Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

06.08.2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти у розмірі 1/3 частини з всіх видів заробітку та доходу відповідача, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, на утримання синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В обґрунтування вимог позивач вказала, що з 22.10.2011 року вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. [INFO] у подружжя народився син [PERSON], а [INFO] молодший син [PERSON] [PERSON] зазначає, що вона прикладає максимально зусиль з метою належного піклування про здоров'я дітей, їх фізичний та моральний розвиток. Відповідач у справі також повинен нести матеріальні обов'язки, пов'язані з життям, вихованням, харчуванням, розвитком спільних дітей. Посилаючись на можливість [PERSON] утримувати своїх дітей, [PERSON] звернулася до суду з даним позовом. [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, просять суд розглядати справу у їх відсутність, позивач на позовних вимогах наполягає, а відповідач не заперечує проти їх задоволення, про що зазначено у його письмовому відзиву від 19.09.2018 року. У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягає задоволенню у зв'язку з наступним. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, [NUMBER], виданого Комунарським відділ державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 22.10.2011 року. [PERSON] та [PERSON] мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, [NUMBER], виданого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 28.10.2014 року, а також [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, [NUMBER], виданого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 11.04.2012 року Відповідно до викладених позивачем обставин, які відповідач у письмовому відзиві не заперечив, останній має можливість за станом здоров'я та матеріального становища утримувати малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] Згідно до ст.ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства», батьки зобов'язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. Відповідно до положень ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та згідно зі ст. 181 СК України одним із способів виконання батьками свого обов'язку щодо утримання дитини є стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), які присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Статтею 27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789 ХІІ від 27.02.1991 року, передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам Сімейного кодексу України, відповідає інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. Враховуючи вищенаведене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд вважає, що позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Стягнення аліментів слід розпочати з дня набрання цим рішенням законної сили, оскільки аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, про що дано роз'яснення у постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». У зв'язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 704,80 гривень, слід стягнути з відповідача на користь держави. Крім того, суд роз'яснює сторонам, що згідно із ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Outcome: approved