Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-26 00:00:00

07.05.2021 р. ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» звернулось до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за спожиту електричної енергії у розмірі 7129,20 грн. за період з 01.01.2019 р. по 31.03.2020 р., пені в сумі 131,36 грн. за період з 01.05.2019 р. по 11.03.2020 р., 3% річних - 294,75 грн. за період з 21.02.2019 р. по 15.01.2021 р., інфляційних втрат - 508,79 грн. за період з 01.03.2019 р. по 31.12.2020 р. та судового збору у розмірі 2270 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ПАТ «Запоріжжяобленерго» до 01.01.2019 р. здійснювало постачання електричної енергії на об`єкт, розташований за адресою: [ADDRESS] на підставі фактично укладеного публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг з 01.01.2019 р. З 11.06.2018 року набрали чинності Правила роздрібного ринку електричної енергії, затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 14.03.2018 р. № 312. Ці Правила регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами. Учасниками роздрібного ринку є, зокрема, електропостачальник, оператор системи передачі, оператор системи розподілу, споживачі. Правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку. Згідно з п. 5.5.5 ПРРЕЕ споживач електричної енергії зобов`язаний: сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; за умови неповної оплати за спожиту електричну енергію припинити власне електроспоживання відповідно до умов договору. Відповідачем було спожито електричну енергію у кількості 4940 кВт год. на суму 7129,30 грн. 28 коп., за період з 01.01.2019 по 31.03.2020 р., але спожита електроенергія не оплачена до теперішнього часу. На підставі статті 625 ч.2 Цивільного кодексу України просить стягнути заборгованість з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Крім того, на підставі п.6 додатку до Договору просить стягнути пеню в розмірі 0,01% суми боргу за кожен день прострочення. Ухвалою від 14.05.2021 року суддя прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила провадження у справі, а також відповідно до ст. 274 ЦПК України вирішив розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, на позовних вимогах наполягає, просить суд задовольнити у повному обсязі. Відповідач повідомлявся судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причини неявки. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.1 ст.280 Цивільно-процесуального кодексу України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з такого. Відповідно до наданого розрахунку заборгованості, за адресою: [ADDRESS] за період з 01.01.2019 по 11.03.2020 р, обсяг використаної електричної енергії складає 4940 кВт/год. Нарахована сума становить 7129,20 грн. П.6 ч.1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначає індивідуального споживача як фізичну або юридичну особу, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач комунальних послуг - це фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. За змістом частини другої статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Відповідно до статей 156, 162 ЖК УРСР саме власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, власниками нерухомого майна: квартири [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 04.03.2016 р. (а.с.43-44). Відповідач [PERSON] за вказаною адресою не зареєстрований. Суду не надано жодних доказів того, що відповідач [PERSON] з 04.03.2016 року є споживачем електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , тому підстави для стягнення з нього заборгованості за спожиту в період з 01.01.2019 р. по 11.03.2020 р. електричну енергію у суду відсутні. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем, компенсації не підлягають.

Outcome: dismissed