overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

07.07.2017 року до суду звернулося Публічне акціонерне товариство «Сбербанк» з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення суми заборгованості із спадкоємців позичальника [PERSON] В позові позивач посилався на те, що відповідно до умов укладеного між позивачем і [PERSON] кредитного договору №97#00017231423 від 17.01.2014 року [PERSON] отримала кредит в сумі 24000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 31% на рік на поточні потреби з кінцевим терміном повернення 16.01.2017 року, однак 13.02.2015 року від родичів [PERSON] банк дізнався, що позичальник помер 14.10.2014 року, на день смерті остання мала перед банком заборгованість в сумі 19775,16 грн., 26.03.2015 року банком на адресу Гуляйпільської державної нотаріальної контори Запорізької області направлено претензію до спадкоємців про наявність заборгованості, однак нотаріальна контора відмовилась повідомляти про осіб, які отримали спадщину після померлої, зі слів родичів померлої банк дізнався, що спадщину прийняли [PERSON] та [PERSON], яким 19.06.2017 року банк направив вимоги про сплату заборгованості за кредитним договором в межах вартості отриманого у спадок майна, посилаючись на ст.ст. 1216, 1218, 1282 ЦК України прохає стягнути з відповідачів суму заборгованості за кредитом по 9887,58 грн. з кожного в межах вартості отриманого у спадок майна, а також витрати на сплату судового збору в сумі 1600 грн. 10.10.2017 року до суду звернувся представник позивача [PERSON] з заявою про розгляд справи у відсутність представника, не заперечував проти заочного розгляду справи. 11.10.2017 року до суду звернувся державний нотаріус Гуляйпільської державної нотаріальної контори Запорізької області [PERSON] з заявою про розгляд справи у її відсутність. Позивач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи у свою відсутність не надали. Представник третьої особи: Гуляйпільської державної нотаріальної контори Запорізької області, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у свою відсутність. Суд,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

07.07.2017 року до суду надійшла заява лікаря-психіатра 2-Б відділення Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні імені [PERSON] [PERSON] про визнання доцільною госпіталізацію до психіатричного стаціонару [PERSON]. В заяві просили суд визнати доцільною госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару ПОКПЛ ім.О.Ф.Мальцева. В судовому засіданні завідувач 2-Б відділення [PERSON] заяву підтримав, просив задовольнити в повному обсязі. Опікун [PERSON] в судове засідання не зявилася. Просила слухати справу за її відсутності. Заяву підтримує в повному обсязі. [PERSON] був доставлений в судове засідання. Прокурор Сазонова О.В. в судовому засіданні заяву підтримала, просила задовольнити. Суд, заслухавши думку лікаря [PERSON], прокурора Сазонову О.В., вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 06.07.2017 року об 11 год. 25 хв. до Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім. О.Ф.Мальцева за направленням лікаря ППНД та заявою опікуна [PERSON] був госпіталізований [PERSON], [INFO] з діагнозом: органічний маячний (шизофреноподібний) розлад внаслідок перенесеної нейроінфекції, тривожно-параноїдний синдром, стан загострення. 07.07.2017 року висновком комісії лікарів-психіатрів ПОКПЛ ім.О.Ф.Мальцева [PERSON] встановлено клінічний діагноз: органічний маячний (шизофреноподібний) розлад внаслідок перенесеної нейроінфекції, тривожно-параноїдний синдром, стан загострення. Рішенням Конституційного суду України від 01.06.2016 року № 2-рп/2016 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» (справа про судовий контроль за госпіталізацією недієздатних осіб до психіатричного закладу) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року № 1489-ІІІ з наступними змінами у взаємозвязку з положенням частини другої цієї статті стосовного госпіталізації особи, визнаною у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. У звязку з вищевикладеним, суд вважає за можливе госпіталізувати [PERSON], [INFO] до Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні імені [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

07.07.2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] вказуючи, що шлюб був зареєстрований між ними 04.03.2006 року виконавчим комітетом Дорошівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, актовий запис №3, від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Посилаючись на те, що єдиною сім'єю перестали проживати з жовтня 2016 року через суперечки, що мало наслідком також припинення ведення спільного господарства, виникнення відчуження, створення позивачем фактично іншої сім'ї, позивач просив позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, суду надала заяву про розгляд справи за його відсутності та про підтримання позовних вимог, на примирення не згоден. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності та про визнання позову, на примирення не згодна. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе з причин, вказаних позивачем та суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-11 00:00:00

07.07.2017 року позивач [PERSON]звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] вказуючи, що шлюб був зареєстрований між ними 28.08.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №182, від даного шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON] [INFO], яка проживає з позивачем. Посилаючись на те, що єдиною сімєю перестали проживати через поведінку відповідача, який нехтує її інтересами та почуттями, суперечки, що мало наслідком також припинення ведення спільного господарства, виникнення відчуження, позивач просив позов задовольнити. Позивач [PERSON]в судове засідання не зявилася, суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності та про підтримання позовних вимог, на примирення не згодна. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності та про визнання позову, на примирення не згодний. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе з причин, вказаних позивачем та суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

07.07.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] сільської ради Чуднівського району Житомирської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що її чоловік [PERSON], який помер 26.01.1997 року і після його смерті відкрилась спадщина на земельну частку (пай), що розташована на території [PERSON] сільської ради Чуднівського району Житомирської. Чоловік позивача був членом КСП «Карпівці», але помилково не був включений до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), на момент смерті не оформив своє право та не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Інших спадкоємців, які претендують на спадкове майно, не має. Позивач у судове засідання не зявилася, в тексті позовної заяви просить розглядати справи у її відсутність, яка одночасно зазначила, що позов підтримує повністю. Відповідач [PERSON] сільська рада Чуднівського району Житомирської області не забезпечила участь свого представника у судовому засіданні, до суду надійшла заява за підписом сільського голови [PERSON], згідно якої [PERSON] сільська рада позов визнає і просить розглядати справу без участі представника сільської ради. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачами не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачами позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-09 00:00:00

07.07.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послався на неможливість спільного проживання з відповідачем однією сімєю через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя та фактичне припинення сімейних відносин. У судовому засіданні позивач предявлений позов підтримав і наполягав на його задоволенні; відповідач позов визнала; від надання судом строку на примирення сторони відмовилися. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 16.03.2013 року, при цьому мають спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Як випливає з пояснень сторін, внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сімї. З квітня 2017 року сторони проживають окремо; вони припинили сімейні відносини і не ведуть спільне господарство; подальше збереження шлюбу не відповідає їхнім інтересам. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи те, що сторони не бажають збереження шлюбу та спільного проживання однією сімєю, предявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-10 00:00:00

07.07.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. Вимоги обґрунтовував тим, що 25 вересня 2004 року він з відповідачем уклали шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Починаючи з 2014 року ми з відповідачем спільного господарства не ведемо, шлюбно-сімейні стосунки не підтримуємо, проживаємо окремо, кожен із нас фактично створив іншу сімю. Причиною розпаду сім'ї стало взаємне небажання підтримувати нормальні сімейні стосунки, втрата почуття любові та взаємоповаги, що призвело до постійних сварок та непорозуміння. Позивач та відповідач тривалий час проживають окремо, неповнолітніх дітей не мають, мають інші родини, проте відповідач відмовляється розірвати шлюб через органи РАЦС, тому просить позов задовольнити. Позивач в судове засідання не зявився, про день, місце та час слухання справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не зявилася, про день, місце та час слухання справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Суд, дослідивши докази надані сторонами, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідачка зареєстрували шлюб 25.09.2004 року, про що в Книзі реєстрації актів про одруження 25.09.2004 року зроблено відповідний актовий запис № 442, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 5). При вирішенні спору суд виходить з наступного. В силу ч. 1 ст.\~21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст.\~24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст.\~110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Ст.\~112 СК\~України визначає, що Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, вбачається з матеріалів справи та підтверджується поясненнями сторін, що шлюбні відносин сторони припинили, спільне господарство не ведуть, належних заходів щодо збереження шлюбу та примирення сторони не вчиняли. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, тому примирення між сторонами не можливе. Тому, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, примушення якого до шлюбу законом не допускається,\~\~тому позов слід задовольнити. На підставі ст.. 110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

07.07.2017 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту від 02.03.2011 року в сумі 15161 грн 76 коп., а також понесених судових витрат у сумі 1600 грн. Просив розглянути справу за відсутності представника позивача, при цьому повідомив про свою згоду на заочний розгляд справи. Сторони в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Відповідач про причини неявки не повідомив, у зв'язку з чим судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. 02.03.2011 року сторони уклали договір відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в сумі 4900 грн, зі сплатою за користування кредитними коштами 56% річних (далі по тексту - Договір). Згідно зі статтями 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений ним строк. Відповідач умови Договору не виконує, внаслідок чого в період з 04.03.2014 року по 05.04.2017 року включно виникла заборгованість у сумі 15161 грн 76 коп., зокрема: заборгованість по сплаті відсотків - 7761 грн 60 коп., заборгованість по сплаті комісії - 7267 грн 86 коп., пеня - 132 грн 30 коп. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком позивача (а. с. 27 зв.), правильність якого відповідачем не спростовано, що є підставою для її стягнення. Таким чином, даний позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

07.07.2017 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послалась на неможливість спільного проживання з відповідачем однією сімєю через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя та фактичне припинення сімейних відносин. У судовому засіданні позивач предявлений позов підтримала та наполягала на його задоволенні; відповідач не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 28.09.2007 року, при цьому мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сімї. З вересня 2015 року сторони проживають окремо, вони припинили сімейні відносини та не ведуть спільне господарство; подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи те, що позивач не бажає збереження шлюбу та спільного проживання однією сімєю з відповідачем, предявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

07.07.2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання за нею права власності на 1/10 частку в квартирі [ADDRESS], в порядку спадкування майна чоловіка [PERSON], який помер 24.03.2014 року. В обґрунтування позову зазначила, що за життя чоловік не здійснив державну реєстрацію права власності на належну йому 1/5 частку у вказаній квартирі, що унеможливлює отримання нею свідоцтва про право на спадщину чоловіка за законом у нотаріальній конторі. У судовому засіданні представник позивача предявлений позов підтримала і наполягала на задоволенні; відповідач не зявилася, про час і місце розгляду справи сповіщалася належним чином. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач була дружиною [PERSON], який помер 24.03.2014 року. На підставі Свідоцтва про право власності на житло від 12.10.1993 року [PERSON] мав право власності на 1/5 частку в квартирі [ADDRESS] (далі Квартира, а. с. 4-7). У звязку зі смертю [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому на праві власності майно, в тому числі й на 1/5 частку в Квартирі. Відповідно до статті 1261 Цивільного кодексу України (далі Кодекс) сторони є спадкоємцями усього майна [PERSON] першої черги за законом. У встановлений статтею 1270 Кодексу шестимісячний строк сторони реалізували своє право на спадщину і подали нотаріусу заяви про прийняття спадщини [PERSON] У звязку з тим, що за життя [PERSON] не вчинив дії, спрямовані на здійснення державної реєстрації права на належну йому частку в Квартирі, натепер позивач позбавлена можливості отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину чоловіка за законом, що є підставою для захисту її прав у судовому порядку. За таких обставин, предявлений позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

07.07.2017 року позивач предявив у суд даний позов і просить визначити йому додатковий строк три місяці для подання ним заяви про прийняття спадщини після смерті його матері [PERSON], померлої 27.12.2013 року, посилаючись на те, що він встановлений законодавством шестимісячний строк для прийняття спадщини з часу смерті [PERSON] пропустив з поважної причини. А тому і звернувся з позовом до суду. У судовому засіданні позивач позов підтримав та надав пояснення аналогічні до змісту позову. Від Набутівської сільської ради надійшла заява про розгляд справи у відсутність їхнього представника, проти задоволення позову не заперечили. Суд, вислухавши пояснення позивача, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами,вважає, що позов підлягає до задоволення частково. У суді встановлено, що [PERSON] померла 27.12.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-СР № 224171, виданим виконавчим комітетом Сахнівської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області 27.12.2013 року (а.с.4). Згідно з заповітом, посвідченим секретарем Сахнівської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області [PERSON] 25.07.2002 року та зареєстрованого в реєстрі за №63, [PERSON] все її майно заповіла [PERSON]Г.(а.с.7). Згідно довідки виконавчого комітету Набутівської сільської ради №57 від 23.01.2017 року [PERSON] проживала одиноко в [INFO] (а.с.6). Згідно витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі від 27.09.2005 року після смерті [PERSON] заведена спадкова справа №63 (а.с.8). Позивач у встановлений законом шестимісячний строк не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, у звязку з тим, що був юридично необізнаним відповідно строків на подання заяви про прийняття спадщини, а також через те, що був впевнений в тому, що фактично проживав з матірю до дня її смерті та автоматично став власником земельної ділянки, яку йому заповіла [PERSON] Крім того позивач постійно хворіє та кошти необхідні для оформлення спадщини витрачає на лікування. Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно вимог ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що причина пропуску строку є поважною, а оскільки позивачем з поважної причини пропущений строк подання заяви про прийняття спадщини, то йому необхідно визначити додатковий строк, який буде достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково і визначає позивачу строк один місяць, який буде достатнім для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-03 00:00:00

07.07.2020 [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послалася на фактичне припинення шлюбних відносин та неможливість спільного проживання з відповідачем однією сім`єю. У судове засідання сторони не з`явились, при цьому подали через канцелярію суду заяви про розгляд справи за їхньої відсутності. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 06.03.2018, при цьому мають спільного малолітнього сина, [PERSON] , 2018 року народження. Як випливає з матеріалів справи, внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сім`ї. Сторони проживають окремо; вони припинили сімейні відносини та не ведуть спільне господарство; подальше збереження шлюбу не відповідає їхнім інтересам. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За приписом частини третьої статті 106 цього Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Оскільки шлюб сторін носить формальний характер, при цьому сторони не бажають його збереження та спільного проживання однією сім`єю, пред`явлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню.

Outcome: approved