Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

05.08.2014 року [PERSON] звернувся до Балтського районного суду з позовом до [PERSON], Обжильської сільської ради Балтського району Одеської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що [INFO] померла його бабуся [PERSON], внаслідок її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшли право на земельну ділянку площею 3,37 га, розташовану на території Обжильської сільської ради Балтського району Одеської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 069525 від 09.08.2004 року, виданого на підставі розпорядження Балтської районної державної адміністрації від 09 червня 2004 року № 236/А-2004 та житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS], котрий згідно погосподарських книг рахувався за [PERSON], однак правовстановлюючі документи на будинок виготовлено не було. Згідно заповіту від 09.09.2010 року, посвідченого секретарем Обжильської сільської ради Балтського району Одеської області [PERSON], [PERSON] земельну ділянку в розмірі 3,37 га згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 069525 заповіла позивачу [PERSON] Він як спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON], у встановленому законом порядку прийняв спадщину та оформив частину спадкового майна, а саме земельну ділянку площею 3,37 га, кадастровий номер 5120684400:01:002:0031, розташовану на території Обжильської сільської ради Балтського району Одеської області. До складу спадщини увійшов також житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Однак, оформити свої спадкові права на спадкування за законом через нотаріальну контору на вказаний житловий будинок він не взмозі у зв'язку із відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів на майно, через що нотаріус відмовляє йому у оформленні спадщини. Окрім позивача спадкоємцем першої черги за законом є дружина спадкодавця, тобто мати позивача [PERSON], але вона не зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, свідоцтва про право на спадщину не отримувала. Вона не претендує на частку в спадковому майні. Таким чином, крім позивача на спадщину за законом, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями, ніхто не претендує. Отже, позивач оформити свідоцтво на право власності на спадкову нерухомість за законом через нотаріальну контору не може, так як акт про завершення будівництва будинку не складався, та свідоцтво про право власності на даний будинок [PERSON] не видавалося, а тому змушений звернутися до суду із вимогою про захист своїх прав та законних інтересів, оскільки він не має змоги оформити право власності на будинковолодіння в позасудовому порядку. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та викладене підтвердили. Відповідач [PERSON] в суд не з`явилася, але подала заяву в якій позов визнає і просить справу розглядати без її участі. Відповідач - представник Обжильської сільської ради Балтського району Одеської області в судове засідання не з`явився, однак надіслав на адресу суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, проти задоволення позовних вимог позивача не заперечує. Суд, ознайомившись з доводами позивача, оцінивши докази, що є у справі, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Балтського районного управління юстиції Одеської області 04 грудня 2012 року (а.с. 4). Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 3,37 га та житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. [PERSON], який народився [INFO], відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] є онуком [PERSON] (а.с. 7-9). Із складеного заповіту 09 вересня 2010 року вбачається, що [PERSON] зробила розпорядження на земельну ділянку своєму онукові [PERSON] (а.с. 11). На підставі заповіту, посвідченого секретарем Обжильської сільської ради, на ім'я позивача приватним нотаріусом 30 січня 2014 року було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 3,3651 га (а.с. 18). Інші спадкоємці [PERSON], зокрема [PERSON], яка є спадкоємицею за законом першої черги, спадщини після її смерті не прийняла, оскільки з відповідною заявою до нотаріуса не зверталась і на час смерті з нею не проживала. Про це свідчать матеріали дослідженої в судовому засіданні спадкової справи (а.с. 38-76) та її заява передана до суду особисто 02.12.2014. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. [PERSON] прийняв спадщину після смерті бабки, шляхом подачі 29 травня 2013 року до нотаріуса заяви про прийняття спадщини (а.с. 39). Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 ЦК України. Отже, виходячи з правил ст. ст. 1217, 1223 ЦК України, позивач [PERSON] з дня подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини, прийняв спадщину після смерті [PERSON] При цьому, успадкував майно за заповітом, і крім цього, будучи онуком спадкодавиці, має право на спадщину за законом, в тій частині, що не охоплюється заповітом, як спадкоємець відповідної черги у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, або ж неприйняття ними спадщини. Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями заповітом не охоплений, а тому спадкування на нього має здійснюватись за законом. При цьому, є перешкоди для нотаріального оформлення права на вказаний житловий будинок в порядку спадкування за законом, спадкоємцем, який прийняв спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи. За час свого життя [PERSON] не встигла здійснити державну реєстрацію права власності на зазначений будинок та виготовити на власне ім'я свідоцтво на право власності на житловий будинок у зв'язку з цим приватний нотаріус Балтського районного нотаріального округу не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом та зареєструвати право власності (а.с. 52). Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Ст. 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Судом встановлено, що згідно технічного паспорту в 1950 році був побудований житловий будинок за адресою: [ADDRESS] (а.с. 26). Згідно довідок Обжильської сільської ради від 21.07.2014 року № 353 та № 351 житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] згідно витягу з погосподарської книги 4 погосподарський № 298 належить [PERSON], яка проживала у будинку по день смерті (а.с. 13-14). Згідно довідок Обжильської сільської ради від 18.08.2014 року № 390 та № 389 зазначений будинок не є самовільно забудованим, при житті [PERSON] не отримувалося свідоцтво про право власності на цей житловий будинок (а.с. 33-34). Технічний паспорт на будинок виготовлено 10.12.2013 року (а.с. 22-26). Спадкодавець отримав земельну ділянку, відведену для обслуговування будинку розміром 0,25 га (а.с. 12). Отже, матеріали справи свідчать, що будинок збудовано на земельній ділянці, переданій в користування в установленому законом порядку, технічний стан будинку відповідає нормативним вимогам. Обов'язок власників забезпечити державну реєстрацію прав власності на всі без винятку об'єкти нерухомості введено лише з 29.06.98 року. Саме цього дня набрала чинності Інструкція про порядок державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затверджена наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики від 29.06.98 року за № 121. Таким чином, права, набуті (шляхом створення або придбання нерухомості) у власність до 29.06.98 року з дотриманням установленого порядку набуття, однак без державної реєстрації, можна вважати такими, що виникли та набуті в установленому законом порядку. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. За таких обставин позивач вправі заявляти вимогу про набуття ним права на нерухоме майно - будинок в порядк спадкування за законом, позовні вимоги є правомірними. Відповідно до ст. ст. 316, 317, 318, 319, 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності встановлена судом. Як встановлено в судовому засіданні і слідує з матеріалів справи, право власності на будинок за спадкодавцем - бабусею позивача підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння нею цим майном, оскільки тоді законодавство не передбачало оформлення в сільських місцевостях свідоцтв про право власності на нерухоме майно та його державну реєстрацію, натомість облік особистих селянських господарств здійснювали сільські, селищні ради за місцем розташування нерухомого майна шляхом його реєстрації в погосподарських книгах. Спадкодавець не оформив право власності на будинок за життя, проте факт належності будинку спадкодавцю є доведеним. Відповідно до п. 10 додатку № 1 до п. 2.1. «Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 документом для реєстрації права власності може бути рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилався позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, отже позовні вимоги позивача грунтуються на вимогах закону, а визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, таким чином приймаючи до уваги викладене та те, що іншим шляхом права позивача на спадкове майно захистити неможливо, тому суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved