Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

06.08.2018 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, яка навчається. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 15.04.1989 року, з яким проживає спільно за місцем реєстрації. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Донька навчається у відокремленому підрозділі Київського університету культури «Дніпровський факультет менеджменту і бізнесу КУК», є студентом 2 курсу. Відповідач матеріальної допомоги не надає на утримання доньки, яка навчається. Навчання доньки вимагає значних витрат, її доходів не вистачає, оскільки вона знаходиться на обліку в центрі зайнятості по безробіттю, а донька стипендії не отримує. Відповідач в змозі надавати матеріальну допомогу, аліментів на інших осіб він не сплачує. На основі викладеного просить стягнути з відповідача аліменти на утримання їх спільної доньки [PERSON], яка навчається в твердій грошовій сумі в розмірі 4500 грн. з дня пред'явлення позову. 15.08.2018 ухвалою суду відкрите загальне позовне провадження у справі та призначено справу до підготовчого судового засідання. 04.10.2018 ухвалою суду у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог повнолітню доньку [PERSON], яка навчається. Ухвалою суду від 04.10.2018 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, пояснила, що донька є студентом 2 курсу Дніпропетровського філіалу Київського університету культури, навчається на контрактній основі. Вартість навчання за період навчання 2017-2018 рік коштує 8700 грн., за 2018 - 2019 рік 9 788 грн. Донька витрачає кошти на проїзд в розмірі 100 грн. щодня та додаткові витрати на одяг, харчування. Відповідач заробляє кошти, тобто має можливість утримувати доньку, яка навчається. В цьому році останній сплатив 6000 грн. на поточні витрати. Вона за станом свого здоров'я не має можливості утримувати, у зв'язку з чим, просила позов задовольнити. Позивач в судовому засіданні визнала, що враховуючи майновий стан відповідача він фактично зможе сплатити аліменти лише в розмірі 3000 грн. щомісяця. Відповідач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні проти стягнення аліментів в розмірі 4500 грн. заперечував та зазначив, що буде надавати кошти на цільові витрати доньки по мірі необхідності. Третя особа, [PERSON] у підготовчому судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі. Підтвердила факт свого навчання на платній основі, пояснила, що витрачає на проїзд до місця навчання близько 2000 грн. щомісяця та постійно потребує додаткових коштів для придбання приладдя та витратних матеріалів. Останній раз відповідач надавав їй кошти в травні місяці в розмірі 6000 грн. [PERSON] пояснила, що на даний час вона вживає заходів для самостійного забезпечення себе коштами необхідними для навчання, зокрема, під час літніх канікул виїжджала за кордон з метою працевлаштування. 04.09.2018 [PERSON] надала до суду заяву про слухання справи в подальшому без її участі. Позовні вимоги підтримала. Суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів даних учасниками справи (ст.13 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, що відповідає ч. 1 ст. 12 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дитину доньку [PERSON], [INFO]. Згідно довідки виконавчого комітету Петриківської селищної ради № 1021 від 17.07.2018 [PERSON] (повнолітня донька, яка навчається) мешкає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] (а.с.16). З довідки відокремленого підрозділу Київського університету культури «Дніпровський факультет менеджменту і бізнесу КУК» № 2695 від 04.07.2018 видно, що [PERSON] дійсно є студентом 2 курсу напряму підготовки «Дизайн» і навчається на контрактній основі денної форми навчання. Термін навчання з 01.09.2017 по 30.06.2021 (а.с.15). Як вбачається з Договору № 020 від 29.08.2017, укладеного між Київським університетом культури та [PERSON] (студент), сума освітньої послуги за навчальний рік складає 8600 грн. Строк надання освітньої послуги з 01.09.2017 по 30.06.2021 р. (а.с. 7-8). Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу, яка зокрема передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 Сімейного кодексу України). Згідно ч.1,3 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до норм ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Ухвалюючи рішення суд бере до уваги, що [PERSON] продовжує навчання на денній формі навчання на платній основі, у зв'язку з чим не має можливості працювати та самостійно себе утримувати, тобто потребує матеріальної допомоги, однак вживає деяких заходів для самостійного покриття деяких витрат на навчання шляхом працевлаштування. На час розгляду справи домовленостей з приводу надання матеріальної допомоги доньці у зв'язку з її навчанням між сторонами не досягнуто. Згідно з вимогами ст.12 Закону України ''Про охорону дитинства'' на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Оскільки відповідач є працездатним, інших дітей на утриманні не має, то суд вважає, що він спроможний сплачувати аліменти на утримання доньки, що навчається. Однак, суд при визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої дочки, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, бере до уваги встановлені вище фактичні обставини, також те, що відповідач офіційно не працевлаштований, тож має нерегулярний дохід, враховує рівність обов'язку батьків по утриманню дитини, наявність обставин, що мають істотне значення при визначені судом розміру аліментів, та вважає, що в даному випадку аліменти підлягають стягненню в розмірі 3000 грн., який є співмірним до потреб повнолітньої та таким, що відповідає можливостям відповідача. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову . Крім того, враховуючи те, що позивач при подачі до суду позову була звільнена від сплати судового збору відповідно до п.3 ч.1 ст.5 ЗУ ''Про судовий збір'', тому з відповідача у відповідності до ч.1,6 ст. 141 ЦПК України також слід стягнути на користь держави судовий збір за розгляд справи в розмірі 704, 80 коп. На підставі вище викладеного та

Outcome: partial