Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

06.03.2018 року позивач звернулась з позовом про збільшення розміру аліментів, які стягнуті з відповідача на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO] на підставі рішення Київського районного суду м. Полтави від 30 березня 2015 року у розмірі 800 грн. щомісячно. Посилалась на те, що зараз збільшились витрати на утримання доньки в силу її розвитку, у зв»язку з інфляційними процесами у державі, збільшення прожиткового мінімуму. Окрім того вона несе додаткові витрати на навчання дитини і її лікування. Просила збільшити розмір аліментів до 3000 грн. щомісячно. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити. Представник позивача пояснив суду, що позивач передбачає можливість отримання відповідачем щомісячного доходу достатнього для сплати аліментів на утримання дитини у розмірі 3000 грн., оскільки відповідач сплачує податки Як приватний підприємець. Також посилались на те, що позивач несе додаткові витрати на утримання доньки, пов»язані з майбутнім санаторно-курортним лікуванням, встановлення брекетів, дотримання дієти. Відповідач визнав позовні вимоги частково, тільки у частині збільшення розміру аліментів до 50% прожиткового мінімуму , встановленого для відповідного віку дитини. Пояснив, що він приватний підприємець, має щомісячний дохід у розмірі від 6\~000 до 7\~000 гривень, орендує житло та не в змозі сплачувати аліменти у розмірі 3000 грн. щомісячно. Також зазначав, що позивач просить збільшити розмір аліментів у зв»язку з додатковими витратами на утримання дитини, а саме її лікування, навчання, але ці витрати з ним не погоджувались. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази суд дійшов до наступних висновків. Установлено, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 30 березня 2015 року з відповідача на користь позивача на утримання доньки [PERSON], [INFO] стягнуті аліменти у розмірі 800 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач просить збільшити розмір аліментів до 3000 грн. щомісячно. Ч. 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень. Позивач та її представник не надали суду жодного доказу у підтвердження того, що відповідач за своїм матеріальним станом спроможний сплачувати аліменти на утримання доньки у розмірі 3000 грн. щомісячно. Посилання позивача та представника позивача на те, що відповідач можливо має такий дохід не підтверджені доказами. Як на підставу збільшення розміру аліментів позивач та її представник посилались на необхідність додаткових витрат на утримання доньки, пов»язаних з навчанням, лікуванням та санаторно-курортним лікуванням. Статтею 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Отже позивач має право звернутись до суду із позовом про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, відповідно до вимог статті 185 СК України, а тому суд не бере до уваги доводи позивача про додаткові витрати на дитину при розгляді питання про збільшення розміру аліментів. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визнавши позов тільки в частині збільшення розміру аліментів до мінімального розміру, а саме 50% прожиткового мінімуму встановленого для відповідного віку дитини, відповідач не надав суду доказів того, що він не спроможний сплачувати аліменти у розмірі, який перевищує мінімальний розмір аліментів, що встановлений законом, тоді як відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 СК України саме на нього покладається такий обов»язок. Визначаючи розмір, до якого необхідно збільшити аліменти що стягуються з відповідача на утримання доньки, суд враховує розмір його щомісячного сукупного доходу, 6-7 тисяч гривень, про що повідомив під час розгляду справи відповідач, збільшення розміру прожиткового мінімуму, встановленого для відповідного віку дитини, подальше зростання прожиткового мінімуму, що передбачено законом, відсутність у відповідача житла та необхідність оренди житла та дійшов до висновку, що відповідач спроможний сплачувати на утримання доньки по 1200 грн. щомісячно. Позивач звільнена від сплати судового збору, а тому судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial