Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-08 00:00:00

06.07.2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Казанківської селищної ради Миколаївської області, третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області, про визнання права на земельну частку (пай). В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 31.07.1993 року був прийнятий в члени КСП «ім. Кірова», який в подальшому був реорганізований в СГВК «ім. Кірова», в якому працював до дня звільнення згідно протоколу № 2 від 04.03.2000 року. На момент паювання земель і отримання у 1995 році КСП Державного акта на право колективної власності на землю серії МК № 003, залишався членом зазначеного підприємства, однак його прізвище не було включено до списку громадян, які отримали право на земельну частку (пай) із земель господарства, що стало перепоною для отримання вказаного права. В подальшому на підставі його заяви, загальними зборами КСП «ім. Кірова» від 15.01.2000 року, позивача було включено до списку членів КСП, які мають право на виділення земельних паїв за № 49. 18.02.2000 року Михайлівською сільською радою Казанківського району Миколаївської області було розглянуто клопотання КСП «ім. Кірова» та прийнято рішення про затвердження даного списку КСП, та переведення земельної ділянки площею 650 умовних кадастрових гектарів із земель резервного фонду в колективну власність КСП. На підставі заяв громадян-членів КСП «ім. Кірова», які претендують на земельну частку (пай), 12.07.2000 року Михайлівською сільською радою Казанківського району Миколаївської області ухвалено рішення про надання вказаним громадянам земельних часток (паїв) із земель резервного фонду. Оскільки діючим на даний час законодавством видача сертифіката про право на земельну частку (пай) не передбачена, за відсутності можливості отримати правовстановлюючий документ, який дозволив позивачу реалізувати своє право на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості), позивач змушений був звернутися до суду за захистом своїх прав. Посилаючись на те, що на дату одержання КСП «ім. Кірова» Державного акта на право колективної власності на землю, він залишався членом зазначеного підприємства та був включений в список членів КСП, позивач просить суд визнати за ним право на земельну частку (пай), розміром 7,22 умовних кадастрових гектарів. Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 19.07.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Згідно поданої заяви, просив справу розглядати без його участі, заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання явки своїх представників не забезпечили, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином. Згідно наданих пояснень від 05.08.2021 року № 9-14-0.6-5314/21, відповідач 2 - Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області зазначило, що з 01.01.2019 року власниками земельних ділянок, які належали колективним сільськогосподарським підприємствам на праві колективної власності є територіальні громади. Оскільки ж відповідач 2 не здійснює повноваження у сфері розпорядження землями, що перебували у власності КСП, то на права та обов`язки відповідача 2 не може прийняте рішення у справі. Крім того, відповідач 2 просив розглянути справу без участі своїх представників. Зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та доведених обставин, приходить до такого висновку. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд, за правилами ч.1 ст.13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями 15, 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або заперечення, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу. Так, відповідно до Указу Президента України №720/95 від 08 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена КСП без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Вартість та розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства є рівними. Розміри земельної частки (паю) обчислюються комісіями, утвореними у підприємствах з числа їх працівників. Рішення щодо затвердження обчислених цими комісіями розмірів земельної частки (паю) по кожному підприємству, окремо приймається районними державними адміністраціями. Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. В силу положень ст.ст.1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Документом, що посвідчують право на земельну частку (пай) є також рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). За приписами ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] з 31.07.1993 року був прийнятий в члени КСП «ім. Кірова». З КСП «ім. Кірова» [PERSON] було звільнено з 31.03.2000 року у зв`язку з переводом на роботу в ООО Казанківська фірма «Агротех» (протокол загальних зборів від 04.03.2000 року), що підтверджується архівною довідкою Казанківської РДА від 23.04.2021 року № 7-1/04-04, копією трудової книжки серії [NUMBER] , копією протоколу загальних зборів КСП «ім. Кірова» від 15.01.2000 року. Наведені докази свідчать про те, що [PERSON] являвся членом КСП «ім. Кірова» з 31.07.1993 року до 31.03.2000 року. 05.12.1995 року ім. Кірова отримало Державний акт на право колективної власності на землю, відповідно до рішення Михайлівської сільської ради народних депутатів від 07.06.1995 року № 6/2. Як вбачається з виписки з протоколу № 1 загальних зборів членів КСП «ім. Кірова» від 15.01.2000 року, позивача [PERSON] було внесено до списку членів КСП, які мають право на виділення земельних паїв за № 49, оскільки він приймав активну трудову участь в діяльності колгоспу в період з 1995 по 1999 роки, та був його членом станом на момент першого етапу розпаювання в 1995 році. Рішенням 14 сесії 23 скликання Михайлівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області від 12.07.2000 року № 14/00, вирішено надати громадянам земельні частки (паї) із земель державного резервного фонду Михайлівської сільської ради. Рішенням сесії 23 скликання Михайлівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області від 18.02.2000 року № 11/34, вирішено перевести земельну ділянку площею 650 умовних кадастрових гектарів із земель резервного фонду Михайлівської сільської ради в колективну власність КСП «ім. Кірова». Отже, наведені докази свідчать про те, що позивач [PERSON] , на дату одержання КСП «ім. Кірова» - 05.12.1995 року, являвся членом вказаного колгоспу та в подальшому рішенням загальних зборів членів КСП «ім. Кірова» від 15.01.2000 року, був внесений до списку членів КСП, які мають право на виділення земельних паїв за № 49, а тому згідно до вимог Указу Президента України №720/95 від 08 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям», ЗК України (в редакції 1995 року чинного на час спірних правовідносин), член КСП [PERSON] набув право на одержання земельної частки (паю) із землі, переданої КСП «ім. Кірова» у колективну власність згідно Державного акту на право колективної власності на землю. Оскільки права позивача [PERSON] , як члена колишнього КСП «ім. Кірова», на одержання безоплатно своєї земельної частки (паю) є порушеними, вони підлягають судовому захисту шляхом визнання за ним права на земельну частку (пай) в розмірі 7,22 умовних кадастрових гектарів.

Outcome: approved