Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

04 січня 2017 року (згідно штампу) позивач звернувся до суду з цим позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору у розмірі - 8844,20 грн. з яких: 5029,32 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 1394,27 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 2420,61 грн. - комісія та судові витрати, згідно квитанції, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач не виконує умов кредитного договору. У судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. У судовому засіданні [PERSON] позов не визнав та пояснив, що кредит отримував у банку, який не вимагає повернення кредиту, а даний позивач є неналежним і права вимоги у нього нема, а також нараховані відсотки завищені. Як встановлено судом, згідно з умовами договору факторингу від 22 грудня 2014 року ПАТ «ОТП Банк» у відповідності ст.ст. 512, 514, 1077-1079, 1082, 1084 Цивільного кодексу України відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором №1001108970 від 08.02.2012 року укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON]. Відповідно до кредитного договору №1001108970 від 08.02.2012 року ПАТ «ОТП Банк» надав відповідачу кредит в сумі - 25000,00 грн. зі строком повернення до 08.02.214 року. Відповідач в свою чергу зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути Позивачу вказані кредитні кошти у строки, зазначені в Кредитному договорі, а також сплатити відповідну платню за користування кредитом, в порядку та на умовах, що визначені в Кредитному договорі. Згідно з п.п. 1.2, 1.4 кредитного договору Банк надає Позичальнику споживчий кредит у відповідності до умов кредитного договору, а Позичальник зобов'язується повністю повернути Банку суму отриманого кредиту та виконати усі інші зобов'язання встановлені договором не пізніше 08.02.2016 року Однак позичальником було порушено умови кредитного договору щодо своєчасного погашення заборгованості. Згідно договору у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором, відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Таким чином, ПАТ «ОТП Банк» виконав свої зобов'язання перед позичальником, позичальник у строк 24 місяці не виконав умов, кредит не сплатив, тому банк уклав договір факторингу. Банк( позивач) згідно укладеного договору фактору повідомив позичальника про заборгованість і право вимоги і оскільки, відповідач в добровільному порядку борг не повертає, то позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, яка перед ПАТ «ОТП Банк» станом на 22.11.2016 року складає - 8844,20 грн. з яких: 5029,32 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 1394,27 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 2420,61 грн. - комісія а також 26779,82 грн. заборгованості по кредитному договору (кредитній картці) , яких: 20715,31 грн.- залишок заборгованості за кредитом та 6064,51 грн.- відсотки за користуванням кредитом. Також позивач просить стягнути судові витрати, згідно квитанції. Відповідно до положень статей 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Частинами 1, 2 ст. 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов'язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов'язку перед ним. Наведене дає підстави вважати вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» правомірними, а відповідача таким, що за невиконання умов договору про надання споживчого кредиту № 1001108970 від 08.02.2012 року, повинним відповідати за цивільними зобов'язаннями, сплативши на користь позивача відповідну суму боргу. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно із ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язання - правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ч.2 ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають із підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів. Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч.1 ст. 598 ЦК України). Відповідно до ст. 599 ЦК України за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином. Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Стаття 530 ЦК України встановлює, що якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи положення ч.2 ст.1054 ЦК України згідно яких, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави 71, а саме: положення про позику, та ч.2 ст. 1050 ЦК України, яка передбачає що при встановленні договором обов'язку позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідач в добровільному порядку не сплачує заборгованості за кредитним договором, на попередження про невиконання умов договору не реагує. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов є законним, обґрунтованим і підлягає задоволенню, оскільки відповідач отримав банківський кредит, а в подальшому не виконує умов договору і в добровільному порядку не сплачує заборгованості по кредиту та відсоткам. Оскільки, позов підлягає задоволенню, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, понесений ними при зверненні з позовом до суду в розмірі - 1378,00 грн., а також з відповідача на користь держави підлягає стягненню недосплачений судовий збір у розмірі 222 грн. (1600-1378=222).

Outcome: approved