Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

05.06.2014 позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, який мотивував тим, що 20.03.2012 між ФОП [PERSON] та ТОВ «Ті Ель Груп» укладено договір перевезення №69 П. У відповідності до заявки-договору від 06.08.2012 та рахунку від 16.08.2012 №СФ-000057 ФОП [PERSON] на користь відповідача було виконано транспортні послуги з перевезення вантажу по маршруту: м. Липецьк (Росія) - пункт пропуску Бачівськ/Троєбортне та пункт пропуску Бачівськ/Троєбортне - с. Перемога Броварського району, вартістю 6300,00 грн., однак в порушення умов договору перевезення від 20.03.2012 №69 П відповідач вартість вказаних транспортних послуг з перевезення вантажу не оплатив. Згідно договору від 14.05.2014 ФОП [PERSON] відступила право вимоги за договором перевезення від 20.03.2012 №69 П позивачу [PERSON] 16.05.2014 позивач звернувся до відповідача з претензією про сплату боргу в розмірі 6300,00 грн., яка залишена відповідачем без задоволення. Таким чином, зважаючи на неналежне виконання відповідачем обов'язків щодо оплати вартості транспортних послуг з перевезення вантажу, позивач просить стягнути на його користь 6300,00 грн. боргу. Крім того просить стягнути пеню нараховану відповідно до п. 6.1 договору за період з 16.08.2012 по 30.05.2014 в розмірі 1546,51 грн. 04.08.2014 від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог в частині стягнення пені, згідно якою позивачем нараховано пеню за період з 16.08.2012 по 28.08.2014 в розмірі 1841,67 грн. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував в повному обсязі. При цьому зазначив, що згідно договору перевезення від 20.03.2012 №69 П ФОП [PERSON] виконано транспортні послуги з перевезення вантажу, замовлені ТОВ «Ті Ель Груп». Також вказав, що ТОВ «Ті Ель Груп» на час розгляду справи вказані послуги неоплачені виключно з вини перевізника ФОП [PERSON], яка в порушення п. 5.1 договору не надала відповідачу всіх документів визначених даним пунктом, які необхідні для здійснення такої оплати. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 20.03.2012 між ТОВ «Ті Ель Груп» як замовником та ФОП [PERSON] як перевізником укладено договір перевезення 69 П за умовами якого перевізник зобов'язався здійснювати перевезення довіреного йому вантажу автомобільним транспортом у міжнародному сполученні, відповідно до умов заявок замовника, а замовник зобов'язався сплатити погоджену сторонами провізну плату. 08.08.2012 ФОП [PERSON] отримано договір-заявку ТОВ «Ті Ель Груп» від 06.08.2012 на перевезення вантажу побутової техніки за маршрутом Росія-Україна від відправника «Індезіт Інтернешнл» отримувачу ТОВ «Tekhnopolis». ФОП [PERSON] виконано договір-заявку від 06.08.2012, що визнано представником відповідача та підтверджується наявними матеріалами справи, зокрема, міжнародною товарно-транспортною накладною CMR. Відповідно до рахунку від 16.08.2012 №СФ-000057 вартість наданих послуг по перевезенню вантажу складає 6300,00 грн. 14.05.2014 на підставі договору про відступлення права вимоги, укладеного між ФОП [PERSON] та [PERSON] проведено заміну ФОП [PERSON] як кредитора у зобов'язанні за договором перевезення від 20.03.2012 №69 П. Згідно до п. 4.2 договору перевезення передбачено обов'язок замовника своєчасно та в повному обсязі сплачувати перевізнику погоджену провізну плату, відповідно до умов договору. 16.05.2014 позивачем [PERSON] на адресу ТОВ «Ті Ель Груп» направлено повідомлення про заміну кредитора та одночасно заявлено вимогу про погашення коштів. У відповідності до положень ч. 1 ст. 909 ЦК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Відповідно до ч. 1 ст. 916 ЦК України, за перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. У разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами) (стаття 920 ЦК України). Пунктом 5.2 договору перевезення від 20.03.2012 №69 П сторонами погоджено, що розрахунки за перевезення вантажів проводяться між сторонами у безготівковій формі у національній валюти України шляхом переведення коштів з поточного рахунку замовника на поточний рахунок перевізника на умовах відстрочки платежу - 30 банківських днів з дати виставлення рахунку за умови отримання Замовником всіх належних чином оформлених оригіналів документів: заявки, оформленої перевізником; акту виконаних робіт; податкової накладної; рахунку; товарно-транспортної накладної з відміткою вантажоодержувача про отримання вантажу та заповненої відповідно до вимог чинних нормативних актів та дійсного договору (підпис, дата, час, відбиток печатки). Відповідно до п.п. 5.1.1 передбачено право замовника у разі відсутності оригіналів документів, передбачених п. 5.1, притримати оплату послуг без застосування штрафних санкцій відповідно до п. 6.10 договору. У розумінні ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В судовому засіданні встановлено, що перевізником в порушення п. 5.1 договору перевезення після виконання договору-заявки ТОВ «Ті Ель Груп» на перевезення вантажу від 06.08.2012 не надано документів необхідних для оплати згідно переліку встановленого договором, що виключає прострочку щодо оплати вартості наданих послуг з боку замовника. Також встановлено, що на час розгляду справи послуги перевезення згідно договору-заявки ТОВ «Ті Ель Груп» на перевезення вантажу від 06.08.2012 не оплачені згідно виставленого ФОП [PERSON] рахунку від 16.08.2012 №СФ-000057. Вказані обставини, а також факт належного виконання перевізником обов'язку, щодо перевезення вантажу, визнані сторонами, а тому не підлягають доказуванню згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України. Враховуючи вище викладене, суд знаходить обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача боргу за надані транспортні послуги в сумі 6 300,00 грн., у зв'язку з чим приходить до висновку про їх задоволення. Щодо вимог позивача про стягнення пені згідно п. 6.10 договору перевезення, то в цій частині позов задоволенню не підлягає, оскільки як встановлено вище, перевізником ФОП [PERSON] не надано замовнику всіх документів згідно переліку визначеного п. 5.1, у зв'язку з чим останній набув право притримати оплату послуг без застосування штрафних санкцій відповідно до п. 6.10 договору, передбачене п. 5.1.1. Враховуючи, що суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: partial