Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

05.09.2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із позовом, який уточнило в ході судового розгляду, мотивуючи його тим, що 08.04.2008 року між ним та [PERSON] укладений кредитний договір №ZPDNGІ0000006806, відповідно до умов якого останньому надано кредит у розмірі 200 000 гривень зі сплатою 15% річних на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном поверненням кредиту 08.04.2023 року. На забезпечення виконання кредитних зобов'язань 08.04.2008 року сторони уклали іпотечний договір №ZPDNGІ0000006806, згідно з яким [PERSON] передав позивачу в іпотеку квартиру за адресою: [ADDRESS]. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за кредитним договором утворилася заборгованість, що станом на 29.07.2013 року склала 342 988,37 гривень. Позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки та виселити з вказаної квартири зі зняттям з реєстрації осіб, які там проживають. 20.11.2013 року [PERSON] в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] звернулася з зустрічним позовом до [PERSON], ПАТ КБ «ПриватБанк» про захист житлових прав дитини і визнання іпотечного договору недійсним, посилаючись на те, що спірний договір був укладений всупереч вимогам закону без дозволу органу опіки і піклування з порушенням прав її неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який на час укладення договору постійно проживав в спірній квартирі з батьками та всі вони були зареєстровані в ній, що є порушенням вимог закону про захист дітей. З вищевказаних підстав в зустрічній позовній заяві позивач просить визнати недійсним іпотечний договір №ZPDNGІ0000006806 від 08.04.2008 року між [PERSON] і ЗАТ КБ «ПриватБанк». Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» Смірнова О.К. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, зустрічний позов не визнала, мотивуючи тим, що квартира, що є предметом іпотеки за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] на праві власності на підставі Свідоцтва про право на власності нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Дніпрорудненської міської ради від 04.03.2008 року, а неповнолітній [PERSON] права власності на житло не має. Крім того, неповнолітній [PERSON] не мав права користування квартирою, оскільки згідно довідки КУП «Наш дім» №520 від 03.04.2008 року, що була надана [PERSON] при посвідченні іпотечного договору нотаріусу, на той момент за адресою предмета іпотеки були зареєстровані та проживали лише [PERSON] і [PERSON] При посвідченні іпотечного договору [PERSON] підтвердив п.5.3 договору, що документи та інформація, надані ним при укладенні цього договору існують лише в тій редакції, в якій вони надані іпотекодержателю, документи є чинними, а інформація є повною і достовірною. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] при посвідченні угоди надала згоду чоловікові [PERSON] на укладення іпотечного договору. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином за місцем їх реєстрації. Відповідач та позивач за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не з`явилася, її представник [PERSON] в судовому засіданні підтримав зустрічний позов та заперечував проти задоволення позову ПАТ КБ «ПриватБанк» з мотивів, викладених у зустрічній позовній заяві. Представник третьої особи - опікунської ради виконавчого комітету Дніпрорудненської міської ради в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Представник третьої особи - служби у справах дітей Василівської райдержадміністрації в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Представник третьої особи - Управління державної міграційної служби в Запорізькій області в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Третя особа - приватний нотаріус Василівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила. Розглянувши надані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення учасників процесу, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов ПАТ КБ «ПриватБанк» не підлягає задоволенню, а зустрічний позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 08 квітня 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON] укладений договір про іпотечний кредит №ZPDNGІ0000006806, відповідно до умов якого останньому надано кредит у розмірі 200 000 гривень зі сплатою 15% річних на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном поверненням кредиту 08.04.2023 року (а.с. 12-15). На забезпечення виконання кредитних зобов'язань 08 квітня 2008 року сторони уклали іпотечний договір №ZPDNGІ0000006806, згідно з яким [PERSON] передав позивачу в іпотеку квартиру за адресою: [ADDRESS]. 08 квітня 2008 року іпотечний договір посвідчений приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований у реєстрі за №264 (а.с.16-18). Відповідно до п.4.1. іпотечного договору іпотекодержатель набуває право на задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки у випадку, якщо у момент настання строку виконання зобов'язань, вони не будуть виконані та у випадку, якщо інформацію або документи, надані іпотекодавцем при укладенні цього договору, виявляться недостовірними та/або недійсними, а також у випадках передбачених п.5.2.4. Договору про іпотечний кредит. Згідно з розрахунком, наданим ПАТ КБ «ПриватБанк», станом на 29 липня 2013 року заборгованість [PERSON] за договором про іпотечний кредит склала 342 988,37 гривень, з яких: 222750,96 грн. - заборгованості за кредитом, 51002,38 грн. - заборгованість з відсотків за користування кредитом, 38054,27 грн. - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 31180,76 грн. - штраф (а.с.5-7). Згідно ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Судом встановлено, що [PERSON] має дитину [PERSON], [INFO]. Статтею 17 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батьки та особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки та піклування укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовитися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов'язуватись від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання. Згідно з положеннями ст.12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей», для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Відповідно до п.44 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» згідно зі статтею 32 ЦК України, статтею 177 СК України та статтею 17 Закону України «Про охорону дитинства» батьки не мають права без дозволу органу опіки і піклування укладати договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання. У зв'язку із наведеним суди повинні виходити із того, чи мала дитина право власності на предмет іпотеки чи право користування предметом іпотеки на момент укладення договору іпотеки. Згідно зі ст. 177 СК України, ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей», ч.3 ст.17 Закону України «Про охорону дитинства» одним із правочинів, які не можуть вчиняти батьки або особи, які їх замінюють, без дозволу органу опіки та піклування, є відмова від майнових прав дитини, до яких відноситься і право користування жилим приміщенням. Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» на підтвердження своїх доводів надала суду довідку Комунального унітарного підприємства «Наш дім» №520 від 03 квітня 2008 року, згідно якої у квартирі, що є предметом іпотеки, за адресою: [ADDRESS], зареєстровані та проживають лише повнолітні позичальник [PERSON] та його дружина [PERSON] (а.с.105). Даних про проживання у цій квартирі малолітнього [PERSON] довідка не містить. Разом із тим, в матеріалах справи містяться суперечливі відомості щодо місця проживання малолітнього [PERSON] на час укладення оспорюваного договору іпотеки. Так, на запит суду, КУП «Наш дім» надало довідку №699 від 19.09.2013 року (а.с.36), згідно якої в квартирі за адресою: [ADDRESS], зареєстровані четверо осіб: [PERSON] з 10.04.1996 року, його дружина [PERSON] з 26.03.2008 року, [PERSON] з 26.03.2008 року, [PERSON] з 17.03.2010 року. До зустрічної позовної заяви [PERSON] надана довідка №1313 від 10.12.2013 року КУП «Наш дім» (а.с.84), згідно якої в квартирі за адресою: [ADDRESS], зареєстровані четверо осіб: [PERSON] з 10.04.1996 року, його дружина [PERSON] з 26.03.2008 року, [PERSON] з 18.09.2001 року, [PERSON] з 17.03.2010 року. На запит суду листом від 31.12.2013 року Василівський районний відділ Управління державної міграційної служби в Запорізькій області повідомив, що за даними поквартирної картотеки КУП «Наш дім» та адресно-довідкової картотеки Василівського РВ УДМС за адресою: [ADDRESS], зареєстровані [PERSON] разом з неповнолітнім [PERSON] з 28.03.2008 року (а.с.136). Також на додатковий запит суду Василівським РВ УДМС надано первинні документи - талон реєстрації за місцем проживання [PERSON] з зазначенням відомостей про дитину [PERSON], [INFO]. На додатковий запит суду своїм листом від 27.12.2013 року КУП «Наш дім» за даними книги обліку видачі довідок про склад сім'ї та прописку підтвердило видачу довідки №520 від 03.04.2008 року, а також повідомило, що на той час в квартирі були прописані наймач [PERSON], дружина [PERSON], станом на 07.05.2008 року був прописаний син [PERSON], [INFO], а станом на 17.03.2010 року - дочка [PERSON], [INFO] (а.с.148). Одночасно з цим, як вбачається з поквартирної картки за Формою Б, долученої до зазначеного листа КУП «Наш дім» (а.с.149), під №1 значиться запис про реєстрацію з 10.04.1996 року [PERSON], яка знята з реєстрації з 26.02.2008 року, під №4 значиться запис про реєстрацію в квартирі неповнолітнього [PERSON], [INFO], зазначено також про зняття його з реєстрації разом з матір'ю, під №5 значиться запис про перереєстрацію [PERSON] з 26.03.2008 року, під №6 запис про перереєстрацію [PERSON] з 07.05.2008 року. Тобто [PERSON] знята з реєстрації 26.02.2008 року разом з дитиною [PERSON], а знов зареєстрована 26.03.2008 року в спірній квартирі вже без дитини. Даних про те, що у вказаний час неповнолітній [PERSON] мав інше житло, матеріали цивільної справи не містять. Відповідно до вимог ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Оскільки обидва батьки [PERSON], [INFO], на час укладення іпотечного договору разом проживали у спірній квартирі, то місцем проживання дитини також була спірна квартира. Суд відхиляє надану банком копію довідки КУП «Наш дім» №520 від 03 квітня 2008 року про те, що в спірній квартирі на момент укладення договору іпотеки були прописані [PERSON] та його дружина [PERSON], з огляду на невідповідність викладених у ній даних інформації, що міститься в адресно-довідковій картотеці Василівського РВ УДМС, які є первинними даними обліку, її достовірність викликає сумнів, на підставі чого вважає встановленим, що на день укладення договору іпотеки, 08 квітня 2008 року, в квартирі за адресою: [ADDRESS], мешкали і були належним чином зареєстровані [PERSON], його дружина [PERSON] та їх малолітній син [PERSON], [INFO]. Однак з матеріалів справи і пояснень сторін в судовому засіданні вбачається, що дозвіл на укладення договору іпотеки квартири органом опіки та піклування не надавався, що свідчить про недотримання сторонами на час укладення іпотечного договору від 08 квітня 2008 року вимог законодавства щодо погодження у встановленому законом порядку органу опіки та піклування на передачу в іпотеку квартири, право користування якою мала неповнолітня дитина. Відповідно до ст.3 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ч.1 ст.224 ЦК України правочин, вчинений без дозволу органу опіки та піклування (стаття 71 цього Кодексу), є нікчемним. За змістом частини шостої статті 203 ЦК України відчуження майна на підставі правочину, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей, тому за правилами статті 215 ЦК України такий правочин підлягає визнанню недійсним. Оскільки при укладанні спірного іпотечного договору між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] відповідно до вимог ст. 71 ЦК України не було отримано дозволу органу опіки та піклування, тому цей правочин в силу ч.1 ст.224 ЦК України є нікчемним. Таким чином, вищеназвані обставини підтверджують факт порушення прав та інтересів малолітньої дитини при укладанні іпотечного договору. Згідно до ст.17 закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі визнання іпотечного договору недійсним. З урахуванням наведених обставин, у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» про звернення стягнення необхідно відмовити в повному обсязі.

Outcome: approved