Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

05.12.2019 року позивач звернулася до суду з даною позовною заявою на обґрунтування вказавши, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем вона перебуває з 28.09.2003 року, за час якого у них народилося двоє спільних дітей - сини [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Протягом останнього часу відносини у сторін значно погіршилося через відсутність взаєморозуміння, втрати любові один до одного та різні погляди на шлюб та сімейне життя. На даний час шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведеться, спільний бюджет відсутній вони проживають окремо. Вважає, що подальше спільне життя є неможливим. Просить суд шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 28.09.2003 року Відділом РАГС Луцького МУЮ, актовий запис № 1263, розірвати та стягнути з відповідача в свою користь понесені судові витрати. До початку судового засідання позивач подала до суду заяву з проханням слухати справу за її відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити (а.с. 17). Відповідач також до початку судового засідання подав суду заяву з проханням слухати справу за його відсутності, позов визнає (а.с. 18). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 28.09.2003 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстровано Відділом РАГС Луцького МУЮ, актовий запис № 1263. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] » (а.с. 4). Судом також встановлено, що за час шлюбу в сторін народилося двоє спільних дітей - сини [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Дана обставина підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с. 9-10). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки через відсутність взаєморозуміння, втрати почуття поваги та любові один до одного. Сторони спільне господарство не ведуть та проживають окремо. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачка бажає залишити прізвище « [PERSON] » (а.с. 17). Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З вищевикладеного слідує, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути 768,40 грн. понесених судових витрат зі сплати судового збору, які були понесені нею за звернення до суду з даною позовною заявою. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу в повному обсязі. На підставі ст.ст. 24, 56, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved