Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-09 00:00:00

05 травня 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору дійсним та визнання права власності. Просив визнати дого вір купівлі-продажу від 01 лютого 2020 року укладений між [PERSON] та [PERSON] дійсним та визнати за [PERSON] пра во власності на сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ХР № 0039447, зареєстрований 30 листопада 1998 року у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай) за № 149 про право на земельну частку ( пай) у землі яка перебувала у колективній власності КСП « Червоний Мак», розміром 4,80 в умовних кадастрових гектарах, виданий на ім`я [PERSON] . До судового засідання позивач не з`явився, надав заяву, де просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач заперечень або клопотань до суду не надав. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до\~ст. 223 ЦПК України\~та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Згідно ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ХР № 0039447, зареєстрований 30 листопада 1998 року у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай) за № 149 про право на земельну частку ( пай) на землі яка перебувала у колективній власності КСП « Червоний Мак», розміром 4,80 в умовних кадастрових гектарах, виданий на ім`я [PERSON] (а.с.7). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть ( а.с.10). Відповідно до договору купівлі-продажу від 01 лютого 2020 року [PERSON] продав [PERSON] сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ХР № 0039447, зареєстрований 30 листопада 1998 року у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай) за № 149 про право на земельну частку ( пай) у землі яка перебувала у колективній власності КСП « Червоний Мак», розміром 4,80 в умовних кадастрових гектарах, виданий на ім`я [PERSON] (а.с.6). Відповідно до ч.3 ст.77 ЦПК України, сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1\~ст.209 ЦК України, правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Згідно із ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Частиною 1 ст.317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 6 листопада 2009 року № 9 роз`яснив, що вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма ч. 2 ст. 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до ст.ст. 210, 640 ЦК України пов`язується з їх державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов`язків для сторін. 01 січня 2013 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до якого частину третю статті 640 ЦК України викладено в новій редакції, згідно з якою договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним із дня такого посвідчення, а з частини другої статті 657 ЦК України виключено слова «та державної реєстрації», а відтак положення статті 220 ЦК України можливі до застосування за умови укладення таких правочинів після набрання чинності вищезазначеного Закону. Оскільки, договір купівлі продажу укладений 01 лютого 2020 року, після набрання чинності Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved