Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

04 травня 2018 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначено, що 16.10.2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Валківського районного управління юстиції у Харківській області зроблено відповідний актовий запис №62. Від шлюбу подружжя має малолітнього сина [PERSON], [INFO]. На протязі останніх декількох років сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, між ними постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стає їх дитина. На даний час ведення між подружжям спільного господарства та сумісне проживання припинено, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Позивач вимагає розірвати шлюб зареєстрований 16 жовтня 2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Валківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №62 між нею та відповідачем, [PERSON] В судовому засіданні позивач позов підтримала та зазначила, що з початку 2018 року разом з чоловіком не проживають, він має іншу сім'ю. У його нинішньої жінки двоє дітей, можливо в них є і спільні діти. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений, про що свідчить зворотне поштове повідомлення, про причини своєї неявки суд не повідомив, не подав відзив, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, та зі згоди позивача, що відповідає положенням ст. ст. 280-282 ЦПК України. Суд, вислухавши позивача та дослідивши матеріали справи вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Валківському та Коломацькому районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №62, 16 жовтня 2012 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5) Під час перебування в шлюбі у сторін народився син, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. (а.с. 8) Згідно змісту позову та пояснень позивача в судовому засіданні, син [PERSON], проживає разом з матір'ю. За відсутністю належно повідомленого відповідача, суд виходить з пояснень позивача про те, що причиною розірвання шлюбу стала відсутність взаєморозуміння між сторонами. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, проживають вони окремо, спільне господарство не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, тому шлюб між ними має бути розірваний. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розлучення та з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, та суперечило б інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved