Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

05 травня 2018 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди завданої ДТП, в якій позивач, посилаючись на положення ст. 1166 ЦК України, просив стягнути з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]) на свою користь вартість ремонту автомобіля в розмірі 9 633 грн., вартість виконання експертного дослідження в сумі 700 грн, та суму сплаченого судового збору, в розмірі 704 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 11 листопада 2016 року водій, [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], в м. Одеса по вул. Мечникова, 100, не надав перевагу в русі автомобілю [NUMBER], в результаті чого відбулось зіткнення, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Суддею Приморського районного суду м. Одеса винесена постанова № 522/22407/16 від 07.12.2016 р. встановлено, що [PERSON] в судове засідання з'явився, свою провину визнав та був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. Власником автомобілю, марки «HUNDAI» державний номер [NUMBER], на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є [PERSON]. Відповідно до ст. 61 ЦПК України постанова по справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань, чим мали місце ці дії та чи вчинені вони цією з особою. Представник позивача звернувся до суду з клопотанням, в якому просив розгляд справи проводити без участі сторони позивача за наявними в матеріалах справи доказами, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином, про існування даної цивільної справи обізнаний, що підтверджується наявними в матеріалах справи зворотними поштовими повідомленнями, тому суд вважає за можливе провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне: 11 листопада 2016 року водій, [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], в м. Одеса по вул. Мечникова, 100, не надав перевагу в русі автомобілю [NUMBER], в результаті чого відбулось зіткнення, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Вказана обставина підтверджується постановою судді Приморського районного суду м. Одеса № 522/22407/16 від 07.12.2016 р. Відповідно до звіту №11-022 від 25 листопада 2016 року про оцінку автомобіля [NUMBER] про визначення вартості матеріального збитку завданого внаслідок ДТП , виконаного спеціалістом оцінювачем, вартість ремонту автомобіля [NUMBER] становить 9 633 гривні. При вирішенні справи суд виходить з наступного: Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2. Правил дорожнього руху України). Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та матеріально підтверджені судові витрати. Відповідно до вимог ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Слід зауважити, що при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої винесено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, це судове рішення є обов'язковим для суду в частині з'ясування питань чи мали місце такі дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи даний позов, який випливає зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі перевіряти обставини ДТП, обговорювати вину особи і робити висновки про відповідальність осіб, причетних до ДТП, а може лише вирішувати питання про розмір відшкодування. У відповідності з ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відзив на позовну заяву відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України стороною відповідача не надавався. Доказів, які б спростовували викладені в позовній заяві обставини, в матеріалах справи не містяться. Враховуючи викладене, суд вважає, що оскільки вина відповідача у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди встановлена, а позивачем надано доказ щодо вартості ремонту пошкодженого автомобіля, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір в розмірі 704 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved