Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

06.07.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений 24.12.2010 року між сторонами та зареєстрований Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану [PERSON] міського управління юстиції, актовий запис № 1235. При цьому позивач посилається на те, що шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, вони проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Від шлюбу у подружжя 22.11.2012 року народилася донька [PERSON]. Однак, примирення подружжя неможливе, у зв'язку із чим, позивач змушена звернутися до суду із позовом. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та просить його задовольнити. Після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище «Кущенко». Відповідач [PERSON] у судовому засіданні 06.07.2016 року заперечував проти задоволення позову, так як вважав, що відсутні підстави для розірвання шлюбу, у зв'язку із чим просив надати сторонам строк для примирення. Проте, в подальшому відповідач до судового засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Вислухавши поизвача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 24.12.2010 року [PERSON] та [PERSON] /до шлюбу - Кобилінська/ уклали шлюб, який зареєстрований Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану [PERSON] міського управління юстиції, актовий запис № 1235, що вбачається із свідоцтва про шлюб серії І-ЖД № 139785 /а.с. 5/. 22.11.2012 року народилася [PERSON], актовий запис № 10867, що слідує із свідоцтва про народження серії І-ЖД № 331186, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті [PERSON] міського управління юстиції. Батьками у свідоцтві вказані сторони по справі /а.с. 8/. Шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються, спільного господарства сторони на теперішній час не ведуть, спорів стосовно визначення місця проживання доньки, її утримання та поділу спільного майна на теперішній час сторони не заявляють. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім'ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім'ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. За таких обставин, з урахуванням того факту, що після закінчення наданого судом строку для примирення подружжю, позивач підтримала позовні вимоги, а відповідач не з'явився до судового засідання, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved