Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

06.11.2018 року представник позивача [PERSON] від імені АТ «[PERSON] Аваль», що знаходиться в м. Київ по вул. Лєскова, 9 звернулася з\~ позовом до відповідача [PERSON], яка проживає в [INFO],\~ в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №010/0034/82/0203413 від 26.06.2012 року станом на 25.10.2018 року в сумі 10238,87 грн. та за договором про надання\~\~ банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0034/82/0517855 від 26.06.2012 року станом на 13.06.2018 року в сумі 46222,69 грн. та витрати по оплаті судового збору в сумі 1762 грн.. В обґрунтування позову вказує на те, що між\~ ПАТ «[PERSON] Аваль», правонаступником якого за всіма юридичними правами та обовязками є АТ «[PERSON] Аваль» та відповідачем було укладено зазначені договори про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування, однак позивач порушила зобовязання визначені умовами договорів, а тому має заборгованість за договором №010/0034/82/0203413 в сумі 10238,87 та за договором №014/0034/82/0517855 в сумі 46222,69 грн.. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений строк не надав, ухвалу про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження отримав 27.11.2018 року, що підтверджується повідомленням, яке міститься в матеріалах справи. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає\~ задоволенню з таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що 26 червня 2012 року між [PERSON] та ПАТ «[PERSON] Аваль», правонаступником якого за всіма юридичними правами та обовязками є АТ «[PERSON] Аваль», про що зазначено у п. 1.3 Статуту АТ «[PERSON] Аваль», було укладено кредитний договір. Крім того, 26 червня 2012 року сторони уклали договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0034/82/0203413, згідно з яким банк надав відповідачу кредит у сумі 3000,00 грн. строком погашення до 26 червня 2016 року, та 22 жовтня 2013 договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування\~ №014/0034/82/0517855 згідно з яким банк надав відповідачу кредит у сумі 14749,88 грн. строком погашення до 22 жовтня 2019 року. Як вбачається з наданих позивачем розрахунків відповідач має заборгованість перед позивачем в розмірі 56461,56 грн. (а.с.10-16). Відповідно до положень ст.ст. 55, 124 Конституції України, ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов'язку в натурі (п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобовязання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ч.ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України одними з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України). Частиною 1 ст. 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором (ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК Україн). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (ч. 1 ст. 549 ЦК України). За змістом ч. 3 ст. 549 ЦК України неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, є пенею. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З огляду на те, що відповідач своїм правом спростувати доводи позивача не скористався, суд, виходячи із наданого розрахунку позивача, дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість, яка виникла внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобовязань. Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1762,00 грн., який відповідно до ст.141 ЦПК підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved