Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-08 00:00:00

07.08.2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання договору оренди земельної ділянки. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 28.04.2017 року між ним та ФОП [PERSON] було укладено договір оренди землі, строком дії 10 років. [INFO] [PERSON] помер, відповідачка [PERSON] є донькою [PERSON] В 2018, 2019 роках відбулося порушення строків виплати орендної плати за користування земельною ділянкою , що відповідно до ст..610, 611 ЦПК України є підставою для розірвання договору. При погодженні з орендарем строку сплати орендної плати за користування земельною ділянкою, який відповідно до ст.15 ЗУ «Про оренду землі» є істотною умовою договору оренди землі, позивач розраховував на отримання необхідних обігових грошових коштів, а у зв`язку з порушенням строку сплати орендної плати, позбавлений можливості отримання матеріальних благ, на які він розраховував при укладенні договору оренди землі. Тому, на підставі викладеного позивач просить розірвати договір оренди земельної ділянки, укладений між ним та ФОП [PERSON] від 28.04.2017 року б/н, зареєстрований 24.05.2017 року за №20677764. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, згідно якої позов підтримує в повному обсязі та наполягає на його задоволенні Відповідачв судове засідання не з`явилася, про день, місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази у справі, з`ясувавши обставини справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 5,160 га, згідно державного акту на право власності на землю серії ІІ - ДП №016880, акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №465, виданий на підставі розпорядження голови Апостолівської районної державної адміністрації №517/2 від 17.12.2002 року. Земельна ділянка розташована на території Ленінської сільської ради передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.8). Згідно договору оренди землі від 28.04.2017 року [PERSON] передав в оренду ФОП [PERSON] земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Ленінської сільської ради, загальною площею 5,1600 га, відповідно до державного акту ІІ-ДП №016880 від 06.03.2003 року, кадастровий номер 1220384400-01-035-0445. Договір укладено строком на 10 років. Земельну ділянку передано орендодавцем орендарю відповідно до акту приймання-передавання земельної ділянки згідно договору (а.с.5-7). Відповідно до п.10 договору орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 3% від вартості земельної ділянки - 5294,00 грн. або в натуральній формі: 3 т (три тонни) фуражного зерна Пунктом 12 договору передбачено, що орендна плата вноситься в такі строки з 01.08. по 30.11. поточного року. Згідно з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №88452467 від 30.052017 року щодо актуальної інформації про державну реєстрацію іншого речового права встановлено, що державним реєстратором Коваль В.Г., зареєстровано право оренди земельної ділянки строком дії до 30.05.2027 року, з правом пролонгації, підстава виникнення: договір оренди землі б/н від 28.04.2017 року. Орендар - [PERSON] , Орендодавець - [PERSON] . Об`єктом нерухомого майна є земельна ділянка площею 5,16 га, кадастровий номер 1220384400:01:035:0445 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Ленінської сільської ради(а.с.4). Згідно акту про поновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва від 13.04.2017 року вбачається, що поновлені межі земельної ділянки в натурі (на місцевості), кадастровий номер 1220384400:01:035:0445, належної [PERSON] в розмірі 5,1600 га (а.с.10- 11). [INFO] ФОП [PERSON] помер, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00029217564 від 15.01.2021 року. Пунктом 39 договору оренди землі встановлено, що право на орендовану земельну ділянку у разі смерті фізичної особи - орендаря, засудження або обмеження її дієздатності за рішенням суду переходить до спадкоємців або інших осіб, які використовують цю земельну ділянку разом з орендарем. Згідно копії спадкової справи №68/2017, направленої державним нотаріусом Апостолівської державної нотаріальної контори Штельмак Н.А.,до майна померлого [INFO] [PERSON] , вбачається, що єдиним спадкоємцем померлого [PERSON] є його дочка - [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, вони регулюються також актами земельного законодавства Земельним Кодексом України, Законом України «Про оренду землі». Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. У статті 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. За положеннями статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Водночас у пункті д) частини першої статті 141 ЗК України передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою як систематична несплата земельного податку або орендної плати. Отже, згідно зі статтями 13, 15, 21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору. Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої ним шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що її земельну ділянку використовує інша особа. Судом встановлено, що до звернення позивача до суду з даним позовом відповідач не виплачувала йому орендну плату з 2017 року по 2019 рік. Таким чином суд приходить до висновку, що сплата орендної плати є істотною умовою договору оренди землі, а її несплата є суттєвим порушенням умов такого договору. Відповідно до ч.1 ст. 15 Закону «Про оренду землі», істотними умовами договору оренди є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Пунктом 37 договору передбачено, що дія договору припиняється у тому числі шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором. За вказаних обставин в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до обґрунтованого висновку, що договір оренди землі від 28.04.2017 року, укладений між [PERSON] та ФОП [PERSON] має бути розірваний за вимогою позивача, внаслідок істотних порушень умов договору орендарем, зокрема систематичної невиплати орендної плати. Таким чином, позивачем доведено належними доказами свої позовні вимоги, та позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути судовий збір з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved