overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

05 грудня 2017 року позивач звернувся до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем по справі він знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 15.02.2013 року, від якого мають дитину [PERSON], [INFO]. Позивач також зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки втратили почуття поваги та кохання один до одного, через що виникають постійні сварки та суперечки. Стверджує, що проживають окремо та з 04.05.2017 року припинені шлюбні відносини, спільне господарство не ведеться. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. У підготовче засідання сторони не з'явилися, подали письмові заяви про розгляд справи без їхньої участі(а.с. 13, 23), відповідно до яких позивач на позові наполягає, відповідач позов визнав. Дослідивши подані сторонами заяви, матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, у зв'язку з повним визнанням відповідачем позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб, та не суперечить чинному законодавству. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 15 лютого 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 39, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії І-ОК № 141895 (а.с.5). Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження Серії І-ОК № 252451( а.с. 4). Сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть та згідно з поданими письмовими заявами примирення вважають неможливим. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При цьому суд враховує вимоги ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, за змістом якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом позовної заяви, судові витрати по сплаті судового збору (а.с.2) позивач залишає за собою. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

05 грудня 2017 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 25 липня 2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого вони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Спільне життя із відповідачем не склалося через різні погляди на життя, зловживання відповідачем спиртними напоями, під час алкогольного спяніння останній влаштовував скандали, ображав та бив її, крім того наразі у неї склались довірливі стосунки з іншим чоловіком, з яким вона має намір створити сім'ю. Шлюбні відносини припинили у 2013\~році та з того часу спільне господарство разом не ведуть та проживають окремо. Спір щодо утримання дітей буде вирішений окремо, спору щодо поділу майна не мають. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. У підготовче засідання сторони не зявились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач визнає. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25 липня 2009 року, про що в книзі реєстрації шлюбів Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис за № 232 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 7). 27 листопада 2009 року у сторін від шлюбу народився син [PERSON] та 13 вересня 2014 року народилась донька [PERSON] (а.с. 8, 9). Спільне життя позивача з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, несумісність характерів, внаслідок чого сторони втратили почуття любові один до одного. Шлюбні відносини між сторонами припинені в 2014 році, з того часу спільне господарство вони не ведуть та проживають окремо. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені судом, відповідно до ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам позивача, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

05 грудня 2017 року позивач звернулась до суду з цим позовом та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, мотивуючи свої вимоги тим, що подальше збереження шлюбу та сімї з відповідачем неможливе, так як в період подружнього життя між ними почали виникати конфлікти, причиною яких є несумісність характерів. У судове засідання позивач подала заяву про розгляд справи без її участі. Свої позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «Кубрак». У судове засідання відповідач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25 вересня 2015 року у Виконавчому комітеті Брецької сільської ради Корюківського району Чернігівської області, актовий запис за №02, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЕЛ №099234 виданого 25.09.2015 року. Від спільного подружнього життя у них не має неповнолітніх дітей. Під час перебування у зареєстрованому шлюбі між сторонами, почали виникати конфлікти, причиною яких є несумісність характерів. Подружжя неодноразово намагалось налагодити нормальне сімейне життя, але спроби давали результат тільки на незначний час. На даний час вони припинили сімейно-шлюбні відносини і ведення спільного господарства, проживають за різними адресами. Відповідно до вимог чинного сімейного законодавства України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу та сімї неможливе, заперечення відповідача не перешкоджає розірванню шлюбу в даному випадку, тому позов є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню. Оскільки позивач сплатив судовий збір та не просить стягнути його з відповідача, тому ці витрати слід залишити за нею.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

05 грудня 2017 року позивач звернулась до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, зареєстрованого 27 листопада 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану Шосткинського міськвиконкому Сумської області, актовий запис № 572. Позовні вимоги мотивовані фактичним припиненням шлюбних відносин, зазначає, що їх шлюб існує лише формально і подальше його збереження є недоцільним. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягала, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з'явився, причини неявки суду не повідомив, відзиву не надав. З урахуванням викладеного, в судовому засіданні 15 травня 2018 року ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області у відповідності із ч. 4 ст. 223, 280, 281 ЦПК України постановлено провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Позивач та відповідач перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 27 листопада 1998 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження, відділом реєстрації актів громадянського стану Шосткинського міськвиконкому Сумської області, актовий запис № 572 від 27 листопада 1998 року /а.с.4/. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України від 10 січня 2002 року №2947-ІІІ (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з нормою ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. При цьому, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 112 СК України). Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Беручи до уваги те, що відповідач відзиву на позов не надав, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а таким чином позов про його розірвання підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп. Враховуючи вищевикладене, ст.ст. 24, 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 4, 5, 12, 76-81,83, 141, 223, 258, 259, 263-268, 280-282 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

05 грудня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 19 серпня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського міського управління юстиції Донецької області, за актовим записом № 147, мотивуючи свій позов тим, що життя з відповідачем не склалося, подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та виховання дитини. Подружжя припинило шлюбні стосунки та ведення спільного господарства з липня 2007 року, сімя розпалась остаточно, подальше сумісне життя і збереження шлюбу вважає неможливим. Позивач має стосунки з іншим чоловіком та має намір створити нову сімю. Від шлюбу подружжя має сина [PERSON], [INFO]. Позивач у підготовче судове засідання не з`явилася проте надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає, наслідки ст. 206 ЦПК України йому розяснені. Питання, яке стосується зміни прізвища позивача після розірвання шлюбу судом не розглядається оскільки при укладенні шлюбу позивач по справі [PERSON] не змінювала своє дівоче прізвище на прізвище свого чоловіка. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 серпня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського міського управління юстиції, актовий запис № 147 (а.с.21). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Основною причиною розірвання шлюбу є те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Сімейно шлюбні стосунки подружжя припинені, спільне господарство не ведеться, внаслідок чого, їхнє подальше сімейне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення суду про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

\~05 грудня 2017 року представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача, в обґрунтування якого зазначив, що 31.03.2014 року між приватним акціонерним товариством «Європейський страховий альянс» (страховик), та ВКФ «Віта-Авто» (страхувальник) був укладений договір страхування транспортних засобів № 1041629, відповідно до умов якого страховик зобовязувався відшкодувати збитки, що могли настати у звязку з пошкодженням, знищенням чи втратою автомобіля «Шкода» д.н. [NUMBER]. 18.02.2015 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля та автомобіля [NUMBER], яким керував [PERSON] Постановою Суворовського районного суду м.Одеса, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На підставі повідомлення страхувальника про подію із застрахованим автомобілем та заяви на виплату страхового відшкодування страховик

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-09 00:00:00

05 грудня 2017 сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується довідкою № 49-2017/22846 від 05.12.2017 року. Від шлюбу дітей не має. Позивачка посилаючись те, що вона з відповідачем спільно більше не проживає, сімейні відносини не підтримують. Майнового спору між сторонами не має. Позивачка в ході судового розгляду справи направила заяву з якої видно, що на позові наполягає просить справу розглянути в її відсутність. Відповідач до суду не з`явився, але направив на адресу суду заяву в якій вказав, що позов позивачки визнає та просить розглянути справу у його відсутність. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З позову та матеріалів справи видно, що з січня 2019 року сторони спільне проживання припинили, строк на примирення сторони брати не бажають. З позову який надійшов до суду спору про розподіл майна не має. При таких обставинах суд приходить до висновку, що сім?я розпалася остаточно, зберегти її не можливо. Спору щодо поділу майна між сторонами не має. Позивачка при поданні позову сплатила судовий збір в повному обсягу, питання про поділ судових витрат позивачка не ставить, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-28 00:00:00

05 грудня 2018 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду в інтересах [PERSON] із зазначеним позовом. Свої вимоги представник позивачки обґрунтовував тим, що позивачка є членом автогаражного кооперативу «Таврія» та має на праві власності у даному кооперативі дільницю [NUMBER] розміром 6,00 м х 4,00 м, що розташована за адресою: [ADDRESS] Посилаючись на те, що гараж було збудовано в восени 2016 році, але мало місце відхилення від дозволеного розміру в сторону збільшення, просив визнати за позивачкою право власності на самочинно збудований гараж. Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, надавши заяви про розгляд справи без їхньої участі. Представник позивачки, крім цього, зазначив, що повністю підтримує заявлені вимоги, відповідач та третя особа вказали, що не заперечують проти задоволення позову. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. З дослідженої судом довідки гаражного кооперативу «Таврія» № 05 від 12 січня 2018 року вбачається, що [PERSON] є членом гаражного кооперативу «Таврія», розташованого за адресою: [ADDRESS] (а. с. 12). Відповідно до витягу з протоколу № 14 загальних зборів автогаражного кооперативу «Таврія» від 06 січня 2016 року [PERSON] було надано дільницю [NUMBER] розміром 6,00 м х 4,00 м під забудову гаражу, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а. с. 13). 02 лютого 2018 року комунальним підприємством ММ БТІ було видано на ім'я [PERSON] технічний паспорт на індивідуальний автогараж [NUMBER] в гаражному кооперативі «Таврія», що розташований за адресою: [ADDRESS] (а. с. 16-17). Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Проаналізувавши викладені обставини, суд дійшов висновку, що іншого шляху реалізувати своє право власності на самочинно збудований гараж у позивачки немає; обставин, які б вказували, що вона набула це право власності неправомірно, в суді не встановлено. Таким чином позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Судові витрати суд відносить на рахунок позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

05 грудня 2018 року, [PERSON] звернулась до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування заяви зазначила, що Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 05 липня 2018 року, її позов до [PERSON] про визнання особи такою що втратила право користування житловим приміщенням було задоволено. При цьому питання про розподіл судових витрат вирішено не було. Сторони в судове засідання не з'явилися, про час та місце проведення судового засідання, були повідомлені належним чином про причини неявки суду не повідомили. Згідно п.1 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за власною ініціативою ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно будь-якої позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає можливим вирішити питання про стягнення з відповідача на користь позивача, судового збору. Як вбачається з матеріалів справи № 487/4324/18 [PERSON] було сплачено судовий збір у розмірі 704,80 грн. (Квитанція від 05.07.2018 року 0.0.1076838989.2) Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 01.11.2018 року позов [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою що втратила право користування житловим приміщенням було задоволено. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог. З огляду на те, що під час розгляду справи [PERSON] заявляла вимогу стосовно стягнення з відповідача на її користь судового збору заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

05 грудня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] Давуда [PERSON], в якому просить розірвати шлюб. Позов обгрунтовано тим, що 02 вересня 2015 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 586. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] Мішель Ландін'ю Ахмедівну, [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з листопада 2017 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 02 вересня 2015 року. Шлюб зареєстровано Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 586 (а.с.5). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] Мішель Ландін'ю Ахмедівну, [INFO] (а.с.6). В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з листопада 2017 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved