Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

06.03.2018 року до Шполянського районного суду Черкаської області надійшов даний позов, у якому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 123323,31 грн. за кредитним договором №б/н від 21.09.2012. Свій позов позивач обґрунтовує тим, що 21.09.2012 відповідач отримав кредит у розмірі 11000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, але порушив умови договору, в результаті чого виникла заборгованість в розмірі 123323,31 грн. станом на 31.01.2018 року яку відповідач добровільно погашати не бажає. Тому позивач і пред'явив даний позов. Заходів досудового врегулювання спору позивачем не проводилося, оскільки законом не встановлена їх обовязковість для спірних правовідносин. Позивач подав клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження , та ще одне клопотання про розгляд справи за його відсутності, та заявку на отримання процесуальних документів в електронній формі. Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 13.04.2018 відкрито провадження у справі, учасників справи повідомлено, що розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику)\~ учасників справи. Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України\~фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідач подав відзив, у якому проти позову заперечував мотивуючи тим, що в Заяві, яка міститься в матеріалах справи невизначений ні строк дії кредитної картки «Універсальна», ні інших істотних умов кредитного договору; в матеріалах справи взагалі відсутня Пам'ятка клієнта, яка є невід'ємною частиною договору, нарахування штрафних санкцій та пені у розмірі, що перевищує десятикратний розмір нарахованого основного боргу за кредитною карткою, суперечить принципу добросовісності і є несправедливим у розумінні п.п.5 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», згідно розрахунку заборгованості між позивачем та відповідачем, останній платіж був здійснений 29.07.2015, що відповідно до норм ст. ст. 257, 258 ЦК України встановлено, що загальний строк позовної давності становить три роки, а позовна давність щодо вимоги про стягнення неустойки, штрафу, пені, встановлено строком в один рік. Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою відмови у задоволенні позову. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (ПАТ КБ «ПриватБанк») відповідно до статуту є правонаступником всіх прав та зобовязань Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (а.с.38). Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 25.07.2017 ПАТ КБ «ПриватБанк» зареєстроване як юридична особа 19.03.1992, основний вид економічної діяльності 64.19 інші види грошового посередництва (а.с.37). Згідно з банківською ліцензією № 22 від 05.10.2011 року, ПАТ КБ «ПриватБанк» має право надання банківських послуг, визначених ч. 3\~ст. 47 ЗУ «Про банки та банківську діяльність»(а.с.36). Відповідно до відомостей з ЄДРПОУ ПАТ КБ «ПриватБанк» має організаційну правову форму акціонерного товариства, правовий статус субєкта - юридична особа, вид діяльності за КВЕД -2010 64.19. Інші види грошового посередництва; 64.92. Інші види кредитування; 64.99.Надання інших фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення), н.в.і.у.; 66.11 Управління фінансовими ринками; 66.12. Посередництво за договорами по цінних паперах або товарах; 66.19 Інша допоміжна діяльність у сфері фінансових послуг, крім страхування та пенсійного забезпечення. (а.с. 35). У суді зясовано, що 21.09.2012 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] була підписана анкета - заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, з метою отримання кредитної картки. В даній Заяві зазначені дані Відповідача, місце проживання, телефони, інформація про сімейний стан, місце роботи. В анкеті-заяві про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, зазначено, що дана заява разом із памяткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами становлять договір про надання банківських послуг, між позивачем та відповідачем.Також в Заяві зазначено, що Умови та Правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті ПриватБанку. З заяви вбачається, що бажаний кредитний ліміт за платіжною карткою кредитка «Універсальна» становить 100 гривень. Термін дії картки не зазначений. (а.с. 7). Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до витягу з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» базова процентна ставка в місяць, яка нараховується на залишок заборгованості виходячи з розрахунку 360 днів у році, для картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» становить 3,0 %, для картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» - 2,5%, за тратами, здійсненими з 01.09.2014 2,9%, за тратами здійсненими з 01.04.2015 3,6%, для картки «Універсальна CONTRACT» - 1,7%, для картки «Універсальна GOLD» - 2,5%, за тратами, здійсненими з 01.09.2014 2,7%, за тратами здійсненими з 01.04.2015 3,5%. Штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань для кожної картки становить 500,00 грн. +5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій (а.с.8). Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно з п. 2.1.1.5.6 Умов у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку позичальник зобовязується виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Пунктом 2.1.1.7.6 Умов передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Згідно з п.1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна з сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же строк. (а.с. 9-32). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № б/н від 21.09.2012 станом на 31.01.2018, останні платежі були здійснені 21.07.2015 та 29.07.2015 в розмірі 508,00 грн. та 500,00 грн.(а.с.5-6). Згідно п. 1.1.7.42 Умов та правил надання банківських послуг, сторони визнають, що дія Договору припиняється в момент закриття останнього рахунку/вкладу клієнта, відкритого в рамках Договору, а також при закінченні використання послуг Банка , передбачених договором. При наявності у [PERSON] до моменту закриття останнього рахунку [PERSON] непогашеної заборгованості, перед банком по Договору в тому числі заборгованості по овердрафту, а також заборгованості по оплаті комісій банка, дія Договору припиняється після погашення такої заборгованості. Згідно п. 1.1.7.43 Умов та правил надання банківських послуг, клієнт в праві в любий момент розірвати даний договір, повідомивши про цей намір Банк шляхом подачі в банк письмової заяви про розірвання Договору за формою, встановленою банком, якщо інше не встановлено конкретним розділом Умов та правил. Згідно до п. 2.1.1.2.1 Умов та правил надання банківських послуг, Для надання послуг Банк видає [PERSON], її вид визначений в памятці [PERSON]/Довідці про умови кредитування, і Заяві, підписанням якої клієнт і Банк укладають Договір про надання банківських послуг. Датою укладання договору є дата отримання [PERSON] зазначеної в заяві. У відповідності п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківський послуг, підписання даного договору є прямою і безумовною згодою [PERSON] відносно прийняття любого розміру Кредитного ліміту. Згідно з п. 2.1.2.10 Умов та правил надання банківський послуг, При отриманні [PERSON] зобовязаний, підписати [PERSON] в спеціально відведеному на карті місці. Відсутність або невідповідність на [PERSON] підпису, здійсненого [PERSON] на документі з операцій з використання [PERSON], може бути основою до відмови в проведенні операцій з використання [PERSON] і вилучення такої [PERSON] із обігу. Згідно п.2.1.1.2.11 Умов та правил надання банківський послуг, [PERSON] діє до останнього дня місяця, вказаного на лицьовому боці [PERSON], включно. У відповідності до п.2.1.1.2.12. Після закінчення строку дії відповідна [PERSON] продовжується Банком на новий строк ( шляхом надання [PERSON] з новим строком дії), за зверненням [PERSON] в Банк, згідно діючих тарифів. Пунктом 2.1.1 3.4 Умов та правил надання банківський послуг, передбачено, що обовязок банку по наданню кредитного ліміту згідно Заявки виникає з моменту надання платіжною системою операції до списання з відповідного Картрахунку в рахунок кредитного ліміту. Згідно п. 2.1.1.8.3 Умов та правил надання банківський послуг, в разі наявності перевитрат Платіжного ліміту по [PERSON] і непогашення його [PERSON] протягом 6 місяці, [PERSON] закривається, подальше відновлення дії [PERSON] можливе тільки після повного погашення заборгованості [PERSON]. Згідно до п. 2.1.1.12.10 Умов та правил надання банківський послуг, черговість та розмір погашення Боргових зобовязань здійснюється в порядку, викладеному в Памяткі [PERSON]/Довідці про умови кредитування, які являється невідємною частиною договору. (а.с. 9-32). Відповідно п.1 ч.2\~ст.11 Цивільного Кодексу України\~підставами виникнення цивільних прав та обов'язків,\~зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ст.207\~ЦК України,\~в редакції\~на момент\~підписання анкети\~ заяви,\~правочин вважається\~таким,\~ що\~вчинений у\~письмовій формі,\~якщо \~його \~зміст зафіксований\~в одному\~або кількох\~документах,\~ у\~листах,\~телеграмах,\~якими обмінялися\~сторони.\~ Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Згідно п.2 ч.1 ст.208 ЦК України, у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу. Частиною 1 статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст.\~638\~ЦК України,\~договір є\~укладеним,\~якщо сторони\~в належній\~формі досягли\~згоди з\~усіх істотних\~умов договору.\~ Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У відповідності до норм ч.2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частина 1 ст. 1055 ЦК України, передбачає, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. Відповідно до ч. 2\~ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів»,\~в редакції чинній на час підписання анкети-заяви 21.09.2012 року, перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача у письмовій формі про: 1) особу та місцезнаходження кредитодавця; 2) кредитні умови, зокрема: а) мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; б) форми його забезпечення; в) наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов'язаннями споживача; г) тип відсоткової ставки; ґ) суму, на яку кредит може бути виданий; д) орієнтовну сукупну вартість кредиту (в процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов'язаних з одержанням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту; е) строк, на який кредит може бути одержаний; є) варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; ж) можливість дострокового повернення кредиту та його умови; з) необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; и) податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; і) переваги та недоліки пропонованих схем кредитування. У разі ненадання зазначеної інформації суб'єкт господарювання, який повинен її надати, несе відповідальність, встановлену статтями\~15\~і\~23\~цього\~Закону. Але наведені цим Законом умови перед укладенням споживчого кредиту банком не було дотримано. Отже, визначений банком порядок надання банківських послуг викладений в Умовах та правилах надання банківських послуг, а також норми чинного законодавства, передбачають обов'язковість укладання кредитного договору у письмовій форми шляхом підписання клієнтом складових такої форми кредитного договору, а саме: анкети- заяви, Пам'ятки клієнта, Умов та правил надання банківських послуг. Представлена банком анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку від 21.09.2012 року, підписана Відповідачем, не містить ознак узгодження в письмовій формі всіх істотних умов договору, в тому числі умов щодо розміру кредиту, процентів за користування кредитом, розміру пені та штрафу, виду номеру картки, номеру відкритого кредитного рахунку, строку дії картки. Також слід врахувати, що умови викладені в анкеті-заяві містять ознаки договору приєднання, який передбачає приєднання до запропонованих умов, встановлених однією стороною - банком, викладених в затверджених Умовах та правилах надання банківських послуг, Памятці клієнта, а також Тарифах. Ці обставини не дають підстав для визнання їх складовою договору банківських послуг, про який ведеться мова у анкеті-заяві, у разі відсутності на них підпису іншої сторони, яка приєднується. Ознакою такого договору - це відсутність у сторони, що приєднується можливості приймати участь у визначені умов договору, але сторона - приєднання не позбавлена законом права його підписати, чим підтверджує свою згоду на укладання договору на таких умовах. У анкеті заяві відсутні дані, що позичальник отримав Памятку клієнта, що містить основні умови обслуговування та кредитування, а також тарифи обслуговування кредитних карт «Універсальна», і поставив свій підпис. В той же час, суду не надано доказів того, що відповідна Картка передбачена умовами Анкети - Заяви, була видана відповідачу, як і не надано суду відомостей, що підтверджують строк дії Картки, що є істотними умовами договору, доказів зарахування кредитних коштів на картку.\~Доказів зміни кредитного ліміту також не надано. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно до ч. 2 ст. 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. У відповідності до норм ч.1.ст.84 ЦПК Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. Позивачем, у відповідності до частини 8 ст.175 ЦПК України, не зазначалися докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності). Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Позивач не надав жодного доказу, що надані ним Умови та правил надання банківських послуг затверджені наказом від 06.03.2010 року № СП-2010-256, є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, укладеного у вигляді підписання анкети заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, враховуючи що вони не підписані відповідачем, так само, як не підписані Тарифи обслуговування кредитних карт «Універсальна», а памятка клієнта, що за позицією позивача є складовою частиною договору, взагалі відсутня. Тому, позивачем не доведено, що саме ці умови та правила надання банківських послуг, застосовувалися, до правовідносин між сторонами при підписанні анкети заяви. З\~Рішення Конституційного Суду України від 10.11.2011 року № 15-рп/2011\~вбачається, що положення пунктів 22, 23 статті\~1, статті\~11 Закону України «Про захист прав споживачів»\~з подальшими змінами у взаємозв'язку\~з положеннями частини четвертої\~статті 42 Конституції України\~треба розуміти так,\~що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. Згідно з правовою позицією Верховного суду України сформованих у справі № 6-16цс15 від 11.03.2015 року, у якій зазначається, що Умови надання споживчого кредиту фізичним особам не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, якщо такі Умови не містять підпису позичальника. Аналогічна позиція була висловлена Верховним Судом України у постановах від 10 червня 2015 року у справі № 6-698цс15, від 01 липня 2015 року у справі №6-757цс15. Верховний Суд у справі 733/608/16-ц від 13.06.2018 року, дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи щодо підписання\~кредитного договору від 30.03.2011. Відсутні належні та достатні докази того, що відповідач, підписуючи анкету-заяву від 30 березня 2011 року, довідку про умови кредитування, був ознайомлений та надав свою згоду саме на ті конкретні «Умови та Правила надання банківських послуг у ПриватБанку» та «Правила користування платіжною карткою», затверджених наказом від 06 березня 2010 року № СП-2010-256, «Тарифи Банку», на які посилається позивач як докази умов\~кредитного договору від 30 березня 2011 року. Згідно до\~ч.ч.5,6\~ст.13\~Закону України\~«Про судоустрій\~та статус\~суддів»,\~висновки щодо\~застосування норм\~права,\~викладені у\~постановах Верховного\~Суду,\~є обовязковими\~для всіх\~субєктів владних\~повноважень,\~які застосовують\~у своїй\~діяльності нормативно-правовий\~акт,\~що містить\~відповідну норму\~права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. \~Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа\~(форми); дату\~ складання;\~ назву\~підприємства,\~від імені\~якого складено\~документ;\~ \~зміст та\~ обсяг\~ господарської\~ \~операції,\~ \~одиницю \~ виміру\~господарської операції;\~ \~посади осіб,\~ \~відповідальних \~ за\~ здійснення\~ господарської\~операції і\~правильність її\~оформлення;\~ особистий\~підпис або\~інші дані,\~що дають\~змогу ідентифікувати\~особу,\~ яка\~ брала\~ участь\~ у\~ здійсненні\~ господарської\~операції.\~ Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Емітенти зобов'язані в порядку та строки, установлені договором, надавати власникам рахунків виписки про рух коштів на їх рахунках за операціями, що виконані користувачами електронних платіжних засобів. Форма виписки повинна включати всі обов'язкові реквізити, передбачені нормативно-правовим актом Національного банку з питань організації операційної діяльності в банках України (пункт 8 розділу VII Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого\~постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705. Згідно до норм даного положення, документи за операціями з використанням електронних платіжних засобів мають статус первинного документа та можуть бути використані під час урегулювання спірних питань. \~ \~ \~ \~Згідно Постанови Національного банку України від 18.06.2003 року № 254 «Про затвердження Положення про організацію операційної діяльності в банках України», яка була чинною до 07.07.2018 року, операції, які здійснюють банки, мають бути належним чином задокументовані. Підставою для відображення операцій за балансовими та/або позабалансовими рахунками бухгалтерського обліку є первинні документи. Первинні документи мають бути складені під час здійснення операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення в паперовій та/або в електронній формі. Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Банківська виписка\~має статус\~первинного документу,\~що підтверджено\~Переліком типових\~документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, затвердженого наказом Мін'юсту від 12.04.12 р. № 578/5 (далі - Перелік № 578/5), згідно якого до первинних документів, які фіксують факт виконання госоперації та служать підставою для записів у регістрах бухобліку і в податкових документах, віднесені:касові, банківські документи; повідомлення банків; виписки банків;корінці квитанцій і касових чекових книжок. Позивачем, не надано до суду первинні банківські документи - виписки по особовим рахунках Відповідача по кредитній картці «Універсальна» на ствердження наявності заборгованості по тілу кредиту, процентів за користування кредитом та штрафних санкцій, що свідчить про недоведеність Позивачем своїх позовних вимог. Крім того, факт використання фізичною особою кредитної карти, яка є тільки інструментом зняття готівкових коштів за укладеним кредитним договором, не є доказом укладення сторонами письмової форми кредитного договору, умовами якого повинні регулюються права та обов'язки сторін (позикодавця та позичальника). Отже, наданий представником позивача розрахунок заборгованості за кредитом є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідача. Згідно з п. 14 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», суди повинні розмежовувати кредитний договір, який є недійсним у силу закону (нікчемний) або може бути визнаний таким у судовому порядку (оспорюваний) з підстав, встановлених частиною першою статті 215 ЦК, та кредитний договір, який є неукладеним (не відбувся), що не може бути визнаний недійсним, зокрема, у випадку, коли сторони в належній формі не досягли згоди щодо хоча б з однієї його істотної умови або зміст яких неможливо встановити виходячи з норм чинного законодавства (статті 536, 638, 1056-1 ЦК). Враховуючи все вище викладене, суду дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, не підтверджені жодними належними та допустимим доказами, тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю. До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет або підставу позову, не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, а тому суд розглянув цивільну справу в межах предявлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів. Заходи забезпечення позову судом не вживалися. У звязку з тим, що суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову, судом не вбачається підстав для відшкодування судового збору.

Outcome: dismissed