Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

05.06.2014 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь 14458,96 грн., посилаючись на те, що відповідач відповідно до укладеного договору без номера від 25.01.2006 року отримав кредит у розмірі 1830 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, умов та правил надання банківських послуг, тарифів банку та правил користування платіжною карткою. Згідно з статтями 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконував. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 15.04.2014 року має заборгованість в розмірі 14458,96 грн., яка складається з наступного: 1828,25грн. - заборгованість за кредитом, 11466 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 664,71 грн. - штраф (процентна складова). У судовому засіданні представник позивача Тригубенко В.І. позов підтримав, пославшись на обставини, викладені у позові. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що позивачем пропущено встановлений законом трьохрічний строк позовної давності, оскільки він після отримання кредиту, починаючи з березня 2006 року, кошти на рахунок позивача в рахунок погашення зазначеного кредиту не перераховував, а позов подано 05.06.2014 року. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши наявні у справі докази, суд прийшов висновку про відмову у задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. 2 Ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності відповідно до ст. 261 ЦК України починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Судом встановлено, що 25.01.2006 року між сторонами укладено кредитний договір без номера, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 1830 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Станом на 25.01.2006 року відповідач мав заборгованість за процентами у сумі 92 грн. 63 коп., яку він відповідно до вимог п. 5.4 умов та правил надання банківських послуг ( а.с. 13) повинен був погасити протягом одного місяця, тобто до 25.02.2006 року, але цього не зробив. а . с . 4-6 З огляду на викладене, суд вважає, що позивачу, починаючи з 25.02.2006 року, було відомо, що відповідач, не виконуючи вз'ятих на себе за зазначеним вище кредитним договором обов'язків, порушує його право на отримання від відповідача передбачених цим же договором грошей, а тому початок перебігу позовної давності в даному випадку необхідно відраховувати з 25.02.2006 року. Позивач позов подав до суду 05.06.2014 року, тобто після спливу встановленого ст. 257 ЦК України трьохрічного строку позовної давності, оскільки з 25.02.2006 року до 05.06.2014 року минуло майже вісім років. Відповідачем подано заяву про застосування строку позовної давності, що відповідно до ст. 267 ЦК України є підставою для відмови у позові. На підставі статей 256, 257, 260, 266, 267 ЦК України,

Outcome: dismissed