Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

06 листопада 2019 року позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання за ним прав та обов`язків забудовника домоволодіння [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач посилається на те, що він є єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину після смерті матері, нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] , оскільки право власності на цей будинок не зареєстровано. Забудовником цього будинку був батько позивача [PERSON] , після смерті батька фактично прийняла спадщину мати [PERSON] . У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, пояснив, що будинок [ADDRESS] збудував його батько. Позивач та його матір [PERSON] проживали та були зареєстровані у цьому будинку на момент смерті забудовника [PERSON] . Після смерті матері позивач фактично володіє цим будинком. Він намагався зареєструвати своє право власності на будинок, однак йому було у цьому відмовлено і рекомендовано подати заяву до нотаріуса про прийняття спадщини. Оскільки будинок за життя забудовника не був зданий в експлуатацію, позивач просить визнати за ним права та обов`язки забудовника в порядку спадкування за законом. Від представника відповідача [PERSON] надійшла заява від 22 листопада 2019 року, за змістом якої Павлоградська міська рада просить розглянути справу за відсутності її представника. Заперечень проти задоволення позовних вимог заява не містить. Від третьої особи Першої Павлоградської державної нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи за відсутності її представника. З матеріалів цивільної справи видно, що [PERSON] померла [INFO] , згідно матеріалів спадкової справи № 944/2018, заведеної 23 листопада 2018 року Першою Павлоградською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області, з заявою про фактичне прийняття спадщини за законом звернувся син померлої [PERSON] . 20 вересня 2019 року [PERSON] звернувся з заявою про видачу на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] . Постановою державного нотаріуса Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Бубирю В.Г. було відмовлено у вчиненні зазначеної нотаріальної дії, оскільки право власності на житловий будинок [ADDRESS] не зареєстровано. Цією ж постановою державного нотаріуса встановлено, що забудовником житлового будинку [ADDRESS] є [PERSON] чоловік померлої [PERSON] . [PERSON] фактично прийняла спадщину після померлого [INFO] чоловіка [PERSON] на підставі сумісного проживання. На час смерті [PERSON] діяв Цивільний кодекс Української РСР від 1963 року, статтею 549 цього Кодексу визначалося, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Позивач фактично вступив у володіння будинком після смерті матері і на даний час є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину. Положення діючого Цивільного кодексу відповідно до пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень застосовуються щодо цивільних прав та обов`язків, які виникли до набрання ним чинності і продовжують існувати після набрання ним чинності. Як передбачено ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Права та обов`язки забудовника, які належали померлому [PERSON] , відповідно до договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку від 10 лютого 1966 року (а.с.13-14), перейшли до його дружини [PERSON] , а після її смерті до позивача [PERSON] . Тому позовні вимоги про визнання за позивачем прав та обов`язків забудовника підлягають задоволенню, судові витрати по справі слід покласти на позивача за його згодою.

Outcome: approved