Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-15 00:00:00

07.09.2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, який в процесі судового розгляду уточнила, мотивуючи свої вимоги тим, що 25.04.1998 року у В РАГС Вінницької міської ради Вінницької області між сторонами було зареєстровано шлюб, який в послідуючому рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 08.10.2013 року було розірвано. Від спільного шлюбу у сторін є неповнолітні діти: донька [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу залишились проживати разом із позивачем та знаходяться на її утриманні. Неповнолітні доньки сторін ведуть активний спосіб життя, навчаються у школі, у музичній школі, поглиблено вивчають англійську мову, відвідують підготовчі заняття, в тому числі щодо підготовки до складання зовнішнього незалежного оцінювання, відвідують тренування в спортивному клубі «Кінезіс». Окрім того, неповнолітні доньки сторін мають хоробливий стан здоров'я. Так, старша донька [PERSON] має ряд захворювань та фізіологічні особливості, а саме: порушення гормонального фону, яке потребує періодичних консультацій та постійного лікування, сколіоз та дефект верхньої щелепи обличчя, на що позивачем витрачаються немалі кошти. Молодша донька [PERSON] також має слабке здоров'я, останній поставлені наступні діагнози: сколіоз, мастит правої молочної залози, пахова грижа. Позивач неодноразово зверталась до відповідача з проханням допомогти матеріально, забезпечити дітям належний рівень життя до якого звикли останні, коли проживали у повній сім`ї. Проте, в добровільному порядку домовитись про спільне утримання неповнолітніх дітей сторони не можуть. Позивач уже намагалась стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей з 28.11.2014 року, але не змогла їх одержати, у зв'язку з ухиленням відповідача від їх сплати, шляхом активного опору та надання суду недостовірної інформації щодо надання активної матеріальної допомоги дітям. Тому, вважає, що діти мають право на одержання аліментів саме з 28.11.2014 року. А тому, вищевикладені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом, в якому просила стягувати з відповідача на її користь на утримання дітей аліменти в твердій грошовій сумі по 5 000 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 28.11.2014 року, до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Самородова О.П. уточнені позовні вимоги визнала та просила суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, а саме у розмірі 400 грн. на кожну дитину до досягненння останніми повноліття. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 25.04.1998 року у В РАГС Вінницької міської ради Вінницької області між сторонами було зареєстровано шлюб, який в послідуючому рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 08.10.2013 року було розірвано, що сторонами не заперечувалось. Від спільного шлюбу у сторін є неповнолітні діти: донька [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого В РАГС Вінницької міської ради 16.04.1999 року (а.с.4), та [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження, виданого міським В РАГС управління юстиції Вінницької області 29.05.2002 року (а.с.4). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На даний час неповнолітні діти сторін проживають разом із позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою квартального комітету «Центральний» м. Вінниці від 13.10.2015 року №860 (а.с.104). Як вбачається з пояснень сторін в судовому засіданні доньки сторін ведуть активний спосіб життя, навчаються у школі, у музичній школі, поглиблено вивчають англійську мову, відвідують підготовчі заняття, в тому числі щодо підготовки до складання зовнішнього незалежного оцінювання, відвідують тренування в спортивному клубі «Кінезіс», що сторонами не заперечувалось. Разом з тим, неповнолітні діти мають хоробливий стан здоров'я. Так, донька [PERSON] має ряд захворювань та фізіологічні особливості, а саме: порушення гормонального фону, яке потребує періодичних консультацій та постійного лікування, що підтверджується Актами про надані медичні послуги від 08.11.2014 року, 21.11.2014 року, наданими ТОВ «Меділабс» (а.с.133, 135); сколіоз, що потребує відвідування дитиною тренувань у спортивному клубі «Кінезіс» та кабінету масажу, згідно консультативного висновку ортопеда від 13.11.2015 року (а.с.138); та дефект верхньої щелепи обличчя, що підтверджуються Актами виконаних робіт від 16.10.2014 року, 29.08.2015 року (а.с.122, 124), рахунками №6766 від 29.08.2015 року (а.с.127), №6801 від 26.08.2015 року (а.с.130). Донька [PERSON] також має слабке здоров'я, останній діагностовано наступні діагнози: сколіоз, згідно консультативного висновку спеціаліста (ортопеда) від 13.11.2015 року (а.с.137), мастит правої молочної залози, пахова грижа, у зв'язку з чим 18.06.2015 року дитина була прооперована, що також сторонами не заперечувалось. Дитині також згідно рекомендацій лікаря-ортопеда рекомендовано масаж та відвідування спортивних тренувань (а.с.137). Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не повинно впливати на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Суд звертає увагу, що батьки зобов'язані піклуватися, зокрема, про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, на що, в тому числі, необхідні й фінансові витрати. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, відповідно до ч.1 ст.155 СК України. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, яка знайшла своє відображення і в Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Вищевказаною Декларацією прав дитини, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Також, відповідно до положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст.184 СК України). Статтею 182 СК України встановлено перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні суми стягнення аліментів суд враховує вікову категорію неповнолітніх дітей сторін та звичайні потреби дитини, активний спосіб життя доньок, а саме навчання останніх у школі, у музичній школі, вивчення ними англійської мови, відвідування підготовчих занять, в тому числі щодо підготовки до складання зовнішнього незалежного оцінювання, що потребує чималих коштів, та хворобливий стан здоров'я дітей, що також потребує відповідних витрат. Окрім того, суд враховує особу відповідача - платника аліментів, який являється молодою фізично здоровою людиною працездатного віку. Згідно довідки ГУ ДФС у Вінницькій області від 17.11.2015 року №33408/02-28-1705 відповідач являється фізичною особою-підприємцем, з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року сума задекларованого доходу склала 220 000 грн., у період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року - 250 000 грн., з 01.01.2014 року по 30.09.2014 року - 75 870,00 грн. У період з 01.10.2014 року по 31.12.2014 року звітує про відсутність доходу (а.с.94). До того ж, як стверджував представник позивача в судовому засіданні, відповідач отримує чималий дохід не офіційно від здійснення перекладів з англійської та італійських мов та організації усиновлення дітей громадянами Італії. Як на підтвердження даних тверджень представника позивача можуть слугувати виписки із рахунків відповідача [PERSON], зокрема із банківської картки ПАТ КБ «ПриватБанк» [NUMBER], з якої прослідковується рух коштів відповідача, зокрема зарахування на його картку наступних сум: 25.03.2015 року - 2 462,62 євро; 30.03.2015 року - 481,58 євро; 28.04.2015 року - 485,56 євро; 07.05.2015 року - 974,10 євро; 09.06.2015 року - 972,11 євро; 26.06.2015 року - 4 452,62 євро; 09.07.2015 року - 4 452,62 євро; 22.10.2015 року - 983,06 євро; 23.11.2015 року - 2 965,10 євро, а всього 18 229,37 євро (а.с.107-114). Таким чином, вищевикладені обставини в повній мірі свідчать про наявність у відповідача чималого неофіційного заробітку (доходу), що можна віднести до нерегулярного, мінливого доходу, та є підставою для визначення аліментів на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі. Разом з тим, суд звертає увагу, що в процесі судового розгляду відповідачем було надано виписки по банківським рахункам, відповідно до яких вищезазначені кошти у відповідача на даний час на рахунках відсутні (а.с.153-154), проте даними довідками факт наявності у власності відповідача грошових коштів у вищезазначених розмірах не спростовується. Окрім того, відповідач наголошував, що дані кошти в іноземній валюті йому перераховувались виключно як грошова допомога на лікування його друзями. Однак, належних та допустимих доказів, які б підтверджували дану обставину, відповідачем не надано. З наданого ультразвукового дослідження Вінницького військово-медичного клінічного центру Центрального регіону від 11.06.2015 року (а.с.152) та консультативного висновку ДУ «Національний інститут серцево-судинної хірургії ім. М.М. Амосова НАМН України» №7549 від 16.06.2015 року (а.с.151) не вбачається будь-яких серйозних серцево-судинних захворювань у відповідача, хірургічне лікування відповідачу не показано, рекомендовано контроль артеріального тиску, гіпотензивну терапію, амбулаторне лікування під наглядом лікуючого лікаря, що, безумовно, виключає ту обставину, що відповідачем були витрачені кошти у розмірі 18 229,37 євро на його лікування. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта №46620884 від 30.10.2015 року у власності відповідача знаходяться три житлові квартири за адресами: [ADDRESS]; [ADDRESS]; [ADDRESS] (а.с.78-80). Відповідно до довідки облікової картки приватного ТЗ за відповідачем зареєстровано право власності на легковий автомобіль універсал - В, NISSAN PATROL GR TD, 2001 року випуску, д.н.з.[NUMBER] (а.с.92). Також, заслуговує на увагу той факт, що відповідач 02.07.2015 року у В ДРАЦС РС Вінницького МУЮ у Вінницькій області уклав шлюб із [PERSON], згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого В ДРАЦС Вінницького МУЮ у Вінницькій області 02.07.2015 року (а.с.56), разом з тим інших утриманців, в тому числі неповнолітніх дітей, окрім спільних дітей із позивачем, у відповідача не має. А тому, з огляду на вищевикладене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Разом з тим, розмір аліментів у сумі 5 000 грн. на кожну дитину, який зазначила позивач, є дещо завищеним, а тому

Outcome: partial