Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-25 00:00:00

06 лютого 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом (згодом уточненим) до [PERSON] про визнання батьківства та стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що з грудня 2012 року вона перебувала у близьких стосунках з [PERSON] , вони бажали створити сім`ю. У листопада 2014 року позивач повідомила відповідача про те, що вона вагітна і він незабаром стане батьком. [PERSON] хотів від позивачки дитину, тому вагітність було збережено. [INFO] у сторін народилась донька, відомості про батька якої відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка внесено до актового запису про народження у відповідності до вимог ст. 135 СК України, оскільки сторони не перебували в зареєстрованому шлюбу. Оформити батьківство доньки [PERSON] та [PERSON] хотіли згодом. Відповідач завжди називав дочку [PERSON] своєю рідною, любив та піклувався про неї. З дня народження доньки і до середини грудня 2016 року сторони підтримували теплі сімейні стосунки, більшість часу проводили разом, але з середини грудня 2016 року відносини погіршились. Відповідач став більше спілкуватись з матір`ю позивачки по телефону ігноруючи позивачку та їх дитину. З липня 2017 року у відповідача з`явилась інша жінка. [PERSON] ігнорує свої батьківські обов`язки, не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, тим самим ставить позивачку з донькою в скрутне матеріальне становище. З цих підстав [PERSON] просила суд визнати [PERSON] батьком [PERSON] , [INFO] , та стягнути з нього аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, пояснила, що вони з [PERSON] познайомилась в жовтні 2012 року і почала зустрічатись. Оскільки вона працювала на автозаправній станції в смт. Вороніж Шосткинського району, відповідач дуже часто приїжджав до неї на роботу, оскільки сам мешкав у вказаному населеному пункті. З грудня 2012 року відносини між ними стали більш тісними, вони стали приїжджати додому один до одного, познайомились з членами сімей, допомагали один одному по господарству, разом вирішували питання сім`ї та побуту. В листопаді 2014 року позивачка завагітніла. Відповідач був не проти народження дитини і [INFO] в них народилась донька [PERSON] . Оскільки вона з відповідачем не перебували в зареєстрованому шлюбі доньку зареєстрували на прізвище позивачки. Після народження дитини мати відповідача тяжко захворіла і він став більше часу проводити з нею і своїм неповнолітнім сином в смт. Вороніж. До позивачки з дитиною приїжджав на вихідні та всі свята. З грудня 2016 року відносини між сторонами поступово почали псуватись. [PERSON] став більше спілкуватись з матір`ю позивачки по телефону, а відвідувати доньку та позивачку перестав. З липня 2017 року у відповідача є інша жінка. На даний час відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, жодної матеріальної допомоги на утримання доньки не надає.\~ Відповідач, який належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду, повторно в судове засідання не з`явився, відомостей про поважність причин неявки суду не повідомив. Заяв та клопотань від відповідача до суду не надійшло. Заперечень проти позовних вимог до суду не надав. Представник третьої особи Служби у справах дітей Шосткинської міської ради Сумської області в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив слухати справу без його участі, проти задоволення позову не заперечував. Представник третьої особи відділу державної реєстраційної реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка реєстраційної служби Шосткинського міськрайонного управління юстиції у Сумській області до суду також не з`явився, надав заяву, в якій просив слухати справу без його участі. На підстав вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд за згодою позивача, ухвалив рішення про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів. Заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01 вересня 2015 року та копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження за №00015752829 від 01 вересня 2015 року, [INFO] народилась [PERSON] .\~ Матір`ю дитини вказана позивач, а батьком [PERSON] . Оскільки, на час народження дитини [PERSON] у шлюбі не перебувала, відомості про батька в актовому записі про народження внесені відповідно до вимог ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, якою передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою ( а.с. 7, 8). Згідно зі ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Так, свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що позивач є її донькою. З 2012 року і до грудня 2016 року [PERSON] перебував у близьких стосунках з її дочкою. В них були дуже гарні відносини. Позивачка допомагала [PERSON] доглядати його хвору матір, виховувати його старшого сина [PERSON] , вони вели спільне господарство, дбали один про одного. [INFO] у [PERSON] та позивачки народилась донька [PERSON] . Під час обряду хрещення її онуки [PERSON] [PERSON] представлявся як батько дитини. На фотознімках представлених позивачкою свідок впізнала свою доньку разом з [PERSON] та онукою [PERSON] , старшого сина\~ [PERSON] [PERSON] , та покійну матір відповідача. Свідок [PERSON] показав суду, що він є хрещеним батьком доньки позивача [PERSON] . Він знає [PERSON] як товариша з дитинства і саме він запропонував йому бути хрещеним батьком донці позивачки - [PERSON] . Також йому відомо, що [PERSON] та [PERSON] певний час перебували у близьких відносинах. Багато разів він приходив в гості до [PERSON] де був присутній [PERSON] На обряді хрещення доньки [PERSON] [PERSON] , [PERSON] представлявся її батьком. На фотознімках представлених позивачкою свідок впізнав [PERSON] її доньку [PERSON] та [PERSON] . Свідок [PERSON] суду показала, що вона сусідка позивачки. Їй відомо, що [PERSON] є батьком дитини [PERSON] [PERSON] . [PERSON] певний період часу приходив до [PERSON] , в них були гарні близькі стосунки як чоловіка та жінки. Доньку [PERSON] [PERSON] , [PERSON] завжди називав рідною донечкою, казав, що в нього двоє дітей, старший син [PERSON] та [PERSON] [PERSON] [PERSON] , називав [PERSON] своєю сестрою. [PERSON] допомагала [PERSON] доглядати його хвору матір, а згодом займалась її похороном, обробляла йому огород в смт. Вороніж, дбала про господарство. На досліджених у суді фотокартках зафіксовано як позивач та відповідач разом з немовлям проводять спільно час, позиціонують себе як сім`ю. У ході розгляду справи ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 27 вересня 2018 року у справі призначено судово-генетичну експертизу для з`ясування чи є кровне споріднення між малолітньою [PERSON] , [INFO] , та відповідачем [PERSON] , проведення якої доручено експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи. Як вбачається з листа Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи від 29 жовтня 2018 року, незважаючи на неодноразові призначення дати відбору, [PERSON] на відбір зразків крові не з`явився. За наведених підстав експертна установа не виконала ухвалу суду щодо проведення експертизи. Згідно зі ст. 109 ЦПК України у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Враховуючи вищезазначене, а також зважаючи на те, що відповідач [PERSON] ухиляється від проведення судово-генетичної експертизи у справі про визнання батьківства, суд визнає доведеним факт того, що\~ [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 191 Сімейного Кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. В судовому засіданні встановлено, що на даний час малолітня [PERSON] , [INFO] , мешкає з матір`ю\~ [PERSON] та перебуває на її утриманні, що також підтверджується довідкою про склад сім`ї Квартального комітету №10 Шосткинської міської ради (а.с. 9). Даних про те, що відповідач бере участь в утриманні дитини судом не встановлено. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку\~ про необхідність задовольнити позов [PERSON] повністю, визнати [PERSON] батьком малолітньої [PERSON] , стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Також з відповідача згідно ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору на користь держави та позивача.

Outcome: approved