Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-11 00:00:00

05 грудня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, якою пізніше уточнив, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та визнання права на завершення приватизації земельної ділянки, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що його батьками були: [PERSON] та [PERSON], на підтвердження чого приєднав до позовної заяви копію свідоцтва про своє народження та копії свідоцтв про смерть батьків. Позивач вказує, що при житті його батько, [PERSON], мав у власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: с. Супрунівка, Білопільського району, Сумської області, вул. Центральна, 13, який згідно технічного паспорту складається з: житлового будинку під літерою «А-1», сараю під літерою «Б», сараю під літерою «В», убиральні під літерою «у», літньої кухні під літерою «Г», погребу під літерою п/г, пристройкою під літерою «Д», пристройкою під літерою «Ж», навісу під літерою «Е», огорожі під № 1-4. Даний житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,16 га., яка рішенням 14 сесії 21 скликання Супрунівської сільської ради Білопільського району від 28.07.1993 року була передана батьку позивача у власність. 18 серпня 2016 року девята сесія сьомого скликання Супрунівської сільської ради Білопільського району Сумської області прийняла рішення про обєднання з територіальною громадою смт. Миколаївка Білопільського району Сумської області. Рішенням II пленарного засідання першої сесії сьомого скликання Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області від 30.12.2016 року припинено Супрунівську сільську раду як юридичну особу публічного права в результаті реорганізації шляхом приєднання до Миколаївської селищної ради. На базі Супрунівської сільської ради створено Супрунівський старостат без права юридичної особи. На даний час Супрунівська сільська рада ліквідована як юридична особа, що стверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 23279019 від 30.11.2017 року. Цим же рішенням батьку позивача, [PERSON], була передана у власність земельна ділянка площею 0,60 га. для ведення особистого підсобного господарства, що стверджується архівним витягом, виданим архівним відділом Білопільської районної державної адміністрації від 18.05.2017 року № 175. Разом з тим батько позивача, [PERSON], при житті не закінчив приватизацію даних земельних ділянок, не оформив дані земельні ділянки на своє імя, не отримав правовстановлюючі документи на вказані земельні ділянки на своє імя. 18 квітня 2002 року [PERSON] зробив заповіт, яким все своє майно, крім земельної частки (паю), заповів позивачу, [PERSON]. Даний заповіт посвідчено головою Супрунівської сільської ради [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 50. Даний заповіт на даний час є чинним, не змінювався і не скасовувався. 17 лютого 2011 року батько позивача, [PERSON], помер, про що 18 лютого 2011 року зроблено відпоідний актовий запис за № 05, на підтвердження чого позивач приєднав копію свідоцтва по смерть серії 1-БП № 168359, виданого 18 лютого 2011 року виконкомом Куянівської сільської ради Білопільського району Сумської області. Внаслідок смерті батька позивача, [PERSON], відкрилася спадщина на його майно, зокрема на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: с. Супрунівка, Білопільського району, Сумської області, вул. Центральна, 13, та на земельну ділянку площею 0,16 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель (присадибна ділянка) під житловим будинком та земельної ділянки площею 0,60 га для ведення особистого підсобного господарства (під городом біля житлового будинку), розташовані за адресою: село Супрунівка, вул.Центральна,13, які рішенням 14 сесії 21 скликання Супрунівської сільської ради Білопільського району від 28.07.1993 року відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» були передані батьку позивача у приватну власність. Позивач вказує, що він є спадкоємцем першої черги за заповітом після смерті батька та постановою державного нотаріуса Білопільської районної державної нотаріальної контори від 05 жовтня 2017 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на імя померлого [PERSON]. Вищевказане позбавляє його можливості вільно розпоряджатися спадковим майном, у звязку з чим він змушений звернутися до суду з даним позовом. Посилаючись на вищезазначене, позивач просить суд визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після батька, [PERSON], який помер 17 лютого 2011 року, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: с. Супрунівка Миколаївської селищної ради, Білопільського району, Сумської області, вул. Центральна, 13, та право на завершення приватизації земельної ділянки площею 0,16 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель (присадибна ділянка) під житловим будинком та земельної ділянки площею 0,60 га. для ведення особистого підсобного господарства (під городом біля житлового будинку), розташовані за адресою: село Супрунівка, вул.Центральна, 13, які рішенням 14 сесії 21 скликання Супрунівської сільської ради Білопільського району від 28.07.1993 року відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» були передані батьку позивача у приватну власність, та одержання документів, що посвідчують право власності на вказані земельні ділянки. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі та задоволення позовних вимог. Відповідач [PERSON] також в судове засідання не зявилася, подала суду заяву про розгляд справи без її участі та визнання позовних вимог. Представник Миколаївської селищної ради в судове засідання не зявився, Миколаївський селищной голова подав суду заяву про розгляд справи у їхню відсутність та що з рішенням суду будуть згодні. Представник третьої особи завідувач Білопільської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, направив до суду повідомлення № 1222/01-16 від 12.12.2017 року, згідно якого вказав, що надає спадкову справу після [PERSON], померлого 17 лютого 2011 року та просить суд розглянути справу без його участі. Представник Комунального підприємства «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» в особі Філіалу « Білопільська госпрозрахункова виробнича дільниця» в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Представник Відділу у Білопільському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Суд розглядає справу на підставі статті 247 ч.2 ЦПК України, згідно якої у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Позивач, [PERSON], народився 20 червня 1960 року в с. Супрунівка Білопільського району, Сумської області, його батьки: [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження ( а.с.8). За життя батько позивача, [PERSON], склав заповіт, яким все своє майно, крім земельної частки (паю), заповів позивачу, [PERSON]. Даний заповіт посвідчено 18 квітня 2002 року головою Супрунівської сільської ради [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 50. Даний заповіт на даний час є чинним, не змінювався і не скасовувався ( а.с.10). Батьки позивача померли: батько позивача, [PERSON], помер 17 лютого 2011 року в с.Куянівка Білопільського району Сумської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-БП № 168359 (а.с.12). Мати позивача, [PERSON], померла 14 лютого 2009 року в с.Куянівка Білопільського району Сумської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-БП № 101063 (а.с.11). Після смерті батька позивача відкрилась спадщина на його майно, яка складається, в тому числі, з: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: с. Супрунівка Миколаївської селищної ради, Білопільського району, Сумської області, вул. Центральна, 13, та земельної ділянки площею 0,16 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель (присадибна ділянка) під житловим будинком, та земельної ділянки площею 0,60 га. для ведення особистого підсобного господарства (під городом біля житлового будинку), які розташовані за адресою: село Супрунівка, вул.Центральна,13, Білопільського району Сумської області та відносно яких не була за життя батька позивача завершена приватизація. Вищезазначене підтверджується копією технічного паспорта на жилий будинок, генеральним планом(схемою), поверховим планом, експлікацією приміщень до плану житлового будинку, висновком про вартість майна, довідкою та висновком КП «Білопільське районне арххітектурно-планувальне бюро» про те, що житловий будинок з госпбудівлями зведені з дотриманням архітектурних, санітарних та протипожежних норм та правил, знаходяться в межах земельної ділянки, не виходять за червону лінію вулиці, а також не знаходяться на суміжних земельних ділянках, збудовані з дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил, довідкою філії «Білопільська ГВД» КП «Сумського МБТІ», архівним витягом із рішення чотирнадцятої сесії Супрунівської сільської ради народних депутатів Білопільського району Сумської області від 28.07.1993 року «Про приватизацію земельних ділянок громадян» ( а.с. 22, 24-28, 30). Згідно виписки із погосподарської книги № 1 на 2006-2010 р.р. Супрунівської сільської ради Білопільського району Сумської області, особовий рахунок № 95, головою домогосподарства за адресою: с.Супрунівка, вул. Радянська ( Центральна), буд. № 13, записано [PERSON] ( а.с.21). Згідно рішенню девятої сесії сьомого скликання Супрунівської сільської ради Білопільського району Сумської області від 18 серпня 2016 року « Про добровільне обєднання територіальних громад» та рішенню першої сесії сьомого скликання II пленарного засідання Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області Супрунівська сільська рада Білопільського району Сумської області обєдналася з територіальною громадою смт. Миколаївка Білопільського району Сумської області. Рішенням II пленарного засідання першої сесії сьомого скликання Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області від 30.12.2016 року припинено Супрунівську сільську раду як юридичну особу публічного права в результаті реорганізації шляхом приєднання до Миколаївської селищної ради. На базі Супрунівської сільської ради створено Супрунівський старостат без права юридичної особи. На даний час Супрунівська сільська рада ліквідована як юридична особа, що стверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 23279019 від 30.11.2017 року ( а.с.16-20). Згідно довідки Супрунівського старостату виконкому Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області № 137 від 11.10.2017 року [PERSON], який помер 17.02.2011 року, дійсно збудував житловий будинок та господарські будівлі в 1964 році за адресою: с.Супрунівка, вул Центральна, буд. № 13 Білопільського району Сумської обалсті та отримав у приватну власність земельні ділянки: 0,60 га ріллі для ведення особистого підсобного господарства, 0,16 га для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель( згідно рішення 14 сесії 21 скликання Супрунівської сільської ради від 28.07.1993 року). Син померлого, [PERSON], [INFO], успадкував житловий будинок, господарські будівлі, земельні ділянки: 0,60 га ріллі для ведення особистого підсобного господарства, 0,16 га для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель за адресою: с.Супрунівка, вул. Центральна, буд. № 13 без юридичного оформлення спадщини, в звязку з відсутністю свідоцтва про право власності на житловий будинок, господарські будівлі та державних актів на вищеназввані земельні ділянки за вказаною адресою на імя [PERSON]. Гр. [PERSON] надавав допомогу спадкодавцю в догляді за будинком до дня його смерті. На даний час доглядає за будинком. Проводить ремонт самого будинку та господарських будівель, користується присадибною земельною ділянкою, вирощує на ній городину ( а.с.14). Згідно довідки Супрунівського старостату виконкому Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області № 17 від 17.05.2017 року [PERSON], який помер 17.02.2011 року, дійсно проживав в [INFO], після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно. Заповіти від імені померлого засвідчувались виконкомом Супрунівської сільської ради Білопільського району Сумської області за реєстровим № 50 від 18.04.2002 року та № 51 від 18.04.2002 року. Заповіти не змінювались та не скасовувались. Син померлого, [PERSON], після смерті свого батька вступив в управління спадковим майном, розпорядився предметами домашнього вжитку та особистими речами померлого, здійснив поховання, догляд за житловим будинком- фактично прийняв спадщину, але юридично не оформив ( а.с.13). Відповідно до спадкової справи № 450/2011 позивач 08.09.2017 року подав заяву про прийняття спадщини батька, [PERSON], який помер 17.02.2011 року. Та заявою від 08.09.2017 року рідна сестра позивача, [PERSON], дала згоду [PERSON] на прийняття спадщини після померлого [PERSON] ( а.с.41-45). Відповідно до заповіту від 18 квітня 2002 року [PERSON] на випадок своєї смерті заповів сину, [PERSON], все своє майно, де б воно і з чого б воно не складалось і взагалі все, що йому буде належати на день його смерті і на що він по закону матиме право, крім сертифіката на право на земельну частку ( пай), який він заповів своїй дочці, [PERSON] ( а.с.9,10). З матеріалів справи вбачається, що батьком позивача, [PERSON], при житті було розпочато процес приватизації земельної ділянки площею 0,16 га, цільове призначення якої\~будівництвоі обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та земельної ділянки площею 0,60 га, цільове призначення якої\~ведення особистого підсобного господарства, які розташовані по вул. Центральна, 13 в с.Супрунівка Білопільського району Сумської області, але у звязку зі смертю [PERSON] правовстановлюючі документи на земельну ділянку не отримані. Згідно архівного витягу із рішення чотирнадцятої сесії Супрунівської сільської ради народних депутатів Білопільського району Сумської області від 28.07.1993 року «Про приватизацію земельних ділянок громадян» батьку позивача, [PERSON], передано у приватну власність земельні ділянки, що були раніше надані громадянам в межах норм, передбачених ст.ст. 56,57,59 Земельного кодексу України для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель ( присадибні ділянки: площею 0,16 га., для ведення особистого підсобного господарства площею 0,60 га (а.с.22). З цього слідує, що дійсно за життя спадкодавець [PERSON] розпочав приватизацію зазначених земельних ділянок, але не встиг отримати свідоцтво про право власності, в звязку із смертю. Позивач є сином померлого [PERSON], а відповідачка [PERSON] його донькою, а тому згідно\~ст. 1261 ЦК України\~вони являються спадкоємцями за законом першої черги. Відповідачка [PERSON] подала суду заяву про визнання позову. 05 жовтня 2017 року позивач звернувся до державного нотаріуса Білопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області для оформлення права на спадщину, але постановою за № 997/02-31 від 05.10.2017 року йому було відмовлено і рекомендовано звернутися до суду, так як ним не надано правовстановлюючі документи на спадкове майно (а.с.29). Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобовязаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Згідно положень\~ст. 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею 125 ЗК України\~встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до Узагальнення з розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі\~ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на імя спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно частини першої статті 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, які визнані учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Враховуючи, що ні відповідачі, ні треті особи, не заперечували обставин справи, - суд вважає правомірним визнати за позивачем право власності на будинок з господарськими будівлями та спорудами та право на завершення приватизації Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що майнові права на спадкове майно у звязку зі смертю фізичної особи-спадкодавця, не припиняються, а переходять в порядку правонаступництва (спадкування). Момент переходу прав в порядку спадкування за законом визначається як час відкриття спадщини. З цього моменту права та обовязки спадкодавця належать спадкоємцеві (ч.5 ст.1268 ЦК). Таким чином, судом встановлено, що сукупність прав та обовязків, (спадщина), після смерті батька позивача перейшли в порядку спадкування позивачу, згідно своєчасного прийняття позивачем спадщини, тому він є спадкоємцем і власником спадкових прав, а саме власником права на спадкове майно: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: с.Супрунівка, вул. Центральна, 13, Білопільського району, Сумської області. Оскільки судом встановлено, що [PERSON] за життя передано у приватну власність земельні ділянки площею 0,16 га та 0,60 га, які розташовані за адресою: с. Супрунівка Білопільського району Сумської області по вул. Центральна, 13 (колишня адреса: вул. Радянська, 13), а процес приватизації вказаних земельних ділянок [PERSON] при житті не завершив, право на завершення приватизації входить складу спадкового майна і враховуючи ту обставину, що Миколаївською селищною радою Білопільського району Сумської області відмовлено у завершенні приватизації вказаних земельних ділянок, права позивача порушені і підлягають захисту в судовому порядку.

Outcome: approved