Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

05 січня 2017 року представник товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із зазначеним позовом. Позовні вимоги обґрунтував тим, що 21.03.2013 року між ними та відповідачем був укладений договір про надання споживчого кредиту №2003100625, за умовами якого [PERSON] отримала кредит в сумі 20532,00 гривень. Відповідач не здійснив чергове погашення кредиту за кредитним договором, чим порушив взяті на себе грошові зобовязання. У звязку з не виконанням зобовязань за кредитним договором, станом на 24.11.2016 року за відповідачем існує заборгованість перед банком, яка складає 20496,23 гривень, з яких: - залишок заборгованості за тілом кредиту 15086,61 грн., - залишок заборгованості за відсотками 772,81 грн., - сума комісії 4636,81грн. На підставі викладеного просить суд винести рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом в розмірі 20496,23 грн., та судовий збір в розмірі 1378,00 грн. (а.с.1-3). Представник позивача в судове засідання не зявився при подачі позовної заяви зазначив, що просить розглядати справу за його відсутності (а.с.2). \~\~ Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності із вказаними вище обставинами дає суду підстави для застосування положень ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Суд, розглянувши доводи представника позивача викладені у позові, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав. В силу п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори й інші правочини. Згідно ст. 1050 та ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору від 21.03.2013 року №2003100625 (а.с. 5-7) відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 20532,00 грн. Однак, відповідач зобовязань за договором по погашенню кредиту, сплати процентів за користування кредитом не виконав, в результаті чого станом на 24.11.2016 року відповідач має заборгованість у сумі 20496,23 грн., з яких- залишок заборгованості за тілом кредиту 15086,61 грн., - залишок заборгованості за відсотками 772,81 грн., - сума комісії 4636,81грн. (а.с. 8) Дані правовідносини регулюються Цивільним кодексом України. Відповідно до положень ст.ст. 509, 526, 530 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, у тому числі сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обовязку. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України умовами кредитного договору є обовязок кредитодавця надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається в письмовій формі. За змістом ст. ст. 610, 611, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі і відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобовязання, доказується кредитором. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. В силу ч.1 ст.14 ЦК України цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Даючи правову оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам, суд доходить висновку, що в дійсності у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість по сплаті кредиту, відповідач не виконав прийняті на себе відповідно до договору зобовязання, що і послугувало підставою для звернення позивача до суду із цим позовом. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] особисто підписувала кредитний договір, а також отримувала грошові кошти, що свідчить про те, що кредитний договір було укладено і зі сторони позивача належним чином виконано його умови. Наразі кредитний договір відповідачем не оскаржується, судовим порядком останній не просить визнати його недійним, нікчемність цього договору матеріалами справи не підтверджена, а тому він має законну силу і сторони повязані взаємними правами та обовязками щодо його виконання, а отже в нього виникли зобовязання перед позивачем з їх повернення в розумінні ст. 11, 14 та 1054 ЦК України. За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути на користь ТОВ \~\~«Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором у сумі 20494,23 грн., а також повернення судового збору в сумі 1378,60 грн. \~

Outcome: approved