Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

06 січня 2014 року [PERSON] подав до Самарського районного суду м.Дніпропетровська зазначений позов. У своїй позовній заяві посилається на те, що його батькові - [PERSON] на підставі рішення Ігренської міської ради депутатів трудящих № 4 від 02.06.1959 року була відведена земельна ділянка за адресою: [ADDRESS], для будівництва будинку площею 600 кв.м., яка була відведена в натурі актом від 18 квітня 1959 року. На підставі зазначеного рішення був укладений договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої власності, посвідченого 27.11.1959 року Першою дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 2-13213. [PERSON] побудував на зазначеній земельній ділянці житловий будинок з надвірними побудовами в 1972 році, деякі надвірні побудови будувалися протягом 1972-1983 років. Батько позивача [PERSON] помер [INFO]. Після його смерті залишилося домоволодіння за адресою: [ADDRESS]. Інших спадкоємців немає. Позивач своєчасно звернувся із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Крім того, [PERSON] постійно проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини. Правовстановлюючий документ - вищевказаний Договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва - не був своєчасно спадкодавцем зареєстрований в КП «ДМБТІ», що позбавляє позивача можливості надати відповідний Витяг з реєстру власності для оформлення його прав в нотаріальному порядку. Внаслідок цього постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої Восьмою дніпропетровською державною нотаріальною конторою 11 червня 2013 року, було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом. [PERSON] звертався з позовом про визнання за ним права власності на зазначене нерухоме майно, але рішенням Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 14.10.2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 19.11.2013 року, у задоволенні позовних вимог було відмовлено. Позивач [PERSON] просить визнати за ним права та обов'язки забудовника домоволодіння [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] В судовому засіданні позивач та його представник адвокат [PERSON] підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Також представник пояснила, що позивач не може звернутися до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю за реєстрацією права власності, оскільки він не є власником, а земельна ділянка домоволодіння не приватизована. Представник Дніпропетровської міської ради проти позовних вимог заперечувала, оскільки Дніпропетровська міська рада не порушувала прав позивача. Представник Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори надала суду пояснення в яких зазначила, що заперечень проти позовних вимог не має, просили розглядати справу без їх участі (а.с. 34-35). Представники третіх осіб - реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції та Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Дніпропетровській області в судові засідання не з'явилися, про дату та час судового засідання повідомлялись належним чином, про причини неявки не повідомили, що не перешкоджає розгляду справи. Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] є сином [PERSON] (а.с. 17). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 18). Рішенням Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 14 жовтня 2013 року було встановлено, що після смерті [PERSON], який помер [INFO] спадкоємцем за законом є його син - [PERSON], який у встановлений строк звернувся до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом, інших спадкоємців немає (а.с. 19-21). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.06.2013 року державним нотаріусом Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з тим, що Договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, за життя батька не був зареєстрований в КП «ДМБТІ» (а.с. 25). Відповідно до рішення виконавчого комітета Ігренської міської ради депутатів трудящих № 4 від 02.06.1959 року [PERSON] була відведена земельна ділянка за адресою: [ADDRESS], для будівництва будинку площею 600 кв.м. Пунктом 2 цього рішення [PERSON] зобов'язано до 01.07.1959 року одержати в МБТІ всю технічну документацію на право будівництва будинку на згаданій ділянці (а.с. 5). На підставі вказаного рішення виконкому Ігренської міської ради депутатів трудящих № 4 від 02.06.1959 року 22 червня 1959 року був укладений договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої власності між виконкомом Ігренської міської ради та [PERSON] (а.с.9-10). Відповідно до акту від 18.04.1959 року (а.с. 6), плану земельної ділянки та довідки про землекористування (а.с. 8) вищезазначена земельна виділена в натурі в користування [PERSON] Згаданим актом попереджено [PERSON] щодо необхідності складення договору в інвентарбюро. Як вбачається з технічного паспорту від 13.04.1979 року, на земельній ділянці [ADDRESS] знаходяться житловий будинок А-1, Б, В - сараї, Г - вбиральня, № 1,2 І - споруди. Житловий будинок складається з: 1-1 - сіни площею 4,8 кв.м., 1-2 - кладової площею 2,2 кв.м., 1-3 - коридору площею 7,9 кв.м., житлових кімнат 1-4, 1-5, 1-6, 1-7, 1-8 площею відповідно 6,8 кв.м., 7,3 кв.м., 10,8 кв.м., 21,2 кв.м., 8,1 кв.м., 1-9 - кухні площею 8,5 кв.м. Загальна площа будинку складає 77,6 кв.м., житлова - 54,2 кв.м. (а.с. 42-45). За даними технічного паспорту, виготовленого станом на 21.11.2013 року, житловий будинок залишився тим же, до нього зведено прибудову літ. а'-1, також з'явилися сараї З, И (а.с. 11-14). Згідно довідки відділу комунального господарства Самарської районної у м.Дніпропетровську ради від 04.02.2014 року № 11 та копії витягу з рішення виконкому Дніпропетровської міської ради депутатів трудящих від 20.07.1977 року №434, домоволодіння, яке раніше мало адресу [ADDRESS] та згодом [ADDRESS], у теперішній час має адресу [ADDRESS] (а.с. 40, 41). Зазначені докази переконливо свідчать, що спадкодавцеві [PERSON] виділялася та сама земельна ділянка і на ній знаходиться той самий житловий будинок з надвірними побудовами, що у теперішній час знаходяться за адресою [ADDRESS]. Згідно з п. 30 Положення про житлово-будівельні колективи та індивідуальних забудовників у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого постановою Ради Міністрів Української РСР від 30 квітня 1958 року № 514, між забудовником, якому виділяється земельна ділянка для житлового будівництва, та виконкомом міської (районної) Ради депутатів трудящих укладається договір про надання земельної ділянки в безстрокове користування і будівництво жилого будинку. Як встановлено зазначеним вище рішенням суду, реєстрація права власності на спірне домоволодіння не проводилась. Згаданий вище житловий будинок за життя батька позивача, тобто забудовника, в експлуатацію не приймався, реєстрацію не проходив, хоча спадкодавець зобов'язаний був це зробити. Наведене свідчить про те, що батько позивача право власності на вказаний будинок за свого життя не набув, як у відповідності до норм законодавства, що діяли на момент спорудження будинку, так і у відповідності до норм законодавства, що діяли на момент його смерті. Проте статтею 1218 Цивільного кодексу України встановлено, щодо складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Також і пунктом восьмим Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що якщо будівництво здійснювалося згідно закону, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки входять до складу спадщини. Отже зазначені права та обов'язки увійшли до складу спадщини після померлого [PERSON], визнання їх за позивачем [PERSON] буде підставою для його звернення до органів, у повноваження яких входить прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, дасть можливість належним чином зареєструвати нерухоме майно, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позов. На підставі викладеного та

Outcome: approved