Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

05 квітня 2017 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулася [PERSON] із заявою окремого провадження, в якій просила суд встановити факт належності правовстановлюючого документа. В обґрунтування своїх вимог заявниця посилалася на те, що на підставі рішення виконавчого комітету Новоолександрівської сільської Ради народних депутатів №94/226 від 09.09.1997 був виданий 13.01.1999 державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] (зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за [NUMBER]). Однак, при оформлені та видачі зазначеного акту була допущена помилка в записі імені власника земельної ділянки, а саме: замість вірного «[PERSON]» зазначено невірне «[PERSON]». Заявниця, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, що не перешкоджає суду розглянути питання у відсутності осіб, що беруть участь у справі. Представник заявниці [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в повному обсязі. Представник заінтересованої особи, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, що не перешкоджає суду розглянути питання у відсутності осіб, що беруть участь у справі. Заслухавши пояснення представника заявниці, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку про те, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. 13 січня 1999 року заявниці на підставі рішення виконавчого комітету Новоолександрівської сільської Ради народних депутатів №94/226 від 09.09.1997 був виданий акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] (зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за [NUMBER]) на імя [PERSON] (а.с. 12). Заявницею було надано копії паспорта громадянина України серія [NUMBER] на імя [PERSON], виданий Кіровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 05 червня 2002 року (а.с. 7), довідки при присвоєння ідентифікаційного номера від 27.01.1998 на імя [PERSON] (а.с. 8), свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 16.03.1984 між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9), пенсійного посвідчення [NUMBER] від 17.02.2000 на імя [PERSON] (а.с. 10), посвідчення ветерана праці серія [NUMBER] на імя [PERSON] (а.с. 11), членської книжки [NUMBER] на імя [PERSON] (а.с. 18-19). Як видно з паспорту заявниці, вона зареєстрована саме за тією адресою, що зазначена в акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що у вказаному державному акті про право приватної власності на землю йдеться саме про заявницю, імя якої по іншому написано. Відповідно до ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Пунктом 6 частини 1 статті 256 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, встановлення юридичного факту необхідне заявниці для реалізації прав як власника земельної ділянки. У звязку з наведеним, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. На підставі викладеного,

Outcome: approved