Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

05.01.2015 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, вказуючи, що службою у справах дітей Саратської районної державної адміністрації були розглянуті матеріали, надані виконкомом Долинської сільської ради Саратського району, Одеської області щодо позбавлення батьківських прав відповідача по відношенню до його неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Вивчивши стан справ з цього питання, розглянувши також надані матеріали, встановлено наступне. Неповнолітні [PERSON], [INFO] народження та [PERSON], [INFO], проживали разом з матір'ю в [ADDRESS]. Мати неповнолітніх дітей [PERSON] померла [INFO]. Неповнолтній [PERSON], учень 11 класу Михайлівської НВК «ЗОШ І-ІІІ ступенів - ДНЗ (ясла - садок)» після смерті матері проживає у [PERSON] - свого дядька. Батько з сім'єю не живе, навчанням та вихованням сина не цікавиться. Неповнолітня [PERSON] навчається в Татарбунарському ПТУ з 01.09.2012 року за професією «Кухар». За час проживання [PERSON] з матірью в с. Михайлівка Саратського району, Одеської області батько навчанням дочки жодного разу не поцікавився, на телефонні дзвінки не відповідає, матеріальної допомоги не надає. Батько дітей зареєстрований в с. Долинка по вулиці Молодіжна. Фактично проживає у співмешканки - [PERSON], 1965 року народження, в [ADDRESS]. Згідно довідок Долинської сільської ради Саратського району, Одеської області на території Долинської сільської ради громадянин [PERSON] не працює, доходів не має, житло та майно за ним не закріплено, земельний пай для ведення господарства не надавався. Отже вищевикладені обставини свідчать про те, що громадянин [PERSON] у порушенні ст. 51 Конституції України, ст.ст. 151,180 Сімейного кодексу України та ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ухиляється від покладених на нього обов'язків по вихованню та утриманню своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків щодо виховання дитини. Частиною 2 ст. 166 Сімейного кодексу України встановлено, що особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Підставою пред'явлення даної позовної заяви є захист інтересів неповнолітніх дітей. За таких обставин, відповідно до ст. 165 СК України, абзацу 6 п. 8 «Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.08.2008 року № 866, позивач звернувся до суду і просив позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], по відношенню до його неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Стягнути з [PERSON], [INFO], аліменти на утримання його неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у законодавчо встановленому розмірі. Справа слухалась неодноразово. У даному судовому засіданні представник органу опіки та піклування Саратської районної державної адміністрації Одеської області Капацина А.С., діючий на підставі довіреності (а.с. 67), позов підтримав частково, просив суд задовольнити позов у частині позбавлення відповідача батьківських прав стосовно сина [PERSON], [INFO]. У зв'язку з тим, що у період слухання справи було встановлено, що прізвище [PERSON] не «[PERSON]», а [PERSON], а також що їй виповнилось 18 років, просив суд у даній частині справу провадженням закрити (а.с. 42,43). Відповідач позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Представник органу опіки та піклування Долинської сільської ради Саратського району, Одеської області Мілован Л.В. також позов підтримала, пояснивши суду, що з відповідачем син ніколи не проживав, не спілкувався. Відповідач без поважних причин ухиляється від обов'язків батька відносно сина. Син відмовився з ним проживати після смерті матері, проживає у свого дядьки по материнській лінії. Третя особа [PERSON] також просив суд позов задовольнити тому, що відповідач з моменту народження сина не проживав разом з його матір'ю і сином. Весь час не приймав участі у його вихованні, навчанні, з ним не спілкувався. Відмовився після смерті матері дитини від подальшого виховання та утримання сина, не цікавився його життям, навчанням, не піклувався ним. Син на даний час проживає у нього дома і не хоче проживати у батька. Неповнолітній [PERSON] також просив суд позбавити батька батьківських прав, т.я. за весь час свого життя він звернувся до нього один раз для отримання паспорту. Більше він з ним не бачився і не спілкувався. Заслухавши представника позивача, третіх осіб, неповнолітнього, прокурора, яка підтримала позов, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Між сторонами склались правовідносини, що виникають із сімейного законодавства, пов'язані з ухиленням батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дітей. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164, ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України, мати і батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню і утриманню дітей ... Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до п. 16 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З копії свідоцтва про народження дитини, [NUMBER] від 01.07.1998 року, копії актової записи про народження №10 від 01.07.1998 року, [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с. 12,16,56). Матір дитини ([PERSON]) [PERSON] померла [INFO], про що свідчать копії свідоцтва про одруження, [NUMBER], та копія свідоцтва про смерть, [NUMBER] (а.с. 21,22). Згідно довідок Долинської сільської ради Саратського району, Одеської області, відповідач не працює, проживає у співмешканки, свого житла не має, не має земельної ділянки (а.с. 6,7,8,9,10). Відповідно до характеристик на неповнолітнього комунальної установи Михайлівської НВК «ЗОШ I-III ст. - ДНЗ, відповідач жодного разу не відвідував вказану установу з сином, не відвідував батьківські збори, не цікавився шкільним, позашкільним життям сина, дитина після смерті матері проживає у дядьки [PERSON] (а.с. 19). За висновком органу опіки та піклування Саратської районної адміністрації Одеської області від 16.12.2014 року є всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON] (а.с. 24). Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Згідно до положень Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, із змінами схваленими резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, дитина, внаслідок її фізичної і розумової незрілості, потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Наведені вище обставини свідчать, що відповідач тривалий час ухиляється від виконання батьківських обов'язків, тому позбавлення відповідача батьківських прав є обґрунтованим та належним засобом правового захисту прав та інтересів неповнолітньої дитини. У судовому засіданні встановлено, що відповідач з моменту народження сина, без поважних причин, нехтує своїми батьківськими обов'язкам, ухиляється від обов'язків по вихованню, навчанню і розвитку дитини, у зв'язку з чим, він повинен бути позбавлений батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. На підставі ч. 2 ст. 166, ст. 184 СК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі, в розмірі 400 (чотириста) гривень, до повноліття [PERSON], до [INFO]. Крім цього, на підставі ст.ст. 79,80 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір 243 гривні 60 копійок.

Outcome: approved