Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

04 серпня 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] управління Держгеокадастру у Харківській області та виконавчого комітету Петропавлівської сільської ради Купянського району Харківської області, 3-я особа: [PERSON], про визнання права власності на земельну ділянку, вказавши наступне. На підставі його заяви від 26 вересня 2013 року та додатку до неї, а також супровідних документів йому було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки за межами с. Синьківка Купянського району Харківської області орієнтованою площею 2, 00 га за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь (ріллі) для ведення особистого селянського господарства (код КВЦПЗ 01.03) відповідно до наказу [PERSON] управління Держземагенства у Харківській області від 10 жовтня 2013 року №ХА/6323785500:03:000/00000187. На виконання вищевказаного наказу ним було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та подано його на погодження до Управління Держземагенства у Купянському районі Харківської області. Листом від 03 грудня 2014 року була надано відповідь, що земельна ділянка площею 2, 00 га, на яку розроблено проект землеустрою знаходиться в межах земельної ділянки, яка пройшла формування та реєстрацію в Державному земельному кадастрі. [PERSON] управління Держгеокадастру у Харківській області від 07 вересня 2015 року було надано розяснення , що під час перевірки суміжних землекористувачів в процесі погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON], було встановлено, що дана земельна ділянка знаходиться в межах сформованої земельної ділянки з кадастровим номером 6323785500:03:000:0104. Дана земельна ділянка була зареєстрована в Державному земельному кадастрі за результатами інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності. Крім того, зазначено, що земельна ділянка з кадастровим номером 6323785500:03:000:0104 наказом [PERSON] управління Держземагенства у Харківській області від 03 жовтня 2014 р. була передана громадянину [PERSON] в тимчасове користування для ведення фермерського господарства. Відповідно до довідки із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28 жовтня 2015 року № 46469056, отриманої в електронній формі через офіційний веб-сайт Укрдержреєстру в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 24.12.2014 року № 722 «Деякі питання надання інформації про зареєстровані речової права на нерухоме майно та їх обтяжень», земельна ділянка із кадастровим номером 6323785500:03:000:0104 перебуває в державній власності, право власності зареєстровано 25 вересня 2014 року. Таким чином, на сьогодні позивач позбавлений можливості реалізувати своє право приватизувати земельну ділянку, дозвіл на розроблення проекту відведення щодо якої вже було отримано раніше в установленому законом порядку належним розпорядником земель державної власності сільськогосподарського призначення. При цьому, державна реєстрація земельної ділянки, право власності на яку було зареєстровано за державою 25 вересня 2014 року, була проведена після надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а саме 01 листопада 2013 року. За таких обставин позивач вимушений звернутися до суду із зазначеним позовом. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] вимоги позову підтримали в повному обсязі та просять їх задовольнити. Представник відповідача Петропавлівської сільської ради Купянського району Харківської області в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову, просить позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача [PERSON] управління Держгеокадастру у Харківській області в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи без його участі позов вважають безпідставним та необґрунтованим. В своїх письмових запереченнях пояснили, що надання дозволу на розроблення проекту землеустрою не є фактичною передачею у власність земельної ділянки, а отже посилання позивача на норми законодавства, що регулюють саме право приватної власності є безпідставними. Крім того, з позовної заяви не вбачаться можливим зрозуміти щодо якої саме земельної ділянки позивач просить визнати за ним право власності. За таких обставин, у задоволенні позову просять відмовити. Суд, заслухавши думку сторін, допитавши свідків, дослідивши надані докази і матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, судом установлено, що розпорядженням Купянської районної державної адміністрації Харківської області № 112 від 16 березня 2012 року про дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель запасу загальною площею - 2,0 га ріллі, яка розташована за межами населених пунктів Петропавлівської сільської ради, для оформлення права оренди з метою ведення особистого селянського господарства, та надала дозвіл замовити землеврядній організації виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а після погодження його з відповідними службами подати на затвердження до районної державної адміністрації. 26 вересня 2013 року позивач звернувся до [PERSON] управління Держземагенства у Харківській області із завою, згідно якої просить надати йому дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 2, 00 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення (рілля), розташовану за межами населеного пункту на території Петропавлівської сільської ради Купянського району Харківської області для подальшого надання у власність (а.с. 10). Згідно наказу [PERSON] Управління Держземагенства у Харківській області № ХА/6323785500:03:000/00000187 від 10 жовтня 2013 року [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки , розташованої за межами с. Синьківка Купянського району Харківської області. Орієнтовний розмір земельної ділянки 2, 0000 га, за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь (ріллі) для ведення особистого селянського господарства (код КВЦПЗ 01.03) (а.с. 14). Згідно довідки № 113-в-ф від 19 лютого 2014 року, наданою Управлінням Держземагенства у Купянському районі Харківської області з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл її за власниками земель, землекористувачами, угіддями (форма 6-зем) станом на 01.01.2014 року, наданої на заву [PERSON]А: місце розташування земельної ділянки Харківська область, Купянський район, за межами населених пунктів на території Петропавлівської сільської ради; правовий статус земельної ділянки землі запасу (шифр рядка 94, форма 6-зем), форма власності - державна 4.1; цільове призначення землі сільськогосподарського призначення рілля (графа 5, форма 6-зем); номер кадастрової зони та кадастрового кварталу Петропавлівська сільська рада [NUMBER] (КОАТУУ), кадастрова зона 03 (третя), кадастровий квартал - 000; площа земельної ділянки 2, 00 га (а.с. 12). З викопіювання з кадастрової карти (плану) та іншої картографічної документації Державного земельного кадастру з пропозицією щодо відведення земельної ділянки, яка розташована за межами населених пунктів на території Петропавлівської сільської ради Купянського району Харківської області від 19 лютого 2014 року, вбачається місце розташування земельної ділянки, орієнтовною площею 2, 00 га, яку [PERSON] бажає отримати у власність, для ведення особистого селянського господарства , яка розташована за межами населених пунктів на території Петропавлівської сільської ради Купянського району Харківської області. Номер викопіювання з кадастрової карти (плану) № 64-вк-ф (а.с. 13). Повідомленням від 03 грудня 2014 року Управління Держземагенства у Купянському районі Харківської області [PERSON] було повідомлено, що земельна ділянка площею 2, 00 га , на яку розроблений проект землеустрою знаходиться в межах земельної ділянки, яка пройшла формування та реєстрацію в Державному земельному кадастрі; формування іншої земельної ділянки із раніше сформованої земельної ділянки на цьому етапі по проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не можливо (а.с. 15). Згідно листа [PERSON] управління Держземагенства у Харківській області від 07 версеня 2015 року [PERSON] було повідомлено, що при перевірці суміжних землекористувачів було встановлено, що земельна ділянка, на яку розроблений проект землеустрою, знаходиться в межах сформованої земельної ділянки з кадастровим номером 6323785500:03:000:0104 (земельна ділянка була занесена до Державного земельного кадастру за результатами інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності). Земельна ділянка з кадастровим номером 6323785500:03:000:0104 наказом [PERSON] управління Держземагенства у Харківській області від 03 жовтня 2014 року була передана громадянину [PERSON] для ведення фермерського господарства, але договір оренди на той час не укладений та право оренди не було зареєстровано (а.с. 16). З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером 6323785500:03:000:0104, площею 32, 5752 га сільськогосподарського призначення, розташована за адресою: Харківська область, Купянський район, Петропавлівська сільська рада; форма власності державна, власник - Головне Управління Держземагенства у Харківській області, номер запису про право власності 7137258, дата державної реєстрації - 25 вересня 2014 року (18, 19). Допитий в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] користується земельною ділянкою у полі за межами села, податки сплачує. Свідок [PERSON] пояснив, що позивач користується земельною ділянкою, проте документи не може до оформити, межі земельної ділянки раніше були. Свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] користується земельною ділянкою, розташованою на території Петропавлівської сільської ради приблизно пять років для особистого підсобного господарства. Свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] давно користується земельною ділянкою, документи почав розробляти орієнтованою площею 2, 00 га. Свідок [PERSON] пояснив, що позивач користується земельною ділянкою, сплачує податки на землю. Відповідно до ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до ч. 9 ст. 79-1 Земельного кодексу України (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних відносин), земельна ділянка може бути обєктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних відносин), право власності на земельну ділянку , а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Таким чином, надання дозволу на розроблення проекту землеустрою на є фактичною передачею у власність земельної ділянки, а отже, посилання позивача у своїй позовній заяві на норми законодавства, що регулюють саме право приватної власності є безпідставними. В постанові Верховного суду України від 10.12.2013 року по справі № 21-358а13 зазначено, що системний аналіз ст. 116, 118 ЗК України дає підстави вважати, що ними встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність громадян та органи, уповноважені розглядати ці питання. Вони передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у власність , за результатами розгляду яких визначені в ст. 118 ЗК України органи приймають одне з відповідних рішень. Отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність. Окрім того, мотивованою відповіддю [PERSON] управління Держгеокадастру у Харківській області від 07.09.2015 року позивачу розяснено, що формування земельної ділянки, яка повністю або частково знаходиться в межах раніше сформованої за проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки, неможливо. Відповідно до вимог п. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом. Відповідно до частин 1, 2 ст. 50 Закону України «Про землеустрій», проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок. Пректи землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку,встановленому Земельним кодексом України. Згідно ч. 2 ст. 79-1 Земельного кодексу України , формування земельних ділянок здійснюється : у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій. Відповідно до ч. 6 ст. 79-1 Земельного кодексу України формування земельних ділянок шляхом поділу та об'єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок. Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч.6 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Відповідно до ч. 9 ст. 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Таким чином, [PERSON] управлінням Держземагенства у Харківській області [PERSON] лише надавався дозвіл на розроблення документації із землеустрою відповідно до наказу від 10 жовтня 2013 року, а питання про передачу у власність земельної ділянки не вирішувалося. Таким чином, суд вважає,\~\~\~що позивач не є законним власником \~земельної ділянки, тому його право власності \~не земельну ділянку площею 2, 0000 га не порушено. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем не наведено нормативно-правове обґрунтування стосовно протиправності дій [PERSON] управління Держгеокадастру у Харківській області, не вказано які саме охоронювані права і свободи порушені. Крім того, з позовної заяви не вбачається щодо якої саме земельної ділянки позивач просить визнати за ним право приватної власності, а тому позовні вимоги є таким, що не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed