Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

05.03.2014 р. позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позовні вимоги обґрунтовані наступним: [INFO] померла її мати [PERSON], яка була власницею будинку [ADDRESS]. Нотаріус не прийняв заяву про прийняття спадщини, у зв'язку з пропуском сроку на прийняття спадщини. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач надав суду письмову заяву з проханням розглянути справу без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] (а.с.4). [PERSON], згідно наданих суду документів була власницею ? частини будинку [ADDRESS] (а.с. 6). Відповідно до ст. 1272 ЦК України суд, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно з вимогами ч. 2 ст. 27 ЦПК України всі наявні докази для підтвердження своїх вимог та заперечень сторони повинні надати до початку розгляду справи по суті. В ст. 137 ЦПК України зазначено, що у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази. Клопотання про витребування доказів має бути подано до початку розгляду справи по суті із долученням відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі. В п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позивач не надав суду доказів того, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин. В п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Згідно з вимогами ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Позивач не довів того, що була обґрунтована постанова про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину через пропуск строку для прийняття спадщини. Ця обставина підтверджується листом завідуючої нотаріальної контори від 20.03.2014 р. про те, що спадкова справа після померлої [PERSON] не заводилась. Оскільки постанова про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину не виносилась - права позивача не порушені, предмет спору відсутній і непорушені права не підлягають захисту. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed