Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

04 лютого 2014 року позивач звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до [PERSON], в якій просила суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини - сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 1500, 00 гривень на дитину щомісяця, починаючи стягувати з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач послалась на те, що 10 вересня 2010 року між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], який на даний час проживає разом із позивачем і знаходиться на її утриманні. Відповідач спільно з позивачем та дитиною не проживає. Мынымально та нерегулярно допомагає позивачу у витратах на утримання спільного сина. 14 лютого 2014 року позивач в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в твердій грошовій сумі у розмірі - 500,00 гривень та просила їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, обґрунтовуючи їх доказами, наявними в матеріалах справи. 14 лютого 2014 року відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі, проти задоволення позовних вимог про стягнення з нього аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі у розмірі - 500, 00 гривень не заперечував. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 10 вересня 2010 року між [PERSON] та [PERSON], виконавчим комітетом Сурсько-Литовської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області було укладено шлюб, про що було зроблено актовий запис [NUMBER]. [INFO] від шлюбу у подружжя народилась дитина - син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06 грудня 2011 року, яке наявне в матеріалах справи. Відповідно до довідки виданої квартальним комітетом у Жовтневому районі м. Дніпропетровська від 16 січня 2014 року, за адресою [ADDRESS], зареєстровані 3 особи: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Позивачем було надано до суду довідку про отримання допомоги при народженні дитини від 21 листопада 2013 року № 2374/08-47-08. Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Сімейного кодексу України, Законом України «Про державний бюджет України на 2013 рік». Так, відповідно до положень ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 17 Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями ст. 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші істотні обставини. Відповідно до ст. 183 СК України, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на утримання дитини, яка буде стягуватися до досягнення дитиною повноліття. Нормою ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 367 ч. 2 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Положенням ст. 174 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими та достатніми для прийняття рішення у справі по суті. На підставі таких доказів, наведених вище норм діючого законодавства, враховуючи, що відповідач є батьком спільної з позивачем малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], якого зобов'язаний утримувати до досягнення ним повноліття, позивач просить стягнути аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі - 500, 00 гривень щомісяця та не заперечує проти задоволення позову в обновленому позивачем розмірі. Суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, присудивши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], у твердій грошовій сумі у розмірі - 500, 00 гривень до досягнення дитиною повноліття. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд на підставі ч. 2 ст. 88 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у сумі 243, 60 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved