Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

06.07.2017 року представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому вказував, що 05.07.2008 померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, що складається з: земельної ділянки площею 0,9009 га, кадастровий номер 220884800:02:002:0346 з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території [PERSON] сільської ради Бориспільського району. Київської області; земельної ділянки площею 0,1535 га, кадастровий номер 3220884800:02:002:0206 з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території [PERSON] сільської ради Бориспільського району Київської області. За життя [PERSON] оформила заповіт, яким усе своє майно заповідала [PERSON] За заявою [PERSON] 05.12.2008 року у Бориспільській районній державній нотаріальній конторі було зареєстровано спадкову справу № 45979833 як на спадкоємця за заповітом після смерті [PERSON] Заявою від 05.12.2008 від імені [PERSON], що була надіслана на адресу Бориспільської районної державної нотаріальної контори Київської області спадкоємець [PERSON] прийняв всю спадщину після смерті померлої [PERSON] По причині відсутності правовстановлюючих документів, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину і рекомендовано звернутися до суду. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22.12.2011 по справі № 2-3012/2011 за [PERSON] було визнано право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами та земельну ділянку, що розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, с.Любарці, вул.Братів Гопкало,4. Відомості про нерухоме майно були внесені у Єдиний державний реєстр речових прав. У зв'язку з тим, що право власності на спадкове майно, за [PERSON] було визнано за рішенням суду, свідоцтво про право власності на спадкове майно нотаріусом не видавалось і вимоги п. 5.17 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України не виконувались - оригінал заповіту залишився у [PERSON] У кінці квітня 2017 року [PERSON] серед документів померлої [PERSON] було виявлено дві ксерокопії державних актів на земельні ділянки з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, що розташовані на території [PERSON] сільської ради Бориспільського району Київської області, що надані у власність спадкодавцю [PERSON] Позивач зрозумів, що він не оформив свої спадкові права на частину нерухомого майна, що входить до складу спадкової маси після смерті [PERSON] [PERSON] заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки оформив письмово і надіслав Бориспільській районній державній нотаріальній конторі. На ім'я позивача від завідувача Бориспільської районної державної нотаріальної контори [PERSON] надійшла відмова у вчиненні нотаріальної дії від 16.06.2017 за вих. № 852/02-14. Причина відмови - відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. З огляду на вказане представник позивача просив визнати за [PERSON] право власності на вказані земельні ділянки. В судове засідання представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Крім того, представник подав заяву, в якій підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Бориспільського району Київської області в судове засідання не зявився. Про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не повідомив, клопотань про перенесення розгляду справи суду не надав. Представник третьої особи - Бориспільської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, надав письмову заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутність. У вирішенні спору поклався на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позову з наступних підстав. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти. Стаття 1222 ЦК України передбачає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Встановлено, що 05.07.2008 року померла мати позивача, [PERSON]. За життя [PERSON] оформила заповіт, яким усе своє майно заповідала позивачу [PERSON], що підтверджується копією заповіту (а.с.5), який зареєстровано у Реєстрі за № 27. 05.12.2008 року у Бориспільській районній державній нотаріальній конторі було зареєстровано спадкову справу за № 45979833 після смерті спадкодавця [PERSON], про що свідчить копія Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.6), та надана суду Бориспільською районною державною нотаріальною конторою копія спадкової справи № 773. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22.12.2011 по справі № 2-3012/2011 за [PERSON] було визнано право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами та на земельну ділянку, що розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, с.Любарці, вул.Братів Гопкало,4, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] (а.с.7). Вказані відомості були внесені у Єдиний державний реєстр речових прав, згідно копії Витягу про державну реєстрацію прав (а.с.8). Позивач дізнався, що його матері також належати дві земельні ділянки площею 0,9009 га, кадастровий номер 220884800:02:002:0346 та площею 0,1535 га, кадастровий номер 3220884800:02:002:0206, з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, що розташовані на території [PERSON] сільської ради Бориспільського району Київської області. Вказані обставини підтверджуються копіями державних актів про право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 825234 та ЯМ № 825235 (а.с.9,10) та інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку (а.с.11,12). [PERSON] звернувся до Бориспільської районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки кадастровий номер 220884800:02:002:0346 та кадастровий номер 3220884800:02:002:0206, що розташовані на території [PERSON] сільської ради Бориспільського району Київської області. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки позивачу було відмовлено через відсутність у нього правовстановлюючих документів на спадкове майно. Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч.ч.1,5 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, враховуючи положення ст. 1223 ЦК України, позивач має право на спадщину за заповітом, а саме право на земельні ділянки кадастровий номер 220884800:02:002:0346 та кадастровий номер 3220884800:02:002:0206, що розташовані на території [PERSON] сільської ради Бориспільського району Київської області. Статтею 41 Конституції України встановлено, що право приватної власності набувається в порядку визначеному законом; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що у позовах про визнання права власності на майно, ціна позову визначається вартістю майна. Таким чином у позивача виникла необхідність звернутися до суду про визнання права власності на частину земельної ділянки за законом після смерті його матері [PERSON]. Права щодо володіння, користування та розпорядження спадковим майном позивача порушуються, а тому підлягають захисту відповідно до ст. 392 ЦК України, оскільки не визнаються органом, який здійснює державну реєстрацію нерухомого майна.\~ Крім того, згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Беручи до уваги, що позивач, як спадкоємець за заповітом, має право на набуття права власності на земельні ділянки кадастровий номер 220884800:02:002:0346 та кадастровий номер 3220884800:02:002:0206, що розташовані на території [PERSON] сільської ради Бориспільського району Київської області, після смерті [PERSON], а також те, що він має право на отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак не зміг його отримати з незалежних від нього причин, - позовні вимоги щодо визнання права власності слід задовольнити в повному обсязі. Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину. Оскільки таке свідоцтво видано не було, з незалежних від позивача причин, суд вважає за можливе ухвалити відповідне рішення визнавши спадкоємця власником зазначеного нерухомого майна. Судові витрати за розгляд позовних вимог покласти на позивача, який сплатив їх при поданні позову до суду. На підставі викладеного та ст.ст. 25, 1216, 1218, 1222, 1223, ч. 5 ст. 1268, 1297 ЦК України, ст. 41 Конституції України,

Outcome: approved