Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

05 жовтня 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В позові позивач зазначив, що 29 травня 2016 року біля 10 год. 55 хв. в с. Степанівка Ємільчинського району Житомирської області, по вул. Рад, громадянин [PERSON] керував гужовою підводою, при цьому був неуважний та залишив без нагляду лоша, яке здійснило раптовий стрибок на проїзну частину та потрапило під колесо керованого ним автомобіля Пежо 206, д/н [NUMBER]. Внаслідок порушення [PERSON] п.п. 1.3, 1.5., 7.7. ПДР України відбулося ДТП, що призвело до пошкодження автомобіля, яким він керував рухаючись з с. Сімаківка в смт. Ємільчине, і який належить йому на праві приватної власності. Постановою Ємільчинського районного суду від 22 серпня 2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП зазначеного ДТП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу. При зіткненні його автомобіль отримав значні технічні ушкодження. Згідно звіту № 25 про визначення матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу від 23 вересня 2016 року, величина матеріальних збитків, завданих його автомобілю становить 40049 (сорок тисяч сорок девять) гривень 43 копійки, вартість проведення експертизи становить 1000 (одна тисяча) гривень 00 копійок, витрати на повідомлення відповідача про проведення експертизи становить 23 (двадцять три) гривні 70 копійок. В позові позивач просив суд, стягнути з [PERSON], [INFO], на його користь кошти в розмірі 40049 (сорок тисяч сорок девять) гривень 43 копійки на відшкодування завданої йому матеріальної шкоди, витрати з визначення вартості матеріального збитку завданого його автомобілю в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень 00 копійок, витрати на повідомлення відповідача про проведення оцінки завданого збитку в розмірі 23 (двадцять три) гривні 70 копійок, а всього стягнути коштів в розмірі 41073 (сорок одна тисяча сімдесят три) гривні 13 копійок та судові витрати в розмірі 551 (пятсот пятдесят одної) гривні 20 копійок. В судове засідання позивач не з'явився надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Вивчивши матеріали справи, а саме: ксерокопію паспорта позивача [PERSON]; ксерокопію ідентифікаційного номера позивача [PERSON]; ксерокопію постанови Ємільчинського районного суду від 22 серпня 2016 року; ксерокопію технічного паспорта на автомобіль; ксерокопію звіту про визначення матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 25 від 23 вересня 2016 року; товарний чек від 29 вересня 2016 року; електронне повідомлення № 000001 від 20 вересня 2016 року; поштове повідомлення № 0098 від 20 вересня 2016 року, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що 29 травня 2016 року біля 10 год. 55 хв. в с. Степанівка Ємільчинського району Житомирської області, по вул. Рад, громадянин [PERSON] керував гужовою підводою, при цьому був неуважний та залишив без нагляду лоша, яке здійснило раптовий стрибок на проїзну частину та потрапило під колесо керованого [PERSON] автомобіля Пежо 206, д/н [NUMBER]. Постановою Ємільчинського районного суду від 22.08.2016 року [PERSON] був визнаний винним у вчиненні вищезазначеного ДТП. Внаслідок порушення [PERSON] п.п. 1.3, 1.5., 7.7. ПДР України відбулося ДТП, що призвело до пошкодження автомобіля, яким [PERSON] керував рухаючись з с. Сімаківка в смт. Ємільчине, і який належить йому на праві приватної власності. Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.ч. 1, 2, 5 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдано одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] сплачений ним, при подачі позовної заяви, судовий збір. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються п. 8 ч. 2 ст. 16, ч.ч. 1, 2 ст. 22, ч. 1 ст. 1166, ч.ч. 1, 2, 5 ст. 1187, п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України. На підставі наведеного, п. 8 ч. 2 ст. 16, ч.ч. 1, 2 ст. 22, ч. 1 ст. 1166, ч.ч. 1, 2, 5 ст. 1187, п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України,

Outcome: approved