Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

05.07.2017 р. ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ВіЕс Банк» (далі за текстом - ПАТ «ВіЕс Банк», позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі за текстом відповідач-1), [PERSON] (далі за текстом відповідач-2), в якому просить стягнути солідарно заборгованість за кредитним договором на загальну суму 340\~323,00 (триста сорок тисяч триста двадцять три) гривні 00 копійок; судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 5\~904,85 (пять тисяч девятсот чотири) гривні 85 копійок; судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 800,00 (вісімсот) гривень 00 копійок. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ПАТ «ВіЕс Банк» і [PERSON], 30.11.2015 р. укладено кредитний договір №KF028207 на загальну суму 400 000,00 (чотириста тисяч) гривень 00 копійок, з кінцевим терміном погашення не пізніше 29.11.2020 р. Відповідно до умов зазначеного договору ПАТ «ВіЕс Банк» надав, а [PERSON] отримав кредит в сумі 400 000,00 (чотириста тисяч) гривень 00 копійок. В порядку забезпечення виконання зобовязань між ПАТ «ВіЕс Банк», з одного боку та [PERSON], з іншого, укладено договір поруки №KF028207/s-1 від 30.11.2015 р. (далі\~за текстом - Договір поруки), відповідно до якого [PERSON] зобовязалася відповідати по зобовязанням [PERSON], які виникають з умов вищезазначеного кредитного договору. Відповідачі зобовязання за вказаним договором належним чином не виконали, внаслідок чого станом на 13.06.2017 р. в них\~\~перед позивачем виникла заборгованість, яка складає непогашений кредит, несплачені відсотки, несплачену пеню в розмірі 340\~323,00 (триста сорок тисяч триста двадцять три) гривні 00 копійок, яку позивач просить стягнути з відповідачів солідарно, оскільки боржник та поручитель мають нести перед кредитором солідарну відповідальність. 15.12.2017 р. набув чинності\~Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VII від 03.10.2017 р., на підставі якого Цивільний процесуальний кодекс України викладено в новій редакції. Згідно підпункту 9 пункту 1 Розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, у разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі /а. с. 52/. Відповідачі в судове засідання не зявилися (двічі викликалися в судові засідання на 28.02.2018 р. о 08 год. 00 хв., на 06.03.2018 р. о 08 год. 30 хв.). Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про що свідчать оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України. Про причини своєї неявки в судове засідання не повідомляли, заяву про розгляд справи за їх відсутності до суду не подавали. Відповідно до ч. 11 ст. 128 Цивільного процесуального Кодексу України (далі за текстом - ЦПК України) відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України.\~Таким чином, суд забезпечив\~\~законне право доступу\~\~до суду\~\~відповідачів. Враховуючи вказані факти, згоду представника позивача, що викладена у письмовій заяві, суд ухвалив, на підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України, прийняти рішення по справі при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У звязку з неявкою сторін в судове засідання, суд ухвалив, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати. Дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в їх сукупності, суд вважає позовну заяву обґрунтованою, яка підлягає задоволенню із наступних підстав. Між сторонами склалися правовідносини, що випливають із зобовязального права, повязані з ухиленням боржника від виконання своїх обовязків по поверненню кредитних коштів кредитору, тому при вирішенні спору слід керуватися Цивільним Кодексом України (далі за текстом ЦК України). Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Між ПАТ «ВіЕс Банк» та [PERSON]\~, від 30.11.2015 р. укладено кредитний договір №KF028207, на підставі якого позивач передав кредит відповідачу [PERSON] в розмірі 400 000,00 (чотириста тисяч) гривень 00 копійок, зі сплатою відсотків за користування кредитом за період з 30.11.2015 р. по 29.11.2018 р. у розмірі 23 річних, відсотки за період з 30.11.2018 р. до повного погашення кредиту у розмірі 5,25 річних + ЗМ UIRD, строком на 60 місяців з кінцевим терміном погашення не пізніше 29.11.2020 р. /а. с. 14-22, 28-30,35-36/. Згідно договору поруки №KF028207/s-1 від 30.11.2015 р., [PERSON] є поручителем перед кредитором за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобовязань, що витікають з кредитного договору /а. с. 24, 25/. Відповідачі про існуючу заборгованість повідомлялися належним чином, що вбачається з вимоги про досудове врегулювання спору /а. с. 26, 27/.\~\~ В порушення умов договору, відповідач [PERSON] взяті на себе зобовязання не виконував, внаслідок чого в нього виникла заборгованість перед ПАТ «ВіЕс Банк», яка, згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, станом на 13.06.2017 р. склала загальну суму\~\~340\~323,00 (триста сорок тисяч триста двадцять три) гривні 00 копійок /а. с. 13/. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України,\~зобовязання повинні виконуватися належним чином і встановлений строк відповідно до умов договору та вимогою закону. В силу ч. 1 ст. 1049 ЦК України,\~позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.\~\~ Згідно зі ст. 1054 ЦК України,\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже ПАТ «ВіЕс Банк» надав кредит в розмірі та на умовах, передбачених Кредитним договором, однак, відповідач-1 всупереч вимогам чинного законодавства та умов Кредитного договору належним чином свої зобовязання по поверненню чергової частки кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом не виконав, не здійснив повернення кредиту та сплати відсотків у повному обсязі у встановлені Кредитним договором строки. Ці обставини не підлягають доказуванню, оскільки про них зазначив кредитор ПАТ «ВіЕс Банк» в позові та вони не спростовані відповідачами. Відповідно до ст. 554 ЦК України,\~у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановленого додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до договору поруки №KF028207/s-1 від 30.11.2015 р. що укладений між ПАТ «ВіЕс Банк», з однієї сторони, та [PERSON] (далі\~Поручитель), з іншої, сторони договору встановили, що Поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобовязання перед ПАТ «ВіЕс Банк» відповідати по борговим зобовязанням боржника [PERSON], які виникають з умов вищезазначеного Кредитного договору, а також відшкодувати можливі збитки та виконати інші умови Кредитного договору в повному обсязі. /а. с. 24, 25/. Відповідач-2 не спростував зміст зазначеного договору поруки, не довів ту обставину, що вказаний договір поруки ним не підписувався, у звязку з чим не виконав вимоги статей 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Таким чином, відповідач [PERSON] має солідарно нести відповідальність разом з [PERSON] за порушення останнім своїх зобовязань по поверненню кредиту, по сплаті відсотків за користування кредитом, а також по сплаті інших штрафних санкцій, передбачених Кредитним договором. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову ПАТ «ВіЕс Банк» про солідарне стягнення з [PERSON], [PERSON] заборгованості за кредитом на загальну суму суму\~\~340\~323,00 (триста сорок тисяч триста двадцять три) гривні 00 копійок, оскільки викладені позивачем в позові обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем при звернені з цим позовом до суду в рівних частинах з кожного. На підставі ст. ст. 525, 526, 527, 530, 1049, 1054\~ ЦК України,

Outcome: approved