Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

06.07.2018 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про скасування постанови державного виконавця про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 11.07.2018 відкрито провадження у цивільній справі зі здійсненням розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. Свої вимоги позивач [PERSON] мотивує тим, що відповідно до виконавчого листа №2607/9977/12, виданого Подільським районним судом м. Києва 22.01.2013, з нього стягуються аліменти на сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини заробітку. У 2014 році по виконавчому листу виникла заборгованість у розмірі 5 292,50грн, у зв'язку з чим постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Подільського РУЮ у м. Києві від 29.10.2014 накладено арешт на все майно у межах суми звернення стягнення 5 292,50грн та оголошено заборону на його відчуження в межах суми заборгованості. Згідно даної постанови, станом на 21.06.2018 накладено арешт на автомобіль SEAT CORDOBA, 2007 року випуску, номер кузова [NUMBER], номерний знак [NUMBER], що належить позивачу на праві приватної власності. Постановою державного виконавця Подільського РУЮ у м. Києві від 29.09.2015 закінчено виконавче провадження у зв'язку з направленням виконавчого документа за належністю до РВ ДВС Деснянського РУЮ. Постановою державного виконавця Деснянського РВ ДВС м. Києва від 23.02.2018 для забезпечення реального виконання виконавчого документа накладено арешт на все майно, що належить боржнику - позивачу по справі [PERSON] Враховуючи, що на даний час заборгованість по сплаті аліментів відсутня, навіть існує переплата, позивач [PERSON] просить скасувати постанову державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 29.10.2014 та постанову державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 23.02.2018, зняти арешт з майна - автомобіля SEAT CORDOBA, 2007 року випуску, № кузова [NUMBER], номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON] на праві приватної власності. Відповідач - Деснянський районний відділ Державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві своїм правом, передбаченим статтями 178, 191 ЦПК України подати відзив у встановлений строк не скористався, у зв'язку з чим суд вирішує спір за наявними матеріалами справи. Позивач [PERSON] у судовому засіданні 30.10.2018 свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити. У судове засідання 16.11.2018 не з'явився, у поданій заяві просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач - Деснянський районний відділ Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві свого представника у судове засідання не направив, належним чином повідомлений про дату, час і місце, про що свідчить відмітка від 15.11.2018 про отримання судової повістки, яка міститься у матеріалах цивільної справи. У зв'язку з неявкою сторін, повідомлених належним чином, на підставі статті 223 ЦПК України суд вважає за необхідне розглянути у справу у їх відсутність. Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим, відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крмі випадків, встановлених статтею 82 ЦПК України. Відповідно до статей 76 - 80 ЦПК України доказуванню підлягають ті обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказування у цивільній справі, як і судове рішення, не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши повно та всебічно обставини справи у їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та їм правовідносини. На виконанні у Відділі державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві перебував виконавчий лист № 2607/9977/12, виданий 23.01.2013 Подільським районним судом м. Києва, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на дитину - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4частини заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У зв'язку з виниклою заборгованістю по сплаті аліментів постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві від 29.10.2014 по виконавчому провадженню № 37835178 накладено арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON] та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна у межах суми заборгованості 52392,50грн. Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві від 29.09.2015 виконавче провадження № 37835178 з примусового виконання виконавчого документа - виконавчого листа № 2607/9977/12 закінчено, виконавчий лист направлено до Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції за належністю. Для забезпечення реального виконання виконавчого документа постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві від 23.02.2018 по виконавчому провадженню № 49730631 накладено арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON] Відповідно до відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованої приватним нотаріусом Сингаївською С.О., та які містяться у матеріалах справи, на все майно, що належить [PERSON] накладено арешт. Позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить транспортний засіб - автомобіль SEAT CORDOBA, 2007 року випуску, номер кузова [NUMBER], номерний знак [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER], та на який, відповідно до довідки Територіального СЦ № 8045 Регіонального сервісного центру МВС в м.Києві, станом на 21.06.2018 накладено арешт Відділом державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції м. Києва ВП № 37835178. Відповідно до частини першої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Арешт майна боржника у виконавчому провадженні накладається з метою забезпечення реального виконання рішення суду, що відповідає статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» Частинами першою, другою статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються є Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Відповідно до пункту 7 частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є погашення заборгованості зі сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника. Згідно з Розрахунком від 14.11.2018 ВП № 49730631, виданого головним державним виконавцем, який міститься у матеріалах справи, заборгованість згідно виконавчого документа - виконавчого листа про стягнення з [PERSON] аліментів на сина [PERSON] відсутня. Відповідно до ч.4ст. 41 Конституції України та ч.1 ст. 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна (стаття 317 ЦК України). Згідно з частиною першою та другою статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо майна будь-які суперечать Закону. Оскільки у позивача [PERSON] на даний час заборгованість по аліментам, зокрема і заборгованість у розмірі 5292,50грн, відсутня повністю, накладений арешт на автомобіль обмежує законні права [PERSON] як власника щодо вільного користування та розпорядженням своїм майном; а також неможливість у інший спосіб захисти своє право, гарантоване чинними законодавчими актами України, щодо розпорядження своїм майном, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимоги про скасування постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві від 29.10.2014 ВП № 37835178. При цьому, судом встановлено та підтверджено письмовими доказами, які містяться у матеріалах справи, що постановою головного державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 14.11.2018 ВП № 49730631 арешт з майна, що належить боржнику [PERSON], накладений постановою від 23.02.2018, знятий у зв'язку з відсутністю заборгованості. Таким чином, позовна вимога [PERSON] про зняття арешту з усього майна, накладена постановою від 23.02.2018 № 4973063 є необґрунтованою та задоволенню не підлягає у зв'язку з відсутністю спору щодо порушеного права володіння, розпорядження та користуванням своїм майном. На підставі викладеного,

Outcome: partial