Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

06.09.2017 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати квартиру [ADDRESS], загальною площею 66,7 кв.м. та земельну ділянку, що знаходиться в м. Чернігові по вул. Кривулевська, 11, загальною площею 0,0467 га, кадастровий номер 7410100000:02:026:5034 спільною сумісною власністю подружжя, виділити відповідачу у власність квартиру [ADDRESS], загальною площею 66,7 кв.м., вартістю 169\~431 грн. та земельну ділянку, що знаходиться в м. Чернігові по вул. Кривулевська, 11, загальною площею 0,0467 га, кадастровий номер 7410100000:02:026:5034, вартістю 32\~919 грн., припинити право власності позивача на 1/2 частину квартири [ADDRESS] загальною площею 66,7 кв. м., вартістю 169\~431 грн. та земельної ділянки, що знаходиться в м. Чернігові по вул. Кривулевська, 11, загальною площею 0,0467 га, кадастровий номер 7410100000:02:026:5034, вартістю 32\~919 грн., стягнути з [PERSON] на користь позивача грошову компенсацію в розмірі 101\~175 грн. Сторони в судове засідання не зявились, до його початку надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд доходить \~до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 30.11.2004 року. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 12.10.2016 року шлюб між сторонами розірвано. 29.05.2012 року відповідач на підставі договорів купівлі-продажу придбав у власність квартиру №1, що знаходиться в будинку №11 по вулиці Кривулевська в місті Чернігові загальною площею 66,7 м2 та земельну ділянку, розташовану за адресою: місто Чернігів, вулиця Кривулевська, №11, загальною площею 0,0467 га, кадастровий номер 7410100000:02:026:5034. Згідно звітів про оцінку майна від 11.08.2017 року, ринкова вартість трикімнатної квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] становить 169 431 грн., ринкова вартість земельної ділянки, розташованої за адресою: вул. Кривулевська, буд. 11, м. Чернігів становить 32919 грн. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Стаття 69 СК України встановлює право дружини та чоловіка на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Згідно ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Статтею 71 СК України передбачено, що майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. За положеннями ч. 2 ст. 372 ЦК України в разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У відповідності до положень ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі (абз. перший ч. 1 цієї статті), неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч. 2), присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України (ч. 4). присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду (ч. 5). За приписами ст. 183 ЦК України подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення, а неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (в даному випадку автомобілі). Зокрема, у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 р. № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» (далі Постанова Пленуму ВСУ) зазначено наступне: «Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, ч. З ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК Україниможуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним контрактом. Пунктом 24 Постанови Пленуму ВСУ передбачено, що до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК України) Пунктом 25 Постанови Пленуму ВСУ передбачено, що вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Пунктом 22 Постанови Пленуму ВСУ, поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Таким чином, враховуючи те, що викладені в позові вимоги про поділ майна обґрунтовані на законі, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved