Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

06.03.2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення її доньки батьківських прав відносно чотирьох дітей: неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , малолітніх: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у зв`язку з ухиленням відповідачки від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що звернулася до Служби у справах дітей Вознесенської міської ради і 24.10.2018 року отримала висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно чотирьох дітей, оскільки вона не піклується про здоров`я своїх дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, не утримує належним чином, до того ж не заперечує проти позбавлення її батьківських прав, про що надала нотаріально посвідчену письмову заяву від 10.10.2018 року, зареєстровану в реєстрі №1085. Як вказує позивач, відповідач з 2015 року проживає окремо від своїх дітей, які мешкають з нею та їхньою прабабусею - [PERSON] та знаходяться повністю на утриманні позивача, і має намір оформити над ними піклування, тому просила позовні вимоги задовольнити. Ухвалою суду від 13.03.2019 року провадження у справі було відкрито, вона призначена до судового розгляду в порядку загального позовного провадження - підготовче засідання на 10.04.2019 року. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, на адресу суду надано заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та надала суду копію рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 17.05.2019 року про відібрання малолітньої дитини [PERSON] [INFO] у матері - [PERSON] Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання повторно не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, направила до суду письмову заяву, просить слухати справу без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Представник третьої особи Служби у справах дітей Вознесенської міської ради Миколаївської області Нікітченко Н.В. в судове засідання не з`явилася на адресу суду надано заяву в якій зазначила, що підтримує позовні вимоги, вважає їх обґрунтованими та такими, що відповідають інтересам дітей. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи № 473/1048/19 в їх сукупності, судом встановлено наступне. Відповідач є матір`ю: неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серія [NUMBER] (а.с.22); малолітніх: [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серія [NUMBER] (а.с.24); [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серія [NUMBER] (а.с.26); [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серія [NUMBER] . (а.с.28). Згідно заяви від 10.10.2018 року, посвідченої нотаріально та зареєстрованої в реєстрі за №1085 відповідач [PERSON] надала свою згоду на позбавлення її в судовому порядку прав відносно її дітей: неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , малолітніх: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . (а.с.15). За висновком від 24.10.2018 року за № 2288/01/01-02/20 Служба у справах дітей Вознесенської міської ради Миколаївської області вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] , малолітніх: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] . (а.с.17). Відповідно до акту обстеження житлово - побутових умов від 05.10.2018 року, бабуся дітей [PERSON] та прабабуся [PERSON] створили належні умови для проживання, виховання, гармонійного фізичного та психологічного розвитку дітей. (а.с.18). З довідки директора ЗОШ № 8 вбачається, що [PERSON] яка є матір`ю [PERSON] , не відвідує школу, на батьківських зборах була один раз за три роки, не приймає участь у суспільному житті класу (а.с.19). З довідки директора ЗОШ № 6 вбачається, що [PERSON] яка є матір`ю [PERSON] та [PERSON] , не відвідує школу, батьківські збори, не приймає участь у виховних заходах. (а.с.20). З довідки завідувача КДНЗ КТ №14 «Дзвіночок» [PERSON] , [INFO] дійсно відвідує комунальний дошкільний навчальний заклад комбінованого типу №14 «Дзвіночок» з 04.09.2017 року. (а.с.21). Судом встановлено, що [PERSON] зверталася до Вознесенського міського голови 21.01.2019 року з проханням щодо притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності на засіданнях адміністративної комісії за невиконання своїх батьківських обов`язків щодо своїх дітей або за інші правопорушення. (30-31). Згідно інформації Вознесенського міського голови від 13.02.2019 року, протягом 2018- 2019 років на комісії з питань захисту прав дитини не розглядалося питання про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 184 КУпАП за неналежне виконання батьківських обов`язків відносно своїх малолітніх дітей. (а.с.32). Однак, Службою у справах дітей Вознесенської міської ради здійснювався контроль за сім`єю [PERSON] 1981 року народження та її дітьми, як сім`єю, яка опинилася в складних життєвих обставинах, у якій не створено належних умов для утримання, розвитку та виховання дітей, про що свідчать протокол засідання дорадчого органу № 12 від 21.10.2014 року, акти обстеження житлово-побутових умов від 07.07.2014 року 01.10.2014 року, акт оцінки потреб сім`ї від 18.06.2018 року та неодноразові пояснення. Судом встановлено, що рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 17.05.2019 року позов Органу опіки і піклування Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області про відібрання малолітньої дитини [PERSON] [INFO] у матері- [PERSON] задоволено, дитина передана позивачу для подальшого влаштування, з відповідача стягнуто аліменти. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав із підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один із батьків) ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. У свою чергу батьки (один із батьків) мають довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов`язки. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Згідно із ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України). При цьому суд може не погодитися із висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (ч. 6 ст. 19 СК України). У даному конкретному випадку Орган опіки та піклування виконавчого комітету Вознесенської міської ради Миколаївської області надав письмовий висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , малолітніх: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Матеріали справи не містять доказів на спростування відомостей висновку Органу опіки та піклування, відповідач в судове засідання не з`явився. Відповідно до вимог статей 77-78, ч.3-4 ст. 82, ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності і доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Згідно із положеннями ст. 81 ЦПК України, обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень. Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач - для відхилення його заперечень проти позову, а, відповідно, для задоволення вимог позивача. З відповідача на користь позивача належить в порядку положень п.1ч.1ст. 141 ЦПК України стягнути судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. За таких обставин, суд вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Outcome: approved