Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

05.01.2018 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 930,00 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до повноліття дитини. Свої вимоги мотивувала тим, що розмір аліментів, що стягувались за рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 13.11.2012 р., є недостатнім для забезпечення належного розвитку та освіти дитини, зростанням прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою суду від 09.01.2018 р. позовна заява була залишена без руху у зв'язку із зазначеними в ній недоліками. 11.01.2018 р. на виконання ухвали суду від 09.01.2018 р. позивачем до канцелярії суду надано заяву з додатками. Ухвалою суду від 12.01.2018 р. було відкрито провадження у справі. Позивач у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно належним чином. 06.02.2018 р. до канцелярії суду надійшла заява позивача, в якій вона просила розглянути справу за своєї відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно належним чином. 02.02.2018 р. до канцелярії суду надійшла заява відповідача, в якій він просив розглянути справу за своєї відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали страви, суд приходить до наступного. Згідно з ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти та готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти), згідно ч. 3 ст. 181 СК України, присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. У відповідності зі ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження серії 1-ФП №023565 від 20.07.2006 р.), який мешкає з позивачем за адресою: м. Миколаїв, вул. Г.Гонгадзе, 26/2, та перебуває на її утриманні. Відповідач мешкає окремо від дитини та не приймає участі в її утриманні. З огляду на викладене, виходячи із принципу справедливості, добросовісності та розумності (ч. 9 ст. 7 СК України), суд вважає, що відповідач зобовязаний і має можливість сплачувати на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], аліменти 930,00 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дати подання позову, тобто з05.01.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. Крім того, згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у сумі 704 гривень 80 копійок.

Outcome: approved