Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-02 00:00:00

06.05.2021 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача в порядку регресу витрати, пов`язані регламентною виплатою в розмірі 5005,49 грн. та судовий збір в сумі 2270 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги покликається на те, що 15 жовтня 2017 року в м. Львові на вул. Балабана з вини [PERSON] , який керував автомобілем ЗАЗ з державними номерними знаками [NUMBER] , була скоєна дорожньо-транспортна пригода. Вина відповідача у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Галицького районного суду м.Львова від 10 листопада 2017 року. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль Фольксваген з номерними знаками [NUMBER] , який належав [PERSON] . На дату скоєння цієї пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. За заявою потерпілого, у зв`язку з настанням події, позивач здійснив регламентну виплату в розмірі 5005,49 гривень. Позивач вказує, що 07.03.2018 року зверталось до відповідача з листом про компенсацію в добровільному порядку витрат, понесених у зв`язку з проведенням регламентної виплати потерпілому, однак витрати в добровільному порядку відповідачем не компенсовано. Просить позов задоволити. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 03.06.2021 року відкрито провадження, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторони про судове засідання повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Відповідач повідомлявся про дату судового засідання шляхом скерування судової повістки на його поштову адресу. Окрім того, виклик [PERSON] до суду був здійснений через оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України (через веб-сайт Галицького районного суду м.Львова). Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, будь - яких інших заяв від нього до суду не надходило. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов наступного висновку. Згідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно вимог ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом встановлено, що 15.10.2017 року, о 13 год. 45 хв., [PERSON] в районі буд. 26 по вул. Балабана у м. Львові (автостоянка), керуючи транспортним засобом ЗАЗ-11028, реєстраційний номер [NUMBER] , проявив неуважність до дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем VOLKSWAGEN CADDY, реєстраційний номер [NUMBER] . Постановою Галицького районного суду м.Львова від 10.11.2017 року [PERSON] визнано винним за ст.124 КУпАП та накладено штраф в розмірі 340,00 гривень /а.с.4/. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З огляду на викладене та відповідно до положення частини четвертої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені постановою Галицького районного суду м.Львова від 10.11.2017 року, згідно засад інституту доказування у цивільному судочинстві, яка не оскаржувалась та набрала законної сили, відповідно до яких відповідача визнано винним у вчиненні ДТП. Отже, з огляду на викладене вина відповідача у вчиненні дорожньо-транспортній пригоді є доведеною. На дату скоєння цієї пригоди чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідач не мав. Відповідно до Висновку експертного автотоварознавчого дослідження №243 від 21 грудня 2017р., складеного судовим експертом Галамаєм Я.І., вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Фольксваген, становить 5005,49 грн. /а.с.10-13/. На підставі заяви [PERSON] , який діяв в інтересах [PERSON] , про настання страхового випадку від 19.12.2017 року, МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілій особі в розмірі 5005,49 грн., що підтверджується копією платіжного доручення №902561 від 12 березня 2018р. /а.с.14/. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно п.п. «а» п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобів. Відповідно до п.22.1 ст.21 цього ж Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Таким чином, позивачем за рахунок коштів фонду захисту потерпілих було виконано свій обов`язок та здійснено потерпілому регламенту виплату відшкодування. Відповідно до абз. «ґ» п.п. 38.1.1. п. 38.1 ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування мас право подані регресний позов до страхувальника або водія забезпеченої о транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 етапі 33 цього Закону. Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (ч.1 ст.1191 ЦК України). За наведених обставин, позивач в порядку регресу має право вимагати від відповідача відшкодування шкоди, заподіяної відповідачем. 07.03.2018 року позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до відповідача із претензією про відшкодування шкоди в порядку регресу, згідно якої просить [PERSON] відшкодувати заподіяну ним майнову шкоду (страхове відшкодування), яка з урахуванням витрат на збір документів складає 5685,49 грн. /а.с.16/. Доказів відшкодування шкоди у добровільному порядку матеріали справи не містять. У відповідності до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст. ст. 77-79 ЦПК України. Як видно з досліджених судом письмових доказів, наданих позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог, такі отримані у порядку встановленому Законом, стосуються безпосередньо обставин справи та підтверджують покликання позивача на зазначені обставини справи, а відтак беруться судом до уваги, як належні та допустимі докази в процесі доказування. Водночас, відповідач відзиву на позовну заяву не надав, а також та не подав суду жодних доказів на спростування вимог позивача. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Оцінюючи докази по справі в цілому, беручи до уваги вищенаведені встановлені під час розгляду справи обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підтверджуються матеріалами справи, оскільки обов`язок виплати відшкодування за наслідками ДТП, яка мала місце 15.10.2017 року покладений саме на відповідача, а тому суд вважає за необхідне позов задоволити. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем та підтверджені матеріалами справи підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved