Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

05.12.2018 до Баранівського районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання шлюбу, укладеного без наміру створити сімю недійсним. В обгрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 23.04.2018 між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. 12.07.2018 у них народився син [PERSON] Перед реєстрацією шлюбу відповідач вказував їй на те, що він одружується лиш для того щоб у дитини був батько. З першого дня народження сина він не цікавився його життям, не зявлявся вдома. Як виявилося згодом відповідач підтримував стосунки з іншою жінкою-Поліщук І.В листопаді місяці цього року відповідач при свідках заявив, що він уклав із нею шлюб тільки з тієї причини, що вважав себе батьком дитини і мав на меті лиш підтвердити у свідоцтві про народження дитини, що він є батьком. З огляду на викладене, позивач вирішила звернутися до суду із вказаним позовом. В судове засідання [PERSON] не з'явилася, через канцелярію суду подала заяву згідно якої наполягала на задоволенні позову, справу просила розглядати за її відсутності, не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення. В судове засідання [PERSON] не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за адресою згідно відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області. Новоград - Волинська районна державна адміністрація надіслала до суду заяву згідно якої щодо задоволення позову не заперечує, розгляд справи просила здійснювати без її представника. З огляду на визнання позову відповідачкою та положення ч.ч.3,4\~ст.200 ЦПК України\~суд визнає за можливим розглянути справу та ухвали рішення по справі за результатами підготовчого провадження. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2\~ст.247 ЦПК України. У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Розглянувши надані документи і матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що шлюб між позивачем та відповідачем було зареєстровано 23.04.2018 року (а.с. 5). Згідно свідоцтва про народження серії 1-ТП №308003 позивач є матірю, а відповідач є батьком-Федорчука П.М. (а.с. 8). Позивач зазначає, що відповідач не мав наміру створювати сімю, а тому заявлений позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 42 Сімейного кодексу Україниправо на звернення до суду позовом про визнання шлюбу недійсним мають дружина або чоловік, інші особи, права яких порушені у зв'язку з реєстрацією цього шлюбу, батьки, опікун, піклувальник дитини, опікун недієздатної особи, прокурор, орган опіки та піклування, якщо захисту потребують права та інтереси дитини, особи, яка визнана недієздатною, або особи, дієздатність якої обмежена. Згідно ч.2ст.3 Сімейного Кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Частиною 1ст.14 Сімейного Кодексу Українипередбачено, що сімейні права є такими, що тісно пов'язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі. У відповідності до ч.1ст.21 Сімейного Кодексу Українишлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідност.24 Сімейного кодексу Українишлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Реєстрація шлюбу з особою, яка визнана недієздатною, а також з особою, яка з інших причин не усвідомлювала значення своїх дій і (або) не могла керувати ними, має наслідки, встановленістаттями 38-40 цього Кодексу. Відповідно дост.36 Сімейного кодексу Українишлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя. Шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановленіКонституцієюі законами України. Згідност.37 Сімейного кодексу України шлюб є правозгідним, крім випадків, встановлених частинами першою - третьоюстатті 39 цього Кодексу, а також якщо він не визнаний недійсним за рішенням суду. Стаття 38\~Сімейного кодексу\~України регламентує, що підставою недійсності шлюбу є порушення вимог, встановлених ст.ст.22,24-26цього\~Кодексу. Частиною 2\~ст.40 Сімейного кодексу України\~встановлено, що шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разійого фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім'ї та набуття прав та обов'язків подружжя. Як роз'яснено в п.13постанови ПленумуВерховного СудуУкраїни від21.12.2007року за№11«Про практикузастосування судамизаконодавства прирозгляді справпро правошлюб,розірвання шлюбу,визнання йогонедійсним таподіл спільногомайна подружжя»\~згідно зСімейним кодексом\~шлюб може бути визнано недійсним за рішенням суду або за заявою заінтересованої особи до органу РАЦС; позасудовий порядок визнання шлюбу недійсним настає при вчиненні сторонами при укладенні шлюбу таких істотних порушень умов вступу в шлюб, в силу яких він вважається недійсним і без рішення суду (ст.39 Сімейного кодексу України), зокрема у разі реєстрації шлюбу з особою, яка одночасно перебуває в іншому зареєстрованому шлюбі; між особами, які є родичами прямої лінії споріднення, а також між рідними братом і сестрою, особою, яка до того була визнана недієздатною. У вказаних випадках за заявою заінтересованої сторони орган РАЦС анулює актовий запис про шлюб. При розгляді судом справ про визнання шлюбу недійсним слід мати на увазі, що за наявності одних підстав суд зобов'язаний, а за наявності інших суд може визнати шлюб недійсним. За рішенням суду шлюб обов'язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі його фіктивності (ст. 40 Сімейного кодексу України). Зі змісту шлюбно-сімейних правовідносин, поняття шлюбу, а також положеньСімейного кодексу Українита зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України вбачається, що при розгляді спорів щодо фіктивності шлюбу судам необхідно встановити всі обставини справи, зокрема, стосунки подружжя до шлюбу, його тривалість, спільне проживання, у разі тимчасового або роздільного проживання, його причини, ведення господарства подружжям у шлюбі, набуття спільного майна, інші докази, які б свідчили про бажання створити сім'ю чи про його відсутність. Таким чином враховуючи стосунки сторін до шлюбу, незначну тривалість останнього, поведінку сторін під час шлюбу та ставлення один до одного, відсутність спільного побуту, відсутність заперечень з боку відповідача, суд приходитьдо висновку про укладення сторонами шлюбу без наміру створення сім'ї та набуття прав та обов'язків подружжя та його фіктивність. В звязку з цим, позов підлягає задоволенню, а укладеним між сторонами шлюб\~визнанню недійсним на підставі ч.2 ст. 42, ст. 44 Сімейного кодекс України\~від дня його державної реєстрації. Враховуючи підстави виникнення спору та звернення до суду, понесені позивачем судові витрати у відповідності до ст.141 ЦПК України\~суд стягує з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved