Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

05 вересня 2017 року до суду звернувся Словянський міський центр зайнятості - робочий орган виконавчої дирекції Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття до [PERSON], про стягнення безпідставно отриманої допомоги по безробіттю, свої вимоги обґрунтував тим, що 04.01.2017 р. до Словянського міського центру зайнятості звернулася [PERSON] із заявою про надання їй статусу безробітної та призначення допомоги по безробіттю. У вказаній заяві [PERSON] зазначила, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно. Вказує на те, що [PERSON] перебувала на обліку у Словянському міському центрі зайнятості з 047.01.2017 р. по 02.08.2017 р. Статус безробітної їй було надано 04.01.2017 р. Допомогу по безробіттю отримувала з з 11.04.2017 р. по 15.06.2017 р. Під час прийому 30.06.2017 р. [PERSON] було надано трудову книжку, в якій було змінено дату звільнення з 07.10.2016 р. на 04.01.2017 р. шляхом визнання запису № 4 від 07.10.2016 р. недійсним та внесено новий запис за № 6 від 04.01.2017 р. На підставі вищевказаного, Словянським міським центром зайнятості було складено акт розслідування страхового випадку та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення від 31.07.2017 р. № 316, яким підтверджено факт зміни дати звільнення з 07.10.2016 р. на 04.01.2017 р. у трудовій книжці [PERSON] Зазначає, що 04.01.2017 р. [PERSON] ще відносилася до зайнятого населення, а тому право на надання статусу безробітного не мала та отримала допомогу по безробіттю за період з 04.01.2017 р. по 15.06.2017 р. у загальному розмірі 6583,43 грн. З огляду на викладене просила суд, ухвалити рішення яким стягнути з [PERSON] на користь Словянського міського центру зайнятості безпідставно отримане матеріальне забезпечення на випадок безробіття за період з 04.01.2017 р. по 15.06.2017 р. у сумі 6583,43 грн. Представник позивача в судове засідання не зявилася до суду надала заяву в якій просила суд розглядати справу без її участі наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судове засідання не зявилася, до суду надала заяву в якій просила розглядати справу без її участі, також до суду надала свої заперечення проти задоволення позовних вимог позивача, обґрунтувала свої заперечення тим, що рішенням Словянського міськрайонного суду в Донецькій області виніс постанову згідно якої визнав протиправним дії Словянського міського центру зайнятості з припинення їй з 16.06.2017 року виплат допомоги по безробіттю, з припинення 02.08.2017 року її реєстрації безробітного та предявлення претензії від 02.008.2017 року за № 06-14/2179, скасував наказ № НТ 170802 від 02.08.2017 року та наказ № 7 від 02.08.2017 року «Про повернення коштів особою», а також зобовязав позивача з 16.06.2017 року поновити їй виплату допомоги по безробіттю та здійснити з цього часу нарахування та виплату належних їй сум допомоги по безробіттю із проведенням компенсації втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів виплати такої допомоги. 14.03.2018 року вказане рішення набуло законної сили згідно ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду. Вважає, що з огляду на наведені обставини та зміст вищевказаного судового рішення від 13.12.2017 року, яке набрало законної сили, наразі між сторонами відсутній предмет спору у наявній справі, яким, є підставою для закриття провадження у справі. є обєкт спірних правовідносин, тобто благо, щодо якого виникає спір між сторонами і що згідно з приписами п.2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] 04.01.2017 року звернулася до Словянського міського центру зайнятості з заявою про надання їй статусу безробітної та призначення допомоги по безробіттю. В даній заяві [PERSON] зазначила, що через відсутність роботи вона не отримує заробітку або інших не передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно. З пояснень представника позивача вбачається, що [PERSON] перебувала на обліку у Словянському міському центрі зайнятості з 04.01.2017 р. по 02.08.2017 р. Статус безробітної їй було надано 04.01.2017 р. Допомогу по безробіттю отримувала з 11.04.2017 р. по 15.06.2017 р. Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 15.03.2017 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 18.05.2017 року, зобов'язано ГУНП в Донецькій області видати наказ про зміну дати звільнення позивача з 07.10.2016 року на 04.01.2017 року та внести відповідні зміни до її трудової книжки та стягнути з ГУНП в Донецькій області на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу через затримку видачі трудової книжки з 08.10.2016 року по 04.01.2017 року у розмірі 10404,16 грн. 30.06.2017 року під час прийому в Словянському міському центрі зайнятості позивач надала трудову книжку, в якій було змінено дату звільнення з 07.10.2016 року на 04.01.2017 року. На підставі п.2 та п.3 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової Адміністрації України від 13.02.2009 року №60/62, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.03.2009 року за №232/16248, Словянським міським центром зайнятості було проведено перевірку, за результатами якої підтверджено факт зміни дати звільнення з 07.10.2016 року на 04.01.2017 року у трудовій книжці [PERSON], що оформлено актом розслідування страхового випадку та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення від 31.07.2017 року №316. Відповідно до протоколу №20 від 02.08.2017 року засідання комісії з розслідування страхових випадків та з питань обґрунтованості виплат матеріального забезпечення вирішено припинити реєстрацію позивача з 02.08.2017 року, прийняти рішення про повернення позивачем незаконно отриманої допомоги по безробіттю за період з 04.01.2017 року по 01.08.2017 року в розмірі 10984,84 грн. Наказом від 02.08.2017 року №НТ170802 відповідачем припинено реєстрацію позивача в якості безробітного з 02.08.2017р. у звязку з встановленням факту подання особою недостовірних даних та документів, на підставі яких було прийнято рішення про надання позивачу статусу безробітного, призначення виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття відповідно до абз. 19 п.п.1 п.37 Порядку. Наказом від 02.08.2017 року №НТ170802 позивачем припинено виплату допомоги по безробіттю у звязку з припиненням реєстрації безробітного відповідно до п.1 ст.45 Закону України «Про зайнятість населення», п.1 ст.31 закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та п.п.1 п.37 Порядку від 20.03.2013 року №198 та у звязку з встановленням факту подання особою недостовірних даних та документів, на підставі яких було прийнято рішення про надання статусу безробітного, призначення (виплати) матеріального забезпечення відповідно до п.п.8 п.1 ст.45 Закону України «Про зайнятість населення», п.п. 8 п.1 ст.31 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», та п.п.2 п.1 розділу V Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності з 02.08.2017 року. Наказом №7 від 02.08.2017 року «Про повернення коштів особою» прийнято рішення про повернення позивачем незаконно отриманого матеріального забезпечення на випадок безробіття за період з 04.01.2017 року по 01.08.2017 року. 02.08.2017 року позивачеві було пред'явлено претензію за №06-14/2179 щодо відшкодування допомоги по безробіттю в сумі 6583,43 грн. Відповідно до вимог п.1 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» статус безробітного може отримати, зокрема, особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Підстави припинення реєстрації безробітного визначені статтею 45 Закону України «Про зайнятість населення», за приписами пункту 1 частини 1 якої реєстрація безробітного припиняється у разі зайнятості особи. Згідно п.8 ч.1 ст.31 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі призначення виплати на підставі документів, що містять неправдиві відомості. Згідно п.2.27, п.4.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом № 58 від 29.07.1993 р., вказано, що «днем звільнення вважається останній день роботи», а у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника днем звільнення в такому разі вважається день видачі трудової книжки. Вищевказане свідчить про те, що 04.01.2017 р. [PERSON] ще відносилася до зайнятого населення, а тому право на надання статусу безробітного не мала та отримала допомогу по безробіттю за період з 04.01.2017 р. по 15.062017 р. у загальному розмірі 6583,43 грн. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з [PERSON] незаконно отриманої допомоги по безробіттю у розмірі 6583 грн. 43 коп. Відповідно до ч. 6ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved