Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

04 серпня 2016 року керівник Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області [PERSON] звернувся до суду з позовом в інтересах неповнолітньої [PERSON] до Обласного комунального закладу «Дніпропетровське медичне училище», третя особа Управління - служба у справах дітей Бабушкінської районної у місті Дніпропетровську ради про зобовязання проведення перерахунку стипендії та її виплати. В обґрунтування позовних вимог, з урахуванням уточненої позовної заяви, зазначив, що до прокуратури Бабушкінського району м. Дніпропетровська звернулась неповнолітня [PERSON], [INFO], щодо предявлення в її інтересах позову до обласного комунального закладу «Дніпропетровське медичне училище» про зобовязання проведення перерахунку стипендії відповідно до вимог Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та її виплати. Перевіркою за вказаним зверненням встановлено, що відповідно до наказу обласного комунального закладу «Дніпропетровське медичне училище» №15/140-с від 11.08.2015 [PERSON] зараховано до складу студентів, прийнятих на навчання за державним замовленням за спеціальністю «Сестринська справа» за денною формою навчання. Батько позивачки [PERSON] має стаж роботи на підземних роботах з повним робочим днем у шахті станом на 15.06.2015 року 22 роки 2 місяці, що підтверджується довідкою ВСП «Шахтоуправління «Першотравенське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» та копією трудової книжки. На підставі ч.1 ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», з 01.09.2015 по 31.12.2016 року позивачка має право на отримання стипендії у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Однак, їй стипендія нараховувалась на загальних підставах та була нижчою за рівень прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У звязку з цим, відповідачем за період з 01.09.2015 по 31.12.2016 р. позивачці не донараховано та недоплачено грошові кошти в сумі 10451,50 грн. З урахуванням викладеного, прокурор просив стягнути з відповідача на користь [PERSON] 10451,50 гривень заборгованості по виплаті стипендії з 01.09.2015 по 31.12.2016 року; зобовязати відповідача з 01.01.2017 року виплачувати [PERSON] соціальну стипендію у відповідності до ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у порядку та розмірі, встановлених Кабінетом Міністрів України до закінчення нею навчання за наявності передбачених законодавством підстав для нарахування такої стипендії; судові витрати стягнути з відповідача. В судове засідання зявився прокурор Білий А.О. надав пояснення аналогічні викладеним в заяві, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, причини своєї не явки не повідомив. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, надав суду заяву в якій просив, розглядати справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов наступного висновку. Частиною 1 ст. 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і запереченні сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено наступне. [PERSON] народилася 06 травня 2000 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження серія І-КИ № 506133. У зазначеному свідоцтві про народження [PERSON] записаний як батько [PERSON]. Відповідно до заяви [PERSON] від 13.07.2016 року, адресованої керівнику Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області [PERSON], вона просить, у звязку з тим, що вона є неповнолітньою, її батьки проживають в іншій місцевості та внаслідок відсутності необхідних юридичних знань та коштів на кваліфіковану юридичну допомогу, представляти її інтереси в суді, з метою захисту порушеного права на отримання стипендії у передбаченому законом «Про підвищення престижності шахтарської праці» розмірі. Відповідно до п.2 ст. 121 Конституції України на прокуратуру покладається представництво інтересів громадян або держави в суді у випадках, передбачених законом. Згідно з ч.1 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних або інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Відповідно до ч.2 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді інтересів громадянина (громадянина України, іноземця або особи без громадянства) у випадках якщо така особа неспроможна самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність, а законні представники або органи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси такої особи, не здійснюють або неналежним чином здійснюють її захист. Судом також встановлено, що згідно з рішенням Дніпропетровської обласної ради № 143-7/VII від 02.12.2016 року вирішено змінити назву обласного комунального закладу «Дніпропетровське медичне училище» на комунальний вищий навчальний заклад «Дніпровський базовий медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради. Згідно з довідки № 307 від 14.06.2016 р. виданої Обласним комунальним закладом «Дніпропетровське медичне училище» [PERSON] є студентом ОКЗ «Дніпропетровське медичне училище», медсестринського відділення 1-го курсу денної форми навчання. Зарахована на бюджет 01.09.2015 р. (Наказ 15/140-с від 11.08.2015 р.). Період навчання з 01.09.2015 по 01.07.2019 року. Відповідно до витягу з наказу від 11.08.2015 року №15/140-с «Про зарахування абітурієнтів до ОКЗ «Дніпропетровське медичне училище» у 2015 році» [PERSON] зараховано на 1 курс денної форми навчання за державним замовленням за спеціальністю «Сестринська справа». Відповідно до витягу з наказу від 10.09.2015 року №15/204-с про призначення стипендії, студентці групи М-914 [PERSON] згідно з рішенням стипендіальної комісії з 01.09.2015 р. призначено академічну стипендію у мінімальному розмірі. У довідці Виробничого структурного підрозділу «Шахтоуправління Першотравенське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» від 15.06.2015 року №226, зазначено, що [PERSON] дійсно працював на ВСП «Шахтоуправління Першотравенське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» з 31.07.1995 року по 1.06.2015 року. Стаж роботи на підземних роботах з повним робочим днем у шахті складає 22 роки 2 місяці. Стаж роботи [PERSON] також підтверджується копією трудової книжки, яка міститься в матеріалах справи. Відповідно до статті 61 Закону України «Про освіту» фінансування державних навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти здійснюється за рахунок коштів відповідних бюджетів, коштів галузей народного господарства, державних підприємств і організацій, а також додаткових джерел фінансування. Відповідно до ст. 51 Закону України «Про освіту» вихованці, учні, студенти, курсанти, слухачі, стажисти, клінічні ординатори, аспіранти, докторанти відповідно мають гарантоване державою право на: забезпечення стипендіями, гуртожитками, інтернатами в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч.2 ст.62 Закону України «Про вищу освіту» особи, які навчаються у вищих навчальних закладах за денною формою навчання за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів, мають право на отримання академічних та соціальних стипендій у встановленому законодавством порядку. Згідно ч.5 ст.62 Закону України «Про вищу освіту» розмір академічної та соціальної стипендій, порядок їх призначення і виплати встановлюються Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2004 року №882 затверджено «Порядок призначення і виплати стипендій». Відповідно до ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» (в редакції, чинній з 01.01.2017 року), шахтарі, які мають стаж підземної роботи не менш як три роки, а також протягом трьох років після здобуття загальної середньої освіти особи, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами I або II групи, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та виплатою за рахунок бюджетних коштів стипендії в порядку та розмірі, встановлених кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», чинного до 01.01.2017 року, шахтарі, які мають стаж підземної роботи не менш як три роки, а також протягом трьох років після здобуття загальної середньої освіти особи, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами I або II групи, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. Фактичні обставини, встановлені у судовому засіданні, підтверджують право [PERSON] отримувати за період з 01.09.2015 року по 31.12.2016 року стипендію у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, однак за цей час позивачу нараховувалась стипендія на загальних підставах та була нижчою за рівень прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що підтверджується довідками про доходи від 13.07.2016 року № 383/03 та від 01.03.2017 року № 144/03. Згідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» установлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2015 року складає 1218 гривень, з 1 грудня 2015 року 1378 гривень. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» установлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2016 року складає 1218 гривень, з 1 травня 1450 гривень, з 1 грудня 1600 гривень. У судовому засіданні судом перевірено розрахунок зазначеного прокурором у позовній заяві щодо заборгованості із недонарахованої та невиплаченої стипендії, встановлено відповідність його нормам чинного законодавства України. Вказаний розрахунок не спростований відповідачем, таким чином сума недонарахованої та невиплаченої стипендії [PERSON] за період з 01 вересня 2015 року по 31.12.2016 року включно складає 10451,50 грн. З огляду на вищевказане, вимоги позивача, щодо стягнення з відповідача заборгованості по виплаті стипендії з 01 вересня 2015 року по 31.12.2016 року підлягають задоволенню у повному обсязі. Людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Застосування судами при розгляді справ Конвенції прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду як джерела права передбачене ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Так в рішенні у справі «Кечко проти України» від 08.11.2005 р., заява №63134/00, Європейський суд з прав людини прийшов до висновку, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними. Суд, також звертає увагу на те, що відсутність бюджетних коштів не може бути причиною невиконання покладених на ОКЗ «Дніпропетровське медичне училище» зобов'язань, оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України» від 08.11.2005 р., заява №63134/00 ). Щодо вимог позивача щодо зобовязання відповідача виплачувати [PERSON] стипендію у відповідності до ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у порядку та розмірі, встановлених Кабінетом Міністрів України до закінчення нею навчання за наявності передбачених законодавством підстав для нарахування такої стипендії, то суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожній особі гарантовано право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ч.1 ст. 15 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; Згідно зі ст.ст. 214, 215 ЦПК України суд під час ухвалення рішення з'ясовує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, яка правова норма підлягає до застосування. Виходячи зі змісту вищезазначених положень процесуального закону судовому захисту підлягають порушені права особи, а не можливість їх порушення в майбутньому та судове рішення ухвалюється щодо прав особи, які порушені, невизнані або оспорені, а тому судове рішення має бути наслідком чинного правового регулювання. Воно не може обмежувати волю законодавчого органу в майбутньому змінювати правове регулювання суспільних відносин. А отже, відсутні правові підстави для задоволення вимог щодо виплати стипендії до закінчення позивачкою навчання, оскільки, закон не передбачає захист судом цивільних прав та інтересів на майбутнє, якщо на день розгляду справи вони ще не порушені і спору з цього приводу не виникло. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного,\~

Outcome: partial