Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

05.10.2020 [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті посилаючись на те, що [INFO] в м. Донецьк, яке знаходиться на тимчасово окупованій території України, помер його батько [PERSON] . Заявник бажає отримати свідоцтво про смерть у порядку встановленому законодавством України, а тому звернувся до суду. Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 05.10.2020 року відкрито провадженні у справі. В судове засідання заявник [PERSON] не прибув, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи здійснювати без його участі, підтримав свою заяву та просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не прибув. Від імені заінтересованої особи, Кременчуцького міського відділу ДРАЦС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) його начальником В. Борщ було подано заяву про розгляд справи за відсутності представника відділу. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, що не з`явилися в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, надані письмові докази у справі, дійшов такого висновку. Судом встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 19.11.1956 року Будьоннівським бюро РАГС м. Сталіно, актовий запис №2609 [INFO] [PERSON] помер в м. Донецьк, на підтвердження чого заявником надано копію довідки про причину смерті № 11 від 30.03.2020 та копію свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 30.03.2020, що видані органами влади, які розміщені на тимчасово окупованій території України. 02.10.2020 Кременчуцьким міським відділом ДРАЦС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) [PERSON] було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті батька, [PERSON] , у зв`язку з тим, що документ, наданий заявником для підтвердження факту смерті, виданий на тимчасово окупованій території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють своїх повноважень, що підтверджується відмовою у проведенні державної реєстрації смерті вих. №1554/16.13-04-29 від 02.10.2020. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. За ч.1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5 встановлено, що Підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Ці документи додаються до другого примірника актового запису про смерть. Тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території (ст.ст. 1; 4 ч.2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»). Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України. Надані заявником довідка про причину смерті № 11 від 30.03.2020 та свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 30.03.2020 видані на тимчасово окупованій території України, а тому не можуть бути прийняті державними органами РАЦС, як підстава для проведення державної реєстрації смерті [PERSON] . Відповідно до Додатку 1 до розпорядження Кабінету міністрів України «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» №1085-р від 07.11.2014 р. м. Донецьк входить до переліку населених пунктів на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Встановлення факту смерті заявнику необхідне для проведення реєстрації смерті його батька. Досліджені судом докази свідчать про те, що [PERSON] [INFO] помер в м. Донецьк, вказана територія України є тимчасово окупованою, а документи, які підтверджують цей факт видані незаконними органами, які не визнаються державою Україна, в іншому порядку вказаний факт заявник встановити не може, а тому суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 317 ЦПК України, суд вважає за можливе допустити рішення до негайного виконання.

Outcome: approved