Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

06 травня 2014 року ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» в особі представника за довіреністю Батенко М.В. звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області із зазначеним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що 09.01.2014 року уповноваженими особами ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» був складений акт №192938 про порушення побутовим споживачем Правил користування електричною енергією для населення, а саме при проведенні перевірки дотримання вимог закону у будинку №131 по вулиці Титова виявлено самовільне підключення електроустановок поза межами приладу обліку. Відповідно до Методики нарахування розміру та вартості електричної енергії, не врахованої внаслідок порушення споживачем Правил, відповідачам здійснене нарахування по вказаному Акту у розмірі 20764,29 грн. Посилаючись на діюче законодавство та спеціальні нормативні акти ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» просить суд стягнути з відповідачів вказану суму заборгованості за спожиту (невраховану) електричну енергію та судовий збір. Представник позивача Рожкова Л.О., що діє на підставі довіреності, в судове засідання не з'явилась надала заяву у якій просить позовні вимоги відносно [PERSON] залишити без розгляду, відносно [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] вищевказану суму заборгованості та витрати по сплаті позивачем судового збору. Проти постановлення заочного рішення не заперечувала. 16.07.2014 року ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя позовн вимоги Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту (невраховану) електричну енергію залишені без розгляду. Відповідачі у судове засідання не з'явилися за невідомих суду причин, про слухання справи повідомлялися належним чином. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року №1618-IV (зі змінами та доповненнями) (далі за текстом ЦПК України), згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України (що діє з 01 січня 2004 року, зі змінами та доповненнями) (далі за текстом ЦК України), кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зокрема, ч.1 ст.11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зокрема, ч.3 та ч.4 ст.60 ЦПК України встановлено, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Згідно із ст.58 ч.1 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із ст.59 ч.2 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Разом із тим в сенсі ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що правовідносини між енергопостачальником та споживачем електричної енергії регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року №1357, Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України №28 від 31 липня 1996 року та іншими нормативними документами, які регулюють правовідносини у сфері електроенергетики. Матеріалами справи встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON] мешкають за адресою: [ADDRESS], є споживачами електричної енергії та мають особовий рахунок [NUMBER]. Так, 09.01.2014 року в будинку [ADDRESS], уповноваженими особами ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» був складений акт №192938 про порушення побутовим споживачем Правил користування електричною енергією для населення, а саме при проведенні перевірки встановлено порушення споживачами п.42, п.48 Правил користування електричною енергією для населення та ст.ст. 26, 27 Закону України «Про електроенергетику», а саме виявлено самовільне підключення електроустановок поза межами приладу обліку. Крім цього, акт складений у присутності [PERSON] Відповідач [PERSON] зазначений акт підписав, заперечень ніяких не вказав, до цього часу він ними не оскаржувався, за таких обставин у суду немає сумнівів в об'єктивності викладених позивачем фактів щодо безоблікового використання електроенергії, тому суд приходить до переконання, що вина відповідачів в порушенні Правил користування електричної енергії для населення доведена, а тому останні повинни нести відповідальність у відповідності до п.48 ПКЕЕНн. 04.02.2014 року комісією РЕС складено протокол засідання №3068 по розгляду актів про порушення ППЕЕ для населення, відповідно до якого Акт №192938 від 09.01.2014 року складений у відповідності до вимог п.53 Правил користування електричною енергією для населення, розрахунок суми недорахованої електричної енергії проведено згідно п.2.7 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04 травня 2006 року за №562 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04 липня 2006 року за №782/12656 та дорівнює 20764,29 грн. До зазначеного протоколу додається розрахунок збитків за актом №192938 від 09.01.2014 року. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. На підставі ст.15 Закону України «Про електроенергетику» - електроенергетика є галуззю промисловості України, державна політика в електроенергетиці базується на принципах забезпечення стабільного фінансування положення електроенергетики, а також відповідальності енергопостачальника і споживача. В разі порушення правил користування електричною енергією, заподіяна шкода розрахована енергопостачальною організацією у зв'язку з правилами в грошовому виражені, оцінюється як пряма шкода завдана інтересам держави. Статтею 26 Закону України «Про електроенергетику» встановлено, що споживання електричної енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та Правил користування електричною енергією згідно із законодавством України. При цьому статтею 27 цього Закону передбачена відповідальність за порушення законодавства про електроенергетику та визначено, що правопорушенням в електроенергетиці, зокрема є: крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики, споживання енергії без приладів обліку, порушення правил користування електричною енергією. Відповідно до п.42 Правил користування електричною енергією для населення споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Так, згідно з п.48 Правил споживач несе відповідальність згідно із законодавством за: прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію; порушення правил користування електричною енергією; ухилення або несвоєчасне виконання рішень та приписів Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку; пошкодження приладу обліку; розукомплектування та пошкодження об'єктів електроенергетики, розкрадання майна цих об'єктів; насильницькі дії, що перешкоджають посадовим особам енергопостачальника виконувати свої службові обов'язки. Відповідно до п.53 Правил у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування елекричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акту свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. На підставі акта енергопостачальник має право відключити споживача від електропостачання, а також визначити величину збитків, завданих йому протиправними діями споживача. Розмір завданих енергопостачальнику збитків розраховується відповідно до оформленого акта про виявлення порушення за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії за кількістю днів з дати технічної перевірки приладу обліку до моменту усунення порушення за тарифами (цінами) для населення, що діяли у період, за який нараховується розмір збитків, але не більше терміну позовної давності, або від дати виникнення права власності на об'єкт енергопостачання. Розмір відшкодування збитків, заподіяних енергопостачальнику внаслідок користування електричною енергією, обчислюється відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04 травня 2006 року за №562 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04 липня 2006 року за №782/12656. Суд вважає, що Акт №192938 від 09.01.2014 року відповідає положенням Правил користування електричною енергією для населення, його підписали три представника енергопостачальника, також акт було складено у присутності споживача [PERSON], який підписав акт, заперечень щодо виявлених порушень не надав. Суд, зважаючи на положення чинних вищенаведених правових норм, аналізуючи зібрані по справі докази, враховуючи конкретні обставини даної цивільної справи, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», оскільки, на переконання суду, при розгляді даної справи встановлено факт порушення Правил користування електричною енергією для населення відповідачами, які є споживачами електроенергії у будинку [ADDRESS]. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Як встановлено ст.79 ЦПК України до судових витрат належить судовий збір. Таким чином, суд вважає, що з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача сплачений останнім судовий збір за подання даного позову до суду в розмірі 243,60 грн., по 121,80 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved