Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

06.07.2017 р. [PERSON] звернувшись до суду з позовом до [PERSON] в інтересах малолітньої доньки [PERSON], [INFO], просить позбавити відповідача батьківських прав відносно дитини яка проживає з нею, та стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частини його заробітку. В обґрунтування вказує, що перебувала з батьком дитини в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням суду від 16.06.2016 р. Спільне проживання з батьком дитини припинено в грудні 2014 р., з цього часу відповідач вихованням доньки взагалі не займається, ігнорує потреби та інтереси дитини, не оказує матеріальної підтримки. З вказаного часу місце перебування відповідача невідомо, оскільки вона утримує дитину самостійно, просить одночасно з позбавленням батьківських прав стягнути з відповідача аліменти. Позивач [PERSON] подала до суду заяву про підтримання позову, та розгляд справи в свою відсутність. Третя особа виконком Тернівської районної у місті ради надав до суду клопотання про розгляд справи в відсутності представника, неможливість надання висновку органу опіки про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки відповідач за місцем проживання дитини та її матері відсутній. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився. Місце проживання або перебування відповідача, який не зареєстрований на території України, та не має ідентифікаційного коду, згідно даних органів внутрішніх справ невідомо. На підставі викладеного [PERSON] про час та місце розгляду справи був повідомлений через оголошення у пресі газеті «Вісті Придніпровя» №69(1868) від 07.09.2017 р. відповідно до ст.ст.74 ч.9, 76 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити на підставі наданих позивачем доказів. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню доньки [PERSON], [INFO] а.с.3. Ухилення відповідача від виконання батьківських обовязків підтверджується характеристикою та довідкою з навчально-виховного закладу а.с.5-6, згідно яких вихованням [PERSON] з часу влаштування її в заклад ДНЗ№220 30.06.2015 р. займається виключно мати [PERSON] та дід з бабкою. Батько дитини участі у вихованні доньки не приймає. Актом з місця проживання встановлено, що відповідач проживав з родиною по вул.Володимира Терещенка, 1-6 в м.Кривому Розі до грудня 2014 р., та з цього часу не зявляється до дитини, та не приділяє уваги її вихованню. Згідно Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., схваленими резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995 р., та ратифікованою Постановою ВР України 27.02.1991 р., як частини національного законодавства, зокрема ст.ст.3, 5, 6,7,9,14,16,27,31 Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей: - першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. - відповідальність, права і обов'язки батьків…, опікунів чи інших осіб, що за законом відповідають за дитину, належним чином управляти і керувати дитиною щодо здійснення визнаних цією Конвенцією прав і робити це згідно зі здібностями дитини, що розвиваються. - дитина має… право знати своїх батьків і право на їх піклування. - Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню… - Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. - Держави-учасниці поважають права та обов'язки батьків і у відповідних випадках законних опікунів керувати дитиною в здійсненні її права методом, що відповідає здібностям дитини, які розвиваються. - Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. - Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. -Держави-учасниці визнають право дитини на відпочинок і дозвілля, право брати участь в іграх і розважальних заходах, що відповідають її віку, та вільно брати участь у культурному житті та займатися мистецтвом. Таким чином судом встановлено, що відповідач близько трьох років ухиляється від виконання батьківських обовязків по вихованню дитини, Такий значний термін ухилення відповідача від своїх обоваязків суперечить праву дитини на дозвілля, всебічний розвиток відповідно до її віку, право дитини на належний фізичний, розумовий, духовний і соціальний розвиток, праву дитини на матеріальне забезпечення; що дає суду підстави відповідно до ст.164 ч.1 п.2 Сімейного кодексу України для позбавлення батька дитини батьківських прав. Відповідно до ст.ст.166 ч.2 Сімейного кодексу України одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст.180, 182 Сімейного Кодексу України в разі ухилення від надання матеріальної допомоги, з відповідача слід стягнути на користь матері аліменти на утримання доньки до її повноліття в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, який є працездатним, та не має інших утриманців Оскільки позивач звільнена від судового збору, то при задоволенні позову, судовий збір в сумі 1280 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі ст.ст.164 ч.1 п.2, 166 ч.2, 180-182, Сімейного Кодексу України, ст.ст.3, 5, 6,7,9,14,16,27,31 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., схваленими резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995 р., та ратифікованою Постановою ВР України 27.02.1991 р,

Outcome: approved