Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

07.04.2017 позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Позов мотивує тим, що перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем у справі, шлюб не реєстрували. За час спільного проживання в них народився син [PERSON], [INFO]. Відносини з відповідачем припинилися в 2010 року, разом не проживають. Син, за домовленістю між батьками, залишився проживати з матірю. Зазначає, що відповідач почав самоусуватися від матеріального утримання сина, виділені відповідачем кошти були дуже незначним. Коштів, які отримує позивач їй не вистачає для повноцінного забезпечення дитини усім необхідним. Оскільки відповідач є здоровим, працездатним чоловіком, вважає, що можливість забезпечувати матеріально сина в нього є. А тому, просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі 1400 грн. Позивач [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову підтримала. Просила стягувати з відповідача аліменти в розмірі не менше 1\~000 грн. Зазначила, що батько, після того як почали проживати окремо, придбав для сина лише дві пари взуття, іншої допомоги не надає, до сина не приходить, не цікавиться його життям. Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні вимоги позову не визнали. Відповідач пояснив, що з сином спілкується, дитина постійно приходить до нього і зареєстрована разом з ним. Відповідач проживає зі своєю матірю, яка теж допомагає в утриманні дитини, оплачували репетиторів. Хоч і отримує заробітну плату, але її ледь вистачає на прожиття. Не заперечували щодо стягнення з відповідача аліментів в розмірі ? частини його доходів. Заслухавши пояснення позивача, відповідача та його представника, дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження (а.с. 3). В судовому засіданні з пояснень сторін зясовано, що сторони разом не проживають, відповідач проживає окремо від сина, однак неповнолітній син зареєстрований за місцем проживання відповідача і періодично відвідує батька. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України аліменти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки, з пояснень відповідача та його представника, судом встановлено, що відповідач офіційно працевлаштований та має стабільний дохід, аліменти слід стягувати у частці від його заробітку, а не у твердій грошовій сумі, як того просить позивач. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище позивача, яке не дозволяє самостійно в повній мірі забезпечити сина усім необхідним, відповідача, який отримує регулярний дохід, є здоровим, працездатним чоловіком, інших утриманців не має, а тому, суд дійшов висновку, що слід стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07.04.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає визначений розмір аліментів достатнім та справедливим. Крім того, з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір. Рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітніх дітей у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обовязкового негайного виконання.

Outcome: partial