON] та [PERSON], як на доказ того, що відповідач має нерегулярний і мінливий дохід, що дає підставу для стягнення аліментів з відповідача у твердій грошовій сумі, і рівень цих доходів є таким, що дає можливість відповідачу сплачувати аліменти на дітей та дружину по 1500 грн. на кожного, є небезпідставними з наступних причин. Свідок [PERSON] суду вказала, що її брат [PERSON] літом 2016 року протягом двох місяців перебував за кордоном на заробітках. У 2015 році він також перебував на заробітках за кордоном. Тривалість його перебування за кордоном у 2015 році їй не відоме. Розмір заробітку [PERSON] отриманого за кордоном їй не відомо. Свідок [PERSON] суду вказав, що спільно із [PERSON] у 2015 році він перебував на заробітках у республіці Польщі строком до 3 місяців. Заробіток [PERSON] склав приблизно по 500 доларів США щомісяця. Припускає, що і заробіток [PERSON] був аналогічний. Відповідач в засіданні визнав, що перебував у 2015 та 2016 роках по декілька місяців за кордоном, однак стверджує, що перебуваючи за кордоном він не отримав доходу, оскільки не зміг працевлаштуватися, після чого не виїжджав за кордон на заробітки у зв'язку із станом здоров'я. Таким чином, показання свідків [PERSON] та [PERSON] є недостатніми для висновку, що [PERSON] продовжує отримувати нерегулярний і мінливий дохід, і не вказують на розмір цього доходу на даний час. Крім цього, показання свідка [PERSON] є сумнівними, оскільки свідок є братом позивача і перебуває у неприязних стосунках з відповідачем. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України. кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Належних та достатніх доказів, що відповідач має нерегулярний і мінливий дохід, і розмір цього доходу дає можливість відповідачу сплачувати аліменти на дітей та дружину в розмірі по 1500 грн. на кожну з цих осіб щомісяця, позивачем та її представником суду надано не було. Таким чином, позивач та її представник заявляючи до суду вимогу про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, в судовому засіданні не довели, що мають місце обставини, передбачені ч.1 ст.184 СК України, і дають підстави для суду визначити аліменти у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідача також слід стягнути судовий збір в розмірі в сумі 551 грн. 20 коп. в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial