Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-22 00:00:00

05.08.2020 позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що\~на підставі договору від 07.08.1991 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вона є власником будинку [ADDRESS] . Окрім неї, в будинку зареєстровані: син [PERSON] , невістка [PERSON] , онуки [PERSON] та [PERSON] . Відповідачів вона зареєструвала в будинку на прохання сина: [PERSON] 20.09.2005, [PERSON] 20.11.2013, проте вони ніколи не проживали в зазначеному будинку. Неодноразово вона просила відповідачів знятися з реєстрації, проте вони не реагували на її прохання, а зараз вона втратила з ними зв`язок. Ніяких домовленостей щодо цього питання між ними не було. На підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України просила визнати [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування будинком [ADDRESS] . Ухвалою судді Першотравневого районного суду Донецької області від 26.08.2020 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, копія якої була направлена сторонам та відповідачам визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзивів на позовну заяву. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені у\~встановленому законом\~порядку,\~в тому\~числі ішляхом опублікування оголошення про виклик до суду на порталі «Судова влада України» Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Частиною першою\~статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 41 Конституції України\~та статтею\~1\~Першого\~протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.\~316,\~317,\~319,\~321 ЦК України). Приписами\~ст. 383 ЦК України\~та\~ст. 150 ЖК УРСР\~передбачено право власника житлового будинку, квартири використовувати житло для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до частини першої\~\~статті 156 Житлового кодексу Української РСР\~\~та частини\~\~першої\~статті 405 ЦК України\~члени сім`ї власника житла, що проживають разом із ним, мають право на користування цим житлом. Згідно із частиною другою\~статті 405 ЦК України\~член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що на підставі договору від 07.08.1991 позивачу належить на праві власності будинок [ADDRESS] (а.с. 4). Крім того, як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №13549742 від 27.11.2013 на підставі дублікату договору купівлі-продажу №93, виданого 12.11.2013 Ялтинською селищною радою Першотравневого району Донецької області, за позивачкою [PERSON] зареєстровано право приватної власності на будинок [ADDRESS] (а.с. 5). Із матеріалів справи вбачається, що крім позивачки в будинку зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Факт непроживання відповідачів в будинку [ADDRESS] з 1997 року і по теперішній час підтверджується актами обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, складеними депутатом Ялтинської селищної ради від 09.07.2020, 17.09.2020, 28.09.2020 (а.с. 8, 37, 38). З даних актів вбачається, що відповідачі зареєстровані за вказаною адресою, проте як встановлено з пояснень сусідів, з 1997 року і по теперішній час не проживають, при перевірці депутатом перебування відповідачів по місцю реєстрації, останні були відсутні. Факт непроживання відповідачів [PERSON] та [PERSON] в будинку [ADDRESS] також було підтверджено показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні, які пояснили, що з позивачкою знайомі понад 30 років, проживають по сусідству. Відповідачів ніколи в будинку [PERSON] не бачили, їх речей в будинку немає. За вимогами\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.\~Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності з\~вимогами\~ст.76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно\~ст.77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.\~Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. За вимогами\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Приймаючи до\~уваги те,\~що відповідачі\~у спірному\~будинку не\~проживають,\~домовленості між\~сторонами про\~збереження права\~користування житлом\~у разі\~довготривалої відсутності\~не було, доказів на спростування доводів позовної заяви відповідачами не надано, підстав для збереження жилого приміщення за відповідачами судом не встановлено, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги [PERSON] та визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням: будинком [ADDRESS] .

Outcome: approved