Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

05.05.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений 29.08.2015 року та зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1681. При цьому позивач посилається на те, що шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені з 07.09.2016 року, проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Від шлюбу у подружжя [INFO] року народилася донька - [PERSON]. Однак, примирення подружжя неможливе, у зв'язку із чим, позивач змушена звернутися до суду із позовом. До судового засідання позивач [PERSON] не з'явилася, повідомлялася належним чином, до суду надано заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить не надавати строк на примирення. У судовому засіданні представник позивача адвокат Лозанова І.М. позовні вимоги підтримала та просить не надавати сторонам строк на примирення, задовольнити позов за відсутності позивача. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав, просить шлюб розірвати та строк для примирення не надавати. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Борецький В.В. підтримав думку відповідача, та просить адовольнити позов. Вислухавши представників сторін та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 29.08.2015 року [PERSON] та [PERSON] /до шлюбу - [PERSON]/ / уклали шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1681, що вбачається із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] /а.с. 6/. [INFO] року народилася [PERSON], актовий запис № 2675, що слідує із свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції. Батьками у свідоцтві вказані сторони по справі /а.с. 9/. Шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються з 07.09.2016 року, спільного господарства сторони на теперішній час не ведуть, спорів стосовно визначення місця проживання доньки, її утримання та поділу спільного майна на теперішній час сторони не заявляють. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім'ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім'ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. За таких обставин, з урахуванням того факту, що відповідач позовні вимоги визнав та просить шлюб розірвати, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved