Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

06 липня 2018 року позивач в інтересах малолітньої доньки [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи вимоги тим, що [INFO] року помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на житловий будинок [ADDRESS] земельну ділянку площею 0,317 га, цільовим призначенням для будівництва, обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства та на земельну ділянку площею 3,4005 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на територіях Веприцької сільської ради. Спадкоємцями першої черги за законом є його малолітня дочка [PERSON], [INFO]. Фастівською міською державною нотаріальною конторою відкрито спадкову справу №258/2017 після смерті [PERSON] за заявами дочки спадкодавця [PERSON] та сестри спадкодавця [PERSON], однак у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом було відмовлено з підстав відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Позивачу надали роз'яснення про те, що у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно вказане питання підлягає вирішенню в судовому порядку. Також позивач зазначає, що шлюб між нею та спадкодавцем [PERSON] було розірвано в 2007 році, разом вони не проживали, оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно знаходяться у родичів спадкодавця, які в добровільному порядку не бажають надати документи нотаріусу для оформлення спадкових прав малолітньої дочки [PERSON]. Крім цього, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно спадкодавець [PERSON], отримавши 14.10.2014 року у власність в порядку спадкування після смерті своєї бабусі житловий будинок, присадибну земельну ділянку та земельну ділянку (пай), здійснив державну реєстрацію прав лише на житловий будинок та на земельну ділянку (пай), тому присадибна земельна ділянка на якій розташований належний спадкодавцеві житловий будинок, залишилась зареєстрованою на ім'я попереднього власника [PERSON] На підставі зазначеного просила суд визнати за [PERSON], [INFO] право власності на житловий будинок [ADDRESS] на земельну ділянку площею 0,317 га, цільовим призначенням для будівництва, обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, розташованої на території Веприцької сільської ради, що належала спадкодавцеві згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 20 січня 1997 року, виданого на ім'я [PERSON], в порядку спадкування після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року та на земельну ділянку площею 3,4005 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Веприцької сільської ради, кадастровий номер [NUMBER], в порядку спадкування після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року. 26 липня 2018 року провадження у справі було відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 13 вересня 2018 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача надала пояснення, аналогічні викладеним, просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується розпискою в матеріалах справи, причини неявки суду не повідомила. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно з'ясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 07.09.2017 року Фастівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, серія [NUMBER] /а.с.13/. Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок [ADDRESS] на земельну ділянку площею 3,4005 га на території Веприцької сільської ради, кадастровий номер [NUMBER], які належали йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом та на земельну ділянку площею 0,317 га. на території Веприцької сільської ради, яка належала спадкодавцеві згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 20 січня 1997 року, виданого на ім'я [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області, 15 березня 2005 року народилася [PERSON] /а.с.6/. Батьками записано [PERSON] та [PERSON]. За життя [PERSON] заповіту не склав, тому право на спадкування за законом одержала [PERSON], як донька спадкодавця. Реалізуючи своє право на спадщину позивач в інтресах малолітньої доньки [PERSON] звернулась до нотаріальної контори для отримання свідоцтв про право на спадщину за законом на спадкове майно, однак у видачі свідоцтв про право на спадщину нотаріусом Фастівської міської державної нотаріальної контори Київської області було відмовлено з підстав відсутності правовстановлюючих документів, які б підтверджували факт права власності на вказане майно за спадкодавцем. Також встановлено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно спадкодавець [PERSON], отримавши 14.10.2014 року у власність в порядку спадкування після смерті своєї бабусі житловий будинок, присадибну земельну ділянку та земельну ділянку (пай), здійснив державну реєстрацію прав лише на житловий будинок та на земельну ділянку (пай), а присадибна земельна ділянка на якій розташований належний спадкодавцеві житловий будинок, залишилась зареєстрованою на ім'я попереднього власника [PERSON]. Проаналізувавши обставини справи, оцінивши представлені сторонами в порядку ст. 76 ЦПК України докази в їхні сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню з огляду на наступне. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., зокрема, в ст.1 Першого протоколу до неї (ратифіковано законом України від 17.07.1997р. №475/97-ВР), яка є складовою правової системи відповідно до ст.9 Конституції України, а також у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст.16 Цивільного кодексу України). Об'єктами права власності є будь-які речі (майно). Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов'язки (ст.179 ЦК України). Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до п. 3.3 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4/13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено «у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв'язку з їх втратою та відсутності реєстрації об'єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім'я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно». Також у даному Листі зазначено, що «найпоширенішою причиною звернення особи в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім'я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем». Судом встановлено, що спадкодавець за життя набув у власністьжитловий будинок [ADDRESS] земельну ділянку площею 3,4005 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Веприцької сільської ради в порядку спадкування за законом після смерті бабусі [PERSON], яка померла 05.05.2009 року, на підтвердження чого отримав свідоцтва про право на спадщину за законом та набув у власність земельну ділянку площею 0,317 га, цільовим призначенням для будівництва, обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, розташованої на території Веприцької сільської ради, однак не встиг за життя здійснити державну реєстрацію земельної ділянки у відповідних органах. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тобто, передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. Стаття 328 ЦК України встановлює, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Суд вважає доведеним, що малолітня донька [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, тому набула право спадкування, але в зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів та державної реєстрації спадкового нерухомого майна, немає можливості переоформити на своє ім'я спадщину, саме тому у суду є всі підстави для визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом, оскільки іншого порядку визнання права власності в порядку спадкування при відсутності оригіналів правовстановлюючих документів та державної реєстрації на спадкове нерухоме майно не існує. На підставі викладеного,

Outcome: approved