Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

04 серпня 2016 року [PERSON], який діяв в інтересах [PERSON], звернувся до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області із заявою про встановлення факту смерті, посилаючись на наступні обставини. Заявниця перебувала у цивільному шлюбі із громадянином України [PERSON], [INFO], була з ним зареєстрована за однією адресою у квартирі [ADDRESS]. [INFO] року у лісосмузі Калінінського району м. Горлівки були виявлені рештки тіла її чоловіка. Причину смерті встановити неможливо, оскільки відсутні частини тіла [PERSON], про що мається лікарське свідоцтво про смерть та свідоцтво про смерть, видані відповідними органами на тимчасово окупованій території, але вони є неналежного зразка. Вона поховала чоловіка, та з метою реєстрації смерті звернулася до Костянтинівського районного відділу державної реєстрації цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, але у зв'язку із невідповідністю наявних документів встановленим вимогам законодавства України, у реєстрації смерті їй було відмовлено. На даний час вона має намір отримати належні кошти на поховання та вступити у права спадкування, однак відсутність свідоцтва про смерть є перешкодою у цьому. Просив встановити факт смерті [PERSON], який народився [INFO] року у к-к Кулабад Яванського району Таджикістан, визнавши датою його смерті [INFO] року та місце смерті - Україна, Донецька область, м. Горлівка. У судовому засіданні представник заявника [PERSON] підтримав заяву, просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши надані по справі докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 8 ч. 1ст. 256 ЦПК України,суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Судом встановлено наступні обставини. [INFO] року у лісосмузі Калінінського району м. Горлівки були виявлені рештки тіла [PERSON], [INFO]. Причину смерті встановити неможливо, оскільки відсутні частини тіла [PERSON], про що мається лікарське свідоцтво про смерть № 554 від 24.08.2015 року, видане бюро судово-медичної експертизи м. Єнакієве та свідоцтво про смерть від 02.09.2015 року (а.с. 10-12). Заявниця поховала цивільного чоловіка у м. Макіївка на мусульманському кладовищі, що підтверджується договором про надання ритуальних послуг № 3591 від 29.08.2015 року та фотознімками могили із табличкою на якій розміщені фото та зазначені прізвище, ім'я та по-батькові померлого, дати народження та смерті «[PERSON], [INFO] р. - [INFO]» (а.с. 17-22). З метою реєстрації смерті представник заявника звернувся до Костянтинівського районного відділу державної реєстрації цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій, але у зв'язку з невідповідністю виданого лікарського свідоцтва про смерть на тимчасово окупованій території та свідоцтва про смерть зразку документів відповідно до вимог законодавства України йому було відмовлено згідно Відмови у проведенні державної реєстрації смерті від 12.07.2016 року № 351/03.2-85 (а.с. 16). Заявниця [PERSON] постійно проживала разом із [PERSON], що підтверджується довідкою житлово-експлуатаційної організації про склад її сім'ї (а.с. 15), має намір отримати належні кошти на поховання та вступити у права спадкування, але відсутність належно оформленого свідоцтва про смерть чинить їй перешкоди у цьому. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] в інтересах [PERSON] про встановлення факту смерті підлягає задоволенню. На підставі ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та

Outcome: approved