Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

06.06.2014 р. позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] (а.с. 3-5 об.), в якому просив стягнути заборгованість за кредитним договором у сумі 21952,04 грн. та судові витрати, посилаючись на те, що 01.02.2007 р. між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого з 30.04.2009 р. є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», і [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого банк надав відповідачу грошові кошти (кредит) в сумі 10000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак відповідач належним чином свої обов'язки не виконує, у зв'язку з чим станом на 30.04.2014 р. виникла заборгованість по поверненню кредиту, яка складає 21952,04 грн. В судове засідання 24.02.2015 р. представник позивача не з'явилася, надала письмові пояснення (а.с. 55-56) та клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника, просила розглянути справу у відсутності їх представника (а.с. 85). В судове засідання відповідач та його представник не з'явилися, надана заява (а.с. 106), в якій представник відповідача підтримав пояснення на позов (а.с. 76), та заявив клопотання про розгляд справу у їх відсутності. Із письмових заперечень представника відповідача (а.с. 46-47) та письмових пояснень (а.с. 76) вбачається, що відповідачем було отримано кредитний ліміт у розмірі 1500 грн. і що з урахуванням 3 % ставки та позовної давності у три роки заборгованість складає 3120 грн., що заборгованість утворилась станом на 04.04.2009 р., а тому право стягнення неустойки втрачено. З'ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 01.02.2007 р. між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого з 30.04.2009 р. є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», і [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого банк надав відповідачу грошові кошти (кредит) в сумі 10000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 12-18, 103-105). Банк свої зобов'язання виконав (а.с. 86-102). Однак відповідач належним чином свої обов'язки не виконує, у зв'язку з чим станом на 30.04.2014 р. виникла заборгованість по поверненню кредиту, яка складає 21952,04 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 9727,54 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 8465,53 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 2237,44 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 1021,53 грн. (а.с. 6-11, 86-102). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.530 ЦК України зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню за настанням цієї події. Статтею 628 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ч.1 ст.611 ЦК України у разі невиконання зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Доводи сторони відповідача спростовуються доказами на а.с. 12-18, 86-105. Згідно з умовами кредитного договору його складовою є умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка», «Стандарт»). Пунктом 5.5 цих умов позовну давність за вимогами про стягнення заборгованості за кредитом, процентів за користування ним, пені, штрафу сторонам встановлено тривалістю п'ять років, що відповідає ч. 1 ст. 259 ЦК України (постанови Верховного Суду України №6-4цс13 від 06.03.2013 р., №6-136цс13 від 11.12.2013 р.). Суд також бере до уваги проведення відповідачем сплати заборгованості у розмірі 800 грн. 11.05.2012 р. За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved