Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-04 00:00:00

05.03.2020 року представник Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Обґрунтовуючи позов, вказує, що відповідач звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 05.06.2018 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складають між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. У зв`язку з тим, що [PERSON] не виконує зобов`язання щодо повернення коштів належним чином, у нього утворилася заборгованість станом на 22.01.2020 року в розмірі 27019 грн. 35 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача та судові витрати на свою користь. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 01.04.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. (а.с.46-47). Представник позивача до суду не з`явився. Подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився. До суду повернулися поштові повідомлення від 23.04.2020 року, 26.05.2020 року з відміткою «адресат за вказаною адресою не проживає». (а.с.51, 55-56). Повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи здійснено шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Судової влади України з 02.06.2020 року. (а.с.58). При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, так як надані позивачем докази є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше, як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Суд, дослідивши надані позивачем докази, відсутність заперечень відповідача, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 05.06.2018 року (а.с.8), [PERSON] отримав кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до пункту 2.1.1.2.5 Умов та правил надання банківських послуг відповідач погодив з банком, що протягом строку кредиту розмір кредитного ліміту може бути змінений Банком в односторонньому порядку як в сторону збільшення, так і зменшення, на підставі кредитоспроможності клієнта та не потребує додаткового погодження. Позивач свої обов`язки за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі та надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, а відповідач в свою чергу зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до п.2.1.1.3.1. договору. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором б/н від 05.06.2018 року, станом на 22.01.2020 року відповідач має заборгованість у загальному розмірі 27019 грн. 35 коп., яка складається з наступного: 19640 грн. 45 коп. - заборгованість за тілом кредита, заборгованість за нарахованими відсотками відсутня, заборгованість за простроченими відсотками відсутня, 5616 грн. 07 коп. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно статті 625 Цивільного кодексу України, заборгованість за пенею та комісією відсутня, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг в сумі 1762 грн. 83 коп. (а.с.5-7), яку позивач заявив до стягнення. За визначенням, що міститься у статтях 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно частини першої статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до вимог частини першої статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 Цивільного кодексу України). Положеннями частин першої та другої статті 633 Цивільного кодексу України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом частини першої статті 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 Цивільного кодексу України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг відповідач підтвердив, що підписана ним анкета-заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним і банком договір про надання банківських послуг. В анкеті-заяві також зазначено, що відповідач ознайомився та згоден з Пам`яткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами. Обов`язок позичальника повернути позику встановлений статтею 1049 Цивільного кодекс України, згідно якої позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку Акціонерному товариству комерційний банк «Приватбанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 Цивільного кодексу України, за змістом якої якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованості за тілом кредиту у розмірі 19640 грн. 45 коп. Відповідно до п. 2.1.1.3.5 Договору при порушені позичальником строку платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Згідно із частиною першою статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Враховуючи, що відповідач не виконує зобов`язань за договором кредиту, заборгованість не погашено, а тому, підлягають задоволенню і позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за відсотками на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України у розмірі 5616 грн. 07 коп. та штрафів в сумі 1762 грн. 83 коп., оскільки у відповідності до вимог частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати, відповідно до суми задоволених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved