Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-12 00:00:00

06.03.2020 до Першотравневого районного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до Державного реєстратора прав на нерухое майно Мангушської районної державної адміністрації Донецької області в особі Попруженка Артема Вікторовича, третя особа ФГ «МОЄ МАЙБУТНЄ» про визнання противправним, скасування рішення державного реєстратора та зобов`язання вчинити дії, мотивована тим, що 17.10.2018 з метою вчинення реєстраційних дій, а саме державної реєстрації іншого речового права (права суборенди), його представником до відповідача було подано заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 30637675. 22.10.2018 за результатом розгляду заяви на підставі ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.п. 18 та 23 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, державним реєстратором прав було відмовлено в державній реєстрації іншого речового права (права суборенди), у зв`язку з тим, що на суб`єкта прав [PERSON] накладено обтяження на все нерухоме майно. На підтвердження факту відмови у державній реєстрації іншого речового права відповідачем було видано Рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 22.10.2018 № 43596615. Отже, зазначає, що таке рішення відповідача є безпідставним, незаконним та таким, що порушує його законне право як землекористувача на розпорядження земельною ділянкою. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності (а.с. 46). Представник третьої особи [PERSON] . [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних обставин. Як вбачається із договору оренди землі від 26.12.2016 № 2641-сг, укладеного між представником ГУ Держгеокадастру у Донецькій області Штагер Д.О. та [PERSON] , ГУ Держгеокадастру у Донецькій області передало позивачу у строкове платне користування земельну ділянку із земель сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 27,4792 га., в тому числі площею 18,7534 га сіножатей та площею 8,7258 га пасовища, кадастровий номер 1423981100:06:000:1009, яка розташована на території Бердянської сільської ради Мангушського району Донецької області, строком на 14 років (а.с. 56-59). Відповідно до акту приймання-передачі земельної ділянки кадастровий номер 1423981100:06:000:1009) до договору оренди від 26.12.2016 зазначена земельна ділянка була передана позивачу у користування (а.с. 60). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 193518615 від 17.12.2019, земельна ділянка, кадастровий номер 1423981100:06:000:1009, площею 27,4792 га, перебуває у державній власності та належить ГУ Держгеокадастру у Донецькій області (а.с. 9-11). Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, індексний номер 77723944, 30.12.2016 вказаний договір оренди землі було зареєстровано в реєстраційній службі Мангушської районної державної адміністрації Донецькій області (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 33343770 від 04.01.2017) (а.с. 13). Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ- 1407179952020 від 27.02.2020, наданого на запит [PERSON] , земельна ділянка за кадастровим номером 1423981100:06:000:1009, площею 27,4792 га, перебуває у державній власності та належить ГУ Держгеокадастру у Донецькій області (а.с. 14-17). З витягу реєстру юридичних осіб вбачається, що до складу засновників ФГ «МОЄ МАЙБУТНЄ» (юридична адреса: вул. Комарова, б. 47 по вул. Комарова в с. Приазовське Мангушського р-ну Донецької області) входять: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 18-21). Згідно договору суборенди землі від 13.09.2018, [PERSON] та ФГ «МОЄ МАЙБУТНЄ» в особі директора [PERSON] уклали договір, згідно з яким орендар надає земельну ділянку на підставі договору оренди землі № 2641-сг від 26.12.2016, реєстраційний номер 1142430314239, кадастровий номер 1423981100:06:000:1009, загальна площа 27,4792 га у строкове платне користування для ведення фермерського господарства, яка знаходиться на території Бердянської сільської ради Мангушського р-ну Донецької області. 17.10.2018 з метою здійснення державної реєстрації права суборенди вказаної земельної ділянки [PERSON] , яка діяла на підставі довіреності, наданої [PERSON] , звернулася до державного реєстратора прав на нерухом майно Мангушської районної державної адміністрації Донецької області Попруженка Артема Вікторовича, який своїм рішенням від 22.10.2018 № 43596615 відмовив у державній реєстрації даного права суборенди земельнї ділянки, мотивуючи тим, що на суб`єкта прав [PERSON] накладено обтяження на все нерухоме майно (а.с. 12). Відповідно до ст. 8 Закону України «Про фермерське господарство» - особа, яка бажає створити фермерське господарство, повинна мати право власності або користування відповідною земельноою ділянкою. Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», право оренди (суборенди) земельної ділянки підлягає державній реєстрації. На виконання вищевказаної норми Закону, позивачем 26.12.2016 було зареєстровано право користування земельною ділянкою, що підтверджується відповідним договором. Відповідно до вимог п. 29 договору оренди земельної ділянки, орендар має право передавати земельну ділянку в суборнеду фізичним та юридичним особам без зміни цільового призначення. Так, позивачу була надана земельна ділянка з метою створення та ведення фермерського господарства, а тому він, будучи засновником ФГ «МОЄ МАЙБУТНЄ», 13.09.2018 уклав з останнім договір суборенди земельної ділянки без номеру строком на 3 роки та за Актом приймання передачі від 13.09.2018 передав земельну ділянку у користування фермерському господарству без зміни цільового призначення. Відповідно ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», існує вичерпний перелік підстав відмови державним реєстратором у державній реєстрації прав, а саме: 1)\~заявлене речове\~право,\~обтяження не\~підлягають державній\~реєстрації відповідно\~до цього\~Закону; 2)\~заява про\~державну реєстрацію\~прав подана\~неналежною особою; 3)\~подані документи\~не відповідають\~вимогам,\~встановленим цим\~Законом; 4)\~подані документи\~не дають\~змоги встановити\~набуття,\~зміну або\~припинення речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяження; 5)\~наявні суперечності\~між заявленими\~та вже\~зареєстрованими речовими\~правами на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяженнями; 6)\~наявні зареєстровані\~обтяження речових\~прав на\~нерухоме майно; 7)\~заяву про\~державну реєстрацію\~обтяжень щодо\~попереднього правонабувача\~подано після\~державної реєстрації\~права власності\~на таке\~майно за\~новим правонабувачем; 8) після завершення строку, встановленого\~частиною третьою\~статті 23\~цього Закону,\~не усунені\~обставини,\~що були\~підставою для\~прийняття рішення\~про зупинення\~розгляду заяви\~про державну\~реєстрацію прав; 9)\~документи подано\~до неналежного\~суб`єкта державної\~реєстрації прав,\~нотаріуса; 10)\~заяву про\~державну реєстрацію\~прав та\~їх обтяжень\~в електронній\~формі подано\~особою,\~яка згідно\~із законодавством\~не має\~повноважень подавати\~заяви в\~електронній формі; 11)\~заявником подано\~ті самі\~документи,\~на підставі\~яких заявлене\~речове право,\~обтяження вже\~зареєстровано у\~Державному реєстрі\~прав; 12) заявник звернувся із заявою про державну реєстрацію права власності щодо майна, що відповідно до поданих для такої реєстрації документів відчужено особою, яка на момент проведення такої реєстрації внесена до Єдиного реєстру боржників, у тому числі за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці. Так, із рішення державного реєстратора про відмову у державні реєстрації прав та їх обтяжень № 43596615 від 22.10.2018 вбачається, що державний реєстратор відмовив у зв`язку з тим, що подані документи не відповідають вимогами або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. В той же час, чинним законодавством, а саме: п. 4 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про\~державну реєстрацію\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяжень» регламентовано, що державний реєстратор під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, а також відомості інших реєстрів (кадастрів) автоматизовних інформаційних истем, держателем яких є державні органи, шляхом безпесереднього доступу до них чи у порядку інформаційної взаємодії з Державним реєстром прав, у тому числі відомості, що містять персональні дані особи. Але, згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 193518615 від 17.12.2019, спірна земельна ділянка перебуває у державній власності та належить ГУ Держгеокадастру у Донецькій області, а отже неможливо стверджувати про те, що державним реєстратором взагалі використовувались надані йому права щодо перевірки відомостей, що містяться в державних реєстрах, оскільки дана земельна ділянка не належить позивачу на праві власності, а арешт накладено на все нерухоме майно, що належить [PERSON] , тобто на майнові та речові права останнього, а не на речові права, які є похідними від права власності, яким є право суборенди земельної ділянки згідно п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Враховуючи викладене, відповідач не мав права відмовляти у державній реєстрації іншого речового права, а саме договору суборенди земельної ділянки. Крім того, з даних Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 193518615 від 17.12.2019 вбачається, що на земельну ділянку з кадастровим номером 1423981100:06:000:1009, площею 27,4792 га жодних обтяжень не зареєстровано, а тому державний реєстратор безпідставно при прийнятті свого рішення послався на ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а отже приходжу до висновку про необгрунтованість та безпідставність прийнятого ним рішення. Частиною 5 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» зазначено, що державна реєстрація прав проводиться за заявами у сфері реєстрації прав будь-яким державним реєстратором. Згідно з п.6 ч. 1 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно. Частина 3 ст. 182 Цивільного кодексу України наголошує, що відмова у державній реєстрації прав на нерухомість, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч 2 статті 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, припинення дії, яка порушує право та визнання незаконними рішення, органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Отже, враховуючи викладене, зважаючи на наявність порушення прав позивача відповідачем, яке полягає у відмові в державної реєстрації договору суборенди земельної ділянки, беручи до уваги те, що відповідач всупереч ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження» відмовив у державній реєстрації права суборенди земельної ділянки, суд вважає, що дії Державного реєстратора прав на нерухое майно Мангушської районної державної адміністрації Донецької області в особі Попруженка Артема Вікторовича є протиправними, а рішення про відмову у державній реєстрації є таким, що підлягає скасуванню, а тому позов позов підлягає заоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved