Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

06.07.2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою на обгрунтування якої зазначила, що 14.11.2014 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, за час якого у них народилась дочка [PERSON] , [INFO] . 21.12.2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у справі № 161/17490/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів ухвалив рішення, яким вирішив стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 600 (шістсот) гривень щомісячно, починаючи з 16.11.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.09.2018 року їх шлюб було розірвано. Вказує, що на даний час дочка проживає разом із нею та знаходиться на їїутриманні. У свою чергу, відповідач не сплачуєаліментів на утримання своєї дочки, відмовився відвиконання батьківських обов`язків по відношенню до дочки, не цікавиться її долею,участі у її вихованні та розвитку не приймає, матеріально дитині недопомагає, тобто жодного контакту з дитиною не підтримує. Крім того,відповідач жодних спроб на відновлення відносин з дочкою не робив танаміру їх здійснювати не має, навпаки, відповідач не тільки ухиляється відвиконання ним своїх батьківських обов`язків, а свідомо не бажає їхвиконувати. Зазначає, що [PERSON] прийнято у дошкільний відділ при Початковій школі № 2 ім. Яна Павла ІІ в Промбці., Однак, відповідач не надає згоди на виїзд дитини закордон та не враховує інтереси дитини. Більше того, останній вимагає від позивача гроші за відмову від своєї дитини. Враховуючи наведене, просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , а також стягнути судові витрати по справі. У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час, місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви, клопотання, відзив на позовну заяву від нього на адресу суду не надходили. Представник третьої особи у судовому засіданні щодо задоволення позову не заперечував. Статтею 280 ЦПК України передбачено можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. Суд вважає можливим ухвалити по справі заочне рішення, відповідно до положень ст. ст. 280-282 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріали справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 14.11.2014 року зареєстрували шлюб, який рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.09.2018 року було розірвано. За час шлюбу у сторін народилась спільна дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.12.2015 року у справі № 161/17490/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів вирішено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 600 (шістсот) гривень щомісячно, починаючи з 16.11.2015 року і до досягнення дитиною повноліття Судом також встановлено, що малолітня дочка проживає на даний час разом зі своєю матір`ю - позивачкою [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. В обґрунтування заявлених позовних вимог про позбавлення батьківських прав [PERSON] зазначає, що [PERSON] в повній мірі самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та матеріальному утриманню дочки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України матір, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх зобов`язань по вихованню дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною, однак не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Як вбачається із довідки «Заклад дошкільної освіти № 37» Луцької міської ради № 21 від 22.06.2021 року, [PERSON] , [INFO] , дійсно відвідує заклад дошкільної освіти № 37 м. Луцька. За період перебування у закладі батькодитини не з`являвся в установу, не приймав участі у навчально-виховнихзакладах, не цікавився у педагогів успіхами, досягненнями дитини. Вищезазначене дає підстави для висновку, що [PERSON] за період перебування своєї дочки у закладі дошкільної освіти не дбає про її фізичний і духовний розвиток, не цікавився навчанням. Так, допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , ствердили суду, що відповідач [PERSON] не бере участі у вихованні дочки [PERSON] , не цікавиться її життям, не допомагає матеріально. Рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради № 711-1 від 02.09.2021 року було затверджено висновок служби у справах дітей Луцької міської ради № 220 від 12.08.2021 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього дочки [PERSON] , [INFO] . Даний висновок органу опіки та піклування суд вважає належним чином мотивованим та обґрунтованим. Статтею 157 СК України закріплено обов`язок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини, окрім того законодавством зобов`язано батьків вирішувати всі питання виховання дитини спільно. Як встановлено судом, відповідач в повній мірі самоусунувся від належного виконання своїх батьківськіх обов`язків без поважних та обґрунтованих причин. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Разом з тим, це насамперед є способом захисту прав та інтересів дитини, а тому при вирішенні цього питання перш за все необхідно виходити з інтересів дитини, з`ясувати та оцінити який позитивний чи негативний наслідок для дитини матиме таке рішення. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Оцінюючи надані сторонами докази, як кожен окремо так і у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач в жодній мірі не піклується про фізичний і духовний розвиток дочки, її навчання, не займається підготовкою до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу та не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі. З урахуванням наведеного суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав є обґрунтованими, їх задоволення відповідає інтересам малолітньої [PERSON] , [INFO] і її подальшого життя. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З вищевикладеного слідує, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути 908 грн. понесених судових витрат зі сплати судового збору. На підставі ст.ст. 164-166 СК України,

Outcome: approved