Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

07.04.2017р. [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання його неповнолітнього сина [PERSON], 08.04.2002р. народження, малолітнього сина [PERSON], 07.10.2008р. народження, та малолітнього сина [PERSON], 29.05.2010р. народження до досягнення ними повноліття, в розмірі 1/2 частини від усіх видів його доходів щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину (а.с. № 2 4). В позовній заяві позивачка, обґрунтовуючи свій позов, посилалася на те, що 01.03.2002р. вона уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 134. Від шлюбу сторони мають трьох синів: неповнолітнього [PERSON], 08.04.2002р. народження, малолітніх [PERSON], 07.10.2008р. народження та [PERSON], 29.05.2010р. народження. 01.03.2016р. рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська шлюб, укладений між позивачкою та відповідачем було розірвано, спільні діти знаходяться на утриманні матері. Але, як зазначає позивачка, вона не має можливості належним чином забезпечувати дітей та має дійсну потребу у матеріальній допомозі зі сторони їх батька відповідача. Позивачка [PERSON] в судове засідання 18.05.2017р. не зявилася, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити, згідно обґрунтування, викладеного в позові та доказів, наявних в матеріалах справи. Крім того, просила справу розглянути за її відсутності та без фіксування судового процесу технічними засобами (а.с. № 20). Відповідач [PERSON] в судове засідання 18.05.2017р. не зявився, 11.05.2017р. надав до суду заяву, в якій повідомив, що він проходить службу у м. Одеса, має постійний заробіток у розмірі 11000 грн. на місяць. Позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти задоволення їх судом, виконавчий лист по справі просив направити за місцем його служби. Справу просив розглянути за його відсутності та без фіксування судового процесу технічними засобами, та повідомити його про прийняте рішення (а.с. № 16 18). З огляду на таке, суд вирішує справу за відсутністю учасників цивільного процесу на підставі доказів, наявних в матеріалах справи та враховуючи ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 01.03.2002р. між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис №134 та від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], 08.04.2002р. народження та малолітніх синів [PERSON], 07.10.2008р. народження та [PERSON], 29.05.2010р. народження, що підтверджується матеріалами справи (а.с. № 5 8). 01.03.2016р. рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська було розірвано шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 01.03.2002р. відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис №134. Прізвище [PERSON] судом змінено на дошлюбне - «Малахова» (а.с. № 5). Позивач, в поданій до суду заяві зазначає, що їх спільні з відповідачем діти проживають разом з нею. Відповідач проти даного факту не заперечує та згоден на стягнення аліментів у зазначеному розмірі. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 181, ч. 1 ст. 191 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, починаючи від дня предявлення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на те, що відповідач повністю визнав позовні вимоги, суд вважає за можливе позов задовольнити та присудити до стягнення з відповідача аліменти на утримання його неповнолітнього сина [PERSON], 08.04.2002р. народження, малолітнього сина [PERSON], 07.10.2008р. народження та малолітнього сина [PERSON], 29.05.2010р. народження до досягнення ними повноліття, в розмірі 1/2 частини від усіх видів його доходів щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, стягуючи аліменти на користь матері дітей [PERSON], починаючи стягнення з дня предявлення позову, а саме з 07.04.2017р. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі в межах платежу за один місяць. Обговорюючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст. 88 ЦПК України, з огляду на те, що позивачка при предявленні позову була звільнена від сплати судового збору, то на підставі ст. 2 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, який на день винесення рішення по справі складає 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved