Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

06 червня 2018 року з Індустріального районного суду м. Дніпропетровська до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська за підсудністю надійшли матеріали позовної заяви ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 червня 2018 року позовну заяву було прийнято до провадження суду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 липня 2018 року підготовче засідання по справі закрито та справу призначено до судового розгляду. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 листопада 2018 року було постановлено справу розглядати в заочному порядку. Позивач у своєму позові посилався на те, що 11 жовтня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 1920, відповідно до умов якого позивач надає відповідачеві кредитні кошти у розмірі 373 700 гривень 00 коп., а відповідач зобовязалася повернути одержаний кредит у повному обсязі з урахуванням відсотків за користування кредитом у строк до 05 жовтня 2017 року включно. З метою забезпечення виконання зобовязання за вказаним договором, між [PERSON] та ПАТ «Укрсоцбанк» було укладено іпотечний договір № 11/091 від 11 жовтня 2007 року. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав у повному обсязі та надав позичальникові кошти. Відповідач свої зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати процентів не виконує, що призвело до виникнення заборгованості, розмір якої станом на 28 лютого 2018 року складає 1\~024\~928 гривень 29 коп. Позивач у своєму позові просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором у розмірі 1\~024\~928 гривень 29 коп., яка складається з простроченої заборгованості у розмірі 339\~446 гривень 00 коп. та простроченої заборгованості по нарахованим відсоткам у розмірі 685 482 гривень 29 коп., а також судовий збір у розмірі 15 373 гривень 92 коп. У своїй заяві до суду представник позивача просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] про дату та час судового засідання повідомлялась в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 130 ЦПК України, у судове засідання не з'явилась, відзив на позов не надала. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Будь-які заяви чи клопотання від відповідача до суду не надходили. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з'явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 11 жовтня 2007 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1920, відповідно до умов якого позивач надає відповідачеві у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 373\~700 гривень 00 коп. з кінцевим терміном повернення заборгованості до 05 жовтня 2017 року, а відповідач зобовязується повернути одержаний кредит в повному обсязі та сплатити 15 % річних, про що свідчить її особистий підпис (а.с. 5-11). 11 жовтня 2007 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено іпотечний договір, який було посвідчено приватним нотаріусом Новомосковського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано у реєстрі за № 4026 (а.с. 12-16). За умовами вказаного договору [PERSON] передала в іпотеку банку у якості забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за кредитним договором № 1920 від 11 жовтня 2007 року земельну ділянку площею 2 га, яка розташована за адресою: Дніпропетровська обл., Новомосковський район, Піщанська сільська рада, ділянка № 2, кадастровий номер 1223285500-01-330-0002. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідачем порушуються взяті на себе зобовязання щодо повернення кредиту та сплати процентів, внаслідок чого станом на 27 лютого 2018 року відповідно до розрахунку, наданого позивачем, виникла заборгованість у розмірі 1\~422\~531 гривень 59 коп., яка складається з простроченої заборгованості у розмірі 339 446 гривень 00 коп., простроченої заборгованості по нарахованим відсоткам у розмірі 685 482 гривень 29 коп., пені за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 90\~243 гривень 77 коп., пені за несвоєчасне повернення відсотків у розмірі 177\~027 гривень 81 коп., інфляційні втрати за кредитом у розмірі 44\~083 гривень 41 коп., інфляційні втрати за відсотками у розмірі 86\~248 гривень 31 коп. (а.с. 20-23). На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З урахуванням того, що позивачем заявлено вимоги про стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 339 446 гривень 00 коп. та простроченої заборгованості по нарахованим відсоткам у розмірі 685 482 гривень 29 коп., а судом справа розглядається у межах заявлених вимог, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості у заявленому банком розмірі 1\~024\~928 гривень 29 коп. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.\~2\~Закону України\~«Про банки\~і банківську\~діяльність» банківський кредит, будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно до ч. 2 ст.\~89\~ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З урахуванням того, що у відповідача перед позивачем існує заборгованість, яка [PERSON] добровільно не сплачується, а одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором у розмірі 1\~024\~928 гривень 29 коп., яка складається з простроченої заборгованості у розмірі 339\~446 гривень 00 коп. та простроченої заборгованості по нарахованим відсоткам у розмірі 685 482 гривень 29 коп. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, саме: судовий збір. На підставі ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 15 373 гривень 92 коп. (а.с. 1), який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Таким чином, загальна сума, яку належить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк», складає 1\~040\~302 гривні 21 коп. (1\~024\~928 гривні 29 коп. + 15 373 гривень 92 коп. = 1\~040\~302 гривні 21 коп.). На підставі викладеного,

Outcome: approved