Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-10 00:00:00

06 березня 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українсько-Голландська агрокомпанія» (далі ТОВ «Українсько-Голландська агрокомпанія») про стягнення матеріальної шкоди заподіяної самовільним заняттям та використанням земельної ділянки. В обґрунтування позову зазначив, що він є власником земельної ділянки площею 2,6279 га, кадастровий номер 5925386800:01:002:0125, яка розташована на території Тиманівської сільської ради Шосткинського району Сумської області, з цільовим призначенням ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Право власності на цю земельну ділянку підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 28 березня 2013 року індексний номер 1704148. З 2013 року по 2017 рік відповідач самовільно зайняв та використовував вказану належну йому земельну ділянку без договірних зобов`язань. Відшкодування за користування належної йому земельної ділянки від відповідача не отримував, у зв`язку з чим звернувся до правоохоронних органів з відповідною заявою. На свою заяву отримав відповідь, в якій було зазначено про дійсність використання відповідачем його земельної ділянки. [PERSON] письмово звертався до ТОВ «Українсько-Голландська агрокомпанія» про відшкодування матеріальної шкоди за використання його земельної ділянки, але відповідачем лист отриманий не був. Таким чином вважає, що з 2013 року по 2017 рік йому відповідачем заподіяно шкоду в сумі 58566 грн 90 коп., внаслідок самовільного зайняття та використання належної йому земельної ділянки. 21 травня 2019 року ухвалою суду прийнято справу до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення осіб, у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали та направлена відповідачу. (а.с. 12-14) 04 липня 2019 року відповідачем ТОВ «Українсько-голландська агрокомпанія» надано відзив на позовну заяву, в якій просять відмовити [PERSON] у задоволенні його позовних вимог. В обґрунтування відзиву зазначено, що у відповідності до сертифікату на право на земельну частку (пай), серія [NUMBER] , виданого Шосткинською райдержадміністрацією в грудні 1996 року, земельна ділянка у розмірі 3,73 га умовних кадастрових гектарів належала померлому [PERSON] . 20 квітня 2009 року Шосткинською районною державною адміністрацією було прийнято розпорядження про укладення з ТОВ «Українсько-Голландська агрокомпанія» договору оренди землі не витребуваних та не переоформлених часток (паїв) на території Тиманівської сільської ради, в тому числі з включенням спірної земельної ділянки. На підставі даного розпорядження був укладений договір оренди землі від 20.04.2009 року, який у свою чергу поновлений 31.03.2010 року. Проте, при укладенні з Шосткинською районною державною адміністрацією нового договору оренди не витребуваних та не переоформлених земельних часток (паїв) від 07.07.2012 року, дана земельна ділянка була виключена з оренди на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07.09.2011 року серія [NUMBER] №805660, виданого на ім`я [PERSON] . За наслідком виключення земельної ділянки та за відсутності виробничої необхідності, ТОВ «Українсько-Голландська агрокомпанія» використовуючи карту розташування паїв та картографічний матеріал, починаючи з 2012 року припинив її використання. Таким чином, ТОВ «Українсько-голландська агрокомпанія» використовувало дану земельну ділянку виключно до 2012 року на підставі договірних орендних відносин з Шосткинською районною державною адміністрацією. (а.с.17-19) 05 липня 2019 року [PERSON] до суду надав відповідь на відзив, в обґрунтування якого зазначив, що його права на вільне користування та розпорядження своєю власністю в період з 2013 по 2017 роки були порушені, а тому підлягають задоволенню. (а.с.41, 42) Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі, не надходили. Відповідно до ч. 13 ст. 7 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28 березня 2013 року, індексний номер:1704148, [PERSON] є власником земельної ділянки, що розташована на території Тиманівської сільської ради Шосткинського району Сумської області за кадастровим номером 5925386800:01:002:0125, площею 2,6279 га, з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. (а.с.6) З заяви про вчинення кримінального правопорушення [PERSON] від 14 травня 2018 року адресованого начальнику Шосткинського ВП ГУНП у Сумській області, вбачається, що останній просить внести інформацію до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове слідство, встановити осіб причетних до скоєння кримінального правопорушення за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України та притягнути винних осіб до відповідальності. (а.с.7) Згідно відповіді Шосткинського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Сумській області за №7781 від 23 травня 2018 року за фактом розгляду заяви [PERSON] від 14 травня 2018 року, було встановлено відсутність ознак будь-якого кримінального правопорушення, вбачаються цивільно-правові відносини.(а.с.9) З розпорядження голови районної державної адміністрації «Про поновлення договору оренди землі для товарного сільськогосподарського виробництва «ТОВ «УкраїнськаГолландська агрокомпанія» на території Тиманівської сільської ради» вбачається, що поновлено договір оренди землі укладений 20.04.2009 між Шосткинською райдержадміністрацією та ТОВ «Українсько-Голландська агрокомпанія» на строк до моменту отримання їх власниками чи спадкоємцями державних актів на право на земельну ділянку, але не більше ніж на 11 місяців для товарного сільськогосподарського виробництва та території Тиманівської сільської ради за межами населених пунктів на площі 226,0226 га ріллі. Зобов`язано агрокомпанію укласти з райдержадміністрацією договір оренди землі. (а.с.20) Договір оренди землі був укладений 31 березня 2010 року. (а.с.21,22) В списку невитребуваних та неуспадкованих земельних паїв громадян, які орендує ТОВ «Українського-Голландська агрокомпанія» в 2010 році на території Тиманівської сільської ради, вбачається прізвище [PERSON] , пай № [NUMBER] , площа 2,6279 га. (а.с.24) З розпорядження голови Шосткинської районної державної адміністрації «Про надання в оренду не витребуваних та не переоформлених земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ТОВ «Українсько-Голладнська агрокомпанія» на території Тиманівської сільської ради» вбачається, що ТОВ «Українсько-Голландаська агрокомпанія» надано в оренду не витребувані та не переоформлені земельні частки (паї) у кільскості 68 паїв громадянам загальною площею 196,76 га ріллі, терміном на 1 рік або до моменту укладання договорів оренди землі з власниками або спадкоємцями земельних часток (паїв). Встановлено орендну плату, та зобов`язано агрокомпанію укласти з Шосткинською районною державною адміністрацією договір оренди землі та здійснити його реєстрацію в Тиманівській сільській раді. (а.с.26) Договір оренди землі був укладений 07 липня 2012 року.(а.с.27,28) В списку не витребуваних та не успадкованих земельних паїв громадян, які орендує ТОВ «Українського-Голландська агрокомпанія» в 2012 році на території Тиманівської сільської ради вбачається що прізвище [PERSON] відсутнє у даному списку. (а.с.30) З договору оренди землі від 07 листопада 2018 року, вбачається, що даний договір укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Українського-Голландська агрокомпанія» 07 листопада 2018 року та скріплений підписами сторін. (а.с.33,34) З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №152760712 від 16.01.2019, вбачається, що земельна ділянка за кадастровим номером 5925386800:01:002:0125 площею 2,6279, що розташована на території Тиманівської сільської ради Шосткинського району Сумської області виникло інше речове право на підставі договору оренди землі на строкове платне користування земельною ділянкою, строк якого 10 років з правом пролонгації. Орендар ТОВ «Українсько-Голландська агрокомпанія». (а.с.35) Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі ст. 81 ЦПК України вбачається, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до статті 152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Але, за змістом статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» №963-IV від 19 червня 2003 року (далі Закон №963-IV) самовільне зайняття земельної ділянки будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. Крім того, Закон №963-IV визначає правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель і спрямований на забезпечення раціонального використання і відтворення природних ресурсів та охорону довкілля. Відповідно до ч.4 ст.9 Закону №963-IV держконтроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюються, зокрема, шляхом проведення перевірок. Але, порядок та підстави проведення таких перевірок Законом №963-IV не визначено. В той же час, відповідно до пп.25-1 п.4 Положення про Державну службу з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 14.01.2015 №15, Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань організовує та здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, у тому числі за: веденням держобліку і реєстрацією земель, достовірністю інформації про наявність та використання земель; дотриманням вимог земельного законодавства в процесі укладання цивільно-правових договорів, передачі у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок; дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю; використанням земельних ділянок відповідно до цільового призначення; дотриманням органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування вимог земельного законодавства з питань передачі земель у власність та надання у користування, зокрема в оренду, зміни цільового призначення, вилучення, викупу, продажу земельних ділянок або прав на них на конкурентних засадах. Крім вищезазначеного, порядок та підстави проведення перевірок врегульовані Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» за №877-V від 5 квітня 2007 року, який визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю). Відповідно до ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що відшкодування збитків (упущеної вигоди) є видом цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, дії чи бездіяльності, негативного результату такої поведінки (збитків), причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками, вини правопорушника. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. Отже, відшкодування збитків може бути покладено на відповідача лише за наявності передбачених законом умов, сукупність яких створює склад правопорушення, яке є підставою для цивільно-правової відповідальності. Відтак, відповідно до норм цивільного процесуального законодавства на позивача покладено тягар доказування обставин, що до порушення своїх прав, а саме, самовільне заняття та використання земельної ділянки у період з 2013 року по 2017 рік відповідачем. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. У відповідності до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи вище викладене слід зазначити, що позовні вимоги не підлягають до задоволення в повному обсязі, так як не обґрунтовані та не знайшли свого підтвердження.

Outcome: dismissed