Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

06.01.2021 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 2154,51 грн за спожиту електричну енергію за період з 01.01.2016 року по 15.06.2016 року. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач [PERSON] , [INFO] мешкає за адресою: [ADDRESS] та користується електроенергією на підставі особового рахунку № [NUMBER] року про користування електричною енергією. У зв`язку з тим, що обов`язків по сплаті за використану електроенергію відповідач належним чином не виконує за період з 01.08.2016 року по 15.06.2016 року утворилась заборгованість у розмірі 2154,51 грн., яку позивач просить стягнути, а також суму судового збору у розмірі 2102,00 грн., понесену ним при зверненні з позовом до суду. Ухвалою судді від 01.02.2021 року відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правила спрощеного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судові засідання не з`являвся, про дату, час та місце проведення судових засіданнь повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Зі згоди позивача суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280-281 ЦПК України. В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного висновку. Правовідносини між енергопостачальником та побутовим споживачем електричної енергії регулюються Правилами користування електричною енергієюдля населення, затверджених Постановою КМУ від 26.07.1999 року № 1357із наступними змінами та доповненнями (ПКЕЕН), згідно п. 1 якої, ці Правила є обов`язковими для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками, незалежно від форм власності. Відповідно до п.19 ПКЕЕН, розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Згідно п. 20 ПКЕЕН, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Відповідно до п.42 ПКЕЕН, споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати вартість спожитої електричної енергії та здійснювати інші платежі, відповідно до умов договору та цих Правил. З матеріалі справи вбачається, що позивач у період з 01.01.2016 року по 15.06.2016 року надав електричну енергію у житлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] на загальну суму 2154,02 грн, за вищевказаний період оплат за спожиту електричну енергію не надходило, сума заборгованості складає 2154,02 грн, що підтверджується розрахунком доданим до позовної заяви. Вартість спожитої відповідачем електричної енергії визначено відповідно до тарифів на електроенергію, що відпускається населенню, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг. Згідно ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно ст.ст. 67,68 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР. Згідно з ч. 1, 4 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі коли житлове приміщення належить одній особі на праві приватної власності, а інші особи мають тільки право користування, то належним відповідачем за позовами про стягненню заборгованості за комунальні послуги є власник житлового приміщення. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно відповіді Департаменту реєстраційний послуг Запорізької міської ради на запит суду від 15.01.2021 року [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 19.12.2014 року по теперішній час. Між тим, позивач зазначає, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] та користується електроенергією, яка поставляється в цей будинок. Жодних доказів того, що відповідачка проживала за адресою: [ADDRESS] , у період з 01.01.2016 року по 15.06.2016 року матеріали справи не містять. Так само суду не надано позивачем інформацію і про власника будинку, послуги до якого були надані позивачем. Жодних клопотань про витребування цієї інформації позивачем також заявлено не було. Враховуючи, що отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] саме у будинку, де заявником надавались послуги, а також відсутні докази того, що відповідачу належить право власності на вказаний будинок, від так не можливо встановити чи отримував саме відповідач вказані послуги, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судові витрати у вигляді судового збору слід покласти на позивача, з огляду на відмову в задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed