Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-29 00:00:00

07.04.2021 року представник заявників, адвокат Агудалічев Олександр Олександрович, звернуся до суду з вказаною заявою, шляхом направлення у системі «Електронний суд», в якій просив шлюб, між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 16.08.2013 року відділом ДРАЦС РС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 983, розірвати. Заяву обгрунтовує тим, що між [PERSON] та [PERSON] шлюбне життя не склалося, емоційний зв`язок та шлюбні стосунки зникли, в зв`язку з чим подальше підтримання шлюбних відносин стало недоцільним. Між ними досягнуто згоду стосовно визначення місця проживання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , після розірвання шлюбу, участі у спілкуванні, вихованні та утриманні дітей того з батьків, який проживатиме окремо, що передбачено підписаним між ними договором. 12.04.2021 року судом прийнято до розгляду заяву, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи по суті. Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, 27.04.2021 року заявники подали клопотання, в яких просили проводити розгляд справи за їх відсутності, заяву підтримують та просять задовольнити вимоги в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно із ч.3 ст. 293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються зокрема, справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Судом встановлено, що 16.08.2013 року [PERSON] , [INFO] , та\~ [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб у відділі ДРАЦС РС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 983, від спільного проживання вони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджено матеріалами справи ( а.с. 5-7). Також, з матеріалів справи (а.с. 17-19), вбачається, що 16.03.2021 року [PERSON] та [PERSON] уклали між собою Договір, відповідного до якого досягли спільної згоди щодо місця проживання дітей разом із матір`ю, участі у їх спілкуванні, вихованні, утриманні батька та виконання батьками батьківських обов`язків. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Згідно ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда чи інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що заявники наміру зберігати сім`ю не мають, надавати строк на примирення суд вважає за недоцільне, оскільки сторони мають стійке волевиявлення щодо розірвання шлюбу, що підтверджується поданими ними відповідними\~ заявами. Протягом тривалого часу сторони сімейно шлюбні стосунки не підтримують, не ведуть спільного господарства, сім`я розпалась остаточно і подальше перебування сторін у шлюбі суперечить їх інтересам. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні, на що було вказано вище в рішенні. Отже, суд приходить до висновку, що заява про розірвання шлюбу підлягає до задоволення, оскільки заявники мають стійке волевиявлення щодо його розірвання, а примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.8 ст. 294 ЦПК України, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Заявниця, яка змінила прізвище при реєстрації шлюбу, просить суд залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідно ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved