Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

05.12.2018 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав. Позовні вимоги позивач мотивувала тим, що її син [PERSON] з березня 2014 року перебував у фактичних шлюбних стосунках з відповідачкою [PERSON] . В період спільного проживання у них [INFO] народився син [PERSON] , який з 16 вересня 2017 року проживає з позивачем та повністю перебуває на її утриманні. 05 липня 2016 року син позивача [PERSON] був задіяний в антитерористичній операції та проходив службу в розпорядженні оперативно-терористичного угрупування «Луганськ» і [INFO] передчасно помер. Відповідач, нехтуючи батьківськими обов`язками, самоусунулася від виховання та особистого спілкування з малолітнім сином, не дбає про його фізичний, психічний та духовний розвиток, крім того ще й зловживає спиртними напоями. Тому, позивач просить суд позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали у повному обсязі з підстав у ньому зазначених. [PERSON] додатково пояснила, що з 16.09.2017 онук [PERSON] проживає з нею та її чоловіком. Коли він почав з ними жити то мав вагу всього 9 кг, був недоглянутим і не вмів говорити. Відповідач з того часу навідувала дитину двічі, а повертаючи сина була в стані алкогольного сп`яніння, а дитина з харчовим отруєнням. [PERSON] вони з чоловіком дуже люблять і піклуються про нього на належному рівні. Дбають про його виховання, розвиток і матеріальне забезпечення. Мати дитині не дає сину нічого, не цікавиться ним. В садочку не була ні разу. Перебування [PERSON] з матір`ю несе загрозу для нього. Відповідач в судовому засіданні проти позовних вимог заперечила. Вказала, що вона була позбавлена можливості виховувати сина [PERSON] через скрутне матеріальне становище, народження нею ще однієї дитини в 2018 році. Позивач перешкоджає їй у спілкуванні та вихованні дитини. Також зазначила, що [PERSON] вона періодично надавала допомогу, купуючи деякі речі та іграшки, проте доказів на підтвердження вказаного не має. Приїжджала до сина двічі. А нещодавно також приїхала, однак вдома нікого не було. Садок не відвідувала, через перебування в стані вагітності в той період. Просила в позові відмовити. Представник третьої особи органу опіки та піклування Волочиської районної державної адміністрації позов підтримала, вважаючи доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Правовідносини, які виникли між сторонами витікають з прав та обов`язків батьків та дітей, що регулюються Сімейним кодексом України, Законом України «Про охорону дитинства». Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою покладення на них відповідальності. Статтею 157 СК України передбачено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Пуктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що факт ухилення батька (матері) від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими доказами (актами, листами тощо), а також показаннями свідків. Відповідно до п. 16 зазначеної постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що [INFO] в с. Писарівка Волочиського району Хмельницької області народився [PERSON] , батьком якого був [PERSON] , який помер [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 08.10.2018, а.с. 6), а матір`ю є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 5). Довідкою військової частини [NUMBER] від 02.11.2018 № 2432, підтверджується, що [PERSON] в період з 12.08.2016 по 16.01.2017, з 27.04.2017 по 26.02.2018 та з 07.03.2018 по 20.04.2018 брав безпосередню участь в антитерористичній операції (а.с. 9). Згідно з довідки Писарівського старостинського округу Війтовецької селищної ради Волочиського району Хмельницької області №\~1183 від 19.10.2018, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , а фактично проживає з бабусею по [ADDRESS] (а.с. 10). Відповідно до характеристики Війтовецької селищної ради № 2756/02-32 від 25.10.2018, актів обстеження матеріально-побутових умов проживання від 19.10.2018 та 04.12.2018, довідки про склад сім`ї № 1182 від 19.10.2018, [PERSON] зареєстрована та проживає по [ADDRESS] , з колишнім чоловіком [PERSON] та онуком Невінським [PERSON] . Будинок, де проживає [PERSON] електрифікований, в ньому є пічне опалення, кімнати придатні для проживання. На подвір`ї є криниця та господарські будівлі. [PERSON] утримує підсобне господарство та користується земельною ділянкою розміром 0,19 га. [PERSON] з травня 2017 року в с. Писарівка не проживає, у вихованні сина [PERSON] участі не приймає, схильна до вчинення побутових скандалів, зловживає спиртним напоями. Позбавлена батьківських прав відносно двох старших дітей, яких на даний час виховує її сестра [PERSON] . Вихованням дитини [PERSON] займаються бабуся [PERSON] та її колишній чоловік [PERSON] (а.с. 13-14, 18-20). Згідно з довідки дошкільного навчального закладу № 19 від 22.10.2018, [PERSON] відвідує Писарівський дошкільний заклад. Його мати Невінська [PERSON] участі у вихованні сина не приймає (а.с. 17). Довідкою про доходи, виданої центром комплексної реабілітації для осіб з інвалідністю внаслідок інтелектуальних порушень «Родинний затишок» № 8 від 19.10.2018 доводиться, що [PERSON] працює у центрі реабілітації «Родинний затишок» на посаді сторожа. Сума нарахованої заробітної плати за квітень-вересень 2018 року складає 27276, 08 (а.с. 11). Згідно з довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 86765 від 23.10.2018, [PERSON] перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Хмельницькій області та отримує пенсію за віком в сумі 1435 грн. (а.с. 12). 01.08.2016 селищний голова Війтовецької селищної ради направив начальнику управління праці та соціального захисту населення Волочиської РДА лист, в якому інформував про нецілеспрямоване витрачання коштів державної допомоги при народженні дитини [PERSON] , через невиконання нею материнських обов`язків щодо виховання сина [PERSON] : веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, залишає дитину на свекруху, пропадає на декілька днів (а.с. 46). З повідомлення відділу соціального захисту Війтовецької селищної ради № 952 від 01.08.2016 слідує, що 29.07.2016 надійшла інформація від [PERSON] про те, що [PERSON] залишила їх сина [PERSON] на свекруху, а сама пропала на декілька днів. У зв`язку з цим, [PERSON] звернувся з проханням передати сина на виховання родичці [PERSON] , яка проживає в с. Шатава Дунаєвецького району, на час його перебування в зоні АТО (а.с. 15). Відповідно до акту від 16.03.2017 про вилучення дитини з місця, де умови перебування загрожують її здоров`ю та життю, [INFO] на вокзалі в м. Волочиську було виявлено дитину [PERSON] , 2015 року народження, якому існувала загроза життю та здоров`ю, так як його мати [PERSON] перебувала у стані алкогольного сп`яніння, свої дії не контролювала, дитина була голодна, без догляду перебувала на вокзалі. Дитина була влаштована до дитячого відділення Волочиської ЦРЛ (а.с. 16, 47). Згідно з висновками органу опіки та піклування Волочиської районної державної адміністрації від 01.11.2018 № 26-22-1848/2018 та 21.01.2019 № 20-22-136/2019 - позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] є можливим та доцільним (а.с. 7, 8, 44, 45). Також судом досліджувались рішення від 18.10.2007 про позбавлення відповідача батьківських прав щодо її неповнолітніх дітей [PERSON] , 2003 р.н., та [PERSON] , 2006 р.н. (а.с. 48). Вироком Волочиського районного суду Хмельницької області від 27.09.2018 [PERSON] було засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України (а.с. 34). Свідки [PERSON] (діловод в старостаті с. Писарівки) та [PERSON] (зять позивача) зазначили, що [PERSON] належно не виконувала і не виконує обов`язків по вихованню сина [PERSON] . Зловживала алкогольними напоями до народження та після народження дитини. Покидала останнього на свекруху. Сусіди неодноразово звертались до старости і до позивача з проханнями забрати дитину, через перебування матері в стані сп`яніння і ведення аморального способу життя. Хлопчик з осені 2017 року і до теперішнього часу живе з позивачем. Розвиток, виховання, матеріальне забезпечення дитини зараз на належному рівні. Бабуся з дідусем дуже його люблять та гарно виховують. [PERSON] вказала, що з моменту приїзду відповідача у їх село настала «біда». Вона з чоловіком постійно вживала алкогольні напої, перебувала в запоях, а дитина при цьому була без догляду. Був випадок, коли [PERSON] залишила дитину влітку на жарі при температурі 40 градусів, а сама біля магазину з чоловіками пила спиртне. Живе вона за рахунок дитячої допомоги від держави, однак ці гроші витрачає на алкоголь. [PERSON] також зазначив, що з помешкання де проживала відповідач з дитиною остання винесла усе цінне майно. На металобрухт відповідач здала навіть дверку від печі та металеві деталі з ліжок. Усе занедбала. Дитиною зараз не цікавиться, її не виховує, матеріально не допомагає. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню своєї дитини. Враховуючи наведені обставини, суд прийшов до висновку, що [PERSON] ухиляється від свого батьківського обов`язку по вихованню дитини, не спілкується з нею, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не цікавиться нею та не проявляє до сина належної турботи, не забезпечує належно матеріально, що негативно впливає на її розвиток як на складову виховання. Вищенаведені фактори суд розцінює як винну поведінку матері по відношенню до дитини, як свідоме нехтування своїми обов`язками і байдужість до долі сина, тому відповідача необхідно позбавити батьківських прав відносно дитини [PERSON] . При ухваленні рішення суд, відповідно до вимог п. 2 Декларації прав дитини від 20.11.1959, враховує, що дитині повинні бути надані можливості і сприятливі умови, які б дозволили їй розвиватися розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи і гідності при найвищому забезпеченні інтересів дитини. Також суд ухвалюючи рішення враховує негативну характеристику матері, яка зловживала спиртними напоями, притягувалась до кримінальної відповідальності, позбавлялась батьківських прав відносно своїх старших дітей. Крім того, відповідно ст.ст. 180, 181 ч. 3, 183 ч. 1 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у ч. 2 ст. 182 СК України. Згідно з ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Враховуючи те, що представник позивача в судовому засіданні зазначив про відмову [PERSON] отримувати аліменти від [PERSON] суд зобов`язаний, в силу вищевказаної статті, прийняти рішення про перерахування відповідачем аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язати бабусю відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи матеріальне становище дитини, а також те, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання свого неповнолітнього сина, і немає відомостей про її офіційне працевлаштування, суд приходить до висновку про можливість стягнення з [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 800 гривень щомісячно, починаючи з 05.12.2018 і до досягнення дитиною повноліття, що відповідає майже половині прожиткового мінімуму для дитини трьохрічного віку на час ухвалення рішення. У відповідності до п. 1. ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Стягнути з [PERSON] судовий збір на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved