Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

06.02.2018 рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська позов [PERSON] до [PERSON], треті особи [PERSON], приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] і приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння задоволено. Витребувано 10/12 часток квартири №14 в будинку №8 на ж/м Сокіл в м. Дніпрі з володіння [PERSON] та передано її власнику [PERSON]. В задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON], треті особи [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на квартиру як добросовісного набувача відмовлено (т.2 а.с.64-69). Не погодившись з прийнятим рішенням, [PERSON] подала апеляційну скаргу (т.2 а.с.90-96) та справу було направлено до суду апеляційної інстанції. 12.03.2018 суддею апеляційного суду Дніпропетровської області було винесено ухвалу про повернення справи до суду першої інстанції для вирішення питання щодо ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат між сторонами (т.2 а.с.100) та справу повернуто до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська. В судове засідання для вирішення питання про розподіл судових витрат сторони не викликалися. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення у справі з наступних підстав. 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. Згідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Важливою умовою ухвалення додаткового рішення є те, що воно може прийматись тільки на підставі обставин, встановлених судом при розгляді і вирішенні справи. Додаткове рішення не вирішує питань, які не були досліджені в судовому засіданні. В даному випадку слід врахувати, що в резолютивній частині рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06.02.2018 не вирішено питання про розподіл судових витрат по справі, хоча в мотивувальній частині рішення про це йдеться. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, повязані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача. За таких умов, з огляду на те, що позовні вимоги позивача за первісним позовом [PERSON] задоволено в повному обсязі, а позивачу за зустрічним позовом [PERSON] відмовлено в повному обсязі у задоволенні позову, то на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] сплачений ним судовий збір у розмірі 1 506, 13 грн., сплату якого підтверджено наявною в матеріалах справи квитанцією. Судові витрати у справі, понесені позивачем за зустрічним позовом залишити за [PERSON]

Outcome: approved