Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

06 серпня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за послуги з централізованого опалення в сумі 36 532 грн. 92 коп. за період з 01.01.2014 по 30.04.2020, заборгованості за послуги з централізованого постачання гарячої води за період з 01.10.2017 по 30.04.2020 в сумі 9 888 грн. 20 коп. та відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України втрати від інфляційних процесів в сумі 655 грн. 13 коп., 3 % річних в сумі 622 грн. 14 коп., судового збору в сумі 2102 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилась, викликалась до суду через відповідне оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що Акціонерне товариство «Облтеплокомуненерго» є виконавцем послуг з централізованого опалення для суб`єктів усіх форм власності, у тому числі і до споживачів, які є власниками квартири. Відповідач є власником квартири за адресою: [ADDRESS] та споживачем послуг з централізованого опалення згідно з договором, що оформлюється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затвердженого Постановою КМУ №630 від 21.07.2005. Згідно частини 3 пункту 5 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та пункту 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, власник, наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги. Крім того, пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, визначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води є календарний місяць, а плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до п. 20 зазначених Правил плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання. Відповідно до приписів ч.4 ст.319, ст.322 ЦК України власність зобов`язує; власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач за послуги теплопостачання у повному обсязі не розраховувалась, внаслідок чого за період з 01.01.2014 по 30.04.2020 виникла заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі 36 532 грн. 92 коп. та за період з 01.10.2017 по 30.04.2020 заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води в розмірі 9 888 грн. 20 коп., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, оскільки відповідач порушила наявне у ней грошове зобов`язання по своєчасній оплаті послуг з теплопостачання, тому позивач вправі вимагати від нього в порядку ст. 625 ЦК України, відшкодування матеріальних втрат від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від відповідача за користування утримуваними ними грошовими коштами (три відсотки річних). З урахуванням наведеного, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення з відповідача втрат від інфляційних процесів в сумі 655 грн. 13 коп. та 3% річних в сумі 622 грн. 14 коп. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Також з відповідача належить стягнути судовий збір в сумі 2102 грн. на користь позивача.

Outcome: approved