overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

07.08.2015 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позову послався на те, що шлюб з відповідачем був укладений 29.11.2012 року. Від шлюбу сторони мають сина, [PERSON], [INFO]. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, на підставі чого в сім`ї відбувались сварки, відповідач живе своїм життям і це її повністю влаштовує. Протягом останніх восьми місяців вони проживають окремо, через що їх сім'я існує лише формально. Зазначив, що спору про поділ майна та визначення місця проживання дитини у них немає. Просить шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не з'явились, подали письмові заяви, в яких просять справу розглянути у їх відсутності. Позивач вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка зазначила, що проти розірвання шлюбу на заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що у справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести за відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29.11.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого 29.11.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Червоноградського міського управління юстиції Львівської області. Від подружнього життя сторони мають сина, [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про його народження серії [NUMBER] від 04.05.2013 року. Сімейне життя в сторін не склалося, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

07.08.2015 року позивач звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Представник позивача вказав, що відповідно до укладеного кредитного договору № 005-12500-010311 від 01.03.2011 року [PERSON] отримав кредит у вигляді відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000 грн. та на день укладання договору встановив ліміт в сумі 1500 грн. У порушення діючого законодавства та Умов договору відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав і станом на 18.05.2015 рік заборгованість складає 2429,24 грн. з яких: тіло кредиту 2429,24 грн. У зв'язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору позивач й звернувся з дійсним позовом до суду та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 2429,24 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання 14.10.2015 року, 18.02.2016 року, 22.02.2016 року та 26.02.2016 року не зявився, причин неявки суду не повідомив, про день та час слухання справи була належним чином повідомлений. 26.02.2016 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази по справі кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до укладеного кредитного договору № 005-12500-010311 від 01.03.2011 року [PERSON] отримав кредит у вигляді відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000 грн. та на день укладання договору встановив ліміт в сумі 1500 грн. У порушення діючого законодавства та Умов договору відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав і станом на 18.05.2015 рік заборгованість складає 2429,24 грн. з яких: тіло кредиту 2429,24 грн. Ст.11 того ж кодексу вказує на те, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 (позика) цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Стаття 629 ЦК України наголошує, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до положень ч. 3 ст. 509 ЦК України зобов'язання між сторонами за загальним правилом мають ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності і справедливості. Таким чином, судом встановлено, що відповідач не виконує умови договору стосовно своєчасного повернення суми кредиту, а тому вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

07.08.2015 року позивач звернулась до суду з даним позовом до відповідача, вказуючи, що вона на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.10.2014 року, виданого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу, [PERSON], є власником домоволодіння № 32 по вул.. Степана Разіна в м. Дніпропетровську. Відповідач зареєстрований в цьому будинку, але не проживає в нього більш ніж шість років. Тому позивач просила суд усунути перешкоди у здійснені нею права користування та розпорядження її приватним майном, визнавши [PERSON] таким , що втратив право користування жилим приміщенням за адресою : м. Дніпропетровськ, вул.. Степана Разіна, 32. В судове засідання позивач не з*явився. Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, [PERSON] в судове засідання не з*явився, про розгляд справи повідомлений шляхом оголошення у пресі. Відповідно до статті 224 ЦПК України суд за згодою позивача розглядає справу на підставі наявних доказів, заочно. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню , виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.10.2014 року, виданого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу, [PERSON], є власником домоволодіння , 32 по вул.. Степана Разіна в м. Дніпропетровську( а.с.4-а). Відповідач , [PERSON]зареєстрований у спірному домоволодінні , але з 2009 року не проживає, речей його у будинку немає. ( а.с.6,7). Відсутність відповідача за вказаною адресою з 2009 року підтверджується актом на а.с. 7. Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до частини 2 статті 405 ЦК України член сім*ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім*ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки судом встановлено, що відповідач понад один рік без поважних на то причин не проживає за адресою : [INFO] є підстави для визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням за вказаною адресою. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243, 60 грн., на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243, 60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

07.08.2015 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 11.03.2000 року, шлюбні відносини з відповідачем припинені через постійні сварки, подальшого сумісного життя і збереження сім'ї не бажає. Позивач в судове засідання не з'явилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає. 11.03.2000 року між сторонами було укладено шлюб. Шлюбні стосунки припинили через постійні сварки та непорозуміння, розірвання шлюбу відповідає інтересам позивача, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

07.08.2015 року позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись у своїх вимогах те, що з відповідачем перебувала у шлюбі з 05.05.2012 року по 17.06.2015 року. Рішенням Марківського районного суду Луганської області від 17.06.2015 року шлюб розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO], яка проживає з нею і знаходиться на її утриманні, в звязку з чим вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу до досягнення ним повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімума для дитини відповідного віку. Позивач надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила справу розглянути без її участі. Відповідач надав заяву, в якій визнав позовні вимоги в повному обсязі та просив розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно зі ст.ст.180, 181, 182, 183 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. При недосягненні угоди про сплату аліментів кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку в частці від заробітку або доходу з урахуванням стану здоровя і матеріального становища дітей та платника аліментів та інших обставин, які мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO], яка проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Відповідач не заперечує проти стягнення аліментів у вказаному розмірі. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси сторін та інших осіб. Тому на підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

07.08.2015 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача 65896 грн у відшкодування майнової шкоди, завданої позбавленням її права на приватизацію квартири [ADDRESS], яка відбулася в серпні 1993 року. В обґрунтування позову послалася на незаконне позбавлення її відповідачем права користування квартирою і, як наслідок цього, - права участі в її приватизації, чим завдано майнової шкоди, розмір якої дорівнює вартості ? частини квартири. Позивач стверджує, що дізналася про приватизацію квартири лише в березні 2015 року, а тому просила поновити їй строк позовної давності для звернення до суду з цим позовом. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала і наполягала на його задоволенні. Представник відповідача позов не визнала. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач є дочкою відповідача. Як слідує з витягу з рішення виконкому Деснянської районної ради народних депутатів м. Чернігова від 27.11.1980 року № 567 (пункт 11-1), службову квартиру [ADDRESS] (на теперішній час - вул. Пухова, буд. 105) було виділено відповідачу на сім'ю в складі 4 осіб. У подальшому, на підставі розпорядження Деснянської районної ради народних депутатів від 09.08.1993 року № 972 вказану квартиру безоплатно передано у власність відповідача, її чоловіка та сина. Таким чином, позивач не набула право власності на частину спірної квартири в порядку приватизації. В якості підстави для відшкодування шкоди позивач посилається на статті 22, 1166 ЦК України 2003 року, який діє з 01.01.2004 року. Втім, спірні правовідносини виникли у серпні 1993 року, тому вони повинні регулюватися нормами ЦК Української РСР 1963 року. Зокрема, статтею 440 ЦК Української РСР 1963 року встановлено, що шкода, заподіяна особі або майну громадянина, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла, у повному обсязі, за винятком випадків, передбачених законодавством Союзу РСР. З аналізу змісту наведеної норми слідує висновок, що підставою для відшкодування майнової шкоди за ЦК Української РСР 1963 року є доведення позивачем факту заподіяння шкоди його майну саме відповідачем та розміру шкоди. Суд констатує, що на даний час незаконність приватизації спірної квартири в судовому порядку не встановлена, а позивач права власності на спірну квартиру ніколи не мала. Крім того, за змістом положень Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» відповідач, як суб'єкт приватного права, не віднесена до кола осіб, наділених повноваженнями вирішення питання приватизації державного житлового фонду України, а тому вона не може бути суб'єктом відповідальності за вчинення незаконних дій у цій сфері правовідносин. Додатково слід зазначити, що, як доведено вище, в якості підстави позову позивач посилається на матеріальний закон (ЦК України 2003 року), який не поширюється на спірні правовідносини. За таких обставин, даний позов не підлягає задоволенню за безпідставністю заявленої матеріально-правової вимоги.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

07.08.2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON], посилаючись на те, що спільне життя в них не склалося в зв'язку з втратою порозуміння. В теперішній час сім'я розпалася остаточно, подружні стосунки не підтримуються. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги, просила позов задовольнити. Відповідач не заперечував проти задоволення позову. Вислухавши позивачку та відповідача, дослідивши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21.01.2005 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис №26 від 21.01.2015 року (а.с.4). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.5). В судовому засіданні позивачка та відповідач додатково до викладеного в позові пояснили, що між подружжям постійно виникали конфлікти та суперечки, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. З червня 2015 року ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено. Майнового спору та спору щодо місця проживання дитини на даний час у сторін немає. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з позивачкою. Враховуючи викладене, суд вважає збереження сім'ї неможливим, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

07.08.2015 року позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 23 лютого 2008 року між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб. Після державної реєстрації шлюбу позивачка взяла прізвище чоловіка - «Павленко». Спільне життя у сторін не склалося. Між ними вже давно втрачено почуття любові та поваги. Сімейні відносини між сторонами фактично припиненні, мешкають вони окремо. Подальше збереження шлюбу неможливе та недоцільне. Спору про поділ майна, що є спільною власністю сторін, на даний час немає. В позові позивачка просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. В судове засідання позивачка надала заяву, у якій підтримала позовні вимоги щодо розірвання шлюбу та просила розглянути справу без її участі. В судове засідання відповідач не зявився про причину своєї неявки суд не повідомив, заперечень на позов не надав. У відповідності до ст. 197 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, т.я. були підстави для проведення розгляду справи без участі сторін. Під час судового засідання були вивчені наступні докази по справі: - копія паспорта позивачки (а.с.4) - свідоцтво про укладення шлюбу (а.с.5) - довідка про склад сім»ї позивачки (а.с.6) У відповідності до ст.105 ч.3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за рішенням суду. У відповідності до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення… Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги законні та такі, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

07.08.2015 року позивач ТОВ Артемівськ енергія звернувся до суду з заявою, в якій вказував, що відповідачу по справі [PERSON], який зареєстрований в квартирі, розташованій за адресою: м. Артемівськ Донецької області, вул. Польова, 43/49, підприємство ТОВ Артемівськ-енергія регулярно надає послуги по постачанню теплової енергії, за які необхідно щомісячно вносити плату за встановленими тарифами. Порушуючи чинне законодавство, відповідач тривалий час ухиляється від сплати вартості наданих йому послуг і, не зважаючи на попередження, у добровільному порядку заборгованість, яка утворилася за період з 01.09.2007 року по 01.04.2015 року, не погашає. Розмір заборгованості складає 4 300 грн. 96 коп. Позивач просив суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на свою користь вказану суму боргу а також судовий збір. У судове засідання представник позивача, яка діє на підставі довіреності, не зявилася, надала заяву, в якій вказала, що на вимогах позовної заяви наполягає та просить їх задовольнити, також просила розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти стягнення з нього вказаної суми боргу, а також судового збору. Суд, вислухавши доводи та пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідач дійсно зареєстрований в квартирі, розташованій за адресою: м. Артемівськ Донецької області, вул. Польова, 43/49. ТОВ Артемівськ енергія дійсно надає йому послуги по теплопостачанню за вказаною адресою. Порядок надання послуг та розрахунків встановлено відповідно до Закону України Про житлово-комунальні послуги, а також Правилами надання послуг по централізованому опаленню, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630. Згідно зі ст. 32 Закону України Про житлово комунальні послуги та ст. 162 ЖК України, плата за послуги по постачанню теплової енергії і гарячого водопостачання стягується за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Судом встановлено, що відповідач дійсно не виконує своїх обовязків по оплаті за надані йому послуги і має заборгованість, що виникла за період з 01.09.2007 року по 01.04.2015 року у розмірі 4\~300 грн. 96 коп. Це підтверджується витягом з особового рахунку № 9466, відкритого на імя [PERSON] Крім того, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. Ці кошти також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Беручи до уваги наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

07.08.2015 року позивач ТОВ Артемівськ енергія звернувся до суду з заявою, в якій вказує, що відповідачу по справі [PERSON], яка зареєстрована за адресою: [INFO], підприємство ТОВ Артемівськ-енергія регулярно надає послуги по постачанню теплової енергії, за які необхідно щомісячно вносити плату за встановленими тарифами. Порушуючи чинне законодавство, відповідач тривалий час ухиляється від сплати вартості наданих йому послуг і, не зважаючи на попередження, у добровільному порядку заборгованість, яка утворилася за період з 01.09.2007 року по 01.03.2015 року, не погашає. Розмір заборгованості за вказаний період складає 4 679 грн. 78 коп. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь вказану суму боргу, а також судовий збір. У судове засідання представник позивача, яка діє на підставі довіреності, не зявилася, надала заяву, в якій вказала, що на вимогах позовної заяви наполягає та просить їх задовольнити, також просила розглянути справу у її відсутність. Відповідач у судове засідання не зявилася, вона у встановленому законом порядку була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Про причини своєї неявки вона суд не сповістила, від неї не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідач дійсно зареєстрована за адресою: [INFO]. ТОВ Артемівськ енергія дійсно надає їй послуги по теплопостачанню за вказаною адресою. Порядок надання послуг та розрахунків встановлено відповідно до Закону України Про житлово-комунальні послуги, а також Правилами надання послуг по централізованому опаленню, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630. Згідно зі ст. 32 Закону України Про житлово комунальні послуги та ст. 162 ЖК України, плата за послуги по постачанню теплової енергії і гарячого водопостачання стягується за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Судом встановлено, що відповідач дійсно не виконує своїх обовязків по оплаті за надані йому послуги і має заборгованість, що виникла за період з 01.09.2007 року по 01.03.2015 року у розмірі 4\~679 грн. 78 коп. Це підтверджується витягом з особового рахунку № 26561, відкритого на імя [PERSON] Крім того, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. Ці кошти також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Беручи до уваги наведене,

Outcome: approved