Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

06 травня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за спожитий природний газ в розмірі 10 751,59 гривень. В судове засідання представник позивача не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує повністю, не заперечив проти заочного розгляду справи. Зазначив, що [PERSON] є побутовим споживачем природного газу, який постачається їй за адресою: [ADDRESS] . Відповідач здійснила приєднання до умов публічного договору постачання природного газу побутовим споживачам, однак несвоєчасно здійснювала оплату за спожитий газ, у зв`язку з чим в період з 23 червня 2016 року по 30 вересня 2018 року утворилась заборгованість перед ТОВ «ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ» у розмірі 10 751,59 грн. Приєднання відповідача до умов публічного договору постачання газу підтверджується наступними доказами: здійснення споживачем часткової оплати за послуги споживання природного газу, відкриттям особового рахунку [NUMBER] на ім`я [PERSON] Отже, ТОВ «ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ» просить стягнути з відповідача заборгованість за спожитий природний газ в розмірі 10 751,59 грн. та суму сплаченого позивачем при поданні позовної заяви до суду судового збору. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином, будь-яких заяв про неможливість явки в судове засідання до суду не направила, відзив на позов про стягнення заборгованості не подала. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази в межах позовних вимог, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг№1646 від 28 травня 2015 року, ТОВ «ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу на території Житомирської області та покладено обов`язки щодо постачання природного газу побутовим споживачам. Приписами ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Договір про постачання природного газу укладається лише в разі наявності у споживача або його постачальника договору про розподіл природного газу з відповідним оператором газорозподільної системи. Відповідно до положень частини третьої статті 6, частини першої статті 630 ЦК України, статей 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов`язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору. Згідно з п. 7 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку Оператора газорозподільних систем та /або документально підтвердження споживання природного газу. Судом встановлено, що відповідач своїми діями підтвердила приєднання до умов публічного договору постачання газу, а саме: здійснювала часткову оплату за послуги споживання природного газу, що підтверджується витягом фінансового стану особового рахунку [NUMBER] на ім`я [PERSON] (а.с.11) та тим, що відповідач власне відкрила особовий рахунок № [NUMBER] . Отже, між сторонами по справі виникли правовідносини, пов`язані з наданням послуг по газопостачанню, які врегульовані ст.714 Цивільного кодексу України, Правилами постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року №2496. Відповідач [PERSON] , як споживач послуг з постачання природного газу, має заборгованість за спожитий газ за період з 23 червня 2016 року по 30 вересня 2018 року в сумі 10751,59 грн, що підтверджується розрахунком споживання природного газу (а.с.9), розмір якої відповідача не оспорив та не спростував. Положенням ст. 714 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До вказаного договору застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Таким чином відповідач [PERSON] не оплатила вартість прийнятих ресурсів - природного газу. Тому суд дійшов до висновку про обґрунтованість позову та необхідність задоволення позовних вимог. Судові витрати у відповідності дго ст.141 ЦПК України позивача покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Outcome: approved