Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

07.08.2019 року позивач [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом, який в подальшому був уточнений, до відповідача [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на її утримання в твердій грошовій сумі у розмірі 2007,00 гривень щомісячно, але не менше прожиткового мінімуму для працездатної особи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною трьох років, а саме до [INFO] ; стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1 699,00 гривень щомісячно, але не менше прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до повноліття дитини; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1 699,00 гривень щомісячно, але не менше прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають двох малолітніх дітей, які проживають з позивачем. Відповідач добровільно коштів на утримання дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, та на утримання дітей не надає. При цьому позивач зазначає, що відповідач знаходиться у працездатному віці, а тому має можливість працювати та утримувати дружину до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до норм ст. 80 Сімейного Кодексу, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням обставин, що мають істотне значення.Зокрема, як вказує позивач, у її випадку, такими обставинами є те, що вона не може працювати, бо одноособово (мати померла, а її батько постійно проживає за межами України) доглядає трьох неповнолітніх дітей, у тому числі двох дітей від відповідача, а саме [PERSON] . 2016 року народження та [PERSON] , 2018 року народження. Джерел доходу, крім соціальних виплат по догляду за дитиною, позивач не має та не може влаштуватись на роботу у зв`язку з тим, що вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, а саме до [INFO] . Крім того, відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відповідач з липня по вересень 2019 року коштів на утримання дітей не надавав (у серпні 2019 року, будучі обізнаним про борг на картці, перевів 1 700 грн. на кредитну карту з боргом, у зв`язку із чим не можливо було використати кошти для утримання дітей). Також той факт, що відповідач не бере участі у вихованні та утриманні спільних дітей підтверджується довідкою з дитячого садка. Позивач вказує, що [PERSON] є одноособовим власником легкового автомобілю марки «Dacia SuperNova», яким користується та відповідно витрачає кошти на його утримання та експлуатацію. Також у володінні відповідача знаходиться трьохкімнатна квартира площею близько 100 квадратних метрів за адресою: [ADDRESS] , на яку, крім витрат у вигляді комунальних платежів, здійснюються витрати на її утримання в необхідному для проживання технічному стані. Таким чином, відповідач інших осіб на утриманні не має, він працездатний, отримує дохід, має нерухоме майно та транспортний засіб, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому позивач вважає, що відповідач він може сплачувати аліменти на утримання дружини у розмірі прожиткового мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць, та аліменти на утримання кожного з двох дітей у розмірі прожиткового мінімуму на одну дитину віком до 6 років в розрахунку на місяць. Відповідно до Статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: дітей віком до 6 років з 1 липня складає 1699 гривень, працездатних осіб з 1 липня складає 2007 гривень. Таким чином, при сплаті відповідачем аліментів у зазначеному вище розмірі забезпечується наша рівність при несенні обов`язку утримання дітей. У зв`язку з викладеним позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.08.2019 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі, призначено судове засідання. Позивачем [PERSON] на адресу суду подано заяву про уточнення позовних вимог, яка прийнята судом до розгляду.. Від відповідача [PERSON] на адресу суду надійшли письмові заперечення проти первісного та уточненого позовів, в яких останній зазначив, що він кожного місяця переводить на карту позивачу грошову суму, яку вони оговорюють завчасно, зустрічається з дітьми, проводить з ними час. Також відповідач підтвердив, що має квартиру та машину, однак у нього відсутні кошти на належне утримання цього майна. Додатково відповідач зазначив, що він виплачує кредит, має на утриманні матір пенсіонера, яка хворіє на онкологічне захворювання та має ряд інших хвороб. Отже відповідач згоден сплачувати аліменти на кожну дитину в розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, тобто загалом на даний час ця сума становить 1699 грн., яку він зобов`язується сплачувати щомісячно. В іншій частині позовні вимоги відповідачем не визнані. В судовому засіданні 17.03.2020 року позивач [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити, посилаючись на викладені у позові обставини, визнала, що відповідач надає кошти на утримання дітей, але нерегулярно та мінливими сумами, що заважає позивачу планувати утримання дітей. Позивач також зазначила, що не має можливості працювати, знаходячись у відпустці по догляду за дитиною, тому бажає скористатись своїм правом і стягнути з відповідача на своє утримання 2007 грн. щомісячно до досягнення найменшою дитиною трьох років. Відповідача [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що з позивачем вони проживають окрему, однак позивач має право на стягнення з нього аліментів у розмірі, який не перевищує 1 699,00 грн. на двох дітей, які він зобов`язується сплачувати щомісячно і сплачує зараз. Відповідач надав суду чеки на підтвердження грошових переказів, які на місяць складають суму приблизно 4000 грн., і зазначив, що не має постійного офіційного доходу, однак намагається допомагати дітям, хоча й нерегулярними сумами. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що 29.03.2014 року [PERSON] , [INFO] , уклав шлюб зі [PERSON] , [INFO] , який зареєстровано у Дзержинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис №181 і підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим 29.03.2014 року. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] », чоловіка - « [PERSON] » (а.с. 10, 49). В шлюбі у позивача та відповідача народилися діти - [PERSON] , [INFO] , про що зроблений відповідний актовий запис №121 та підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 12.02.2016 року, та [PERSON] , [INFO] , про що зроблений відповідний актовий запис №572, та підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 01.08.2018 року. Батьками дітей зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.8-9, 33-34, 50-51). Згідно з копією довідки майстра приватного сектору ділянки №8 Новобаварського району м. Харкова від 01.02.2019 року за №27 [PERSON] , 1985 р.н. мешкає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та має такий склад сім`ї - донька [PERSON] , 2009 р.н., син - [PERSON] , 2016 р.н., син - [PERSON] , 2018 р.н. (а.с. 3). Крім того, як вбачається з довідки КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №47 ХМР» від 08.10.2019 року [PERSON] ( [INFO] ) дійсно навчається у комунальному закладі «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 47 Харківської міської ради» по теперішній час. Дитина завжди чиста, охайна, спокійна, лагідна, усміхнена. Зв`язок з вихователями підтримує завжди мати, яка відгукуються на всі прохання та пропозиції, бере активну участь в житті групи та закладу і відвідує групові та загальні батьківські збори. Батько контакту із дошкільним закладом не підтримує (а.с.54). Відповідно до довідки Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради від 12.11.2019 року за №995 [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради та отримує допомогу по народженню дитини на дитину - [PERSON] , [INFO] з 01.08.2018 року по [INFO] , допомогу на дітей, які виховуються в багатодітних сім`ях на [PERSON] , на [PERSON] , [INFO] , на [PERSON] , [INFO] з 01.04.2019 року по [INFO] (а.с. 52). Згідно з довідкою УПСЗН в Новобаварському районі м. Харків від 12.11.2019 року [PERSON] отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні 1-ї дитини у розмірі 860,00 грн. та допомогу на дітей, які виховуються у багатодітних сім`ях у розмірі 1 700,00 грн. Всього у жовтні 2019 року - 2 560,00 грн. (а.с.53). Також позивачем надано свідоцтво про смерть її матері і докази того, що її батько має вид на жительство в Російській Федерації (а.с.55-56). Відповідачем [PERSON] надано копію паспорта матері [PERSON] , [INFO] , та копію виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого щодо неї із вказівкою на перелік захворювань та призначене лікування, а також копію свідоцтва про смерть батька [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.24, 67, 68, 109, 110). Також надані докази наявності заборгованості у [PERSON] за кредитним договором (а.с.108). З наданих відповідачем копій квитанцій та розрахунку в запереченнях вбачається, що з травня 2019 року по січень 2020 року [PERSON] перераховував позивачу грошові перекази в рахунок аліментів, однак не кожного місяця та нерегулярними сумами, зокрема, в травні 2019 року така сума становила більше 4000 грн., а в жовтні та листопаді 2019 року - по 3992 грн., в лютому 2020 року - близько 4000 грн., за інші місяці - в меншому розмірі (а.с.25-30, 86-98, 119-120). Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] є власником транспортного засобу, 2003 року випуску, д.н.з. [NUMBER] (а.с. 65). Відповідачем надано копію технічного паспорту ХМБТІ на квартиру [ADDRESS] за станом виготовлення 10.06.2008 року із зазначенням власників та технічних характеристик кватири (а.с. 72). Згідно з копією довідки Харківського міського центру зайнятості від 25.11.2019 року, [PERSON] , 1983 р.н. у Харківському міському центру зайнятості та в інших центрах зайнятості України на обліку як безробітний не перебуває (а.с. 66). Довідкою Новобаварського ВП ГУ НП в Харківській області від 21.10.2019 року повідомлено про результати розгляду матеріалу ЖЄО №17502 від 23.09.2019 року за заявою [PERSON] до Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області, в якій він просив вжити заходів до його колишньої дружини гр. [PERSON] , 1985 р. н., яка 23.09.2019 року за адресою: [ADDRESS] , вчинила сварку ( ЖЄО № 17502 від 23.09.2019 року) (а.с. 69). Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтями 77, 78, 79, 80 ЦПК України встановлено правила визначення належності, допустимості, достовірності та достатності доказів. В п. 27 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах - учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1, 2 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Законом України «Про Державний бюджет на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1 626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1719 гривень, а від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Частиною першою ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Так, враховуючи надані сторонами докази і передбачені законом обставини, що мають значення при визначенні розміру аліментів, зокрема, враховуючи відсутність постійного доходу у відповідача, наявність у нього хворої матері пенсіонера на утриманні, суд вважає необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дітей в межах позовних вимог стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі по 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину, з індексацією відповідно до закону, починаючи з дати подання позову та до досягнення дітьми повноліття, що відповідає мінімальному гарантованому розміру аліментів, встановленому законом. В іншій частині суд вважає позовні вимоги про стягнення аліментів на дітей недостатньо обґрунтованими, і такими, що задоволенню не підлягають, в тому числі, зважаючи на фактичне надання відповідачем матеріальної допомоги дітям. Відповідно до статті 84 СК України, яка передбачає право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Згідно з ч. 2 зазначеної статті, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ч.ч.4, 6 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Отже частина 4 статті 84 СК України закріплює умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини, а саме, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. В добровільному порядку питання щодо утримання дружини позивач та відповідач не вирішили, відповідач заперечував проти стягнення з нього аліментів на дружину. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» встановлений прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць, а саме - працездатних осіб: з 01 січня 2019 по 30 червня - 1 921 грн., з 01 липня по 30 листопада - 2 007 грн., з 01 грудня - 2 102 грн. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік і має змогу загалом щомісячно сплачувати загальну суму аліментів приблизно 4000 грн., що підтверджено наданими ним квитанціями. Отже, враховуючи відсутність у позивача можливості працювати у зв`язку з доглядом з дитиною до досягнення нею 3-х років, чоловік має їй компенсувати втрату можливості повноцінно себе реалізувати у громадському житті та надавати допомогу у вигляді аліментів, розмір яких суд визначає в сумі 2007 грн. щомісячно, що є менше прожиткового мінімуму для працездатних осіб, однак відповідає позовним вимогам [PERSON] в цій частині, які підлягають задоволенню. Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Задовольняючи позов частково на підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір, від якого позивач звільнена, у розмірі 768, 40 грн.

Outcome: partial