Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

05.07.2016р. ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] (третя особа - ТОВ «Деміс Канц») про стягнення заборгованості (а.с. № 3-7). В обґрунтування позовних вимог, позивач у позовній заяві посилався на те, що 23.04.2012р. між ПАТ «Укрсоцбанк» та ТОВ «Деміс Канц» була укладена генеральна угода факторингу № 085/12/12-003, згідно якої позивач зобов'язується надати фінансування на користь ТОВ «Деміс Канц» за умови відступлення позивачу дійсних прав вимог. Пунктом 2.2. угоди встановлено, разом з відступленням права вимоги ТОВ «Деміс Канц» відступає всі інші права, що випливають з Генеральної угоди. Відповідно до п.2.3. надання факторингового фінансування за цією угодою здійснюється на умовах зобов'язання третьої особи повернути позивачу протягом дії періоду очікування суму отриманого авансу , якщо дебітором не був своєчасно здійснений платіж в рахунок оплати відступленого права вимоги, або порушення ТОВ «Деміс Канц» умов угоди, а також на умовах зворотного відступлення права вимоги. Відповідно до п. 2.5. угоди, максимальний ліміт фінансування за правами вимоги, які відступлені позивачу за цією угодою, складає 3 700 000 грн. Пунктом 3.6.8. угоди, передбачено, після оформлення відступлення третьою особою прав вимоги, щодо яких надається факторингове фінансування у відповідності до умов цієї угоди, позивач перераховує кошти в розмірі грошового зобов'язання, за яким йому відступлені права вимоги, на поточний рахунок клієнта № 26008000082889, відкритий в ПАТ «Укрсоцбанк». Згідно п.4.1. за користування грошовими коштами, третя особа сплачує позивачеві щомісячно проценти та комісійну винагороду. В подальшому, сторонами укладалися договори про внесення змін та доповнень до генеральної угоди № 1 від 29.05.2012р., № 2 від 29.08.2012р., № 3 від 27.11.2012р., № 4 від 27.12.2012р., № 5 від 31.01.2013р., № 6 від 05.08.2013р., № 7 від 26.12.2013р., № 8 від 31.01.2014р., №9 від 17.06.2014р., № 10 від 19.09.2014р., № 11 від 20.01.2015р., № 12 від 26.03.2015р., № 13 від 31.08.2015р. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання, а ТОВ «Деміс Канц» не виконала взятих на себе зобов'язань , внаслідок чого не повернуто вчасно авансового платежу та утворилась заборгованість зі сплати процентів і комісійної винагороди. Крім того, в забезпечення виконання зобов'язань за генеральною угодою факторингу, між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № 085/15/15-024 від 28.04.2015р. відповідно до якого поручитель поручається перед банком за виконання ТОВ «Деміс Канц» у повному обсязі усіх існуючих та майбутніх грошових за генеральною угодою , у тому числі, але не виключно, і щодо сплати усіх процентів, комісій, неустойки, регресних та інших сум, що належить до сплати відповідно до генеральної угоди. Згідно п.1.3. договору поруки, поручитель відповідає перед банком, як солідарний боржник та зобов'язаний сплатити банку всі суми, належні до сплати позичальником за кредитним договором, в разі порушення позичальником зобов'язання щодо сплати відповідної суми коштів за кредитним договором, протягом двох робочих днів з дати надіслання банком відповідної письмової угоди. Відповідач ухиляється від виконання взятих на себе зобов'язань, в результаті, станом на 30.05.2016р. перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 1 878 302 грн. 97 коп., яка складається з: -комісія за перевірку документів факторингу - 1 500 грн., - комісія за проведення розрахунків - 2 495 грн. 36 коп., -сума заборгованості за відсотками - 305 990 грн. 97 коп., -сума заборгованості за факторинговим фінансуванням - 1 568 316 грн. 64 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи є розписка (а.с. № 60). В наданій до суду 17.10.2016р. заяві, представник позивача Слободян В.М. (діє на підставі довіреності від 26.04.2016р.) просив розглядати справу за правилами ч. 2 ст. 197 ЦПК України, за його відсутності та без фіксування процесу технічними засобами, проти винесення по справі заочного рішення не заперечував (а.с. № 90). Відповідач [PERSON] в судові засідання, призначені до розгляду на 12.09.2016р. та 17.10.2016р. не з'явився, про день та час слухання справи кожного разу був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи є поштові повідомлення (а.с. № 56, 77) та розписка представника відповідача [PERSON] (діє на підставі договору про надання правової допомоги від 01.12.2015р.- а.с. № 75) про завчасне отримання судової повістки (а.с. № 73), проте про причини своєї неявки ані відповідач, ані його представник суду не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності не надали, а також правом надання заперечень проти позову не скористалися. Представник третьої особи - ТОВ «Деміс Канц» в судове засідання, не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст. 74 - 76 ЦПК України, про що в матеріалах справи є відповідні докази, про причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звернувся. Враховуючи, належне повідомлення сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін і постановити по справі заочне рішення суду за правилами ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Розгляд справи відбувався за правилами ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 550 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Судом встановлено, що 23.04.2012р. між ПАТ «Укрсоцбанк» та ТОВ «Деміс Канц» була укладена генеральна угода факторингу № 085/12/12-003, згідно якої позивач зобов'язується надати фінансування на користь ТОВ «Деміс Канц» за умови відступлення позивачу дійсних прав вимог (а.с. № 8-15). В подальшому, між ПАТ «Укрсоцбанк» та ТОВ «Деміс Канц укладалися договори про внесення змін та доповнень до генеральної угоди № 1 від 29.05.2012р., № 2 від 29.08.2012р., № 3 від 27.11.2012р., № 4 від 27.12.2012р., № 5 від 31.01.2013р., № 6 від 05.08.2013р., № 7 від 26.12.2013р., № 8 від 31.01.2014р., №9 від 17.06.2014р., № 10 від 19.09.2014р., № 11 від 20.01.2015р., № 12 від 26.03.2015р., № 13 від 31.08.2015р. якими, в тому числі було продовжено дію угоди. На забезпечення виконання умов генеральної угоди від 23.04.2012р. між ПАТ «Укрсоцбанк »та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № 085/15/15-024 від 28.04.2015р. відповідно до якого поручитель поручається перед банком за виконання ТОВ «Деміс Канц» у повному обсязі усіх існуючих та майбутніх грошових зобов'язань позичальника за генеральним договором факторингу № 085/12/12-003 від 23.04.2012р., у тому числі, але не виключно, і щодо сплати усіх процентів, комісій, неустойки, регресних та інших сум, що належить до сплати відповідно до генеральної угоди (а.с. № 38-39). Згідно п.1.3. договору поруки, поручитель відповідає перед банком, як солідарний боржник та зобов'язаний сплатити банку всі суми, належні до сплати позичальником за кредитним договором, в разі порушення позичальником зобов'язання щодо сплати відповідної суми коштів за кредитним договором, протягом двох робочих днів з дати надіслання банком відповідної письмової угоди. 04.05.2016р. на адресу відповідача була надіслана вимога про усунення порушення зобов'язання за генеральною угодою факторингу, проте дана вимога була залишена без задоволення та станом на 30.05.2016р. перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 1 878 302 грн. 97 коп., яка складається з: -комісія за перевірку документів факторингу - 1 500 грн., -комісія за проведення розрахунків - 2 495 грн. 36 коп., -сума заборгованості за відсотками - 305 990 грн. 97 коп., -сума заборгованості за факторинговим фінансуванням - 1 568 316 грн. 64 коп. При розгляді судом справи враховано те, що шестимісячний строк пред'явлення вимоги до поручителя, встановлений ст. 559 ЦК України не сплинув, оскільки письмова вимога банку про погашення заборгованості за генеральною угодою факторингу була надіслана відповідачу 04.05.2016р., а позов до суду пред'явлено 05.07.2016р. (а.с. № 3, 40-41, 42). Обговорюючи питання розподілу судових витрат, з урахуванням задоволення позовних вимог банку у повному обсязі, на підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті при подачі позову судового збору в розмірі 28 174 грн. 55 коп., що підтверджується платіжним дорученням (а.с. №2). На підставі викладеного,

Outcome: approved