Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

06.12.2013 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] в якій просила суд ухвалити рішення, яким усунути перешкоди в користуванні 1/4 частиною квартири [ADDRESS] у спосіб надання позивачу [PERSON] відповідачем [PERSON] ключів від квартири та приміщень кухні, ванної кімнати та вбиральні, які знаходяться у загальному користуванні та встановити порядок користування квартирою [ADDRESS], виділивши [PERSON] у володіння та користування житлову кімнату, площею 11,3 кв.м., що на плані позначена цифрою 9-4, [PERSON] - кімнату, площею 18,4 кв.м., з балконом 0,8 кв.м., що на платі позначені цифрами 9-5, 9-6, приміщення кухні, коридору, ванної кімнати та вбиральні залишити у спільному користуванні сторін. Крім цього просила стягнути з відповідача [PERSON] 1500 грн витрат на правову допомогу та судовий збір. Заяву мотивує тим, що відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 18 березня 2013 року вона, позивачка [PERSON], є власником 1/4 частини квартири [ADDRESS]. Відповідачка по справі є власником інших 3/4 частин вказаної квартири. Відповідачка чинить перешкоди в користування спільним житлом, а саме не надає всіх ключів від квартири, що позбавляє її вільного доступу до квартири. Крім цього відповідачка перешкоджає їй в доступі до приміщень загального користування таких як ванної кімнати та вбиральні а також кухні, які відповідачка зачиняє на ключ. У добровільному порядку відповідач відмовляються вирішувати спір, а тому вона змушена звернутись до суду. Відповідачка [PERSON] подала суду зустрічну позовну заяву до [PERSON] в якій просила встановити порядок користування квартирою [ADDRESS] виділивши [PERSON] у володіння та користування житлову кімнату площею 11,3 кв.м., що на плані позначена цифрою 9-4, за нею, [PERSON] закріпити кімнату, площею 18,4 кв.м. з балконом 0,8 кв.м., що на плані позначені цифрами 9-5, 9-6, приміщення кухні, площею 5,4 кв.м., позначена цифрою 9-3, приміщення ванної кімнати та вбиральні, площею приміщення ванної кімнати та вбиральні, площею 3,2 км.м, що позначені цифрою 9-2. Приміщення коридору, площею 4,9 кв.м., що позначені цифрою 9-1 залишити у спільному користуванні сторін. Судові витрати покласти на відповідача [PERSON] В судовому засіданні представник позивача первісний позов підтримав, посилаючись на викладені в позовній заяві мотиви, просив його задовольнити. В задоволенні зустрічної позовної заяви просив відмовити. Відповідач - [PERSON] в судовому засіданні первісний позов визнала частково та пояснила, що оскільки вона та позивачка є співвласниками спірної квартири [ADDRESS], вона не заперечує право позивачки на користування коридором, ванною кімнатою та туалетом у вказаній квартирі, однак заперечує право позивачки [PERSON] в користуванні кухнею. Просить в цій частині позову відмовити. Зустрічний позов підтримала. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає до задоволення а в зустрічному позові слід відмовити з наступних підстав. Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 18 березня 2013 року за позивачкою [PERSON] визнано право власності на 1/4 квартири [ADDRESS]. Крім цього за відповідачкою [PERSON] даним рішенням визнано право власності на 3/4 спірної квартири. Як вбачається з долученого до матеріалів справи копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 55343770 від 01.07.2013 року власником 1/4 частки квартири [ADDRESS] є позивачка [PERSON] Як встановлено в судовому засіданні відповідачкою [PERSON] чиняться перешкоди позивачці [PERSON] в користуванні приміщень загального користування у квартирі [ADDRESS], дана обставина також підтверджується долученою до матеріалів справи копією акту ЛКП «Янів - 405» від 29.10.13 року № 289 відповідно до якого відповідачка [PERSON] не надає вільного доступу до квартири [ADDRESS] позивачці [PERSON] та закриває приміщення загального користування, а також листом начальника Шевченківського РВ ЛМУГУМВСУ у Львівській області від 14.10.13 року № 16/13-12278 з якого вбачається, що позивачка [PERSON] зверталася в правоохоронні органи з приводу порушення її права на користування спірною квартирою. Відповідно до долученої до матеріалів справи копії технічного паспорта виданого Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації реєстровий № 10578 від 23.12.1994 року квартира [ADDRESS] складається із двох кімнат: перша кімната площею 11,3 кв.м., друга кімната площею 18,4 кв.м., кухні 5,4 кв.м., ванної кімнати та вбиральні 3,5 кв.м., коридору 4,7 кв.м., загальна площа квартири становить 44,1., житлова площа 29,7 кв.м. Статтями 10, 12 та 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше, як в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст. 317, ч. 1,2 ст. 319 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. У п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року N 20 встановлено, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до ст. 155 ЖК України, жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законом. Статтею 391 ЦК України врегульовано, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Враховуючи все вищенаведене суд вважає доведеними вимоги позивача за первісним позовом в частині зобов'язання відповідача не чинити перешкоди в користуванні спірною квартирою, оскільки встановлено, що позивач на законних підставах має право користуватися спірною квартирою, однак не має такої можливості. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що первісний позов слід задовольнити повністю та зобов'язати відповідача, не чинити позивачці перешкод у користуванні квартирою. Стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] 1500 грн витрат на правову допомогу та судовий збір в розмірні 229,40 грн. В задоволенні зустрічного позову слід відмовити за безпідставністю.

Outcome: approved