Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

06.04.2016 року [PERSON] звернулась із зазначеним позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно доньки - [PERSON], [INFO] та зміну прізвища дитини на «[PERSON]». В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, рішенням суду шлюб між сторонами розірваний, з відповідача стягнуті аліменти на користь доньки, які він свідомо не сплачує, від виховання доньки ухиляється. Нотаріальною заявою відповідач відмовився від батьківських прав. Позивач стверджувала, що вищезазначені обставини є підставою для позбавлення [PERSON] батьківських прав. [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений про розгляд справи належним чином (поштове повідомлення №6504511443580), про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надавав. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Малиновської РА ОМР в судове засідання не з'явився, повідомлений про розгляд справи належним чином (поштове повідомлення №6504511449987), про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надавав. Дослідивши обставини справи та наявні докази суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. За ч.2 ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. В судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Першим Малиновським Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1197. Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 11.03.2014 року шлюб між сторонами розірваний. З відповідача на користь [PERSON] на утримання малолітньої доньки рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 23.07.2014 року стягнуті аліменти. Згідно розрахунку державного виконавця від 21.03.2016 року заборгованість по сплаті аліментах у відповідача станом на 01.03.2016 рік становить 10 862 грн. 10.12.2015 року нотаріальною заявою за реєстровим №1297, засвідченою приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу відповідач надав свою згоду на позбавлення його батьківських прав щодо малолітньої доньки. 17.10.2016 року орган опіки та піклування Малиновської РА ОМР дійшов висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав. Обставини ухилення відповідача від виконання батьківського обов'язку підтверджується також показаннями допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON]. При таких обставинах, суд дійшов висновку про свідоме нехтування відповідачем своїми обов'язками по вихованню дитини (винна поведінка), коли він не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її підготовку до самостійного життя, не виявляє до неї інтересу, що передбачає застосування до [PERSON]такого крайнього заходу впливу на осіб, які не виконують батьківських прав як позбавлення батьківських прав. Встановлене судом узгоджується і з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 20.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», за п.16 якої зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, за наявності винної поведінки батьків можна розцінювати як ухилення від виховання дитини. Враховуючи обставини справи, характер поведінки відповідача, його ставлення до дитини, добровільну відмову від дитини, суд вважає вимоги позивача в частині позбавлення батьківських прав обґрунтованими. Поряд із тим, вимоги позивача про зміну за рішенням суду прізвища дитини є безпідставними. Так, відповідно до ст. 16 ЦК України суд можне захистити порушене право особи, способом, встановленим законом. Порядок зміни прізвища дитини визначений Сімейним кодексом України, Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року, які передбачають особисте звернення особи із відповідною заявою до відділу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст.166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав втрачає особисті немайнові права щодо дитини. Зміна прізвища дитина відноситься до особистих немайнових прав батьків. Тому згода на зміну прізвища малолітньої дитини від батька або матері, які позбавлені батьківських прав не потрібна. До державного органу реєстрації актів цивільного стану подається заява одним з батьків, разом з заявою подається копія рішення суду про позбавлення батьківських прав другого з батьків. Враховуючи викладене, вимоги позивача про зміну за рішенням суду прізвища дитини задоволенню не підлягають.

Outcome: partial