Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

07.03.2014 до суду надійшла позовна заява Харківського професійного ліцею будівництва до [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], в якій позивач просить виселити відповідачів з гуртожитку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], без надання іншого житлового приміщення. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначає, що гуртожиток знаходиться на балансі позивача і згідно Статуту позивача використовується як житло для забезпечення підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації робітничих кадрів ліцею. В результаті проведеного обстеження житлових приміщень гуртожитку та перепису осіб, що мешкають у ньому, позивачем було виявлено, що у гуртожитку проживають відповідачі, які не є студентами ліцею і не перебувають у трудових відносинах з Позивачем, а тому вони є особами, що безпідставно займають кімнати у гуртожитку ,при цьому [PERSON] та [PERSON] просять виселити я осіб,які закінчили перебувати в трудових відносинах з підприємством а [PERSON] у зв,язку з самовільним вселенням в приміщення грутожитку. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив суду, що він працював комендантом за контрактом та отримав ордер на житлову площу, а саме: кімнату [ADDRESS], згідно форми А був там зареєстрований, тобто вселився в дане приміщення на законних підставах, згодом він звільнився з посади коменданта, проте весь час продовжує користуватися даним приміщенням та сплачувати комунальні послуги, також відповідач просив суд застосувати до даного спору строк позовної давнини. Відповідач [PERSON] пояснила суду, що в 1999р. була прийнята на посаду чергового до гуртожитку, в 2002р. була звільнена за власним бажанням, в 2000р. їй була надана для мешкання кімната [ADDRESS], весь час вона мешкає в даному приміщенні сплачує комунальні послуги, в 2001р. уклала договір найму, а в 2002р. отримала ордер на займану житлову площу, тому вважає, що займає дану кімнату на законних підставах, тому просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили суду, що вони вселились в кімнату в гуртожитку оскільки їм дозволили проживати в ній подружжя [PERSON], житла вних іншого не має та вони є переселенцями з Луганської області, на даний час їм ніде мешкати, тому просили суд відмовити в задоволенні позову. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Харківський професійний ліцей будівництва, є державним професійно-технічним закладом другого рівня акредитації і відповідно до п.1.4. Статуту є правонаступником ПТУ № 47. Будівля гуртожитку за адресою [ADDRESS] перебуває на балансі позивача згідно Постанови Кабінету міністрів України № 689 від 01.09.1993 р., якою на баланс ПТУ № 47 було передано зазначену будівлю гуртожитку (додаток № 1 до постанови). [PERSON] обстежень житлових приміщень гуртожитку від 26.02.2014 р., складених комісією у складі працівників позивача -коменданта гуртожитку [PERSON], завгоспа [PERSON], старшого майстра [PERSON], робітника з обслуговування електрообладнання [PERSON] встановлено, що в кімнатах [ADDRESS], загальною площею 37,5 кв.м., що знаходяться на 4 поверсі будівлі гуртожитку, проживають [PERSON] та [PERSON], а також в кімнаті [ADDRESS], загальною площею 43,9 кв.м., що знаходиться на 4 поверсі будівлі гуртожитку, проживають [PERSON] та [PERSON] Відповідачі перебувають в зазначених кімнатах гуртожитку безпідставно, не маючи документів, які б встановлювали їх право на володіння або користування цими кімнатами, не є працівниками або студентами Харківського професійного ліцею будівництва. Відповідно до положень ст. 127 Житлового кодексу України використовувати гуртожиток для проживання мають право робітники, службовці, студенти, учні, а також інші громадяни у період роботи або навчання. [PERSON] положень ст. 116 Житлового кодексу України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. За таких обставин, враховуючи доведеність фактів безпідставного зайняття відповідачами [PERSON] та [PERSON] приміщень гуртожитку, який перебуває в оперативному управлінні позивача, оскільки вони не перебувають у трудових відносинах з позивачем та не є студентами або учнями навчального закладу та вселились в дане приміщення без дозволу власника та законних підстав,тобто,самоправно,прав на користування житловим приміщенням не набули в установленому законом порядку, тому підлягають виселенню без надання іншого приміщення. 04 січня 2002року [PERSON] отримав ордер № 004 на право займання кімнати [ADDRESS] на підставі рішення адміністрації ПТУ № 47. [PERSON] наказом № 19-к від 16.02.1999р. був прийнятий на посаду коменданта ПТУ № 47 за умовами контракту. На підставі наказу № 45-к від 15.04.2002р. [PERSON] був звільнений з посади коменданта за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України. Відповідач [PERSON] перебувала в трудових відносинах з Харківським професійним ліцеєм будівництва з 17.05.1999р. по 29.03.2002р. на різних посадах, що підтверджується відповідними записами в трудовій книжці. 01 грудня 2001року [PERSON] уклала договір найму з професійно-технічним училищем № 47 в особі директора на строк 10 років, відповідно до якого їй була надана для тимчасового користування кімната [ADDRESS] на підставі ордеру № 011 від 01.06.2002р. Відповідно до положень ст.58 ЖК України ордер є єдиною підставою для вселення в надане житлове приміщення. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що [PERSON] та [PERSON] вселились в спірне приміщення в установленому законом порядку, оскільки право на вселення вони отримали з моменту видачі ордера, тобто, з 04.01.2002року, що спростовує позицію позивач про те, що житлове приміщення надавалось відповідачам у зв*язку з трудовими відносинами та підставою для виселення останніх є закінчення даних трудових відносин. Трудовий договір було укладено з відповідачами [PERSON] та [PERSON] пізніше, тому підстави набуття права на користування житловим приміщенням виникли з інших підстав, а не з підстав, вказаних позивачем в судовому засіданні. Ордер на житлове приміщення не визнаний в установленому законом порядку недійсним та ніким не скасований. Окрім того, між сторонами [PERSON] та директором ПТУ № 47 01 грудня 2001року укладено договір житлового найму відповідно до умов якого наймодавець надає наймачеві для тимчасового проживання строком на 10 років койко-місце в даному приміщенні гуртожитку. Термін дії даного договору сплинув 1 грудня 2011року. Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю в 3 роки. [PERSON] до ч.4ст.267 ЦК України сплинення позовної давнини про застосування якої заявлено стороною в спорі є підставою для відмови в позові. В судовому засіданні відповідачі [PERSON] та [PERSON] заявили про застосування строків позовної давнини до спірних правовідносин, що дає суду підстави для застосування строку позовної давнини та відмови в задоволенні позовних вимог з вищезазначених підстав. Позивач є балансоутримувачем даного приміщення та у разі порушення своїх прав здібний був виявити таке у встановлений законом строк для звернення до суду, тому даний строк суд вважає пропущено останнім без поважних причин. Окрім того, [PERSON] та [PERSON] проживають в даному гуртожитку та сплачують постійно комунальні послуги за користування як гуртожитком так і тими послугами, що їм надаються. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: partial