Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

06.10.2014 року Баштанським районним судом розглянута справа за позовом [PERSON] до [PERSON] та Приватного підприємства «Алмаз» про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки та відшкодування шкоди. За результатами розгляду справи суд задовольнив позов частково та розподілив судові витрати в частині сплаченого позивачем судового збору. 06.10.2014 року від представника позивача надійшла до суду заява про винесення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат позивача на правову допомогу. Належним чином повідомлений представник позивача в судове засідання не з'явився. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] та представник відповідача ПП «Алмаз» заперечили проти задоволення заяви про розподіл витрат позивача на правову допомогу, оскільки стороною позивача не надано розрахунок отриманого представником позивача гонорару, тому сума правової допомоги, про стягнення якої просить представник позивача нічим не підтверджена. Заява представника позивача підлягає задоволенню частково, з таких підстав. Відповідно до вимог ст.ст. 84, 88 ст. 220 п. 4 ч. 1 ЦПК України питання про стягнення судових витрат, зокрема, витрат на правову допомогу, вирішується судом, що ухвалив рішення у справі, в якій вони були понесені. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи слідує, що 07.08.2014 року між адвокатом [PERSON] та [PERSON] укладено договір про надання правової допомоги (а.с.33-34), відповідно до змісту вказаного договору гонорар адвоката становив 5000 грн. Сплата коштів [PERSON] адвокату підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордеру від 07.08.2014 року (а.с.35). Оскільки дійсно визначений в договорі гонорар не підтверджується відповідним розрахунком щодо вартості окремих послуг адвоката - суд може вирішити питання лише про стягнення витрат на правову допомогу за участь адвоката в судових засіданнях. При цьому, згідно з Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі (1218 грн.) за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. З матеріалів справи слідує, що вказана цивільна справа розглядалась в судових засіданнях 03.09.2014 року, 16.09.2014 року, 24.09.2014 року та 06.10.2014 року загалом протягом 7 годин. Таким чином, граничний розмір компенсації за участь представника в даних судових засіданнях може становити 3410,40 грн. (1218 грн. х 40% х 7 год.). При цьому, в разі часткового задоволення позову судові витрати також стягують пропорційно задоволеній частині вимог. З матеріалів справи слідує, що загалом грошовий еквівалент позовних вимог позивача становив 101179,31 грн. (25000 грн. за вимогу про повернення земельної ділянки +52778,54 грн. + 18400,77 +5000 грн.). Натомість судом задоволено позовні вимоги еквівалентні 44478,73 грн. (25000 грн. + 1077,96 грн. + 18400,77 грн.), що становить 43,96% від заявлених позовних вимог. А, отже, граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу, сплачену позивачем своєму представнику за участь в судових засіданнях, становить 1499,21 грн. (3410,40 грн. х 43,96%). З врахуванням описаного вище, на думку суду компенсація витрат на правову допомогу представника позивача в даній цивільній справі має становити 1400 грн., які мають бути стягнуті з відповідачів в рівних долях по 700 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved