Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

07.05.2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за борговою розпискою та відшкодування моральної шкоди. В позові зазначає, що 28.07.2011 р. відповідач під розписку позичив в неї гроші у розмірі 1390 доларів США (за курсом НБУ на той час - 11079, 69 грн.). Вищезазначена розписка містить кінцеву дату повернення боргу, а саме 28.02.2012 р. при цьому всі вказані кошти відповідач зобов'язався повернути до вказаного в розписці строку, а саме до 28.02.2012 р. 29.03.2012 року вона пред'явила відповідачеві усну вимогу, згідно розписці та положенням діючого цивільного законодавства, щодо повернення заборгованості, на що відповідач відповів їй, що віддасть гроші наступного тижня. Але до теперішнього часу відповідач ухиляється від повернення суми боргу, чим порушив взяті на себе зобов'язання. Також позивачка зазначає, що має право на відшкодування моральної шкоди у зв'язку з тим, що відповідач не повернув їй борг, коли їй потрібні були гроші на операцію матері [PERSON]. На момент тяжкого захворювання матері потрібні були чималі кошти для операції та подальшої реабілітації, які позивачка брала у борг, а потім віддавала з грошей, які були отримані нею при перебуванні у декретній відпустці. На той момент вона була вагітна та ледве не втратила дитину. На підставі вищевикладеного позивачка звернулась до суду за захистом свого порушеного права та просить суд стягнути на свою користь з відповідача суму основного боргу, моральну шкоду в розмірі 11 000 грн., а також понесені судові витрати у вигляді судового збору. В судовому засіданні позивачка уточнила свої позовні вимоги в частині стягнення суми боргу за розпискою та просила стягнути її з урахуванням зміни курсу долару США на час розгляду справи, а також стягнути суму моральної шкоди у розмірі 11 000 грн. та понесені нею судові витрати. При цьому зазначила, що на день розгляду справи сума заборгованості складає 21 267 грн. з врахуванням офіційного курсу долара США в НБУ (15, 30 грн за 1 долар). Відповідач проти позову заперечував в повному обсязі, надав письмові заперечення та зазначив, що ніяких грошей у позивачки він не брав та ніякої розписки не писав. В судове засідання призначене на 04.12.2014 р. відповідач не з'явився, надав суду заяву в якій просив відкласти слухання справи у зв'язку з тим, що його представник не має можливості бути присутнім в судовому засіданні. З урахуванням думки позивачки, яка наполягала на закінченні розгляду справи, враховуючи тривалий час знаходження справи на розгляді в суді (справа перебуває у провадженні суду з 07.05.2013 р.), що перевищує розумні строки, суд вирішив розглянути справу на підставі наявних в ній доказів. При цьому суд враховує, що відповідачем, крім заяви про відкладення розгляду справи, не надано належних доказів на підтвердження неможливості прибути у судове засідання. Заслухавши пояснення позивачки, перевіривши та всебічно вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню в частково. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони та підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Ч. 2 ст. 1047 ЦК України встановлено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановленого договором або законом. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином згідно умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно із ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні не інакше як на підставі доказів сторін. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні встановлено, що 28.07.2011 року відповідач [PERSON] взяв у борг 1390 доларів США на строк 7 місяців у позивачки [PERSON] та зобов'язався повернути всю суму грошей до 28.02.2012 року , що підтверджується розпискою (а.с.129). Ухвалою суд від 26.09.2013 рок за клопотанням відповідача та його представника судом була призначена судово-почеркознавча експертиза, на вирішення якої поставлене питання: чи виконано рукописний текст (розписку від 28.07.2011 року) [PERSON]? (а.с.45). 17.04.2014 року на адресу суду експертом НДЕКЦ при ГУМВС України в Запорізькій області були повернуті матеріали, які надавались експерту для проведення експертизи. В супроводжувальному листі повідомлялось про неможливість проведення експертизи у зв'язку з тим, що встановлення достовірності зразків та відібрання вихідних даних виходить за межі компетенції експерта. Проведеним попереднім дослідженням експертом було встановлено, що почерк, яким виконані вільні зразки, а саме: оригінал заяви від 29.08.2013 р., оригінал трудової книжки, оригінал особової книжки по охороні праці, зошит [PERSON], суттєво різниться між собою за загальними та окремими ознаками, що викликає сумніви у експерта в тому, що зазначені зразки виконані однією особою (а.с.68-69). Зазначені обставини свідчать про те, що відповідачем по справі були надані зразки почерку, які виконувались різними особами. Ухвалою суду від 04.08.2014 року за клопотанням відповідача та його представника судом повторно було призначено судову почеркознавчу експертизу (а.с.98). При цьому зразки почерку у відповідача відбиралися безпосередньо в суді. 01.09.2014 року на адресу суду експертом НДЕКЦ при ГУМВС України в Запорізькій області було надіслано клопотання про необхідність надіслати до НДЕКЦ при ГУМВС України в Запорізькій області додатково відібрані зразки почерку [PERSON], виконані лівою рукою, оскільки позивачка в судовому засіданні зазначила, що розписка (досліджуваний документ) відповідачем [PERSON] була написана лівою рукою (а.с.102). Секретар судового засідання неодноразово намагалася повідомити відповідача про необхідність з'явитися до суду для відібрання зразків почерку, але останній на дзвінки не відповідав. У зв'язку з цим було повідомлено його представника - адвоката [PERSON] про необхідність явки його довірителя до суду для відібрання додаткових зразків почерку лівою рукою. В зазначений час ні відповідач, ні його представник до суду не з'явились. Представник відповідача по телефону повідомив, що відповідач знав про час та місце прибуття до суду для відібрання зразків почерку, причину його неявки адвокату не відомо. У зв'язку з чим секретарем було запропоновано з'явитися адвокату та його довірителю в інший зручний для них час до суду для відібрання додаткових зразків почерку, але в період з 10.09.2014 по 26.09.2014 р. ні відповідач, ні його представник до суду не з'явились. У зв'язку з невиконанням відповідачем вимог експерта, останнім були повернуті матеріали, які надавались для проведення експертизи. При цьому експерт повідомив про неможливість проведення експертизи у зв'язку з невідповідністю досліджуваного об'єкту зразкам за часом виконання, відсутністю однозначної оцінки наданих зразків, неможливістю задоволення клопотання експерта щодо надання додаткових зразків та неможливістю задоволення клопотання експерта щодо надання зразків почерку [PERSON], виконаних лівою рукою (а.с.110-113). При винесенні рішення суд враховує ту обставину, що відповідач неодноразово не з'являвся до суд для відібрання зразків його почерку лівою рукою. Крім того надав зразки, які унеможливлюють проведення експертизи належним чином та надання достовірних висновків експертом. Будь яких належних доказів того, що він не писав дану розписку відповідач суду не надав. Суд вважає, що відповідач своїми діями навмисно затягує розгляд справи та намагається ввести суд в оману. Наданий позивачкою оригінал розписки на думку суду підтверджує зазначені нею в позові обставини. На час розгляду справи курс долару США значно змінився, тому суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивачки і стягнути з відповідача суму боргу за розпискою з урахуванням курсу валюти станом на час розгляду справи. Згідно даних НБУ курс валюти дол.. США станом на 04.12.2014 р. становить 1 дол. США = 15.30 грн., тобто 1390 дол. США (сума за боровою розпискою) х 15.30 = 21.267 грн. Таким чином стягненню з відповідача підлягає сума у розмірі 21, 267 грн. Що стосується позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 11 000 грн., то суд вважає, що вони підлягають задоволенню частково з огляду на наступне. На думку суду заявлена позивачкою сума моральної шкоди значно завищена та недостатньо обґрунтована. Посилання позивачки на виписку з історії хвороби її матері, з якої вбачається погіршення стану здоров'я останньої, а також на вагітність самої позивачки, суд оцінює критично, оскільки позивачкою не надано доказів що це безпосередньо пов'язано з діями відповідача. З урахуванням всіх обставин по справі суд вважає необхідним стягнути суму спричиненої моральної шкоди у розмірі 1000 грн. Позивачкою при подачі позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі 229,40 грн., а також судовий збір за подання заяви про забезпечення доказів, які у відповідності до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial