Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

06 липня 2015 року позивач [PERSON] (далі Позивач) звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» (далі «ПрАТ «УОСК» - Відповідач-2), в якому просив стягнути з [PERSON] «УОСК» на його користь страхове відшкодування в сумі 16436,92 грн. В обґрунтування позову посилався на те, що 04 червня 2014 року в м. Кривому Розі на мкрн. 7-й Зарічник сталась дорожньо-транспортна пригода, а саме керований [PERSON] автомобіль [NUMBER] зіткнувся з автомобілем Форд Мондео д/н [NUMBER], який належить на праві приватної власності [PERSON] внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу встановлено, що ДТП сталася з вини [PERSON], у звязку з чим його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у [PERSON] «УОСК», в звязку з чим Позивач звернувся із вимогами про отримання страхового відшкодування, на яке отримав відповідь відповідача про прийняття рішення виплатити страхове відшкодування в сумі 16436,92 грн., франшиза по полісу AI/1569487 становить 1000 грн. Однак на теперішній час виплату не здійснив, в звязку з чим позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду. Представник відповідача [PERSON] «УОСК» в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду цивільної справи був обізнаний, що підтверджено рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення в матеріалах справи, про поважність причин неявки суду не повідомив та не просив розглядати справу у його відсутність, свого представника до суду не направив. В надісланому суду письмовому запереченні на позовну заяву пояснив, що позовні вимоги не визнає, оскільки вони не підтверджені належними доказами. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено те, що 04.06.2014 о 10 год. 20 хв. в м. Кривому Розі на мкрн. 7-й Зарічний, відбулась дорожньо-транспортна пригода. 02.07.2014 постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень (а.с. 4). [PERSON] власності [PERSON] на автомобіль Форд Мондео д/н [NUMBER] підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 7). На день скоєння зазначеного ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у відповідача [PERSON] «УОСК», в звязку з чим Позивачем було повідомлено відповідача [PERSON] «УОСК» про страховий випадок з наданням всіх необхідних документів, що підтверджується копіями матеріалів страхової справи (а.с. 98, 92, 108). Як вбачається з копії страхового акту № 14863 від 11 вересня 2014 року комісією в складі заступника Генерального директора зі спеціальних проектів [PERSON], начальника юридичного управління [PERSON], в.о.начальника управління врегулювання збитків [PERSON], фахівця відділу по роботі з клієнтами [PERSON], було зроблено висновок про страховий випадок згідно з Полісом № АІ/1569487 від 07.05.2014 і прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в сумі 16436,92 грн., франшиза 1000 грн. потерпілій особі [PERSON] згідно його заяви, про що останньому було надіслано повідомлення № 8312 від 17.09.2014 (а.с. 89-91). 02.03.2015 [PERSON] «УОСК» Позивачу було виплачено страхове відшкодування у розмірі 500 грн., що підтверджується випискою по картці/рахунку [PERSON] у Приватбанку від 17.09.2015 в матеріалах справи (а.с. 28). Згідно ст. 10, ч. 2 ст. 11, ч. 1 ст. 59, ч. 3, 4 ст. 60, ч. 3 ст. 61, ч. 2, 4 ст. 212, ч. 1 ст. 213, п. 1 ч. 1 ст. 214 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала. Відповідно до Закону України від 01.07.2004 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон), вказаний нормативно-правовий акт регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Статтею 3 Закону визначено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до статті 6 Закону, страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Згідно із статтею 22 Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до абз.1 ст. 29 Закону, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу Страховиком відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлюваним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ст. 9 Закону страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Відповідно до ст. 12 Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Аналіз наведених обставин та вимог закону, дозволяє суду зробити висновок про те, що відповідач [PERSON] «УОСК» відповідно до чинного законодавства зобов'язаний був відшкодувати позивачу майнову шкоду, завдану внаслідок ДТП, у розмірі 15436 грн. (16436,92 грн. 1000 грн. франшиза). Наявність доказів у матеріалах справи підтверджує те, що страхова компанія не виконала своє зобов'язання щодо здійснення страхового відшкодування потерпілій особі в повному обсязі, а лише сплатила частину суми в розмірі 500 грн. Таким чином, суд задовольняє позов частково та стягує з [PERSON] «УОСК» у відшкодування завданої шкоди суму в розмірі 14936,92 грн. Вирішуючи питання, щодо розподілу судових витрат, суд на підставі ст.88 ЦПК України, враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору та рішення ухвалено на його користь, вважає за необхідне стягнути з Відповідача на користь держави, судовий збір у сумі 551,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial