Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-15 00:00:00

06.12.2017 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України у 1991-1996 роках . В обґрунтування своїх вимог, заявник зазначив, що після закінчення у 1986 році Одеської морехідної школи , до 1996 року він працював в Чорноморському пароплавстві. В зв'язку з чим , йому в якості документу , що посвідчує його особистість було видано спочатку паспорт моряка СРСР , а у 1994 році - посвідчення особи моряка. В зв'язку з тим, що заявник тривалий час перебував за межами території України , паспорт громадянина України ним не отримувався. На цей час , заявник разом з дружиною [PERSON] та дітьми проживає в [ADDRESS], що підтверджується довідкою вуличного комітету Старобільської міської ради. На цей час заявник має бажання набути громадянство України, але при зверненні до відділу Державної міграційної служби , йому було роз'яснено , що в зв'язку з тим , що у [PERSON] відсутні документи , які б прямо вказували на його мешкання на території України у 1991 році на час набуття чинності діючого на той час Закону України «Про громадянство»,, то йому необхідно встановлення такого факту у судовому порядку. Заявник був присутнім в судовому засіданні , на заявлених вимогах наполягав. Представник заінтересованої особи Кіхтенко І.О. була присутня в судовому засіданні, проти заявлених вимог не заперечувала. Також при слуханні цивільної справи про встановлення факту постійного проживання на території України [PERSON] були присутні двоє свідків: [PERSON] та [PERSON], які підтвердили факт його проживання на території України в 1991-1996 роках. Також факт проживання на території України заявника посвідчується: копією трудової книжки [PERSON] [NUMBER] від 20.07.1982 року , копією паспорта моряка [NUMBER] від 06.08.1990 року, копією посвідчення особи моряка [NUMBER] від 17.11.1994 року, копією довідки з вуличного комітету Старобільської міської ради Луганської області від 30.11.2017 року. Також про те , що громадянин [PERSON] проживає на території України свідчать копії про народження його чотирьох дітей , які також народились на території України, а саме копія свідоцтва про народження [PERSON].20.11.2007 року народження [NUMBER] від 29.11.2007 року , актовий запис № 217, копія свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] [NUMBER] від 16.04.2010 року , актовий запис № 53 , копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] [NUMBER] від 22.07.2003 року, актовий запис № 102 та копією свідоцтва про народження [PERSON],[INFO] [NUMBER] від 23.10.2014 року, актовий запис № 228. Заслухавши учасників процесу, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених вимог, заслухавши свідків, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судом встановлено, що факт проживання заявника на території України у 1991-1996 роках посвідчується: копією трудової книжки [PERSON] [NUMBER] від 20.07.1982 року , копією паспорта моряка [NUMBER] від 06.08.1990 року, копією посвідчення особи моряка [NUMBER] від 17.11.1994 року, копією довідки з вуличного комітету Старобільської міської ради луганської області від 30.11.2017 року. Також про те , що громадянин [PERSON] проживає на території України свідчать копії про народження його чотирьох дітей , які також народились на території України. В судовому засіданні були присутні двоє свідків : [PERSON] та [PERSON], які підтвердили факт проживання на території України заявника в 1991-1996 роках. У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України »і може пов'язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 року чи 13.11.1991 року. Відповідно до п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 або 13.11.1991 р. У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п'яти років є однією з умов прийняття до громадянства України. Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів; Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надасть право на отримання громадянства України та паспорта громадянина України. За таких обставин, з урахуванням досліджених доказів, суд вважає за можливе встановити юридичний факт постійного проживання [PERSON],[INFO] на території України в 1991-1996 роках. На підставі викладеного,

Outcome: approved