Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

06.05.2015 року [PERSON] звернувся з позовом про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. Позивач зазначив, що 01.02.2011 року померла [PERSON] За життя, 13.10.2010 року [PERSON] зробила на його імя заповіт, яким все своє майно, яке до дня її смерті виявилось їй належним, та де б воно не було, із чого б воно не складалось, та на що вона згідно за законом мала б право, заповіла йому. Спадковим майном на день смерті [PERSON] є земельна ділянка, площею 2,6800га, що розташована на території Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області. Вказана земельна ділянка належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності серії ЯД №042734 від 19.07.2007 року, кадастровий номер 6321786000:01:000:0590. Спадщину після смерті [PERSON] він прийняв шляхом подачі заяви до нотаріальної контори. Однак, у видачі свідоцтва про право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом нотаріусом було відмовлено, оскільки ним не надано правовстановлюючий документ, який втрачено. Намагання отримати дублікат державного акту на право власності на земельну ділянку у відділі Держземагенства у Зміївському районі не мали позитивних наслідків. 05.05.2015 року він звернувся із заявою до відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Зміївського районного управління юстиції та надав копію втраченого державного акта та оголошення в газеті про втрату його оригіналу, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на земельну ділянку, оскільки власниця [PERSON] померла. Тому, він просить суд визнати право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2,6800 га ріллі, яка розташована на землях Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області, кадастровий номер 6321786000:01:000:0590 в порядку спадкування за заповітом після померлої 01.02.2011 року [PERSON], зобовязати відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Зміївського районного управління юстиції Харківської області провести державну реєстрацію земельної ділянки на підставі рішення суду. У судове засідання позивач [PERSON] надав заяву, в якій наполягав на задоволенні позову, окрім вимоги щодо зобовязання відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Зміївського районного управління юстиції Харківської області провести державну реєстрацію земельної ділянки на підставі рішення суду, яку просив залишити без розгляду. Сільський голова Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій зазначив, що позов визнає, просить розглянути справу за відсутності представника. Представник відділу Держземагенства у Зміївському районі Харківської області заступник начальника цього відділу [PERSON] зазначив у письмових поясненнях, що, у разі документального підтвердження в суді фактів, викладених у позовній заяві [PERSON] та відсутності інших спадкоємців після смерті [PERSON], не заперечує проти визнання за позивачем права власності на земельну ділянку площею 2,6800 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Таранівської сільської ради. Представник Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області повідомлявся про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, заперечень не надав. З урахуванням того, що в судове засідання не зявились всі особи, які беруть участь у справі, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд не проводить фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч.2 ст.197 ЦПК України. Ознайомившись з матеріалами справи, дослідив надані докази, суд приходить до наступного висновку. [PERSON] померла 01.02.2011 року в с.Таранівка Зміївського району Харківської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 296250 від 02.02.2011 року. ( а.с.13) 13.10.2010 року [PERSON] склала заповіт, у якому все своє майно, яке до дня її смерті виявиться їй належним, де б воно не було і з чого б не складалося і на що вона за законом матиме право, заповідала [PERSON] (а.с.14) Витягом з документації із землеустрою про вартість сільськогосподарських угідь від 24.01.2014 року за № 01-15.1/57 підтверджено, що згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 042734 від 19.07.2007 року, реєстр №010769100270, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,6800 га, що розташована на території Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. ( а.с.19) 08.06.2011 року [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини згідно заповіту після смерті [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину не видавалось, що вбачається із повідомлення завідуючої Зміївської державної нотаріальної контори. Інших спадкоємців не зазначено. (а.с.44) Факт звернення [PERSON] до нотаріуса з приводу оформлення своїх спадкових прав підтверджується листом завідуючої Зміївської державної нотаріальної контори від 22.04.2013 року. [PERSON] було розяснено необхідність надання ним документа, що підтверджує право власності на майно померлої, у противному разі оформлення спадкових прав у нотаріуса неможливе. (а.с.18) Позивач робив публікацію у засобах масової інформації щодо втрати державного акта на право власності на земельну ділянку [PERSON] (а.с.23) [PERSON] отримав у відділі Держземагенства у Зміївському районі Харківської області копію архівного примірника державного акта на право власності на земельну ділянку [PERSON], що підтверджується листом начальника цього відділу від 16.04.2015 року. Однак, рішенням Державного реєстратора прав на нерухоме майно від 12.05.2015 року за № 21243659 [PERSON] було відмовлено в проведенні державної реєстрації прав на вищевказану земельну ділянку на підставі п.7 ст.16 Закона України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Вищевказані обставини стали підставою звернення позивача до суду. Згідно ч.1 ст.392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності. Спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) (ч.1 ст.1261 ЦК України) Відповідно вимог ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням цільового призначення. Судовим розглядом встановлено, що позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON] За відсутності оригінала правовстановлюючого документа на земельну ділянку, яка належала померлій, та неможливості оформити свої спадкові права, звернувся до суду. Тому, за [PERSON], як за спадкоємцем за заповітом померлої [PERSON] , суд визнає право власності на земельну ділянку площею 2,6800 га, що розташована на території Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Outcome: approved