overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

07.09.2017р. до Словянського міськрайонного суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що їй на праві власності, на підставі нотаріально посвідченого договору дарування частки квартири від 31.08.2017 року, який згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 22109740, та свідоцтва про право власності від 25.03.2015 року, що було зареєстровано 30.03.2015 року, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 9222650, належить двокімнатна квартира [ADDRESS]. Вищезазначена квартира належала на праві спільної часткової власності їй та членам її родини: чоловіку [PERSON], дочці [PERSON], [PERSON] в рівних частках (по ? кожному) на підставі свідоцтва про права власності від 25.03.2015 року. 21.08.2017 року ? частки вказаної квартири було подаровано їй власниками, серед яких і відповідачка [PERSON], яка не проживає в цій квартирі з квітня 2014 року, але зареєстрована в ній до теперішнього часу, яка розпорядилась відповідно до ст. 361 ЦК України своєю часткою власності через свою довірену особу. З 31.08.2017 року вона стала єдиним власником квартири [ADDRESS]. [PERSON] припинила мешкати у вищевказаній квартирі з квітня 2014 року, оскільки виїхала на постійне місце проживання до Росії, до і мешкає на даний час. Добровільно знятись з реєстрації відповідачка не бажає, тому позивач просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою № 15 у будинку № 6 по вул. Добровольського у м. Словянськ Донецької області. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю,\~на задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, але надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги визнала у повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення, оскільки вона не планує повертатись на Україну. Відповідно до ч. 1\~ст. 82 ЦПК України,\~обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. У суду відсутні сумніви, щодо достовірності визнання учасниками справи обставин, які ними визнаються, за таких обставинах суд приходить до переконання, що позов про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягає задоволенню, а [PERSON] потрібно визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою № 15 у будинку № 6 по вул. Добровольського у м. Словянськ Донецької області з наступних причин: відповідач [PERSON] дійсно не мешкає у квартирі [ADDRESS] більш одного року та не є власником цієї квартири, тому згідно ст. 405 ЦК України вона втратила право користування житловим приміщенням - квартирою № 15 у будинку № 6 по вул. Добровольського у м. Словянськ Донецької області. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

07.09.2017р. до Словянського міськрайонного суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, підтверджуючи свої позовні вимоги тим, що з 29.09.2011 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які мешкають разом з нею і знаходяться на її утриманні. Чоловік мешкає з ними, але фактично вже впродовж 6 місяців не надає їй грошові кошти на утримання дітей. У звязку з тим, що діти малолітні, постійно хворіють та потребують постійного нагляду вона не може влаштуватися на роботу. Відповідач добровільно матеріальної допомогу на утримання дітей не надає, він працює та має постійний заробіток, фізично та психічно здоровий, має від першого шлюбу доньку та сплачує їй аліменти у розмірі ? частки своїх доходів. Просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку та до їх повноліття. До судового засідання позивач [PERSON] не зявилася, але надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти сплати аліментів у розмірі 1/3 частки його доходу. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином у суду є усі підстави для задоволення позовних вимог та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менш 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07.09.2017р. та до повноліття сина [PERSON], [INFO] Якщо після досягнення повноліття [PERSON], [INFO], ніхто з батьків не звернеться до суду з позовом про визначення розміру аліментів на [PERSON], 02.11.2013 р.н, аліменти стягувати за вирахуванням тієї рівної частки, що припала на дитину, яка досягла повноліття і до досягнення сином [PERSON], 02.11.2013 р.н, року народження свого повноліття. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача потрібно стягнути на користь держави судовий збір розмірі 640 гривень 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

07.09.2017р. до суду заявлено позов, у якому позивач просить розірвати їх з відповідачкою шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, взаємопідтримки, взаємодопомоги, спільних життєвих інтересів, з червня 2017р. з відповідачкою подружніх стосунків не підтримує, неповнолітня дитина проживатиме з ним, майнового спору між ними немає та понесені судові витрати покласти на сторони порівну. Позивач в судове засідання не з'явився, письмово просив розглянути справу без його участі, позов задовольнити(а.с.13). Відповідачка в судове засідання 21.09.2017 р., 06.10.2017 р. та 12.12.2017 р. не з`явилася, клопотань до суду не заявляла, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи через оголошення в газеті «Вінниччина» (а.с.25), а тому за згодою позивача судом ухвалено про заочний розгляд справи на підставі ст.224, ст.225 ЦПК України. Відповідно до положень ч. 2 ст. 158, ч. 2 ст. 197 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. З урахуванням позицій учасників розгляду справи та досліджених доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають спільно з червня 2017року, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси, спільно не проживають з червня 2017року, суд визнає, що сім'я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

07.09.2017 р. заявниця звернулась до суду з зазначеною заявою, вказавши , що [INFO] р померла її мати [PERSON] , після смерті якої залишився спадок - земельна ділянка площею 4,03 га, розташована на території Сергіївської сільської ради Любашівського району Одеської області , що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. У серпні 2017 р. вона звернулась до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину , що залишилась після смерті матері. Однак нотаріус відмовив їй з посиланням на розбіжність у написанні її по батькові у свідоцтві про шлюб та у паспорті , а саме : у свідоцтві про шлюб її по батькові вказане [PERSON] , а у паспорті- [PERSON]. Посилаючись на викладене , просила суд встановити факт родинних відносин між нею та її померлою матір»ю [PERSON]. Заявниця в судове засідання не з»явилась, надавши суду заяву про розгляд заяви у її відсутність , вказавши , що заяву підтримує. Заінтересовані особи в судове засідання не з»явились , надіславши до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність , вказавши , що заперечень по справі не мають. Дослідивши матеріали справи, суд вважає , що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення родинних відносин громадян. Судом встановлено , що [PERSON] померла [INFO] р. Даний факт підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть ( а.с.- 8 ) У свідоцтві про народження заявниці [PERSON] , прізвище, ім.»я , по батькові її матері зазначено [PERSON] ( а.с.- 9 ). Зі свідоцтва про шлюб , укладеного між заявницею [PERSON] та [PERSON] , видно , що після укладення шлюбу заявниці було присвоєне прізвище [PERSON]. У даному свідоцтві помилково по батькові заявниці зазначене [PERSON] замість [PERSON]. Як видно з паспорту заявниці , її прізвище , ім.»я , по батькові - [PERSON] ( а.с.- 4 ) Досліджені в судовому засіданні докази не викликають у суду сумніву в тому , що померла [PERSON] являлась матір»ю заявниці , а в свідоцтві про шлюб заявниці її по батькові помилково було записане [PERSON] замість [PERSON] Відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] спадкодавиця являлась власником земельної ділянки площею 4,03 га , розташованої на території Сергіївської сільської ради Любашівського району Одеської області ( а.с. - 12) Оскільки встановлення факту родинних відносин тягне для заявниці юридичні наслідки - оформлення права на спадщину , то належить винести рішення про встановлення факту родинних відносин між заявницею та її померлою матір»ю [PERSON]. На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

07.09.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 вересня 2010 року, шлюб зареєстрований Новокаховським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 302, про що видано свідоцтво серії 1-КГ № 123667. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалося, у звязку з чим вони втратили почуття поваги та любові один до одного, шлюбних стосунків не підтримують, разом не проживають, спільне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер, а тому подальше його збереження вважає за неможливе. Спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, та місце проживання дитини не має. Просив суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутність, позов підтримав, наполягав на розірванні шлюбу. Відповідачка в судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст.224 ЦПК України, зі згоди позивача, суд, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 17 вересня 2010 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На теперішній час шлюбних стосунків не підтримують, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Спір про поділ майна подружжя, та місце проживання дитини відсутній. Сторони вживали заходи для примирення, але вони були безрезультатними. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сімї суперечило б їх інтересам та інтересам неповнолітньої дитини. Згідно ч.2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112, 113, 114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

07.09.2017 року [PERSON] звернулася до Балтського районного суду з позовом до Балтської міської ради Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. На обґрунтування вимог зазначила, що [INFO] померла [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 2,22 га., розташованої на території Саражинської сільської ради Балтського району Одеської області. Коли вона звернулася в нотаріальну контору для оформлення права на спадщину, нотаріус відмовив її у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як відсутній оригінал правовстановлюючого документу на зазначену земельну ділянку. Вона є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], прийняла спадщину, звернувшись у встановлений законом строк до нотаріуса, тому просила суд визнати її право власності на вказане спадкове майно. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує. Відповідач - представник Балтської міської ради Одеської області в судове засідання не з'явився. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності та вказав, що заперечень по справі не має. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що спадкодавець [PERSON] померла [INFO]., що підтверджується свідоцтвом про її смерть (а.с. 7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 2,22 га., розташованої на території Саражинської сільської ради Балтського району Одеської області, яка належала її на праві власності згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. Зазначену земельну ділянку [PERSON] заповіла позивачці, що підтверджується заповітом, посвідченим 18.11.2003 року секретарем Саражинської сільської ради Балтського району Одеської області (а.с. 9), та рішенням Балтського районного суду від 21.04.2011 року (а.с. 10). Відповідно листа Кодимської державної нотаріальної контори від 16.08.2017 року (а.с. 8) позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як відсутній оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Як визначено у статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. У відповідності до ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Таким чином, судом встановлено, що позивачка є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], прийняла спадщину, але не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу, тому позов належить задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

07.09.2017 року заявник [PERSON] звернувся до суду з означеною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 20.06.2017 року померла його дружина [PERSON]. За життя дружина була нагороджена орденом «Знак пошани» та отримувала надбавку до пенсії відповідно до ЗУ «Про пенсії за особливості заслуги перед Україною». В липні 2017 року він звернувся до Новотроїцького відділення ПФУ за призначенням надбавки до пенсії відповідно до закону, але при наданні відповідних документів, необхідних для призначення такої надбавки, з»ясувалось, що в орденській книжці в графі « ім»я» було зазначено «Галина», замість вірного «Ганна». Просить встановити факт, що орденська книжка серії З№064895, видана 25.09.1973 року на ім»я [PERSON] належить [PERSON] [INFO], яка померла 20.06.2017 року. Заявник в судове засідання не з»явився, надав заяву про слухання справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, надав до суду заяву з проханням слухати справу за його відсутності, проти задоволення позовної заяви не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа. З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про смерть серії 1-КГ №235723, померла [PERSON], а орденська книжка серії З№064895, видана 25.09.1973 року на ім»я [PERSON]. На підставі вищеозначеного суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Враховуючи викладене, на підставі Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 « Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

07.09.2017 року заявник [PERSON] звернулася до суду з означеною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла її мати [PERSON], яка постійно мешкала в [ADDRESS]. Після смерті матері залишилося спадкове майно, яке складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,20 га, яка належить померлій на підставі державного акту [NUMBER] виданого Чкалівською сільрадою 20.03.2003 року. Вона як спадкоємець першої черги за законом терміном в шість місяців з дня смерті матері подала заяву про прийняття спадщини, однак при перевірці документів які б підтверджували право її матері на земельну ділянку та її право на спадщину нотаріусом було виявлено, що у державному акті на право приватної власності на землю [NUMBER], який виданий Чкалівською сільрадою Новотроїцького району 20.03.2003 року прізвище її покійної матері записане [PERSON], а в свідоцтві про смерть [NUMBER], яке видалось на підставі паспорту прізвище матері зазначено як [PERSON]. Звернувшись до відділу Держземагенства у Новотроїцькому районі з вимогою виправлення в державному акті, але отримала відповідь, що виправлення неможливе в зв»язку зі смертю власника земельної ділянки та спадкодавця. Просить встановити факт належності її покійній матері [PERSON] державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданого Чкалівською сільрадою Новотроїцького району Херсонської області 20.03.2003 року де помилково прізвище її покійної матері записано [PERSON]. Заявник надала до суду заяву про слухання справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Представник заінтересованої особи Чкалівської сільської ради у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням слухати справу у їх відсутності, проти задоволення заяви не заперечують. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа. З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про смерть спадкодавця вона [PERSON], а державний акт на право приватної власності на землю [NUMBER] виданий на ім»я [PERSON]. Факт належності документу підтверджується наступними документами: свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], копією державного акту серія [NUMBER], копією витягу з Держреєстру щодо актового запису про народження №000185239027, копією витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №47970853. На підставі вищеозначеного суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Враховуючи викладене, на підставі Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 « Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

07.09.2017 року ПАТ „Запоріжжяобленерго звернулось до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу у розмірі 9049,08 грн., обґрунтовуючи вимоги тим, що за адресою: [ADDRESS] проживає відповідач, яка користується електроенергією на підставі особового рахунку № 549524109, але обовязків по сплаті за використану електроенергію не виконує належним чином, у звязку з чим виникла заборгованість на суму 9049,08 грн. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач належним чином повідомлена про день та час судового розгляду справи, однак до судового засідання не зявилась, причину своєї неявки суду не повідомила. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено наступне: за адресою [ADDRESS] проживає відповідач, яка користується послугами, наданими позивачем, на підставі особового рахунку № 549524109. Свої обов'язки по сплаті за використану електроенергію [PERSON] не виконувала, в зв'язку з чим виник борг у сумі 9049,08 грн. Згідно п. 19 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 р. розрахунки населення за спожиту електроенергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показів засобів обліку. За п. 20 вищенаведених правил розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електроенергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Відповідач, згідно доданих розрахунків боргу, не дотримується розрахункового періоду та не здійснює оплату за показниками приладу обліку. Суд, аналізуючи і оцінюючи докази по справі, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Згідно положень ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved