Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

06 липня 2016 року [PERSON] звернулася до Іванківського районного суду Київської області про визнання права власності на спадкове майно. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що [INFO] помер її племінник - [PERSON], 1963 р.н. в останній період свого життя він проживав сам один, з рідних у нього не було нікого, окрім позивача, вона за ним постійно доглядала. На випадок своєї смерті [PERSON] уклав заповіт, згідно якого заповів все своє майно [PERSON], який на сьогоднішній день зберігає свою силу. Після смерті останнього спадкове майно успадкувала [PERSON], подавши заяву про прийняття спадщини до державного нотаріуса. [PERSON] на праві особистої приватної власності мав домоволодіння в [ADDRESS] яке він отримав у спадок від своєї тітки у 1990-х роках, але в належному порядку не провів державної реєстрації свого права власності на вказане майно. Іншого майна, яке б підлягало успадкуванню після смерті [PERSON], не залишилося. Державний нотаріус не може встановити особисте право власності позивача н спадкове домоволодіння у зв'язку з тим, що [PERSON] не зареєстрував свого права на останнє у встановленому законом порядку. Позивач просить визнати за нею право приватної власності на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON], 1963 р.н., а саме: на домоволодіння, що знаходиться за адресою - [ADDRESS]. У судове засідання сторони не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені вчасно. Позивач подала до суду заяву про те, що позов підтримує у повному обсязі та просить розглядати справу без її участі. Відповідач - сільська рада - також направив до суду заяву про те, що позов визнає, заперечень не має, та просить розглядати справу без участі їх представника. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вивчивши матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності встановив наступне. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], видано Виконкомом Феневицької сільської ради Іванківського району. 09.03.2011 року [PERSON] на випадок своєї смерті уклав заповіт, яким усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, заповів позивачу - [PERSON]. Заповіт посвідчено секретарем виконкому вищевказаної сільської ради. 01.07.2016 року позивач звернулася до державного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, але їй було відмовлено у видачі такого свідоцтва у зв'язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на вказаний житловий будинок. За даним нотаріальної контори спадщину після смерті [PERSON] прийняла [PERSON] шляхом подачі заяви від 18.02.2014 р., на підставі якої заведена спадкова справа № 55/2014. Інших спадкоємців немає. Згідно зі ст. 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 392 ЦК власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як зазначено в листі ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 при вирішенні спорів даної категорії слід керуватись законодавством, яке регулювало виникнення права власності на жилі будинки у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинку. З матеріалів справи вбачається, що спадковий жилий будинок з надвірними будівлями був побудований у 1944 році, а решту наявних біля нього господарських будівель і споруд - в період з 1960 по 1975 роки, але ніяких правовстановлюючих документів на вказане майно не було оформлено. Відповідно до положень чинного на той час ЦК УРСР 1963, Вказівок по порядку ведення погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за №11/5, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР від 31 жовтня 1975 року за 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться у сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки сільської ради, у тому числі і виписки із по господарських книг. З наданої довідки № 159 від 17.02.2014 року згідно погосподарської книги №5 по Феневицькій сільській рад житловий будинок в [ADDRESS] значиться за померлим [PERSON]. З довідки № 160 від 17.02.2014 р. Феневицької сільської ради слідує, що за вищевказаним будинком рахується земельна ділянка площею 0,25 га, надана для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Земельна ділянка не приватизована і державний акт не неї не виготовлявся. У зв'язку з тим, що записи в погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності, суд вважає доведеним, що домоволодіння із спорудами та будівлями в [ADDRESS] дійсно належало на праві особистої приватної власності [PERSON] У зв'язку з цим суд вважає, що є всі правові підстави для визнання права власності в порядку спадкування за позивачем [PERSON] на спадкове нерухоме майно, що знаходиться в [ADDRESS], яке належало спадкодавцю [PERSON] Питання щодо судових витрат вирішується судом відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. Судові витрати позивач згоден понести самостійно, тому судовий збір був сплачений нею при зверненні з позовом до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved