Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

05.02.2019 року позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів, у якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн. щомісячно, із розрахунку ј частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що від шлюбу з відповідачем сторони мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO]. З вересня 2018 року стосунки між сторонами почали погіршуватись і відповідач почав не систематично та не в повному обсязі надавати кошти для забезпечення сім'ї і дитини. З січня 2019 року відповідач пішов з сім'ї, а дитини залишилась проживати з позивачем і знаходиться на її утриманні. З вересня 2018 року відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає і між сторонами не досягнуто згоди на добровільне утримання дитини. При цьому, дитина потребує постійного медичного догляду, що підтверджується висновком ЛКК КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2 Дніпровського району м. Києва» №46 від 28.01.2019 року. Також дитина відвідує дошкільний навчальний заклад №583 санаторного типу для дітей з хронічними захворюваннями органів дихання, займається в дитячій спортивно-танцювальній школі «Фенікс» за що сплачується 700,00 грн. на місяць окрім необхідності придбання танцювальних приладь. Позивачка працює вихователем в закладі дошкільної освіти та отримує заробітну плату в розмірі 5760,00 грн. Відповідач працює у ТОВ БК «Міськжитлобуд» та у відповідності до вимог Закону України «Про Держаний бюджет України на 2019 рік» має отримувати не менше 4173,00 грн., однак за твердженням позивача, відповідач отримує приблизно 6000,00 грн. Крім того, відповідач є власником квартири та здаючи її в оренду отримує 6000,00 грн. щомісячно. Ухвалою суду від 08.02.2019 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, роз'яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання, відмовлено у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. 22.02.2019 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву зі змісту якого вбачається, що відповідач просить суд стягнути з нього аліменти у розмірі ј частини від заробітку та відмовити в іншій частині позову посилаючись на те, що через постійні сварки та негаразди в родині він перестав звертати увагу на свою дружину, вона стала для нього сторонньою людиною, спільних інтересів сторони не мають, залишилась лише спільна дитина. Відповідач вказує, що житлової площі він не покидав, з дому йде лише коли знаходиться на роботі і вимушений ночувати на кухні, оскільки шлюбних стосунків сторони не підтримують. Квартира у якій проживають сторони та їх дитина, належить на праві власності матері відповідача. Заперечуючи проти обґрунтування позову відповідач вказує, що дитина проживає на одній житловій площі з ним та позивачкою і знаходиться на їх спільному утриманні, відповідач постійно купляє для дитини продукти харчування, оплачує разом з батьками всі комунальні витрати, оплачує додаткові витрати на дитину, виховує доньку, приділяє їй увагу та час. Також відповідач зазначає, що в його власності дійсно є кватира, однак у ній живе не орендар, а донька відповідача від попереднього шлюбу. Відповідач підтверджує, що працює у ТОВ БК «Міськжитлобуд» та отримує заробітну плату більше 5000,00 грн. Із зароблених щомісячно грошей відповідач здійснює витрати на сплату комунальних послуг, частину на підтримання свого життя, частину віддає своїм батькам, які є людьми похилого віку, пенсіонерами, отримують мізерну пенсію та потребують піклування, а частину відповідач витрачає на утримання своєї дитини. Відповідач визнає позовні вимоги частково щодо стягнення з нього аліментів у розмірі ј частини заробітку, в іншому вважає позов безпідставним. 12.03.2019 року д суду надійшла відповідь позивача на відзив на позовну заяву відповідача зі змісту якої вбачається, що позивачка підтримує свої позовні вимоги в повному обсязі, просить позов задовольнити і додатково пояснює суду, що відповідач не довів, що його батько [PERSON] має суттєві розлади здоров'я та потребує госпіталізації. Відповідачем не підтверджено жодними доказами те, що він забезпечує дитину та те, що донька перебуває на його утриманні, а витрати на комунальні послуги, на думку позивача, не входять до поняття утримання дитини, та нічим не підтверджені. Також, позивачка вказує, що відповідач говорить не правду зазначаючи, що в належній йому квартирі мешкає його донька від попереднього шлюбу. На підтвердження факту проживання у квартирі орендаря, який сплачує щомісячні орендні платежі, позивачка надає суду копію відповідного договору оренди та акту до нього. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об'єктивно та всебічно з'ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що за змістом наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про шлюб, сторони у справі зареєстрували шлюб 08.11.2013 року (а.с. 14). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 15). Згідно змісту висновку ЛКК КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2 Дніпровського району м. Києва» №46 від 28.01.2019 року, [PERSON], [INFO], знаходиться під медичним наглядом з дня народження, з діагнозом: часто хворіюча дитина (а.с. 16). За змістом довідки №83 від 30.01.2019 року, позивачка працює в закладі дошкільної освіти №285 з 18.07.2005 року по теперішній час (а.с. 17). Згідно довідки за підписом директора ДСТШ «Фенікс», [PERSON] відвідує ДСТШ «Фенікс» відділення з художньої гімнастики з вересня 2018 по теперішній час, місячний платіж складає 700,00 грн. (а.с. 18). Згідно довідки №57 від 15.01.2019 року, [PERSON] відвідує дошкільний навчальний заклад №583 санаторного типу для дітей з хронічними неспецифічними захворюваннями органів дихання з вересня 2016 року по теперішній час (а.с. 19). Копією реєстраційного посвідчення №020757, ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 09.08.2006 року та копією рішення Постійнодіючого третейського суду Всеукраїнської громадської організації «Спілка третейських суддів України» від 13.01.2006 року, підтверджується наявність у відповідача на праві приватної власності квартири [ADDRESS] (а.с. 2-28). За змістом наявної матеріалах справи довідки про доходи №13 від 18.02.2019 року, відповідач працює у ТОВ «БК «Міськжитлобуд» та отримав дохід з серпня 2018 року по січень 2019 року у загальному розмірі 26057,17 грн. (а.с. 57). Відповідач має батьків, які є пенсіонерами, що підтверджується копіями паспортів та пенсійних посвідчень (а.с. 58-62). Згідно копії договору оренди житлового приміщення від 15.03.2014 року, відповідач передав належну йому на праві власності кв. [ADDRESS] в оренду [PERSON] зі зсплатою щомісячних орендних платежів у розмірі 4000,00 грн. (а.с. 69-72). За змістом акту затвердженого ОСББ «Авангард-Добробут» від 04.03.2019 року, мешканці будинку [ADDRESS], а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтверджують, що в кв. №8 проживають з березня 2014 року по теперішній час орендарі, [PERSON] та його дружина [PERSON] з сином (а.с. 75). Відповідно до положень ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідач помилково вважає, що позивачем заявлено альтернативні позовні вимоги про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі або в частці від заробітку, адже зі змісту позовної заяви та її прохальної частини чітко вбачається, що позивачем заявлено вимогу про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн. і посилання позивача на ј частину заробітку зроблене як обґрунтування того, що 3000,00 грн. будуть відповідати ј частині доходу відповідача. Тому, з урахуванням принципу диспозитивності, суд розглядає спір в межах заявлених вимог про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Визначаючи розмір аліментів, які має сплачувати відповідач на утримання своєї неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі, суд враховує наступне: - стосовно стану здоров'я та матеріального становища дитини, судом встановлено, що стан здоров'я дитини є незадовільним, що підтверджується висновком ЛКК та необхідністю дитини відвідувати дошкільний заклад для дітей з хронічними захворюваннями. Матеріальне становище дитини в даному випадку характеризується розміром заробітку її матері, яка у позовній заяві вказала, що отримує заробітну плату в розмірі 5760,00 грн. Заняття дитини художньою гімнастикою суд до уваги не приймає, оскільки такі витрати на дитину можуть бути розглянуті в межах вимог про стягнення додатках витрат на дитину у разі підтвердження відповідних досягнень дитини в цій галузі, що вказувало б на необхідність розвитку відповідних здібностей; - стосовно стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів, суд зазначає, що відповідач жодних посилань на незадовільний стан свого здоров'я в заявах по суті справи не зазначав та відповідних доказів не надавав. Матеріальне становище платника аліментів характеризується розміром заробітної плати в середньому 4342,86 грн. та розміром доведених суду отримуваних орендних платежів в сумі 4000,00 грн.; - стосовно наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, суд враховує наявність у відповідача двох непрацездатних батьків. Щодо дитини від попереднього шлюбу, у суду відсутні дані чи є така дитина неповнолітньою або непрацездатною; - у відповідності до вимог п. 3-1) ч. 1 ст. 182 СК України, суд також враховує наявність у відповідача на праві власності кв. [ADDRESS]. Будь-яких інших обставин, передбачених ст. 182 СК України судом не встановлено та сторонами у справі не доводилось і не заперечувалось. Згідно ст.ст. 76-80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За змістом ст.ст. 81,89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Врахувавши всі зазначені вище обставини справи, суд приходить до висновку, що з метою дотримання вимог закону про те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, і враховуючи рівність обов'язків обох батьків щодо матеріального забезпечення дитини, розмір аліментів слід в даному випадку визначити у розмірі прожиткового мінімуму в сумі 1921,00 грн. Адже такий розмір забезпечить лише мінімум для в цілому існування дитини, а його подвійний розмір, що має бути забезпечений у рівній половині матір'ю дитини, загалом надасть можливість дотримання принципу достатнього забезпечення дитини. Отже, з врахуванням всіх встановлених обставин справи, заявлений позивачкою розмір аліментів у розмірі 3000,00 грн. має бути зменшений до 1921,00 грн. Позивачка просить встановити датою початку стягнення аліментів день пред'явлення позову. Такі вимоги позивачки є законними, оскільки відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Крім того, суд роз'яснює сторонам у справі, що згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial