Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

05 липня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із зазначеним позовом. Позивач обґрунтував позовні вимоги наступним. Вона знаходилась з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 04.09.2010 року. Від сумісного шлюбу є малолітня донька [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою в орендованому житлі. Під час перебування у шлюбі сторони 04 вересня 2014 року придбали за спільні кошти квартиру, розташовану за адресою [ADDRESS]. Право власності на вказану квартиру було зареєстроване за відповідачем. Відповідно до розпорядження Дніпропетровського міського голови № 897-р від 26.11.2015 року «Про перейменування топонімів м. Дніпропетровська» вулиця Комсомольська отримала нову назву Старокозацька. Також, під час перебування у шлюбі відповідачем за спільні кошти було придбано автомобіль марки Peugeot 308, 2011 року випуску, колір білий, державний номерний знак [NUMBER]. На теперішній час шлюб між сторонами розірваний. Відповідач не визнає права позивачки на квартиру та машину, та вважає, що зазначене майно належить лише йому, так як зареєстровано на нього. 24 липня 2015 року в будинку, де розташована спірна квартира, сталася пожежа, та квартира визнана непридатною для проживання. Позивачка разом з дитиною змушена мешкати в орендованому житлі, за яке сплачує власні кошти. Крім того, лише вона займається вихованням та матеріальним забезпеченням дитини. Відповідач відмовляється здійснити фінансування відновлювальних робіт по ремонту квартири. З урахуванням викладеного, позивач просить суд поділити в натурі між нею та [PERSON] майно, що є обєктом права спільної сумісної власності, а саме: квартиру [ADDRESS], автомобіль марки Peugeot 308, 2011 року випуску, колір білий, державний номерний знак [NUMBER]. В порядку поділу майна визнати за позивачем право приватної особистої власності на квартиру [ADDRESS]. Визнати за відповідачем право приватної особистої власності на автомобіль марки Peugeot 308, 2011 року випуску, колір білий, державний номерний знак [NUMBER]. Під час слухання справи позивачка змінила прізвище з Левюк на Богданову. Позивач в судове засідання не зявився, про явку в судове засідання був повідомлений належним чином, надав суду заяву, у якій позов підтримав у повному обсязі та просив розглядати справу без участі представника, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про явку в судове засідання був повідомлений належним чином. Згідно зі ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 вересня 2017 року постановлено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши надані докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] знаходились в зареєстрованому шлюбі з 04 вересня 2010 року. Від сумісного шлюбу у сторін народилась малолітня донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія І-КИ № 585938. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 жовтня 2015 року у справі № 200/9485/15-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] Яковем розірвано. Відповідачу на праві власності належить квартира, розташована за адресою [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу від 04.09.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] Згідно витягу з Єдиного державного реєстру МВС України [PERSON] належить автомобіль марки Peugeot 308, 2011 року випуску. Як вбачається з акту про пожежу від 24.07.2015 року, рішення виконавчого комітету Бабушкінської районної у місті Дніпропетровську ради № 245 від 24 липня 2015 року «Про затвердження акту районної технічної комісії про визнання будинку № 31 по вул. Комсомольській аварійним», акту обстеження стану житлового будинку з метою встановлення його відповідності санітарним та технічним вимогам, спірна квартира є повністю непридатною для проживання внаслідок пожежі, яка сталася в будинку 24.07.2015 року. Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.1 ст. 61 СК України Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до ст. 70 СК України У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. Відповідно до ст. 372 ЦК України Майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Оскільки майно, яке відповідно до наданих документів є власністю відповідача, придбано під час шлюбу, та відповідачем не надано будь-яких доказів протилежного, суд приходить до висновку, що спірне майно належить сторонам на праві спільної сумісної власності. Суд бере до уваги, що квартира, яка є спільним майном, зруйнована внаслідок пожежі, непридатна для проживання, для її відновлення необхідно витратити значні кошти. Суд також бере до уваги, що з позивачем проживає малолітня дитина, позивач стверджує, що відповідач не бере участі в утриманні доньки, а відповідач не надав ніяких доказів на спростування цього твердження, в звязку з чим суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved