Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

05.12.2017 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами, які заявою від 28.02.2018 року уточнив та просить встановити факт того, що адреса обєкта нерухомого майна, зазначена в свідоцтві про право на спадщину, виданому Ізмаїльською державною нотаріальною конторою 30.12.1982 року, зареєстрованому в реєстрі за № 2/6963 відповідає наступній адресі, зазначеній в Адресному реєстрі міста Ізмаїл, а саме: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Толбухіна, 5 ріг вул. Музиченка Гаврила, 89 та визнати за [PERSON], в порядку спадкування за законом, право власності на 9/20 часток житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Толбухіна, ріг вул. Музиченка Гаврила, 89, свої вимоги мотивує тим, що вищевказане майно належить його матері [PERSON]. 04.11.2013 року [PERSON] померла, після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до якого входить 9/20 часток житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Толбухіна, ріг вул. Музиченка Гаврила, 89. Позивач прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачу було відмовлено, у звязку з невідповідністю адреси будинку, що вказана у свідоцтві про право на спадщину, виданому Ізмаїльською державною нотаріальною конторою 30.12.1982 року, зареєстрованому в реєстрі за № 2/6963 і технічним паспортом, виданим КП «Ізмаїльське бюро технічної інвентаризації», 07 листопада 2017 року. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вирішення справи залишив на розсуд суду. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину, виданому Ізмаїльською державною нотаріальною конторою 30.12.1982 року, зареєстрованому в реєстрі за № 2/6963, [PERSON] належить 9/20 часток житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Толбухіна, 5. Крім того, встановлено, що згідно довідки комунального підприємства «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» № 317 від 27.02.2018 року, адреса обєкта нерухомого майна, зазначена в свідоцтві про право на спадщину, виданому Ізмаїльською державною нотаріальною конторою 30.12.1982 року, зареєстрованому в реєстрі за № 2/6963 відповідає наступній адресі, зазначеній в Адресному реєстрі міста Ізмаїл, а саме: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Толбухіна, 5 ріг вул. Музиченка Гаврила, 89. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 497273 від 13.07.2017 року, виданого повторно Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла 04.11.2013 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 9/20 часток житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Толбухіна, ріг вул. Музиченка Гаврила, 89. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 50487101 від 05.01.2018 року, наданої державним нотаріусом Ізмаїльської міської нотаріальної контори [PERSON], інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON], померлої 04.11.2013 року відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 275283, виданим 12.02.1999 року міським бюро РАЦС по м. Ізмаїл. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON], постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджено записом про реєстрацію місця проживання в будинковій книзі на обєкт нерухомості, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Толбухіна, ріг вул. Музиченка Гаврила, 89, тобто вважається таким, який прийняв спадщину. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області [PERSON] №667/02-14 від 01.12.2017 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з невідповідністю адреси будинку, що вказана у свідоцтві про право на спадщину, виданому Ізмаїльською державною нотаріальною конторою 30.12.1982 року, зареєстрованому в реєстрі за № 2/6963 і технічним паспортом, виданим КП «Ізмаїльське бюро технічної інвентаризації», 07 листопада 2017 року. Дослідивши матеріали справи, та приймаючи до уваги, що оформлення спадщини в нотаріальному порядку неможливе, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту на підставі\~ст. 16 ЦК України, в зв'язку з чим задовольняє позов. На підставі викладеного,

Outcome: approved