Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

04 травня 2020 року [PERSON] звернулася до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позовна заява мотивована тим, що позивачу належить на праві власності будинок [ADDRESS] , в якому зареєстровані її донька та брат [PERSON] , [PERSON] . Відповідачі не проживають у будинку з 2015 року, не сплачують комунальні послуги, не беруть участь в утриманні житла, чим позбавляють її права вільно реалізувати своє право власності на житло. Після звернення до суду позивача з позовом відповідач [PERSON] самостійно знялася з реєстрації, тому позивач просить суд задовольнити позовну заяву та зняти з реєстрації її брата. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час, день та місце слухання справи повідомлялися належним чином. Представник виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради в судове засідання не з`явився, про час, день та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що в заочному порядку, позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору дарування від 05.12.2005, посвідченого Першою Криворізькою державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі за № 2-2999, належить на праві приватної квартира будинок [ADDRESS] (а.с.9-11). Згідно домової книги відповідачі зареєстровані за вищевказаною адресою, однак не проживають там з 2015 року, що також підтверджується актом квартального комітету від 28.04.2020 (а.с.13-17, 22). Відповідно до ч. 1\~ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно\~ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Статтею 319 ЦК України визнано, що\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Всім власникам забезпечуються рівні умови для здійснення своїх прав. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Будь-яких обов`язків та обмежень у реалізації свого права власності, як власника квартири, для мене законом не встановлено, а тому обмеження, які встановлюються мені відповідачами є незаконними та такими, що підлягають усуненню. Окрім того,\~ст. 321 ЦК України\~встановлює, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до\~ст. 383 ЦК України\~власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 405 ЦК України визначено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до\~статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає у спірному будинку понад один рік, будь-якої домовленості між сторонами щодо користування житлом немає, відповідно може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Разом з тим, згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи Відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Центрально-Міської районної у місті ради, [PERSON] з 10.08.2020 по теперішній час зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.37), тому в задоволенні позову в частині визнання її втратившою право користування спірним житловим приміщенням слід відмовити.

Outcome: partial