Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

05 січня 2015 року позивачка звернулася до суду із позовом, відповідно до вимог, якого просить стягувати аліменти із відповідача на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO]., у розмірі 1/4 від усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до закінчення нею навчання. В обґрунтування позову посилається на те, що згідно рішення Радехівського районного суду Львівської області від 12.12.2013р. з відповідача стягнено аліменти на утримання сина [PERSON] та доньки [PERSON] у твердій грошовій сумі. [PERSON], [INFO]., досягла повноліття і стягнення аліментів на її утримання припинено, проте вона навчається у медичному коледжі, від так потребує матеріальної допомоги. Просить винести рішення про стягнення аліментів із [PERSON] до закінчення [PERSON] навчання. У судове засідання позивачка не з'явилася, надавши письмову заяву, просить розгляд справи здійснювати без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.16). Крім цього, також і відповідач у судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву із визнанням позовних вимог, просить подальший розгляд справи проводити без його участі (а.с.17). Із врахуванням наведеного, на підставі п.3 ч.1 ст.169, ч.4 ст.174 та ч.2 ст.197 ЦПК України розгляд справи проведено без участі сторін та на підставі представлених суду доказів. Так, судом встановлено, що під час перебування сторін у шлюбі (а.с.10), у них народилася дочка [PERSON] (а.с.4) та, яка проживає із позивачкою, перебуваючи на її утриманні (а.с.9). Із довідки №452 від 05.09.2014р. вбачається, що [PERSON], 1996 року народження, навчається в Закарпатському базовому державному медичному коледжі І-ІІ рівня акредитації денної форми навчання з 01.09.2014р. і закінчує такий заклад 01.07.2015р. (а.с.3). У відповідності до ст.ст.198,199 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які продовжують навчання та, відповідно потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ч.1 ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Як вбачається із позовної заяви (а.с.1), [PERSON] працює на підприємстві «МебельСервіс» і може надавати доньці [PERSON] матеріальну допомогу. Наведені ж обставини не заперечені відповідачем у встановленому законом порядку, від так доказуванню не підлягають (ст.61 ЦПК України). Виходячи з норм вказаних статей, приймаючи до уваги, що дочка позивачки проживає разом із останньою та перебуває на повному її матеріальному утриманні і домовленості між нею та відповідачем про способи виконання обов'язку утримувати таку не досягнуто, суд вважає вимогу позивачки про стягнення із відповідача аліментів на утримання [PERSON] правомірною. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Виходячи із принципу диспозитивності, закладеному у ст.ст.11,60 ЦПК України, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, піддавши аналізу матеріали справи, суд приходить до висновку, що стан здоров'я [PERSON] задовільний, їй не заподіяне каліцтво та джерел самостійного доходу вона не має. Окрім цього, суд вважає, що і у відповідача стан здоров'я, задовільний. Дані обставини судом враховані при визначенні розміру аліментів. Таким чином, приймаючи до уваги вищенаведене та рекомендації, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є законними та обґрунтованими, від так підлягають до задоволення. У відповідності до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тобто, слід зауважити, що при наявності у відповідача доказів щодо погіршення стану його здоров'я, а також документального підтвердження зміни свого матеріального становища, він не позбавлений у майбутньому заявити вимогу про зменшення розміру аліментів. У відповідності із вимогами ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне із відповідача стягнути судові витрати.

Outcome: approved