Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

\~\~ \~ \~ \~ \~06 березня 2019 року представник позивача звернувся до суду з позовом про визнання недійсними та скасування державних актів на право власності на земельні ділянки, а також рішень органу місцевого самоврядування. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що [PERSON] належать земельна ділянка, кадастровий номер 5320610100:50:002:0444, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,1000 га та земельна ділянка кадастровий номер 5320610100:50:002:0445, для ведення особистого селянського господарства, площею 0,2000 га, розташовані за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Відповідачу [PERSON] належать земельна ділянка кадастровий номер 5320610100:50:002:0127, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1000 га та земельна ділянка кадастровий номер 5320610100:50:002:0128, для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1549 га, розташовані за адресою: [ADDRESS] . Результатами проведеного земельно-технічного дослідження\~встановлено,\~що земельні\~ділянки накладаються\~одна на\~одну,їх межі не відповідають межам встановленим у правовстановлюючих документах. На земельну ділянку, яка фактично знаходиться в користуванні власника домоволодіння [ADDRESS] - [PERSON] , згідно правовстановлювлюючих документів накладаються земельні ділянки кадастровий №№ 5320610100:50:002:0127, 5320610100:50:002:0128, які належать на праві власності [PERSON] Площа накладення становить 0,0121га. На земельну ділянку, яка фактично знаходиться в користуванні власника домоволодіння [ADDRESS] - [ADDRESS] [PERSON] , згідно правовстановлюючих документів накладається земельна ділянка кадастровий номер 5320610100:50:002:0445, переданої на праві власності [PERSON] для ведення особистого селянського господарства. Площа накладення становить 0,0030 га. Посилаючись на\~те,\~що на\~даний час\~межі земельних\~ділянок які\~знаходяться у\~фактичномукористування власників\~не відповідають\~межам встановленим\~у правовстановлюючихдокументах та\~у зв`язку\~з цим\~порушуються право\~власників земельних\~ділянок на\~вільнекористування та розпорядження своєю власністю, представник позивача просив суд, визнати недійсним та скасувати: Державні акти на право власності від 14.04.2005 серії ПЛ 186133 на земельну ділянку з цільовим призначенням для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, розміром 0,1000 га, кадастровий номер 5320610100:50:002:0127 та від 14.04.2005 серії ПЛ 186134 на земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розміром 0,1549 га, кадастровий номер 5320610100:50:002:0128, розташовані за адресою: [ADDRESS] , виданих на ім`я [PERSON] , а також рішення органу місцевого самоврядування - Глобинської міської ради від 07.07.2004 (19 сесія 4 скликання № 514) на підставі якого видані ці Державні акти, скасувавши запис про державну реєстрацію права власності на зазначені земельні ділянки; Державні акти на право власності від 06.11.2012 серії ЯИ 993538 на земельну ділянку з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розміром 0,1000 га, кадастровий номер 5320610100:50:002:044 та від 06.11.2012 серії ЯИ 993539 на земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розміром 0,2000 га, кадастровий номер 5320610100:50:002:0445, розташовані за адресою: [ADDRESS] , виданих на ім`я [PERSON] , а також рішення органу місцевого самоврядування - Глобинської міської ради від 10.09.2009 (30 позачергова сесії 5 скликання №754) на підставі якого видані ці Державні акти, скасувавши запис про державну реєстрацію права власності на зазначені земельні ділянки. \~ \~ \~ \~03 квітня 2019 року відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити позивачу в задоволенні позову, посилаючись на те, що рішенням виконкому Глобинської міської Ради народних депутатів №690 від 05.12.1997 року йому передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,25 га за адресою: [ADDRESS] , яка складається з земельної ділянки для обслуговування житлового будинку і господарських будівель -0,10 га та земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства -0,15 га. Рішенням 19 сесії 4 скликання Глобинської міської ради від 07 липня 2004 року №514, внесені зміни в рішення «Про передачу безоплатно у приватну власність земельної ділянки гр. [PERSON] » від 5 грудня 1997 року, виходячи із фактичних меж і розмірів земельної ділянки гр. [PERSON] по [ADDRESS] та передано йому безоплатно у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,2549 га, із них: 0,1000 га для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель; 0,1549 га дляведення особистого селянського господарства. Глобинським районним відділом Полтавської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» Держкомзему України в 2004 р. виготовлена технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд площею 0, 1000 га для ведення особистого селянського господарства площею 0,1549 га, кадастрові номери: 5320610100:50:002:0127 та 5320610100:50:002:0128. Право власності на вказані земельні ділянки у нього виникло 14.04.2005 року, цо підтверджується відповідними державними актами на право власності на земельні ділянки. На час виготовлення йому технічної документації із землеустрою та видачі державних актів на право власності на земельні ділянки, будівлі літ. «Г» гараж та літ. «К» сарай, що знаходяться по [ADDRESS] не були побудовані позивачем та не будувалися. Крім того, позивачем до суду надано висновок судового експерта Шлапак Світлани Леонідівни №6/2-18, з додатку №2 до якого вбачається самовільне зайняття позивачем його земельних ділянок. \~ \~ \~ \~11 червня 2019 року представник позивача подав до суду відповідь на відзив,у якому зокрема зазначив, що технічна документація виготовлена відповідачем [PERSON] , не містить погодження меж із [PERSON] , твердження відповідача про самовільне зайняття позивачем його земельних ділянок не відповідає дійсності, оскільки розміри земельних ділянок не відповідають фактичному користуванню, тому державні акти підлягають скасуванню. \~ \~ \~ \~14 червня 2019 року відповідач [PERSON] подав до суду заперечення на відповідь на відзив, у якому зокрема зазначив, що з позивачем було погодження межі земельних ділянок належних йому, про що свідчить технічна документація та згідно висновку експертизи відбувається не накладення меж земельних ділянок, а їх порушення. \~ \~ \~ \~Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали із наведених в позові та у відповіді на відзив підстав. \~ \~ \~ \~Представник відповідача Дзюби О.А. в судовому засіданні заперечував проти позову із наведених у відзиві та запереченні на відповідь на відзив підстав. \~ \~ \~ \~Представник відповідача - Глобинської міської ради в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутність (а.с.89). Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. \~ \~ \~ \~Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи (а.с.107). Відповідно до\~п.\~1\~ч.\~3\~ст.\~223\~ЦПК України,якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Вислухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані\~ докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. Рішенням виконавчого комітету Глобинської міської Ради народних депутатів №690 від 05.12.1997 року [PERSON] передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,25 га, в тому числі для обслуговування житлового будинку і господарських будівель 0,10 га, для ведення особистого підсобного господарства 0,15 га за адресою: [ADDRESS] (а.с.66). За замовленням [PERSON] було виготовлено технічну документацію із землеустрою, кадастровий номер земельних ділянок: 5320610100:50:002:0127, 5320610100:50:002:0128 (а.с.61-77). Як вбачається з Акту встановлення меж земельної ділянки в натурі від 19 травня 2004 року, зокрема з [PERSON] було погоджено межі земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] (а.с.71). Рішенням Глобинської міської ради від 07 липня 2004 року №514, внесено зміни в рішення «Про передачу безоплатно у приватну власність земельної ділянки гр. [PERSON] » від 5 грудня 1997 року, виходячи із фактичних меж і розмірів земельної ділянки гр. [PERSON] по [ADDRESS] та передано йому безоплатно у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,2549 га, із них: 0,1000 га для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель; 0,1549 га дляведення особистого селянського господарства (а.с.67, 194). Згідно Державного\~акту на\~право власності\~на земельну\~ділянку серія\~ПЛ №\~186133\~від 14\~квітня 2005\~року, [PERSON] є власником земельної ділянки, кадастровий номер: 5320610100:50:002:0127, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,1000 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] (а.с.58). Відповідно до\~Державного акту\~на право\~власності на\~земельну ділянку\~серія ПЛ\~№ 186134\~від 14\~квітня 2005\~року, [PERSON] є власником земельної ділянки, кадастровий номер: 5320610100:50:002:0128, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1549 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] (а.с.59). Право власності на вказані земельні ділянки зареєстровані в Державному земельному кадастрі (а.с.9-14). Рішеннями № 754 та № 756 від 10 вересня 2009 року, враховуючи рішення виконкому Глобинської міської ради за № 836 від 29.12.1997 року передано [PERSON] безоплатно у приватну власність земельні ділянки площею 0,10 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,20 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: [ADDRESS] (а.с.196-197). Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку від 06.11.2012 року, серії ЯИ №993538, [PERSON] є власником земельної ділянки, кадастровий номер: 5320610100:50:002:0444, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,1000 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] (а.с.21). Як вбачається з Державного акту на право власності на земельну ділянку від 06.11.2012 року, серії ЯИ № 993539, [PERSON] є власником земельної ділянки, кадастровий номер 5320610100:50:002:0445, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, площею 0,2000 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] (а.с.22). Право власності на вказані земельні ділянки зареєстровані в Державному земельному кадастрі (а.с.15-20). Як зазначено в ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Згідно ч. 1, 3-5 ст. 79 Земельного кодексу України, формування земельної\~ділянки полягає\~у визначенні\~земельної ділянки\~як об`єкта\~цивільних прав.\~Формування земельної\~ділянки передбачає\~визначення її\~площі,\~меж та\~внесення інформації\~про неї\~до Державного\~земельного кадастру. Сформовані\~земельні ділянки\~підлягають державній\~реєстрації у\~Державному земельному\~кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Цивільного кодексу України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Згідно з\~ч.\~1\~ст.\~155\~Земельного кодексу\~України,\~у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. За таких обставин, судом встановлено, що Глобинською міською радою було дотримано встановлений законом порядок надання безоплатно у власність земельних ділянок [PERSON] та [PERSON] , після чого було сформовано земельні ділянки належні останнім. Рішення органу місцевого самоврядування, які просить визнати недійсним та скасувати позивач на момент їм прийняття не суперечили актам цивільного законодавства та не порушували права осіб. Відповідно до ч. 2. ст. 1 Земельного кодексу України, право власності на землю гарантується. Згідно з\~п.\~г)\~ч.\~1\~ст.91 Земельного кодексу України, власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів. Натомість, судом встановлено, що згідно з Висновком експерта № 6/2-18 від 20 липня 2018 року [PERSON] , фактичний порядок користування земельними ділянками домоволодінь [ADDRESS] та [ADDRESS] не відповідає зазначеному в правовстановлюючих документах (а.с.27-41). Висновком експерта № 18-19 від 05 квітня 2019 року, встановлено, що фактично має місце не накладення меж, а порушення меж між земельними ділянками переданими у приватну власність [PERSON] та [PERSON] відповідно до правовстановлюючих документів (а.с.100-108). Крім того, з Висновку експерта № 6/2-18 від 20 липня 2018 року [PERSON] , судом встановлено, що будівлі гаражу літ Г, сараю літ. Ж домоволодіння [ADDRESS] , належні [PERSON] частково знаходяться за межами земельної ділянки, переданої йому у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку та частково розміщені на земельній ділянці переданій у власність [PERSON] (а.с.27-41). Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з \~ч. 1 ст.4 ЦПК України, \~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За таких обставин, суд дійшов висновку, що права позивача відповідачем не порушені, оскільки саме належні позивача будівлі розташовані на земельній ділянці належній відповідачу. Суд критично сприймає твердження позивача стосовно того, що належні йому гараж літ Г та сарай літ. Ж будувалися раніше ніж було видано державний акт відповідачу на земельну ділянку, оскільки державні акти позивачу було видано у 2005 році, а за дозволом на будівництво гаражу та сараю позивач звернувся у 2007 році (а.с.144-146). Про відсутність гаражу та сараю на земельній ділянці належній позивачу свідчить також їх відсутнійсть на кадастровому плані земельної ділянки: 5320610100:50:002:0444 на момент її реєстрації у відділі держкомзему 06.11.2012 року (а.с.113-114). Крім того, позивачем суду не надано технічну документацію (проект землеустрою), з якої можливо було б встановити наявність гаражу та сараю на земельній ділянці належній позивачу на момент видачі йому державного акту (а.с.148-149). Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже викладені у технічному паспорті (а.с.24-26) обставини стосовно року будівництва сараю Ж та гаражу Г у 1990 році не є достовірними та не відповідають фактичним обставинам. Згідно із ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Аналізуючи усі надані докази, суд дійшов висновку, що оскільки Глобинською міською радою було дотримано встановлений законом порядок надання безоплатно у власність земельних ділянок позивачу та відповідачу, межі земельних ділянок, визначені в державних актах не накладаються, а існує фактично порушення меж земельних ділянок пов`язаних з їх користуванням, тому підстави для визнання недійсними скасування державних актів та рішень органу місцевого самоврядування відсутні, а позовні вимоги до задоволення не підлягають. У зв`язку з тим, що суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову по суті позовних вимог, не підлягає вирішенню заява відповідача про застосування строків позовної давності. В зв`язку з відмовою у задоволенні позову позивачу, не підлягають стягненню з відповідача також судові витрати. Представником відповідача заявлено клопотання про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну\~правничу допомогу\~та витрат пов`язаних із залученням експерта. Згідно із ч. 1\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані із залученням експертів та проведенням експертиз (п.п. 1,2 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Приймаючи до уваги те, що у задоволенні позову було відмовлено, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, судові витрати які поніс відповідач підлягають стягненню з позивача на його користь. Судом встановлено, що відповідачем було понесено витрати на правову допомогу в розмірі 2000,00 грн. (а.с.82-83), а також 4000,00 грн. понесено витрат у зв`язку з проведенням експертизи (а.с.99). Отже з позивача на користь відповідача підлягають стягненню зазначені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved