Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

05 лютого 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Затурцівської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер його дядько - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, зокрема, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] [PERSON] є спадкоємцем і має право на спадкування за заповітом. Крім позивача, інших спадкоємців, які б претендували на дане майно немає. Як спадкоємець за заповітом позивач прийняв спадщину, оскільки постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок йому було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього. Просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті дядька - [PERSON] Судові витрати у справі просить залишити за ним. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечує проти задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, матеріали спадкової справи № 186/2014, суд дійшов висновку, що позовна заява підставна та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про його смерть [NUMBER] від 20 березня 2014 року (а.с.5). Після його смерті залишилося спадкове майно, зокрема, житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по [ADDRESS] Спірне майно належало спадкодавцю [PERSON], що підтверджується довідкою Затурцівської сільської ради Локачинського району № 971 від 11 вересня 2014 року (а.с.7). Згідно із заповітом від 16 жовтня 2011 року, посвідченого Затурцівською сільською радою, та зареєстрованого в реєстрі за № 11, спадкодавець [PERSON] все належне йому рухоме і нерухоме майно заповів своєм племіннику - [PERSON] (а.с. 6). Позивач вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та не відмовився від неї протягом строку, встановленого ст. 1270 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Родинні стосунки позивача і спадкодавця [PERSON] підтверджуються копією свідоцтва про народження позивача ( спадкова справа № 186/2014). Із постанови нотаріуса від 16 січня 2015 року вбачається, що [PERSON] звернувся до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями, однак йому відмовлено у видачі такого свідоцтва, оскільки останнім не подано відповідних правовстановлюючих документів на будинок (а.с.8). У ході судового розгляду встановлено, що інших спадкоємців, які б претендували на дане майно, немає. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно із ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки на момент відкриття спадщини спадкодавцю [PERSON] належало право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться по [ADDRESS], суд дійшов висновку, що право власності на нього переходить до позивача [PERSON], як спадкоємця за заповітом і за ним необхідно визнати право власності на вищезазначений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Відповідно до ч.1 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Враховуючи вищевикладене та те, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує нічиїх прав та інтересів, його необхідно прийняти та ухвалити рішення про задоволення позову. Судові витрати у справі залишити за позивачем.

Outcome: approved