Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

06.04.2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (правонаступник ЗАТ КБ «ПриватБанк») звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача суми боргу за договором кредиту. В позові покликається на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 22.04.2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 1500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно умов укладеного договору, останній складається із заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою, затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 р. та Тарифів банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/. Своїм підписом в заяві відповідач підтвердив, що він ознайомлений і згідний з умовами надання кредиту. Згідно п.2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому Тарифами банку, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Правил користування платіжною карткою. Пунктом 1.1.3.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невідємних частин Договору. Розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.1.1.3.1.9 Умов та Правил надання банківських послуг. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або іншим стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Позивач свої зобовязання за Договором та Угодою виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором станом на 29.02.2016 року відповідач має заборгованість 14219,3 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом 1257,06 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом - 9008,94 грн., заборгованість за пенею та комісією 2800 грн., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина) та 653,3 грн. штраф (процентна складова). Позивач зазначає, що наслідком порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право банку достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідач продовжує ухилятись від виконання зобовязання за кредитним договором, не погашає заборгованість, тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 22.04.2013 р. та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не зявився. Подав клопотання про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи в його відсутності, позов визнає, одночасно зазначив, що має намір укласти з позивачем угоду про реструктуризацію заборгованості. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Ч.3 ст. 10 та ч.1 ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Згідно вимог ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Ч.2 цієї статті визначено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Судом встановлено, що 22.04.2013 р. ПАТ КБ «ПриватБанк» відкрив [PERSON] картковий рахунок і видав кредитну картку «Універсальна» (55 днів пільгового періоду) та ПІН. У заяві на отримання кредиту термін дії картки не визначено. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив, що погоджується з тим, що ця заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, та Тарифами банку складає між нею і банком договір про надання банківських послуг. Отже, між сторонами по справі укладено договір № б/н від 22.04.2013 року, за умовами якого банк надав відповідачу кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (2,5% * 12= 30% на рік), а відповідач зобов'язувалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. Згідно з статтею 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Ст. 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно зі ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Ст. 530 ЦК України визначено - якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснювати свої права і виконувати свої обовязки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до п. 1.1.3.2.2 Умов та Правил надання банківських послуг - у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного Договору та/або у разі виникнення Овердрафту банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обовязків в цілому або у встановленою банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обовязків та інших обовязків за цим договором. Факт користувався відповідачем кредитними коштами та рух коштів по картковому рахунку підтверджується розрахунком, з якого слідує, що відповідач неналежно виконував свої зобов'язання щодо виконання умов договору, внаслідок чого станом на 29.02.2016 року виникла заборгованість в сумі 14219,3 грн., з яких: заборгованість за кредитом 1257,06 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом - 9008,94 грн., заборгованість за пенею та комісією 2800 грн., штраф (фіксована частина) -500 грн., штраф (процентна складова) - 653,3 грн., що стверджено розрахунком заборгованості. Будь-яких доказів, які б спростовували позовні вимоги, відповідачем суду не представлено. Виходячи з наведеного, позов банку про стягнення з відповідача заборгованості за вищевказаним кредитним договором слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати за подання до суду позовної заяви. На підставі ст.ст. 526,527, 530, 611,612, 631,1054 ЦК України,

Outcome: approved