Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-26 00:00:00

05.06.2019 Червоноквітівська сільська рада Кобеляцького району Полтавської області звернулася до суду із заявою, в якій просить визнати спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , відумерлою та передати у власність територіальної громади Червоноквітівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області земельну частку (пай) площею 3,0 ум.кад.га на території колишнього КСП ім. Чапаєва Червоноквітівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, що належала [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0163600 , обгрунтована тим, що після спливу одного року з часу відкриття спадщини ніхто зі спадкоємців [PERSON] за законом або за заповітом не прийняв спадщину. Від сільського голови Червоноквітівської сільської рди Кобеляцького району Полтавської області надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника сільської ради. Представник заінтересованої особи надав суду заяву, в якій при розгляді справи поклався на розсуд суду. Судом встановлено, що [PERSON] відповідно до сертифікату про право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0163600 належала земельна частка (пай) розміром 3 в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Чапаєва (а.с.7-8). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується записом акту про смерть від 24.09.1998 року(а.с.4). Відповідно до довідки Червоноквітівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області від 17.04.2019 [PERSON] станом на 1998 рік проживала в будинку пенсіонерів, що належав КСП ім. Чапаєва (а.с.5). Згідно довідки Кобеляцької державної нотаріальної контори від 22.06.2019 спадкова справа після померлої [PERSON] відсутня. Відповідно до частин 1-3 статті 1277 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Абзацом 2 пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що правила статті 1277 ЦК України про відумерле майно застосовуються також до спадщини, від дня відкриття якої до набрання чинності цим Кодексом спливло не менше одного року. Разом з цим, норми пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, згідно з якими цей Кодексом застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання ним чинності, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529-531 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі ЦК УРСР 1963 року). Таким чином, сплив однорічного строку, встановленого частиною 2 статті 1277 ЦК України та абзацу 2 пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, може підлягати обчисленню, починаючи не раніше 1 липня 2003 року. Як роз`яснено у пункті 1 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Оскільки [PERSON] померла [INFO] , то до спірних правовідносин слід застосовувати положення актів цивільного законодавства, які чинні на момент їх виникнення, а саме ЦК УРСР 1963 року, а тому питання прийняття та оформлення спадщини, що залишилася після його смерті, не можуть регулюватися правилами книги шостої ЦК України, в тому числі положеннями статті 1277 ЦК України. Відповідно до статті 525 ЦК УРСР 1963 року, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Пунктом 5 частини першої статті 555 ЦК УРСР 1963 року було встановлено, що спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави, якщо жоден із спадкоємців не прийняв спадщину. ЦК УРСР 1963 року не обмежувався строк для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом, у тому числі й для держави. Тому, якщо упродовж встановленого шестимісячного строку ніхто зі спадкоємців за законом або за заповітом не прийняв спадщину, вважається, що спадщина переходить до держави в силу закону. З огляду на те, що спадщина, що належала померлому, могла бути прийнята його спадкоємцями або перейти у власність держави в порядку передбаченому ЦК УРСР 1963 року, при цьому цей Кодекс не передбачав можливість набуття органами місцевого самоврядування права на спадкове майно в порядку визнання спадщини відумерлою, суд відмовляє у задоволенні заяви. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed