Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

04 лютого 2015 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 014/1175/82/0082063 від 31.07.2013 року. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 31.07.2013 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», СК «УнікаЖиття» та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/1175/82/0082063, згідно якого банк зобов'язався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов'язався отримати кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути кредитору основну суму кредиту, сплатити проценти за користуванням кредитом, а також виконати інші обов'язки, визначені договором. Банком надано відповідачу кредит, за програмою «кредит готівкою». Сума кредиту, відповідно до договору - 66998,31 грн., з яких 36801,50 грн. - на споживчі цілі, 3698,31 грн. - на сплату страхового платежу та 26498,50 грн. - погашення заборгованості за кредитним договором № 014/1175/82/0058369 від 07.12.2012 року. Відповідно до умов договору дата щомісячного платежу щодо сплати кредиту та процентів 31 число кожного місяця протягом строку дії договору. Дата остаточного погашення кредиту 31.07.2019 року. 09.09.2014 року відповідачу було направлено вимогу про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором, однак заборгованість погашено не було. Загальна сума заборгованості відповідача перед банком за кредитним договором № 014/1175/82/0082063 від 31.07.2013 року станом на 16.01.2015 року становить: 106669,20 грн., яка складається з 64131,20 грн. - заборгованість по кредиту - в тому числі прострочена заборгованість по кредиту - 3110,54 грн.; 17213,14 грн. - заборгованість по відсоткам - в тому числі прострочена заборгованість по відсоткам - 16220,78 грн.; 25324,86 грн. - пеня. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/1175/82/0082063 від 31.07.2013 року в сумі 106669,20 грн., яка складається з 64131,20 грн. - заборгованість по кредиту - в тому числі прострочена заборгованість по кредиту - 3110,54 грн.; 17213,14 грн. - заборгованість по відсоткам - в тому числі прострочена заборгованість по відсоткам - 16220,78 грн.; 25324,86 грн. - пеня та судові витрати. Представник позивача надав до суду заяву з проханням розглядати дану справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності із вказаними вище обставинами дає судові підстави для застосування положень ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №014/1175/82/0082063 від 31.07.2013 року станом на 16.01.2015 року загальна заборгованість становить: 106 669, 20 грн., яка складається з 64131,20 грн. - заборгованість по кредиту - в тому числі прострочена заборгованість по кредиту - 3110,54 грн.; 17213,14 грн. - заборгованість по відсоткам - в тому числі прострочена заборгованість по відсоткам - 16220,78 грн.; 25324,86 грн. - пеня (а.с. 6-7). 31.07.2013 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/1175/82/0082063. Відповідно до п. 10.1 кредитного договору у разі невиконання або неналежного виконання зобов'язань, встановлених кредитним договором, сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства України та положень договору. Пунктом 1.1.4 ст. 1 договору дата щомісячного платежу щодо сплати кредиту - 31 число кожного місяця згідно графіка погашення заборгованості та сплати інших платежів. Статтею 4 п. 4.1 договору передбачено, що предметом страхування за цим договором є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з життям, здоров'ям та працездатністю позичальника, який є також страхувальником та застрахованою особою за цим договором (а.с. 8-12, 13-15, 17-22). 09.09.2014 року відповідачу направлено вимогу про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором (а.с. 23). Дані правовідносини регулюються Цивільним кодексом України. Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до положень ст.ст. 509, 526, 530 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, у тому числі сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обов'язку. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України умовами кредитного договору є обов'язок кредитодавця надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається в письмовій формі. За змістом ст. ст. 610, 611, 612, 623, 625 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі і відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 212 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Враховуючи вище викладене, а також приймаючи до уваги, що відповідач в порушення умов кредитного договору свої зобов'язання по поверненню кредитних коштів та сплати відсотків за користування ними не виконав, у зв'язку з чим у банка виникло право вимагати повернення кредиту та стягнення заборгованості у примусовому порядку, з урахуванням викладеного суд вважає звернення позивача з позовом до відповідача про стягнення заборгованості та судових витрат цілком обґрунтоване, та таке, що відповідає характеру та змісту цивільно-правових відносин. На підставі викладеного та

Outcome: approved