Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

05.06.2015 року [PERSON] звернувся з позовом про усунення перешкод в користуванні квартирою [ADDRESS]. КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» подала позовну заяву як третя особа з самостійними вимогами до [PERSON] та [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] з тих підстав, що [PERSON] і [PERSON] не проживають в квартирі понад 6 місяців. 24.11.2015 року позовну заяву [PERSON] залишено без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України (подано заяву про залишення позову без розгляду). Представник КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. [PERSON] та її представник заперечували проти задоволення позову з тих підстав, що [PERSON] проживає у спірній квартирі та не була відсутня в квартирі більше шести місяців, квартиру в оренду нікому не здавала, а її син [PERSON] не проживає в квартирі 2 роки. [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився. В судовому засіданні були заслухані свідки [PERSON] та [PERSON]. Свідок [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS], зазначив, що він знайомий відповідачів, в спірній квартирі проживає [PERSON], інших осіб він там не бачив, [PERSON] 2 роки не проживав у квартирі. Свідок [PERSON], [INFO]., зареєстрована за адресою: [ADDRESS], зазначила, що вона знайома [PERSON], остання в спірній квартирі проживає постійно, час від часу їздить до матері. Зараз [PERSON] проживає в квартирі сама, син понад рік не проживає у спірній квартирі. Встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] від 19.08.1986 (а. с. 9). 07.08.2003 року Святошинська РДА в м. Києві видала [PERSON], яка працювала майстром житлової ремонтно-експлуатаційної дільниці ЖЕО-809, сім'я якої складається з 3 осіб: [PERSON], [PERSON] - колишній чоловік, [PERSON] - син, службове приміщення, жилою площею 27,4 кв. м. у квартирі [ADDRESS]. Наведена обставина підтверджується ордером №3512 на право зайняття жилого приміщення, виданого на підставі розпорядження Святошинської РДА від 18.07.2003 №1265 (а. с. 8). Згідно довідки форми №3, виданої ЄРРЦ Філії №801-804 від 29.05.2015, у квартирі [ADDRESS] зареєстровані та проживають [PERSON] - власник особового рахунку, [PERSON] - син (а. с. 10 - копія довідки). Факт реєстрації сторін за даною адресою підтверджується відміткою в паспортних даних позивача (а. с. 6) та відомостями ГУДМС України в м. Києві від 16.06.2015 щодо реєстрації відповідача (а. с. 15). Актами від 14.04.2014, 14.08.2014, 22.05.2015 року, затвердженими начальником ЖЕД-2 встановлено, що [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає протягом 2 років. Наведені факти підтверджуються підписами сусідів (а. с. 93 - 95). На момент перевірки вказаної квартири комісією у складі майстрів виявлено, що при неодноразовому відвідуванні даної квартири, двері ніхто не відчинив. Зі слів сусідів, за даною адресою більше 2-х років проживають квартиранти. Наведені обставини підтверджені актами, затверджені начальником ЖЕД-2 від 28.07.2015 року, 31.07.2015 (а. с. 30, 100). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Спір виник з тих підстав, що на думку КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» існують підстави стверджувати про не проживання [PERSON] і [PERSON] в квартирі [ADDRESS] понад 6 місяців, а тому в силу положень ст. ст. 71, 72 ЖК України існують підстави для визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Матеріалами справи підтверджується обставина не проживання [PERSON] в квартирі [ADDRESS] понад 6 місяців. Вказане підтверджується поясненнями [PERSON], свідченнями свідків [PERSON] та [PERSON], а також Актами від 14.04.2014, 14.08.2014, 22.05.2015 року, затвердженими начальником ЖЕД-2 (а. с. 93 - 95). Проте, належні докази не проживання [PERSON] у вказаній квартирі відсутні та спростовуються поясненнями [PERSON], а також свідченнями [PERSON] та [PERSON] Єдиними доказами, що надані позивачем у підтвердження вимог до [PERSON] є акти від 28.07.2015 року, 31.07.2015, що затверджені начальником ЖЕД-2 (а. с. 30, 100), в яких зафіксовано, що при неодноразовому відвідуванні даної квартири, двері ніхто не відчинив, проте зазначене не може бути доказом не проживання особи, оскільки дана обставина не встановлюється вказаними актами і не підтверджується ними. Частинами 1, 2 статті 71 ЖК України встановлено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Згідно матеріалів справи відповідач [PERSON] був відсутній в квартирі понад шість місяців і продовжити вказаний строк він не просить. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Житлове законодавство передбачає правовий механізм, відповідно до якого особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки. Встановлено, що відповідач [PERSON] відсутній в квартирі [ADDRESS] понад встановлені строки (понад 6 місяців), а тому підлягає визнанню таким, що втратив право користування вказаним жилим приміщенням на підставі ст. ст. 71, 72 ЖК України. Вимоги до [PERSON] не підлягають задоволенню, оскільки позивач не надав належних доказів і не довів факту не проживання [PERSON] в квартирі [ADDRESS], а тому відсутні підстави для застосування до неї правових наслідків, встановлений ст. ст. 71, 72 ЖК України.

Outcome: partial