Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

06 березня 2018 року до Харківського районного суду Харківської області надійшов зазначений позов, в якому позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно її малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Стягнути з [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Передати малолітню дитину [PERSON], [INFO], органу опіки та піклування Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області для подальшого вирішення питання щодо влаштування дитини.. 30 березня 2018 року на адресу суду надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача, отримана в порядку ч.6 ст.187 ЦПК України з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 10 квітня 2018 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження, справа призначена до розгляду в підготовчому засіданні на 10 травня 2018 року, яке було відкладено у зв'язку з неявкою сторін. В судовому засіданні 08 червня 2018 року суд ухвали долучити до участі у справі у якості третьої особи Комунальний заклад охорони здоров'я «Обласний спеціалізований будинок дитини «Зелений гай». В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що малолітня дитина [PERSON], [INFO], перебуває на обліку в органі опіки та піклування виконавчого комітету Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області як дитина, яка перебуває у складних життєвих обставинах. Матір дитини, [PERSON], [INFO] зареєстрована та мешкає за адресою [ADDRESS]. Малолітня дитина [PERSON] з 04.10.2017 перебуває на повному державному забезпеченні в КЗОЗ «Обласний спеціалізований державний будинок дитини «Зелений Гай». З 13.10.2017 по теперешній час мати дитину не відвідувала, не виконує батьківські обов'язки матеріально не забезпечує, не цікавиться її станом здоров'я, фізичним та моральним розвитком, не виявляє бажання покращити матеріально-побутові умови проживання родини, постійно зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя. З [PERSON] неодноразово проводились роз'яснювальні та профілактичні бесіди щодо необхідності належної уваги до здоров'я та виховання дитини, однак матір не вживала ніяких заходів щодо покрашення санітарно-гігієнічних умов та психологічного клімату в сім'ї. [PERSON], [INFO], потребує визначення статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, у судовому порядку на підставі ухилення матері від виконання батьківських обов'язків. Визначення соціального-правового статусу і призначення законного представника дитини сприятиме захисту її прав та законних інтересів, надасть можливість користуватися пільгами, передбаченими законодавством України, тому вони звернулися до суду з даним позовом. 30 березня 2018 року на адресу суду надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача, отримана в порядку ч.6 ст.187 ЦПК України з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 10 квітня 2018 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження, справа призначена до розгляду в підготовчому засіданні на 10 травня 2018 року, яке було відкладено у зв'язку з неявкою сторін. В судовому засіданні 08 червня 2018 року суд ухвалив долучити до участі у справі у якості третьої особи Комунальний заклад охорони здоров'я «Обласний спеціалізований будинок дитини «Зелений гай». Ухвалою суду від 07 серпня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за позовом [PERSON] до Органу опіки та піклування виконавчого комітету Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області до [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Харківської районної державної адміністрації, Комунальний заклад охорони здоров'я «Обласний спеціалізований будинок дитини «Зелений гай» про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини до судового розгляду. Сторони в судове засідання не з'явилися, надали заяви про слухання справи у їх відсутність при цьому представник позивача та представники третіх осіб позов підтримали, а відповідач позов визнала. Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов'язки, визначені законом або судом. Частиною 3ст. 131 ЦПК України передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин. З урахуванням того, що в судове засідання не з'явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], його батьками є батько - [PERSON], мати [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], видане Виконавчим комітетом Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області, актовий запис №18. Суду надано висновок Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області від 01 березня 2018 року №02-20/01, а також висновок Харківська районна державна адміністрація Харківської області від 18.05.2018 року №01-19/1119 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], якими підтверджено, що [PERSON] усунулася від виконання батьківських обов'язків відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO], не приймає участі у його вихованні, не цікавиться його розвитком, не проявляє ніякого бажання спілкуватися з дитиною, не піклується про здоров'я, фізичний та духовний розвиток. [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] має малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження № 00015920601 від 21.10.2015 відомості про батька зазначено відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Малолітня дитина [PERSON] з 04.10.2017 перебуває на повному державному забезпеченні в КЗОЗ «Обласний спеціалізований державний будинок дитини «Зелений Гай». З 13.10.2017 по теперешній час мати дитину не відвідувала (акт про невідвідування від 10.05.2018). Матір дитини не виконує батьківські обов'язки матеріально не забезпечує, не цікавиться її станом здоров'я, фізичним та моральним розвитком, не виявляє бажання покращити матеріально-побутові умови проживання родини, постійно зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя. З [PERSON] неодноразово проводились роз'яснювальні та профілактичні бесіди щодо необхідності належної уваги до здоров'я та виховання дитини, однак матір не вживала ніяких заходів щодо покрашення санітарно-гігієнічних умов та психологічного клімату в сім'ї. Крім того, відповідно інформації завідуючої АЗПСМ с. Руські Тишки від 31.10.2017 № 20 матір дитини не приділяє належної уваги щодо її виховання, станом здоров'я дитини не цікавиться, ігнорує рекомендації сімейного лікаря (витяг з історії розвитку дитини від 22.05.2017). Ухилення від виконання батьківських обов'язків підтверджується актами від 01.11.2017 р. № 30, від 17.11.2017 р. № 35, від 27.11.2017 р. № 36, від 04.12.2017 р. № 38, від 10.12.2017 р. № 39, від 22.12.2017 р. № 41, від 26.12.2017 р. № 42, від 04.01.2018 р. № 02-20- 1, від 08.01.2018 р. № 02-20- 3; інформацією депутата Русько-Тишківської сільської ради від 12.07.2017 р. На засіданні опікунської ради при виконкомі Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області 29.09.2017 було прийнято рішення, щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO]., відносно дитини [PERSON], [INFO] Відповідно до листа начальника Липецького ВП Харківського ВП ГУ Національної поліції в Харківській області від 11.10.2017 вих. № 4520/119-93/01/20-17 [PERSON], [INFO], неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за ст. ст. 173-2, 178, 184 КУпАП. [PERSON] перебуває на профілактичних обліках в Липецькому ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області за категоріями «Раніше судимий», «Сімейний насильник». [PERSON], [INFO], потребує визначення статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, у судовому порядку на підставі ухилення матері від виконання батьківських обов'язків. Визначення соціального-правового статусу і призначення законного представника дитини сприятиме захисту її прав та законних інтересів, надасть можливість користуватися пільгами, передбаченими законодавством України. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 150 СК України визначені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України - мати, (батько) можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він) ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Декларацією прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю ООН від 20 листопада 1959 року, як принциповим положенням визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 8, ст. 11, ст. 12, ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Під час вчинення дій, пов'язаних з розлученням дитини з одним або обома батьками, а також інших дій, що стосуються дитини, в порядку, встановленому законом, судом заслуховується думка та побажання дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В пункті 16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно роз'яснень, які містяться в абз. 2 п. 18 приведеної вище постанови Пленуму, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом. Суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось з батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити у задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконання ним батьківських обов'язків. Підсумовуючи викладене вище, суд зазначає, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. На підставі ст. ст.76,77,78-79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення по справі. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до положень ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Таку поведінку відповідача, яка ухиляються від виконання своїх обов'язків, а саме: не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує дитину необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкується в достатньому обсязі з дитиною, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти, що достовірно підтверджено зібраними у справі доказами, суд розцінює, як винне ухилення від виховання дитини, свідоме нехтування ним своїми обов'язками. Позбавлення відповідача батьківських прав стосовно його неповнолітньої доньки суд вважає можливим на підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, якою визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Оскільки суду надані докази ухилення відповідача від своїх батьківських обов'язків, то суд позов повністю задовольняє. На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати в сумі 704 гривень 60 коп..

Outcome: approved