Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

06.07.2016 року до суду із даним позовом звернулася [PERSON]. Посилається на те, що 11.02.2009 року помер її батько, [PERSON], а 11.05.2013 року померла її мати, [PERSON]. Після смерті батька відкрилася спадщина, в т.ч. на нерухоме майно житловий будинок, за адресою: вул.Міцкевича, 31, м.Турка Львівської області, і вона вчасно звернулася до нотаріуса і прийняла спадщину, в т.ч. і нерухоме майно, а саме: житловий будинок, два гаражі, літню кухню, стайню, сарай, шопу, погріб, криницю і огорожу, що розташовані за вищевказаною адресою. Іншим можливим спадкоємцем була її мати, [PERSON], яка відмовилася від своєї частки у спадщині на її користь, а також відмовилася від виділу своєї частки у вказаному вище майні. На підставі цих документів і було видане свідоцтво про право на спадщину. Таким чином, вона вступила у володіння майном, зробила ремонт будинку, користувалася і користується господарськими приміщеннями та літньою кухнею. Однак в листопаді 2015 року її племінник, [PERSON], звернувся до Турківського районного суду із позовом; наслідком перегляду рішення Турківського районного суду від 19.04.2016 року рішенням Апеляційного суду Львівської області від 14.06.2016 року стало визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Турківської міської ради № 70 від 15.04.2010 року; скасування свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.06.2010 року та визнання незаконним, нечинним та скасування рішення №\~31 від 16.12.2010 року, а також всіх державних актів, виданих на підставі даного рішення. В результаті розгляду вказаної цивільної справи вбачається, що вона в установленому порядку прийняла спадщину лише після смерті батька і повинна звернутися з письмовою заявою про прийняття спадщини після смерті матері. 05.07.2016 року вона звернулася до Турківської державної нотаріальної контори Львівської області із письмовою заявою про прийняття спадщини після смерті матері, [PERSON], але у прийнятті заяви їй було відмовлено у зв'язку із пропуском строку для прийняття спадщини, через що вона змушена звернутися до суду. Оскільки вона вчасно звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], нотаріусом їй було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 14.06.2010 р., відповідно до якого вона прийняла у спадщину нерухоме майно житловий будинок з приналежними спорудами, що розташовані за адресою: Львівська область, місто Турка, вулиця Міцкевича, 31; вважала що дії нотаріуса є цілком законними, і що вона законно стала власником нерухомого майна, і не могла навіть припустити, що вказане свідоцтво в подальшому буде скасовано, а тому вважає, що з обєктивних причин пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини. Просить визнати поважними причини пропуску нею, [PERSON], строку для прийняття спадщини, яка відкрилася 11.05.2013 року після смерті її матері, [PERSON], та визначити їй додатковий двохмісячний строк для подання нею заяви в Турківську державну нотаріальну контору про прийняття спадщини за заповітом. В судовому засіданні позивачка та її представник, адвокат [PERSON], позов підтримали і надали суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Додатково позивачка пояснила, що як батько, так і мати, все своє майно заповіли їй. Вона не є обізнаною у юридичних тонкощах, а тому «найняла» нотаріуса, якому довіряла, і думала, що він як спеціаліст оформить її права відповідно до закону. В судове засідання відповідачі повторно не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлені завчасно та належним чином. В судовому засіданні представниця відповідача [PERSON], адвокат [PERSON], позов не визнала і пояснила, що її довіритель та вона вважають, що позивачка пропустила строк для подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини після смерті [PERSON] без поважних причин: якихось обставин непереборної сили не було, позивачка знала порядок звернення із заявою до нотаріуса і могла подати таку, однак не подала без поважних причин, а тому просить у задоволенні позову [PERSON] відмовити. Вислухавши позивачку [PERSON], її представника - адвоката [PERSON], представницю відповідача [PERSON] - адвоката [PERSON], дослідивши обставини справи, всі наявні документи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, із таких підстав. Судом встановлено, що 11.12.2009 року в м. Турка Львівської області помер батько позивачки, [PERSON] 11.05.2013 року в м. Турка Львівської області померла мати позивачки, [PERSON]. Як батько, так і мати, згідно із заповітами все своє майно залишили своїй дочці, [PERSON]. Позивачка [PERSON] є рідною дочкою [PERSON] та [PERSON], і спадкоємицею батьківського майна згідно із заповітами своїх батьків. Протягом визначеного статтею 1270 ЦК України шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини позивачка до нотаріуса не звернувся із заявою про прийняття спадщини, тобто пропустила строк для прийняття спадщини, хоча в строк, передбачений ст. 1270 ЦК України фактично прийняла спадшину після смерті батька, а потім і матері, та користується цією спадщиною по даний час. Строк подання заяви про прийняття спадщини до нотаріуса позивачка пропустила, суд вважає, із поважних причин, оскільки була введена у помилку неправомірними діями нотаріуса та виконкому Турківської міської ради Львівської області, які прийняли неправомірні рішення і фактично ввели позивачку в оману щодо її фактичних прав та обов'язків. Наведені вище обставини підтверджуються: копією рішення Турківсього районного суду Львівської області від 19.04.2016 року у справі № 458/1192/15-ц (а.с. 4 тому 2), копією рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Лььвівської області від 14.06.2016 року у справі № 458/1192/15 (а.с. 11 тому 2); копією спадкової справи № 123/2013 спадкодавця [PERSON], заведеної в.о. нотаріуса Турківської державної нотаріальної контори, [PERSON] (а.с. 47-73 тому 1); копією спадкової справи № 04/2010 спадкодавця [PERSON], заведеної приватним нотаріусом Турківського нотаріального округу Львівської області, [PERSON] (а.с. 75-173тому 1). Не довіряти даним доказам у суду немає підстав. В силу ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк на подачу заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини із поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк. Згідно із правовим висновком Верховного Суду України № 6-1486цс15 від 04.11.2015 року за змістом статті 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Згідно із правовим висновком Верховного Суду України № 6-1215цс16 від 14.09.2016 року за змістом частини третьої статті 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Суд враховує ці висновки, однак вважає, що вони не охоплюють встановлених судом факичних обставин у даній цивільній справі, а саме те, що позивачка пропустила строк на подання заяви про прийняття спадщини з вини посадових осіб органу місцевого самоврядування - виконкому Турківської міської ради Львівської області, та приватного нотаріуса Турківського нотаріального округу Львівської області, внаслідок помилкових і неправомірних дій яких, що встановлено рішенням судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 14.06.2016 року, на час смерті матері, [PERSON], помилково вважала, що у неї немає потреби звертатися до нотаріуса із відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті матері, оскільки вона вже оформила право власності на спірне майно після смерті батька, і ці перешкоди суд вважає, мали об'єктивний, істотний і носили для позивачки непереборний в силу довіри до посадових осіб психологічний характер. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом. Окрім цього, суд враховує вимоги ч. 1 ст. 1 ЦПК України, згідно із якими завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, і вважає, що позбавлення позивачки із-за помилок посадових осіб права отримати спадщину після смерті своєї матері, яку позивачка, як вона пояснила в судовому засіданні (і цього ніхто не заперечив) лікувала, доглядала до смерті, поховала та прийняла з часу смерті матері заповідану їй матір'ю спадщину, суперечитиме волі померлої [PERSON], а відтак буде несправедливим. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved