Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-29 00:00:00

07.02.2019 р. [PERSON] (далі-позивач) звернувся до Макарівського районного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] (далі-відповідач) про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 09.08.2015 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають малолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з ним. Спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. На даний час разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Примирення та подальше спільне проживання та збереження шлюбу вважає неможливим. Позивач просить: розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою, який зареєстрований 09.08.2015 року Виконавчим комітетом Бишівської сільської ради Макарівського району Київської області, актовий запис № 9. Ухвалою суду від 01.03.2019 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд цивільної справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 15.05.2019 р., яке в подальшому відкладено на 20.06.2019 р., відповідачу встановлено 15-тиденний строк з дня вручення вказаної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 20.06.2019 р. підготовче провадження закрито, справу призначено до розгляду по суті на 30.07.2019 р. В судове засідання позивач не з`явився, згідно поданої заяви просив слухати справу у його відсутність, вказавши про підтримання позовних вимог, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, подала заяву, якою позовні вимоги визнала, просила після розірвання шлюбу прізвище їй не змінювати. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що згідно свідоцтву про шлюб виданого 09.08.2015 р., (серія [NUMBER] ), 09.08.2015 р. Виконавчим комітетом Бишівської сільської ради Макарівського району Київської області між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 9. Прізвища після державної реєстрації шлюбу: чоловіка та дружини « [PERSON] , [PERSON] ». Згідно свідоцтву про народження серії [NUMBER] , у сторін по справі народився син [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки про склад сім`ї № 58 від 01.02.2019 р. [PERSON] проживає разом з батьком [PERSON] . Як вказав позивач та що не заперечила відповідач, сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства, разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим, шлюб існує формально, примирятися не бажають. Між сторонами склались правовідносини, які регулюються ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України, якими передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Приймаючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Судові витрати складаються з судового збору в розмірі 768,40 грн. (документально підтверджені а.с. 1). Тому, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 384,20 грн., слід стягнути з відповідача на користь позивача. При цьому решту 384,20 грн., згідно ст. 142 ЦПК України слід повернути позивачу з державного бюджету, оскільки відповідач визнав позов. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved