overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

06 серпня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, яке розташоване в м. Полонному по вул. Рибалка, 44, Хмельницької області. В обґрунтування вимог вказувала, що вона є власником ? частини житлового будинку №44 по вулиці Рибалка в м. Полонне згідно договору дарування від 13.02.2009 року. Відповідач [PERSON] є її племінником, зареєстрований у належному для неї житловому будинку, однак з 2015 року не проживає у вказаному будинку, витрат по утриманню будинку не несе, фактично проживає в [INFO]. В добровільному порядку відповідач не бажає знятись з реєстрації, що позбавляє її можливості оформити субсидію, а відтак він втратив право користування згаданим житлом. В судове засідання позивач не зявилась, подала заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задоволити. Відповідача в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Встановлено, що [PERSON] на підставі договору дарування житлового будинку від 03 лютого 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Полонського районного нотаріального округу Хмельницької області, зареєстрованого в реєстрі за № 560, є власником ? частини будинку № 44, що розташований по вул. Рибалка в м. Полонне, Хмельницької області. [PERSON] значиться зареєстрованим в належному позивачу жилому будинку, однак з 2015 року не проживає за місцем реєстрації. \~ \~ \~ \~ Згідно з ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки, наявність реєстрації місця проживання відповідача в житлі [PERSON] створює для неї перешкоди у користуванні цим житлом, тому, відповідно до ст.391 ЦК України, її права як власника підлягають захисту шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~ \~ \~ \~Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~06 серпня 2018 року в с.Малі Заліщики Бучацького району Тернопільської області помер [PERSON], який за життя склав заповіт щодо усієї спадщини і призначив своїм спадкоємцем [PERSON] \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Горішня,26 в с.Малі Заліщики Бучацького району Тернопільської області. Через відсутність документу, який би за життя спадкодавця посвідчував його право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, позивачка не має змоги оформити право на спадщину в нотаріальній конторі, а тому виникла необхідність встановити право на спадкове майно в судовому порядку. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, однак подала суду заяву, в якій вказала, що позов підтримує і просить суд справу розглядати у її відсутності. В судове засідання представник відповідача Передмістянської сільської ради Бучацького району Тернопільської області не зявився, однак подав суду заяву, в якій вказав, що позов визнає і просить суд справу розглядати у його відсутності. \~ \~ \~ \~Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини: 06 серпня 2018 року в с.Малі Заліщики Бучацького району Тернопільської області помер [PERSON]; \~ \~ \~ \~Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно у виді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, яке належало йому на праві власності; \~ \~ \~ \~Після смерті [PERSON] спадщина відкрилася за заповітом, що був складений ним 27 вересня 2004 року і посвідчений секретарем Передмістянської сільської ради Бучацького району Тернопільської області, згідно якого [PERSON] усе своє майно заповів позивачці; \~ \~ \~ \~Осіб, які б незалежно від змісту заповіту мали право на обов'язкову частку у спадщині, немає. \~ \~ \~ \~Суд приходить до переконання, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-15 00:00:00

06 серпня 2018 року заявник звернулася до суду із заявою про надання їй права на шлюб з [PERSON], мотивуючи її таким. На початку серпня 2017 року познайомилася з [PERSON]. Між ними виникла симпатія, яка переросла у справжні почуття. У червні 2018 року вони почали проживати разом, а на початку липня 2018 року заявник дізналася, що вагітна. [PERSON] наполягає на народженні дитини, але [PERSON] не досягла шлюбного віку. Тому просить надати їй право на шлюб. Ухвалою суду від 07.08.2018 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні. Заінтересовані особи письмових пояснень не надали. З Глухівського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану надійшла письмова заява про розгляд справи за відсутності представника, проти задоволення заяви заперечення відсутні (а.с. 12). В судовому засіданні заявник підтримала заяву з підстав, що у ній викладені. [PERSON] підтримав в повному обсязі вимоги заявника, просив надати [PERSON] право на шлюб, оскільки вони чекають на дитину, і він бажає укласти шлюб. [PERSON] заяву доньки підтримала, зазначила, що проти укладення шлюбу з [PERSON] не заперечує, тривалий час спостерігає за їх відносинами, готова надавати їм допомогу. Заслухавши пояснення заявника, заінтересованих осіб, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Частиною 1 статті 22 Сімейного кодексу України (далі - СК України) визначено, що шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. [INFO] [PERSON] виповнилось 16 років (а.с. 4, 6). На день розгляду справи вона не досягла шлюбного віку. При цьому ст. 23 СК України передбачено, що право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Згідно з роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України, наданими у п. 2 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Суд надає право на шлюб (а не знижує шлюбний вік), а також, рішення суду має містити прізвище, ім'я, по батькові особи, право на шлюб з якою надається судом. Із довідки ЛКК Глухівської ЦРЛ № 190 від 02 серпня 2018 року вбачається, що [PERSON] вагітна - 10 тижнів. Отже, [PERSON], яка не досягла шлюбного віку, має намір створити сім'ю із батьком її ще ненародженої дитини [PERSON], укладення шлюбу відповідає її інтересам та інтересам її майбутньої дитини. За таких обставин заява про надання права на шлюб підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-30 00:00:00

06 серпня 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказав, що 05 грудня 2001 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Вознесенського міського управління юстиції Миколаївської області було зареєстровано шлюб між ним та відповідачем, актовий запис №305. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку Анастасію [INFO]. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сімї є те, що сторони виявилися різними людьми зі своєрідними характерами, через що між ними постійно виникали сварки та непорозуміння, відсутні почуття поваги та любові, відсутні нормальні відносини. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. Ухвалою суду від 06 серпня 2018 року позовна заява була прийнята до розгляду та справу було призначено до підготовчого судового засідання. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не зявився, на адресу суду надіслав заяву, в якій просив розгляд справи здійснювати без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не зявилася, на адресу суду надіслала заяву, в якій просила розгляд справи здійснювати без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких причин. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що 05 грудня 2001 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Вознесенського міського управління юстиції Миколаївської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та Радченко (після укладення шлюбу [PERSON] ) [PERSON], актовий запис №305. (свідоцтво про шлюб І-ФП №019826, видане 05 грудня 2001 року). Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку Анастасію [INFO]. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. За такого, враховуючи характер відносин, що склалися між сторонами, відсутність взаєморозуміння між ними, суд вважає, що збереження шлюбу є неможливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

06 серпня 2018 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи тим, що з 07.09.2012 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Ведення спільного господарства та шлюбні відносини на даний час припинені. Отже, вважає що сім'я розпалася, примирення між сторонами неможливе, тому просить шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не з'явились в заявах кожний просить розглянути справу без їх участі. Позивач позовні вимоги підтримує, відповідач позов визнає та проти задоволення не заперечує. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжів і суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Отже, судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, 07.09.2012 року сторони дійсно зареєстрували шлюб (а.с.3). На сьогоднішній день збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд приходить до висновку, що позов доведено і він підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

06 серпня 2018 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. На підтвердження позовних вимог, [PERSON] зазначає, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 19 грудня 2003 року. Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину: сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] в позовній заяві зазначив, що спільне життя між ним та [PERSON] не склалося у звязку з психологічною несумісністю. Спору майнового характеру між сторонами немає. Спільне господарство не ведеться. Шлюбні відносини між сторонами припинено з 08 січня 2017 року. Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 10 серпня 2018 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. 07 вересня 2018 року ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 20.02.2019 суд вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 грудня 2003 року. Шлюб зареєстровано у відділі реєстрації актів громадянського стану Миргородського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис - № 358 (а.с.6). Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину: сина [PERSON], [INFO] (а.с.7). Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки це суперечило б інтересам сторін. Позивач не бажає продовжувати подружні стосунки з відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не надав суду жодних заперечень, позов підлягає до задоволення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача пропорційно до\~розміру задоволених\~позовних вимог на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

06 серпня 2018 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, позовні вимоги обгрунтовує тим, що з 11.11.2017 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з 30.07.2018 року внаслідок несумісності характерів, відсутністю взаєморозуміння. Вважає, що подальше сімейне життя не можливе, спору про розділ майна немає, підстав для примирення не вбачає. Позивач в судове засідання не зявилась, до початку розгляду справи надала заяву про розгляд справи у її відсутність, наполягала на задоволені позовних вимог, проти ухвалення рішення в заочному порядку не заперчує. Відповідач в судове засідання не зявився, про розгляд справи був повідомлений належним чионм, що підтверджується поштовими відправленнями. Суд розглядає справу у відсутність відповідача відповідно до ст.ст. 280-284 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-НО №479950 виданого 11.11.2017 року Приморським районним у місті Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивліьного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON]та [PERSON](дошлюбне прізвище - Попова) перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11.11.2017року, актовий запис №703. Вимогами ст.\~112\~Сімейного Кодексу\~України передбачено,\~що суд\~з'ясовує\~фактичні взаємини\~подружжя,\~дійсні причини\~позову про\~розірвання шлюбу,\~бере до\~уваги наявність\~малолітньої дитини,\~дитини-інваліда\~та інші\~обставини життя\~подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач заперечень проти розірвання шлюбу не надав, шлюбні стосунки між подружжям фактично припинені, суд вважає, що збереження сімї не можливе, а подальше спільне життя буде суперечити їх інтересам, тому шлюб підлягає розірванню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-01 00:00:00

06 серпня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 03 жовтня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, також зазначив, що від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], шлюбно-сімейні відносини припинили з травня 2018 року через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками. Позивач вважає, що сімю зберегти неможливо, в позовній заяві просив шлюб між ним та відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, зясувавши позицію сторін, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 03 жовтня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 290, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії № І-НО № 376311 (а.с.11). Сторони від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-НО № 709138, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області (а.с.12). Сторони спільний побут не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинили з травня 2018 року через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками, неможливістю знайти спільний погляд на життя. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. \~Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ч.1 ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя та інтересам їх дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

06 серпня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 21 вересня 2007 року у Донецькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 1233, від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], також зазначив, що шлюбно-сімейні відносини припинили з січня 2018 через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками, мешкають окремо, не спілкуються, не ведуть спільного господарства. Позивач вважає, що сімю зберегти неможливо, в позовній заяві просив шлюб між ним та відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] повторно не з'явилась до суду без поважних причин, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутністю, відзиву не надала, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Зясувавши позицію позивача, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 21 вересня 2007 року у Донецькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 1233, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії 1-НО № 095727 (а.с.5). Сторони від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-НО № 190022, виданим Червоногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області (а.с.6). На теперішній час з січня 2018 року сторони мешкають окремо, не спілкуються, не ведуть спільного господарства, шлюбно-сімейні відносини припинили через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. \~Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ч.1 ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved