Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

05 березня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача завданих збитків в порядку регресу в сумі 40177,37грн. та судових витрат у вигляді судового збору в сумі 1762,00грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 09.06.2016 між ПрАТ «Європейський страховий союз» та [PERSON] було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/8185185, відносно транспортного засобу КАМАЗ д/н. АХ6429ВА. 10.06.2016 о 16 год. 50 хв. в м. Харкові по вул. Університетська та вул. Кооперативна сталася ДТП за участі транспортного засобу марки Камаз д/н. АХ6429ВА під керуванням відповідача та автомобіля Hyundai\~д/н.\~АХ8624ЕК,\~під керуванням\~водія [PERSON],\~внаслідок чого\~завдано механічні\~пошкодження транспортним\~засобам. Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 04.07.2016 відповідач визнаний винним у ДТП та притягнутий до адміністративної відповідальності. Вартість відновлювального ремонту автомобіля Hyundai\~д/н.\~АХ8624ЕК склала 41177,37грн. ПрАТ «Європейський страховий союз» відшкодував потерпілому у ДТП страхове відшкодування в розмірі 40177,37грн. Про настання страхового випадку ані страхувальник, ані водій відповідач по справі не повідомили ПрАТ «Європейський страховий союз» про ДТП. На підставі договору про відступлення права вимоги від 13.10.2017 до позивача перейшло право вимоги від відповідача збитків, завданих страхувальниками первісного кредитора. Отже, відповідач повинен відшкодувати позивачу грошові кошти в порядку регресу. Ухвалою Борівського районного суду Харківської області від 05 березня 2018 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження, призначено проведення засідання на 02 квітня 2018 року о 10 год. 00 хв. Ухвалою Борівського районного суду Харківської області від 02 квітня 2018 року в звязку з порушенням правил підсудності, дану цивільну справу передано за місцем реєстрації відповідача до Харківського районного суду Харківської області. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 07 травня 2018 року прийнято дану цивільну справу до свого провадження в порядку спрощеного позовного провадження, призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 26 червня 2018 року о 10 год. 00 хв. Представник позивача [PERSON] подала до суду клопотання про слухання справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Представником відповідача [PERSON] подано до суду заяву про слухання справи за відсутності відповідача та його представника, позовні вимоги не визнав, подав до суду письмові заперечення на позов, в яких зазначив, що обовязок особи письмово повідомити страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам. У даному випадку факт настання страхового випадку ніким не оспорюється. Він зафіксований правоохоронними органами; відповідач як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності. ПрАТ «Європейський страховий союз» його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування. Тому, сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути підставою для відшкодування шкоди в порядку регресу, адже регресні зобовязання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків. Суд, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи та надані докази, встановив наступне. 09 червня 2016 року між ПрАТ «Європейський страховий союз» та [PERSON] було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/8185185, відносно транспортного засобу КАМАЗ д/н. АХ6429ВА. 10 червня 2016 року о 16 год. 50 хв. в м. Харкові по вул. Унівеситетська та вул. Кооперативна сталася ДТП за участі транспортного засобу марки Камаз д/н. АХ6429ВА під керуванням відповідача та автомобіля Hyundai д/н. АХ8624ЕК, під керуванням водія [PERSON]. Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 04.07.2016 у справі № 646/7157/16-ц відповідач був визнаний винним у порушенні правил ПДР та притягнутий до адміністративної відповідальності. Власником автомобіля Hyundai д/н. АХ8624ЕК [PERSON] 13.06.2016 було повідомлено ПрАТ «Європейський Страховий Союз» про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 10.06.2016. Позивачем 22 березня 2017 року було складено страховий акт № 006.00243917-1 за договором страхування № 102/17-Тз/Х/01 від 01.03.2017, здійснено розрахунок страхового відшкодування у розмірі 70085,40грн. Відповідно до звіту № 277/2016 від 09.07.2016 визначено розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Hyundai д/н. АХ8624ЕК внаслідок ДТП у розмірі 41177,37грн. Платіжним дорученням № 604 від 09.03.2017 потерпілому [PERSON] було перераховано ПрАТ «Європейський страховий союз» грошові кошти в розмірі 40177,37грн., як страхове відшкодування на підставі страхового акту № 1368/16 від 22.08.2016. В січні 2018 року на адресу відповідача було направлено претензію про відшкодування шкоди в порядку регресу, однак вона залишилась без задоволення. На підставі договору відступлення права вимоги від 13 жовтня 2017 року, укладеному між ПрАТ «Європейський страховий союз» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» позивач набув права вимоги за регресними зобовязаннями, що виникли внаслідок здійснення страхової діяльності та має право замість первісного кредитора вимагати від відповідача відшкодування збитків. Згідно ст.ст. 11-16 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. При здійсненні своїх прав особа зобовязана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. Виконання цивільних обовязків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобовязання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У відповідності до ч. 1 ст.\~993\~ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. За змістом пп. «ґ» п. 38.1.1 ч. 38.1. ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Відповідно до пп. 33.1.2 п. 33.1 ст. 33 названого Закону у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди. Згідно з до підпунктом 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 вказаного Закону у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобовязаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону,- МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обовязок, він має підтвердити це документально. Отже, положення п.33.1.4 ч.1 ст.33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» України, покладають на особу, причетну до дорожньо-транспортної пригоди, обовязок невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП письмово надати страховику повідомлення про дану пригоду. Враховуючи встановлені в ході розгляду справи фактичні обставини, норми закону, що їх регулюють, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного. Судом встановлено факт виплати ПрАТ «Європейський страховий союз» страхового відшкодування внаслідок вчиненої відповідачем ДТП на користь потерпілої у ній сторони. Правовою підставою заявлених вимог позивач вказав приписи пп. «ґ» п. 38.1.1 ч. 38.1. ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме те, що відповідач у встановлений цим Законом строк не повідомив позивача про настання страхового випадку. Разом з тим, як зазначалось судом вище, згадувана норма закону передбачає обовязкову наявність двох чинників, за яких страховик має право подати регресний позов до страхувальника після виплати страхового відшкодування на користь третьої особи. Такими чинниками є: 1) неповідомлення страхувальником страховика у встановлений законом строк про настання страхового випадку; 2) водій застрахованого транспортного засобу після настання страхового випадку не вжив заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди. Отже, наведеними правовими нормами встановлено обов'язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди. Такий обов'язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини дорожньо-транспортної пригоди власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам. Обовязок особи письмово повідомити страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам. Факт настання страхового випадку ніким не оспорюється. Він зафіксований правоохоронними органами. ПрАТ «Європейський страховий союз» його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування. Тому, сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути підставою для відшкодування шкоди в порядку регресу, адже регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків. На підставі\~ст.\~ст.\~76,\~77,\~78-79\~ЦПК України\~доказами є\~будь-які\~дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення по\~справі. Належними є\~докази,\~які містять\~інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до положень ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В свою чергу, позивачем не надано доказів факту невжиття відповідачем після настання страхового випадку (згадуваної вище ДТП) заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди, як одної з обовязкових умов, при яких заявник мав право регресної вимоги до відповідача. За таких фактичних обставин позов не підлягає задоволенню з огляду на його недоведеність. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір у звязку з відмовою у задоволенні заявлених вимог суд залишає за рахунок позивача.

Outcome: dismissed