Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

05 лютого 2021 року позивач звернулася до суду з позовною заявою про солідарне стягнення боргу за договором позики грошей з відповідачів в розмірі 58432 грн. та судових витрат у сумі 908 грн. В обґрунтування позову зазначила, що 30 березня 2018 року між нею та [PERSON] було укладено договір позики грошей, згідно якого остання взяла у неї в борг 640 грн., які згідно п.4.1 договору вона зобов`язалася повернути 12 квітня 2018 року. Але відповідач жодного платежу не зробила. Згідно п.4.2 укладеного договору позики, в разі неповернення грошей в строки, які вказані в договорі (п.4.1.) позичальник сплачує проценти за користування позикою у розмірі 10 % в день від суми простроченої заборгованості до дня повного розрахунку позичальника з позикодавцем. Позичальник станом на 01 жовтня 2020 року борг не повернула. З 13 квітня 2018 року до 01 жовтня 2020 року пройшло 903 днів. 10 % (64,00 грн.) в день за період з 13 квітня 2018 року по 01 жовтня 2020 року (903 днів) складає: 903 х 64,00 грн. = 57792 грн. Заборгованість за тілом позики становить - 640 грн., заборгованість за відсотками становить - 57792 грн. Зобов`язання за вказаним договором забезпечено договором поруки від 30 березня 2018 року, який укладено з поручителем [PERSON] . Представник позивача в судове засідання не з`явився, але від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені, причин неявки суду не повідомили, відзиву на позов не надійшло. Зі згоди представника позивача та на підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що 30 березня 2018 року між позичальником [PERSON] та позикодавцем [PERSON] було укладено договір позики грошей (арк.с.5) за умовами якого позикодавець передав позичальнику грошові кошти в сумі 640 грн., а позичальник зобов`язалася повністю повернути позику за цим договором в термін до 12 квітня 2018 року. Пунктом 7.2 договору позики грошей - сторони підтвердили, що цей договір укладено ними добровільно, на них не було здійснено ніякого тиску, примусу чи насильства як морального так і фізичного. Позикодавець та Позичальник не знаходяться під впливом непереборних життєвих обставин, які б змушували їх погодитися на укладання та підписання цього договору. Відповідач [PERSON] написала розписку, якою вона підтвердила отримання від [PERSON] грошей у сумі 640 грн. (арк.с.6). Зобов`язання за вказаним договором забезпечено договором поруки від 30 березня 2018 року, який укладено з поручителем [PERSON] . За яким поручитель відповідає перед кредитором [PERSON] за виконання обов`язків [PERSON] у розмірі 50 грн. Згідно п.4 договору поруки, позичальник і поручитель відповідають перед позикодавцем, як солідарні боржники в обсязі 50 грн. Договір поруки вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє протягом дії договору позики від 30 березня 2018 року. Відповідно до змісту ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Відповідно до вимог ст.1047 ЦК договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст.1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до положень ст.ст.553, 554 ЦК України, за договором поруки поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Як передбачено ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Однак на день звернення позивача з позовом до суду, відповідач [PERSON] не здійснила жодного платежу за договором позики грошей. Таким чином заборгованість за договором позики грошей становить 640 грн. Крім того пунктом 4.2 договору позики грошей передбачено, що за користування коштами понад строки, які встановлені в договорі (п.4.1) позичальник сплачує проценти у розмірі 10 % (десять відсотків) за кожен день користування позикою (3650 відсотків річних або 3660 відсотків річних, якщо на період користування позикою випадає високосний рік) від суми простроченої заборгованості та нараховується до дня повного розрахунку позичальника з позикодавцем. Тому позивачем нараховані проценти за користування позикою за період з 13 квітня 2018 року по 01 жовтня 2020 року, відповідно до умов договору позики грошей від 30 березня 2018 року у розмірі 57792 грн. Отже заборгованість по позиці (640 грн.) + заборгованість за відсотками (903 х 64,00 = 57792 грн.), що разом становить 58432 грн. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені матеріалами справи, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст.141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved