Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

06 квітня 2015 року позивач звертаючись до суду із даним позовом до [PERSON] зіслався на те, що 23.01.2012 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та відповідачем було укладено кредитний договір, згідно якого на картковий рахунок останнього було надано кредит в розмірі 6600грн. з оплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% нарік на суму залишку заборгованості за кредитним з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач умов договору не дотримувався, до теперішнього часу борг не погасив, у зв'язку з чим станом на 28 лютого 2015 року заборгованість за вищевказаним договором становить 14209,01грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій просить слухання справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі , проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Перевіривши матеріали та дослідивши обставини справи, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 23 січня 2012 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір про надання кредиту (далі кредитний договір) у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі, відповідно до кредитного договору здійснив видачу кредитної картки зі встановленим лімітом у розмірі 6600 грн. в користування відповідача. Відповідно до ст. 256 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, вимог цивільного кодексу України та інших актів цивільного законодавства. На порушення договірних зобов'язань відповідач отримані грошові кошти не повертає. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, зобов'язаний сплатити кредитору суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також розмір відсотків, який зазначено в договорі. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Станом на 28 лютого 2015 року загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором згідно розрахунку банку по вищезгаданому договору складає 14209(чотирнадцять тисяч двісті дев'ять ) грн. 01коп. з них: - 6203,51 грн. - заборгованість за основним боргом; - 5852,66 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; - 1000грн .- заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом; - 500 грн. - штраф (фіксована частина); - 652,81 грн. - штраф по відсотках. Як встановлено судом вище, відповідач зобов'язаний виконувати взяте на себе грошове зобов'язання, одна ухиляється. Судом перевірено надані позивачем розрахунки щодо основного боргу, нарахованих відсотках, які відповідають вимогам закону, вони у зазначених розмірах підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved