Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-17 00:00:00

06.02.2020 р. позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій просить розірвати шлюб між сторонами у зв`язку з несумісністю характерів та втратою поваги один до одного. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався. Позивач в судове засідання не з`явилась, повідомлена належним чином та своєчасно, надала до суду заяву, в якій просить судове засідання проводити за своєї відсутності, свій позов підтримала, просила його задовольнити, та ухвалити заочне рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, в тому числі і на сайті Судової влади України. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін в заочному провадженні за згодою позивача та за наявними в справі доказами. 06.02.2020 року вказана справа надійшла до суду, та розподілена судді Зуб Г.А. 13.02.2020 року судом здійснені електронні запити з Реєстру територіальної громади м. Харкова для встановлення місцеперебування відповідача, відповіді на які надано до суду - 13.02.2020. Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 17.02.2020 року було прийнято до розгляду вказану позовну заяву, відкрито провадження в ній за правилами спрощеного позовного провадження, та постановлено здійснювати виклик відповідача також через офіційний сайт судової влади України. Сторони вступили у шлюб 21.04.1995року, який був зареєстрований відділом РАГС Фаленського району Кіровської області, актовий запис № 8. Від шлюбу сторони мають повнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач на примирення не згодна. Причинами розпаду сім`ї стали несумісність характерів та втрата поваги один до одного. Згідно з ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. В силу ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК). Частинами 3 та 4 статті 56 СК України встановлено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 111, ч. 1 ст. 112 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а значить збереження сім`ї на підставі наведених вище норм права є неможливим. З урахуванням особливого характеру сімейних відносин, встановлених фактичних взаємин подружжя, категоричного заперечення позивача проти збереження шлюбу, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню. За заявою позивача суд змінює їй прізвище на дівоче « [PERSON] ». Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по оплаті судового збору в розмірі 840 грн. 00 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави витрати по оплаті судового збору в розмірі 0,80 грн.

Outcome: approved