Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-17 00:00:00

06 липня 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «КАЧАЙ ГРОШІ» про визнання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Яною Вікторівною від 05.04.2021 року, зареєстрованого в реєстрі під № 88760 таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача судовий збір. В обґрунтування позову вказала, що 24 червня 2021 року на підставі заяви ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» про примусове виконання рішення приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клименком Р.В. відкрито виконавче провадження №65208407. В липні 2021 року з її заробітної плати були проведенні утримання. В постанові по відкриття виконавчого провадження зазначено, що позивач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , однак вона була постійно зареєстрована та проживала в с. Горбове, Куликівського району, Чернігівської області. Між позивачем та відповідачем не було укладено жодних договорів. Виконавчий напис вчинений нотаріусом без наявності документа, що підтверджує безспірність заборгованості нотаріально посвідченого кредитного договору, первинного документа про отримання від відповідача кредитних коштів, підписаних позивачем умов і правил надання кредиту, також відсутня засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості (або її відсутності), що є порушенням Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, а також Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22.02.2012 року, ст.888 Закону України « Про нотаріат». Позивач не отримувала письмової вимоги від ТОВ « КАЧАЙ ГРОШІ» та інших документів про усунення порушень, що є необхідною умовою вчинення виконавчого напису, відповідно до п.2.3 Глави 16 Порядку. Ухвалою суду від 08 липня 2021 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Витребувано у приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Головкіної Я.В. матеріали нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого запису за № 88760 від 05.04.2021 року. Ухвалою суду від 02.08.2021 року, розгляд справи було відкладено, витребувано у Міністерства юстиції України інформацію, чи передавалася робоча документація приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Головкіної Яни Вікторівни, свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю якого анульоване, до архіву. Якщо так, повідомлялось про необхідність надання належним чином завірені копії документів, які подавались представником TOB «КАЧАЙ ГРОШІ» для вчинення 05 квітня 2021 року виконавчого напису зареєстрованого у реєстрі за № 88760. Якщо ні, повідомлялось про необхідність надання офіційної електронної адреси даного нотаріуса для направлення кореспонденції (інші засоби зв`язку); витребувано від приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименко Романа Васильовича засвідчену належним чином копію виконавчого провадження № 65208407 з усіма наявними документами виконавчого провадження, в тому числі копії виконавчого напису № 88760 від 05.04.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною; витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «КАЧАЙ ГРОШІ» засвідчену копію договору про надання кредиту, копію повідомлення з вимогою про погашення позивачем суми боргу і доказами його направлення та отримання. В судове засідання, призначене на 18.08.2021 року учасники справи не з`явились. Представник позивача надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач та треті особи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суд не повідомили, заяви по суті справи та клопотання про відкладення розгляду справи не надали. Третьою особою приватним нотаріусом Головкіною Я.В. ухвала суду про витребування доказів не виконана, матеріали нотаріальної справи суду не надані. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з вищевикладеним, на підставі ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд ухвалив розглядати справу у відсутності сторін в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. У матеріалах виконавчого провадження, наданого приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клименком Р.В. наявний договір про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №00-543312,був укладений між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та [PERSON] 08.12.2019 року, сума позики складала 7000,00 грн., строк позики 30 днів, річна процента ставка за користуванням коштами кредиту 0,01 % в день річних, в п. 8 договору зазначено, що договір підписаний аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора. 20.04.2021 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 65208407 від 20 квітня 2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» 19\~131,00 грн. заборгованості. Постановою від 26.04.2021 приватним виконавцем звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи [PERSON] . Позивачка не\~надала доказів\~на спростування\~факту існування\~договору про\~надання коштів\~у позику,\~в тому\~числі і\~на умовах\~фінансового кредиту з ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ», однак оспорюваний нею виконавчий напис має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, виходячи з наступного. Зі змісту виконавчого напису вбачається, що при його вчиненні приватний нотаріус керувався статтями 87 89 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат»\~визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї\~статті Закону\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Пунктами 1.1, 1.2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, визначено наступне: для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, на підставі яких може бути видано виконавчий напис нотаріуса передбачений положеннями постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року. Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 внесено зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Зокрема, доповнено переліком після розділу Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами новим розділом такого змісту: Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. На зазначений пункт посилався нотаріус у виконавчому написі. Проте, при вчинені виконавчого напису не враховано, що пункт 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року був визнаний судом незаконним та не чинним, а саме Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі № 826/20084/14, яка набрала законної сили. Як вбачається з мотивувальної частини постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року: …оскаржувані зміни порушують рівність кредитора та позичальника перед законом, визнаючи суб`єктивну і необґрунтовану належним (передбаченим законом) чином позицію заінтересованої особи (сторони кредитора) як істину на шкоду законним інтересам і сторони правочину (сторони позичальника). Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку з укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважає за необхідне визнати нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів в частині, з моменту її прийняття. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені Офіційний вісник України від 21 березня 2017 року № 23. В подальшому, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін. Велика Палата Верховного Суду Постановою від 20 червня 2018 року відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, не знайшовши підстав для такого перегляду. Частиною 2 статті 265 КАС України, якою врегульовано наслідки визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним, встановлено, що нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином,\~перелік документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів,\~затверджений постановою\~Кабінету Міністрів\~України від\~29\~червня 1999\~року №1172\~у редакції\~станом на\~час вчинення\~оспорюваного виконавчого\~напису приватним\~нотаріусом,\~стосувався лише\~нотаріально посвідчених\~договорів і\~не міг\~застосовуватись до договору про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, укладеного між позивачем та ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» у простій письмовій формі, оскільки пункт 2 Переліку з 22 лютого 2017 року визнаний нечинним відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду. Тобто, оспорюваний виконавчий напис було вчинено нотаріусом 05 квітня 2021 року - в період часу, коли законодавством не було передбачено можливості вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору. Отже, враховуючи, що на момент вчинення виконавчого напису за реєстровий № 88760 від 05 квітня 2021 року приватний нотаріус керувався нечинними положеннями Закону, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Окрім того, зазначені у виконавчому написі вимоги не могли вважатися безспірними з огляду на те, що строк дії кредитного договору становив 30 днів, після спливу визначеного договором строку позики, чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, право кредитодавця нараховувати передбачені договором відсотки за кредитом припиняється. Після закінчення строку кредитування,\~права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та наявні правові підстави для задоволення даного позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп., згідно квитанції № 0.0.2185865338.1 від 06.07.2021 року. Також позивачем було подано заяву про забезпечення позову, у зв`язку з чим позивачем сплачено судовий збір в сумі 454.00 грн. згідно квитанції № 0.0.2185865465.1. На підставі поданої заяви, судом 08.07.2021 винесено ухвалу про забезпечення позову. У зв`язку із задоволенням позову з відповідача належить стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати за сплату судового зброру, в тому числі й за подання заяви про забезпечення позову.

Outcome: approved