Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

07.05.2015 р. позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Київської міської ради в якому просить встановити факт родинних відносин, а саме, що вона є рідною сестрою [PERSON], [INFO], який помер [INFO], та визнати за нею право власності на спадкове майно за законом, а саме: на квартиру [ADDRESS] (загальна площа квартири 33,6 кв.м., житлова площа 17,4 кв.м.), що належала померлому [INFO] р. [PERSON] Вимоги мотивує тим, що [INFO] р. помер її рідний брат [PERSON], [INFO]. Після його смерті відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS] яка належала йому на підставі свідоцтва про право власності на житло, яке було видане 26.03.1996 р. органом приватизації Жовтневої райдержадміністрації м. Києва, та зареєстрована 16.05.1996 р. в Бюро технічної інвентаризації м. Києва, запис в реєстровій книзі № 6698. Вона є єдиною особою, яка має право на спадщину за законом після смерті [PERSON], оскільки спадкоємців першої черги за законом у померлого на день його смерті не малося, так як дітей він не мав, батьки його давно померли, з дружиною також давно розлучився. Спадкоємців другої черги за законом у померлого на день його смерті також не малося, за виключенням двох його рідних сестер - її та [PERSON], оскільки його баба та дід, як з боку батька, так і з боку матері, три рідні брати та одна рідна сестра давно померли. При цьому, [PERSON] офіційно відмовилася від свого права на спадщину на користь позивачки. Для оформлення спадщини вона звернулася до Першої київської нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка залишилася після померлого [PERSON] та видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом, але у видачі цього свідоцтва їй було відмовлено, оскільки в свідоцтві про народження померлого відсутній запис про його батьків для підтвердження факту родинних відносин між ним та заявницею. Внаслідок зазначеної вище помилки в офіційних документах виникла ситуація, коли позивачка не може отримати у власність квартиру в порядку спадкування за законом. Вважає, що вона набула право власності на спірну квартиру за законом після смерті [PERSON] відповідно до положень Цивільного законодавства про спадкове право, однак це її право не визнається, а тому наявні підстави для визнання за нею права власності на підставі ст. 392 ЦК України. Позивачка [PERSON] та її представник в судовому засіданні 30.07.2015 позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. В судове засідання 02.09.2015 не з'явилися. Згідно заяви від 02.09.2015 представник позивачки просить розглянути справу у його відсутності. Відповідач Київська міська рада направила до суд заперечення на позов, просить розглядати справу у відсутності свого представника. В запереченнях щодо вимог позивачки про встановлення факту родинних відносин відповідач просить прийняти рішення за наявністю належних доказів та згідно норм чинного законодавства. Щодо вимог позивачки про визнання права власності - вважає вказану вимогу безпідставною, передчасною та такою що не підлягає задоволенню, оскільки в разі встановлення факту родинних відносин відсутні перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальній конторі. Третя особа Головне територіальне управління юстиції у м. Києві надала суду письмові пояснення в яких просить розглядати справу за відсутності свого представника за наявними документами та доказами. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні 30.07.2015 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. В судове засідання 02.09.2015 не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. З урахуванням положень ст. 169 ЦПК України, суд знаходить можливим провести розгляд справи у відсутності представників сторін та третіх осіб. Заслухавши пояснення позивачки та її представника, показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до абз. 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Відповідно до ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту, серед іншого, родинних відносин між фізичними особами, перебування фізичної особи на утриманні та інших фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [INFO] року в м. Києві помер [PERSON] (а.с. 64), який на момент смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO]. За життя [PERSON] на праві власності належала квартира [ADDRESS], що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації Жовтневої районної державної адміністрації м. Києва від 26.03.1996 (а.с. 95), зареєстрована в БТІ м. Києва 16.05.1996. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спірну квартиру. 03.03.2015 позивачка звернулась до Першої київської держаної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 63). Першою київської держаною нотаріальною конторою заведено спадкову справу щодо майна померлогоМарченка [PERSON] № 271/2015. (а.с. 61 - 126). 08.04.2015 держаним нотаріусом Першої київської держаної нотаріальної контори [PERSON] винесено постанову про відмову позивачці у видачі свідоцтва про право власності на квартира [ADDRESS], у зв'язку з тим, що надані позивачкою документи не дають можливості встановити факт родинних відносин між померлим [INFO] [PERSON] як спадкодавцем та позивачкою як спадкоємицею. Так, згідно наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про народження [NUMBER], виданого Броварським районним бюро ЗАГС Київської області, вбачається, що батьками позивачки записано [PERSON] та [PERSON] (а.с. 72). В той же час у свідоцтві про народження [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, відомості про батьків померлого [PERSON] відсутні (а.с. 68). Згідно копії актового запису про народження №08 від 22.04.2009, вчиненого відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, слідує, що до вказаного актового запису відомості про батьків померлого [PERSON] також не включені (а.с. 80-81). З пояснень позивачки та її представника даних в судовому засіданні 30.07.2015 слідує, що [PERSON] та [PERSON] є рідними братом та сестрою, їхнім батьком є [PERSON]. У відповідності до листа, наданого на запит нотаріуса Погребською сільською радою Броварського району Київської області від 13.04.2015 №02-28/80 вбачається, що в погосподарській книзі за 1945-1947 р.р. міститься запис про [PERSON], [INFO], у складі сім'ї якого були діти [PERSON] та [PERSON] (а.с. 23). Згідно експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз від 10.04.2015 №056/283, від 29.04.2015 №056/69-а (а.с. 27) встановлено, що записи імені «[PERSON]» у свідоцтві про народження [NUMBER] запис «[PERSON]», «[PERSON] у листі Погребської сільської ради Броварського району Київської області від 13.04.2015 №02-28/80 записи «[PERSON]», «[PERSON]», «[PERSON]» та російською «[PERSON]» у свідоцтві про народження [NUMBER] записи російською мовою «[PERSON]», «отец [PERSON]», - є ідентичними. Допитані під час розгляду справи свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] показали суду, що були знайомі з померлим [PERSON] за його життя, позивачку [PERSON] вони знають як його рідну сестру, за життя даного факту він ніколи не оспорював, ставився до позивачки як до рідної сестри та підтримував з нею родинні зв'язки. З огляду на вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки [PERSON] знайшли свої підтвердження в ході судового розгляду, доведені наданими позивачкою та дослідженими судом доказами, а тому підлягають задоволенню. Щодо вимог позивачки про визнання права власності на спірну квартиру суд приходить до наступного. За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК, частина перша статті 3 Цивільного процесуального кодексу України). Згідно положень ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права. У п. 37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснено, що з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше. Із змісту постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.04.2015, слідує, що підставою її винесення є те, надані позивачкою документи не дають можливості встановити факт родинних відносин між нею та спадкодавцем. Таким чином, нотаріусом фактично не визнано право позивачки на спадкування, а не право власності на спірну квартиру, яке згідно вказаної постанови не було предметом розгляду. В судовому засіданні позивачка підтвердила, що оригінал правовстановлюючого документу на спірну квартиру не втрачено. Згідно з п. 3.1 листа ВССУ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 зазначено, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Враховуючи обставини наведені вище, зважаючи на те, що встановлення судом факту родинних відносин між позивачкою та спадкодавцем усуває перешкоди для оформлення її спадкових прав, які зазначені у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.04.2015, суд вважає, що вимога про визнання за позивачкою права власності на спірну квартиру заявлена передчасно та не підлягає задоволенню, з огляду на те, що на час розгляду справи останньою не надано доказів, які свідчать про те, що це право не визнається чи оспорюється. Виходячи з вище викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки належить задовольнити частково.

Outcome: partial