Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-01 00:00:00

06.08.2020 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Від шлюбу мають спільну дитину 2015 року народження. Просила постановити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції 16 травня 2015 року, актовий запис № 703. Прізвище, яке отримала під час реєстрації шлюбу, змінювати не буде. 11.08.2020 ухвалою суду відкрито провадження у даній справі, постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання сторони не з`явились. Про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. До початку розгляду справи відповідач подав через канцелярію суду заяву, в якій вказує про повне визнання ним позову, при стягненні з нього на користь позивача судового збору просив врахувати, що він є учасником бойових дій. Просив справу розглядати без його участі. Позивач подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 16 травня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 703 (а.с.8). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку - [PERSON] , [INFO] .(а.с. 9). Сторони припинили сімейні відносини з лютого 2020 року. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Відповідно до ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України), сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Згідно частини першої статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до вимог ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Стаття 56 СК України передбачає право кожного з подружжя на припинення шлюбних відносин. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що на даний час шлюб носить формальний характер, позивач не бажає збереження шлюбу та спільного проживання однією сім`єю з відповідачем, заперечує проти надання часу на примирення, а відповідач позов повністю визнає, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та їх малолітньої дитини, що має істотне значення у даній справі. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач виявила бажання надалі іменуватися прізвищем, яке вона отримала у зв`язку із реєстрацією шлюбу. Позивачем під час подання позовної заяви було сплачено судовий збір в сумі 840,40 грн., що підтверджується квитанцією № 49 від 20.07.2020 року. Відповідач просив суд при вирішенні питання про розподіл судових витрат врахувати, що він є учасником бойових дій, на підтвердження чого надав копію посвідчення серії [NUMBER] від 21.08.2015 року. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI, від сплати судового збору звільняються учасники бойових дій у справах, пов`язаних з порушенням їх прав. Враховуючи, що дана справа не пов`язана з відновленням будь-яких порушених прав відповідача, останній не має права на пільги щодо сплати судового збору. У зв`язку із визнанням позову відповідачем та відповідно до ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» слід повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову.

Outcome: approved