overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

\~\~ 05 лютого 2018 року\~ [PERSON] звернулася\~ до\~ суду\~ з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначила,\~ що з відповідачем\~ перебуває у шлюбі з 17 жовтня 1992\~ року.\~ Подружнє життя в них не склалося. Шлюбні стосунки припинені з 1993 року. Позивачка вважає, що сімю зберегти не можливо, оскільки вона не існує. До того ж в 1999 році вона народила доньку, батьком якої є інший чоловік. Просила розірвати шлюб, укладений 17\~ жовтня 1992 року між нею та [PERSON], який\~ зареєстрований Лепетиською сільською радою Березнегуватського району Миколаївської області. Позивачка в судове засідання\~ надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала,\~ просила розглянути справу без її участі. Згодна на винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, але своєчасно та належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи. Про причини своєї\~ неявки не повідомив.\~ Судом, за згоди позивачки, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши докази у справі\~ дійшов наступного. Позивачка та відповідач уклали шлюб 17 жовтня 1992 року, який зареєстровано\~ Лепетиською сільською радою Березнегуватського району\~ Миколаївської області, актовий запис № 15 \~ (а.с.2). Із-за різних поглядів на життя, сторони припинили сумісне проживання, спільного господарства не ведуть. Позивачка вважає, що їхню сімю зберегти не можливо, оскільки має іншу сім'ю та доньку народжену від іншого чоловіка. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється\~ внаслідок його розірвання. Частина 3 ст.105 СК України передбачає припинення шлюбу внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.\~ Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне\~ прізвище. При таких обставинах суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, \~суд покладає на відповідача обов'язок по відшкодуванню позивачці судового збору в розмірі 704 грн 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

05 лютого 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На підтвердження своїх позовних вимог позивачка вказала, що 13 листопада 2015 року в відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 355. Дошлюбне прізвище позивача «Єрданелян». 11 травня 2016 року у сторін народився донька Злата, яка проживає з позивачкою, на її утримання з відповідача стягнено аліменти. Сумісне життя з відповідачем із-за різних поглядів на спільне життя не склалося, сторони мешкають окремо і сім`я фактично розпалась більше року тому січня 2017 року.. Збереження сімї неможливо. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила шлюб розірвати. Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав, просив шлюб розірвати. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 13 листопада 2015 року, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб. (а.с. 7). Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що подружжя не підтримує шлюбних стосунків, можливість збереження сімї втрачено, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

05 лютого 2018 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеною заявою, в якій вказала, що вона перебуває у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] з 2016 року. Вони кохають один одного й мають намір одружитись, однак у неї немає шлюбного віку. На даний час заявниця вагітна й перебуває на обліку у жіночій консультації. Маючи намір народити дитину в повноцінній сімї [PERSON] просила суд надати їй право на шлюб із [PERSON] Проти цього ні її мати, ні сам [PERSON] не заперечують. В судове засідання заявниця не зявилась, однак надала письмову заяву в якій просила слухати справу у її відсутність, оскільки вона позбавлена можливості зявитись до суду через те що народила дитину. Обставини вказані в заяві підтвердила, заявлені вимоги підтримала. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] до суду не зявились, однак подали заяви в яких заявлені вимоги підтримали та просили слухати справу у їх відсутності. Заінтересована особа Великокомятська сільська рада Виноградівського району Закарпатської області до суду не з'явилась однак подала заяву в які просила слухати справу у відсутності їїт представника. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про достатність підстав для задоволення заяви [PERSON] Судом встановлено, що [PERSON] народилася 01.02.2001 року, про що свідчить паспорт громадянина України №000810733, виданий 04.08.2017 року (а.с.7). Згідно довідки Виноградівської районної лікарні Закарпатської області від 23.01.2018 року №43 (а.с.5), [PERSON] станом на день видачі довідки має термін вагітності 38 тижнів. До моменту розгляду справи, 28.01.2018 року заявниця народила дитину, про що надала відповідне медичне свідоцтво, яке долучене до матеріалів справи. Згідно ст.22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Відповідно до ст.23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку, однак за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Зважаючи на вказані обставини справи та наведені норми СК України, суд вважає за доцільне визнати право [PERSON] на одруження з [PERSON], оскільки це відповідає її інтересам, та інтересам новонародженої дитини, проти цього не заперечують заінтересовані особи. Обставин, які б перешкоджали визнанню такого права судом не встановлено, про них не зазначили заявник та заінтересовані особи. Крім того, судом враховано, що [PERSON] є матірю новонародженої дитини і через свій стан бажає одружитися до моменту настання повноліття. У цьому звязку судом враховано бажання [PERSON] та [PERSON] щодо зростання дитини в повноцінній сімї. У звязку з викладеним заяву [PERSON] слід задовольнити. Судові витрати у справі за бажанням [PERSON] покласти на неї. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

05 лютого 2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 27 серпня 2004 року сторони перебувають у шлюбі, мають спільну повнолітню дочку. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що спільне життя не склалось через різні погляди на життя, несумісність характерів. З 2014 року позивач постійно проживає в Китайській Народній Республіці. З огляду на викладене, позивач просить вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник позивача в судовому засіданні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні визнав позов. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27 серпня 2004 року, мають спільну повнолітню дочку. Дані факти підтверджуються: свідоцтвом про одруження. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.112 цього Кодексу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, з 2014 року позивач постійно проживає в Китайській Народній Республіці, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

05 лютого 2018 року до Овідіопольського районного суду в Одеській області звернувся представник позивача з вищевказаною позовною заявою в якій вказав, що 30 серпня 2011 року між банком та відповідачем був укладений кредитний договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у сумі 6000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач свої зобовязання по кредитному договору не виконує. В звязку з чим просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 101907.38 грн. та судовий збір. В судове засідання представник позивача не зявився, але направив на адресу суду заяву в якій вказав, що позовну заяву підтримує та просить розглянути справу у відсутність їхнього представника. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином отримав позов та матеріали до нього, з позовом погоджується. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає можливим задовольнити позов з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Так судом встановлено, що 30 серпня 2011 року відповідач [PERSON], [INFO] (код [NUMBER]) отримав кредит у сумі 6000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Банк свої зобовязання по вищевказаному кредитному договору виконав, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач свої зобовязання по кредитному договору не виконує. Станом на 30 вересня 2017 року сума заборгованості за вищевказаним кредитним договором складає: - заборгованість за кредитом 5853.37 грн.; - заборгованість по процентам за користування кредитом 91929.15 грн.; -заборгованість за пенею та комісією 4124,86 грн. А всього сума заборгованості по вищевказаному кредитному договору становить 101907.38 грн. Розрахунок заборгованості по кредитному договору судом перевірений та складений вірно. В звязку з вищевикладеним суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Позивач при поданні позову сплатив судовий збір у сумі 1762 грн., а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

05 лютого 2018 року завідуючий 11-м\~ відділенням\~ Комунального закладу «Першої обласної спеціалізованої лікарні м. Ромни»\~ [PERSON] звернувся до суду з заявою про продовження госпіталізації без усвідомленої згоди пацієнтці [PERSON], [INFO], мотивуючи свої вимоги наявністю у зазначеної пацієнтки психічного захворювання, внаслідок чого після проведення її огляду комісія прийшла до висновку про необхідність продовження примусової госпіталізації [PERSON] без її усвідомленої згоди. У судовому лікарпсихіатр підтримав заяву та прохав її задовольнити, посилаючись на викладені в ній обставини. Захисник та представник заінтересованої особи не заперечували проти задоволення даної заяви, вважають, що примусова госпіталізація відповідає інтересам пацієнтки. Прокурор не заперечувала проти задоволення даної заяви. Пацієнтка висловилася незрозуміло. Судом встановлено, що згідно висновку комісії лікарів-психіатрів КЗ СОР «Першої обласної спеціалізованої лікарні м. Ромни» від 01.02.2018 року [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у вигляді вродженої недоумкуватості Д-з: «Помірна розумова відсталість зі значними порушеннями поведінки, які вимагають догляду або лікувальних заходів»; по своєму психічному стану не може задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність та вчиняє або виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих; по своєму стану потребує примусової госпіталізації, але через недієздатність не може дати усвідомлену згоду на продовження госпіталізації;лікування можливе лише в умовах психіатричного закладу (а.с. 3). З довідки КЗ СОР «Перша ОСЛ м. Ромни» № 01-55/580 від 01.02.2018 року вбачається, що [PERSON] знаходиться під наглядом лікаря-психіатра з 1996 року; багато разів, тривалий час знаходиться на стаціонарному лікуванні в психіатричній лікарні; є інвалідом 2 групи безтерміново з дитинства; остання госпіталізація з 23.03.2016 року по теперішній час (а.с. 17). Рішенням Роменського районного суду Сумської області від 19.08.1996 року [PERSON] визнано недієздатною та згідно витягу з рішення виконкому Роменської міської ради від 18.09.1996 року виконання обовязків опікуна недієздатної [PERSON] покладено на Першу обласну спеціалізовану лікарню (а.с. 6,7). Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 06 лютого 2017 року продовжено [PERSON] госпіталізацію до психіатричного закладу КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни» в примусовому порядку (а.с. 9). За таких обставин, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, суд приходить до висновку про необхідність продовження [PERSON] госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку, згідно вимог ст. ст. 14, 17, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу». \~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

05 лютого 2018 року завідуючий 11-м\~ відділенням\~ Комунального закладу «Першої обласної спеціалізованої лікарні м. Ромни»\~ [PERSON] звернувся до суду з заявою про продовження примусової госпіталізації пацієнту [PERSON], [INFO], мотивуючи свої вимоги наявністю у зазначеного пацієнта психічного захворювання, внаслідок чого після проведення його огляду комісія прийшла до висновку про необхідність продовження госпіталізації [PERSON] в примусовому порядку. У судовому лікарпсихіатр підтримав заяву та прохав її задовольнити, посилаючись на викладені в ній обставини. Захисник та заінтересована особа не заперечували проти задоволення даної заяви, вважають, що примусова госпіталізація відповідає інтересам пацієнта. Хворий не заперечував щодо продовження госпіталізації. Прокурор не заперечувала проти задоволення даної заяви. Судом встановлено, що згідно висновку комісії лікарів-психіатрів КЗ СОР «Першої обласної спеціалізованої лікарні м. Ромни» від 01.02.2018 року [PERSON] страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді Д-з: «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром» (F-20.00 за МКХ - 10); по своєму психічному стану не може задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність та вчиняє або виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою небезпеку для нього та оточуючих; по своєму стану потребує примусової госпіталізації, але через недієздатність не може дати усвідомлену згоду на продовження госпіталізації; лікування можливе лише в умовах психіатричного стаціонару (а.с. 3). З довідки КЗ СОР «Перша ОСЛ м. Ромни» № 01-55/579 від 01.02.2018 року вбачається, що [PERSON] знаходиться під наглядом лікаря-психіатра з 1979 року; багато разів, тривалий час знаходиться на стаціонарному лікуванні в психіатричній лікарні; є інвалідом 2 групи безтерміново; остання госпіталізація з 20.03.2016 року по теперішній час (а.с. 13). Рішенням Народного суду м. Ромни від 28.01.1992 року [PERSON] визнано недієздатним та згідно з рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 30.12.2010 року призначено йому опікуна - Воробйову (нині [PERSON])[PERSON] (а.с. 5,6). Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 11 серпня 2017 року продовжено [PERSON] госпіталізацію до психіатричного закладу КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни» в примусовому порядку на строк до 6 місяців (а.с. 9). За таких обставин, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, суд приходить до висновку про необхідність продовження [PERSON] госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку, згідно вимог ст. ст. 14, 17, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу». \~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

05 лютого 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до\~[PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтувала тим, що 18 серпня 2003 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. З лютого 2012 року вони припинили сімейні стосунки, сумісне господарство не ведуть. Позивач вважає, що шлюб розпався остаточно й родину зберегти неможливо, на примирення позивач не згодна. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач у судове засідання не зявилася, але надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву суду не надав. Оскільки відповідачем не було надано відзиву на позов, тому суд приймає до уваги лише надані докази позивачем. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України,\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:\~ 1)відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; \~2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; \~3) відповідач не подав відзив; \~4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, ухваливши заочне рішення. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи, про що зазначив у позовній заяві. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, що об'єктивно підтверджується матеріалами справи. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб сторони одружилися 18 серпня 2003 року та зареєстрували свій шлюб у виконкомі Прелесненської\~сільської ради\~Словянського району\~Донецької області,\~актовий запис\~№ 8 (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с.10). Відповідно до ст. 110 ч. 1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Суд вважає, що доводи позивача про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. \~ \~ \~ \~ Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

05 лютого 2018 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 21 вересня 1991 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Позивач у судове засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи по суті сповіщена завчасно і належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21 вересня 1991 року, актовий запис № 289 (а/с 4). Від даного шлюбу сторони мають трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а/с 8, 9, 10). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить його інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов, суд прийшов до висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме інтересам позивача, а тому шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved