Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

05.11.2020 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи тим, що [INFO] в с. Велика Мечетня Кривоозерського району Миколаївської області помер її батько - [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, що складається з житлового будинку по [ADDRESS] . Вона є єдиною спадкоємицею, яка прийняла спадщину шляхом подачі відповідної заяви до Другої Первомайської державної нотаріальної контори. Також рішенням суду від 07.08.2020 року було встановлено факт постійного проживання її разом з батьком на час відкриття спадщини в житловому будинку по [ADDRESS] . Вона звернулась до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки договір міни нерухомого майна № 2355, на підставі якого будинок належить спадкодавцю, нотаріально не посвідчений. Позивачка вважає, що має законні підстави для отримання у спадщину нерухомого майна після смерті батька, проте реалізувати своє право не може, а тому просить визнати за нею право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Ухвалою суду від 06.11.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрите провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого засідання. На виконання вимоги ухвали суду від 06.11.2020 року на адресу суду від державної нотаріальної контори надійшла спадкова справа № 45/2020, заведена після смерті [PERSON] . Позивачка та її представник в підготовче засідання не з`явились; представник позивачки - адвокат Гаврилюк Т.А. надала суду заяву, в якій просила розглянути справу в їх відсутність і задовольнити позов. Відповідачка в підготовче засідання не з`явилася; надала заяву про визнання позову та розгляд справи в її відсутність. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, наданих сторонами та витребуваних судом, суд приходить до висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню. За таких обставин визнання позову відповідачкою не суперечить закону, не порушує прав, свобод і інтересів третіх осіб, тому його слід прийняти, вирішити справу у підготовчому засіданні і задовольнити позов з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.04.1983 року. [INFO] в с. Велика Мечетня Кривоозерського району Миколаївської області помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Ленінської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, актовий запис № 3. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, що складається з житлового будинку по [ADDRESS] . Позивачка звернулася із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину до Другої Первомайської державної нотаріальної контори, у зв`язку з чим було заведено спадкову справу № 45/2020 після смерті [PERSON] . Заяв від інших осіб - спадкоємців до нотаріальної контори не надходило; заповіту померлий не залишив. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 07.08.2020 року у справі № 484/1272/20 встановлено факт постійного проживання [PERSON] разом з батьком [PERSON] на час відкриття спадщини [INFO] в житловому будинку по [ADDRESS] . Таким чином, [PERSON] є єдиною спадкоємицею за законом, яка прийняла спадщину, після смерті батька [PERSON] , однак не може оформити свої спадкові права. Державним нотаріусом 21.10.2020 року винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії та відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, оскільки правовстановлюючий документ - договір міни нерухомого майна № 2355 нотаріально не посвідчений. Судом встановлено, що за життя [PERSON] та [PERSON] 03.02.1998 року уклали договір міни нерухомого майна № 2355, який посвідчений Первомайською філією Південної Товарної Біржі та зареєстрований на біржі в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 2355. Згідно зазначеного договору [PERSON] обміняла [PERSON] належний їй житловий будинок по [ADDRESS] , що підтверджується копією зазначеного договору. Нотаріально договір не посвідчувався. Відповідно до ст. 242 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) до договору міни застосовуються відповідні правила про договір купівлі-продажу, якщо інше не випливає зі змісту відносин сторін. Сторонами договору під час укладення даного договору не дотримано вимог ст. 227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) щодо обов`язкового нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна. [PERSON] на підставі зазначеного договору 06.08.1998 року вчинено державну реєстрацію права власності на зазначений будинок, що підтверджується реєстраційним посвідченням Первомайського міжміського бюро технічної інвентаризації № 238 та довідкою КП «Первомайське МБТІ» від 13.10.2020 року. Відповідно до ст. 227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) договір купівлі продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідченим; недодержання цієї вимоги призводило до недійсності договору (ст. 47 цього Кодексу). Відповідно до ст. 47 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч.2 ст. 48 цього Кодексу. Якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Аналогічні норми містяться у ч.2 ст. 220 ЦК України. Всі умови договору сторонами договору були виконані. Після обміну [PERSON] став власником житлового будинку по [ADDRESS] , а [PERSON] - житлового будинку по [ADDRESS] . У зв`язку зі смертю [PERSON] нотаріально неможливо посвідчити договір. Оскільки сторонами виконані умови договору, суд вважає, що договір є вчиненим та виконаним, а тому є дійсним. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Статтею 1268 ЦК України передбачено право спадкоємця за законом чи заповітом прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином судом встановлено, що позивачка є єдиним спадкоємцем за законом після смерті свого батька, прийняла спадщину, однак не може у встановлений законом спосіб в нотаріальній конторі оформити свої спадкові права і отримати свідоцтво про право на спадщину, хоча має таке право відповідно до ст.ст. 1216, 1217, 1218,1222, 1233, 1225, 1277, 1268-1270 ЦК України. За встановлених обставин визнання позову відповідачкою не суперечить закону, не порушує прав, свобод і інтересів третіх осіб, а тому право позивачки на спадщину підлягає захисту в судовому порядку відповідно до ст. 16 ЦК України та ст. 5 ЦПК України. Позивачкою про відшкодування судового збору не заявлено.

Outcome: approved