Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

06 грудня 2016 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, 06.08.2008 року зареєструвала з відповідачем шлюб. Рішенням Охтирського міськрайонного суду від 21.12.2015 року шлюб між сторонами розірвано. Від спільного життя мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження якого відповідач записаний батьком, однак, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить стягнути з відповідача на свою користь на утримання дочки [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 844,50 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та пояснила, що не офіційно працює продавцем, отримує дохід близько 2000 грн. в місяць, фактично проживає разом з донькою у зйомній квартирі, відповідач матеріально не допомагає, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. У судове засідання відповідач не з'явився з невідомих суду причин, про слухання справи повідомлений належним чином у відповідності до положень ст. 74 ЦПК України через оголошення в газеті «Сумщина» № 52 від 29.12.2016 року, тому суд, в порядку ст. 224 ЦПК України, за згодою позивачки, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, проаналізувавши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 06 серпня 2008 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка Охтирського міськрайонного управління юстиції Сумської області (а.с.4). Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21 грудня 2015 року шлюб між ними розірвано (а.с.5). Від спільного життя сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] у свідоцтві про народження якої відповідач записаний батьком (а.с.6). Як встановлено судом, дочка проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання та виховання доньки не надає зі слів позивачки протягом останнього року. Позивачка працює не офіційно, отримує дохід в сумі близько 2000 грн. щомісячно, на обліку в Охтирському міськрайонному центрі зайнятості не перебуває, що підтверджується довідкою виданою Охтирським міськрайонним центром зайнятості за № 365 від 12.01.2017 року (а.с. 29) Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів , наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина , інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Крім того, у постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно принципу 2 «Декларації прав дитини» від 20 листопада 1959 року, ст. 27 Конвенції ООН від листопада 1989 року «Про права дитини» (ратифікованою Україною 27 лютого 1991 року) та ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7 і 8 ст. 7 Сімейного кодексу України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2017 рік» станом на 01 січня 2017 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 1689 гривень. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище сторін, що дитина проживає разом з позивачкою, знаходиться на її утриманні, відомостей про місце роботи та доходи батька дитини суду не надано. За таких обставин, враховуючи те, що позивачка погодилася на розмір аліментів в сумі 500 грн., суд вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі щомісячно по 500 грн. на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], які сплачувати матері до повноліття дитини. Разом з тим слід зазначити, що позивачка в позові прохає крім твердої грошової суми, розмір аліментів визначити не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, однак у даному випадку це суперечить положенням ст. 184 Сімейного кодексу України. З огляду на викладене, в решті вимог необхідно відмовити за необґрунтованістю. У відповідності до вимог ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 гривень в доход держави, а також стягнути з відповідача на користь позивачки понесені судові витрати в розмірі 196 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial