Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

05.07.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами, які заявою від 25.08.2016 року уточнив та просить визнати за ним, в порядку спадкування, право власності на 1/3 частину житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Сафяни, вул. Миру, 17 та земельну ділянку площею 4,24 га, яка розташована на території Сафянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для товарного сільськогосподарського виробництва, мотивуючи тим, що вищевказане майно належить [PERSON]. 24.08.2015 року [PERSON] померла, після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з 1/3 частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Сафяни, вул. Миру, 17. 23.11.2009 року [PERSON] залишила заповіт, згідно умов якого житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований в с. Сафяни по вул. Щорса, 17 Ізмаїльського району Одеської області заповіла позивачу, а земельну ділянку площею 4,24 га на території Сафянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області [PERSON], однак у встановлений законом строк відповідач відмовилась від прийняття спадщини. [PERSON] прийняв спадщину шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем. При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, позивачу було відмовлено, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, необхідних для оформлення спадщини та реєстрації на підставі п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. В судове засідання відповідач не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] належить 1/3 частина житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Сафяни, вул. Щорса, 17 на підставі свідоцтва про право власності № 700 від 13.07.2009 року, виданого виконавчим комітетом Сафянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, та земельна ділянка площею 4,24 га, яка розташована на території Сафянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 373010, виданого 21.12.2005 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01.05.521.00382. Рішенням сільського голови Сафянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 18.02.2016 року, вулиця Щорса була перейменова на вулицю Миру. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 423537 від 27.08.2015 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла 24.08.2015 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/3 частина житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Сафяни, вул. Миру, 17 та земельна ділянка площею 4,24 га, яка розташована на території Сафянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту, посвідченого 23.11.2009 року секретарем Сафянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 216, [PERSON] заповіла належний їй житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований в с. Сафяни по вул. Щорса, 17, Ізмаїльського району Одеської області [PERSON], та належну їй на праві власності земельну ділянку на підставі Державного акту серії ЯА № 373010, виданий 21.12.2005 року Ізмаїльською райдержадміністрацією, площею 4,24 га на території Сафянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області заповіла [PERSON]. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 44258948 від 23.06.2016 року, наданого приватним нотаріусом [PERSON], заповіт [PERSON] від 23.11.2009 року, зареєстрований за № 216 не змінювався та не скасовувався. Осіб, які мають право на обовязкову частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1241 ЦК України, немає. Частиною 2 статті 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Судом було встановлено, що [PERSON] заявою від 21.06.2016 року повідомила про те, що спадщину в установлений законом строк вона не прийняла, за продовженням цього строку до суду звертатися не буде, на видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом не претендує, і претензій до того, щоб свідоцтво про право на спадщину було видано тільки на імя [PERSON], не має. Отже, право на спадкування земельної ділянки одержують спадкоємці за законом першої черги. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ЯК № 388103, виданим 14.06.1969 року Сафянською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області; - донька [PERSON]. Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини мешкав разом із спадкодавцем, що підтверджено довідкою № 1240 від 16.06.2016 року, наданою Сафянською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, тобто вважається таким, який фактично прийняв спадщину. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] № 261/55/2016 від 23.06.2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, необхідних для оформлення спадщини та реєстрації на підставі п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved