overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

05.10.2017 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала. Пояснила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 2017 року. Разом проживали до червня 2017 року. Спільних дітей не мають. Сімейні стосунки не склалися внаслідок відсутності взаєморозуміння і поваги один до одного. Шлюб просила розірвати, своєї згоди на примирення не надала. Відповідач [PERSON] про день та час судового розгляду справи повідомлений шляхом публікації оголошення в газеті «Урядовий кур'єр». Відповідно до положень ст.ст. 280, 281 ЦПК України судом ухвалено провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25 квітня 2017 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 3). Згідно ст.ст. 104; 105; 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання на підставі рішення суду. Суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на ту обставину, що позивачка наполягала на розірванні шлюбу, своєї згоди на примирення не надала, позов підлягає до задоволення. Оскільки позивачка не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на її користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

05.10.2017 року [PERSON] звернулася до суду з заявою зацікавлена особа Новоукраїнське обєднане управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про встановлення факту родинних відносин. Заявлені вимоги мотивовані тим, що 11.05.2017 року померла її матір - [PERSON]. Після смерті матері [PERSON] звернулася до Новоукраїнського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області для виплати недоотриманої пенсії, оскільки [PERSON] померла 11.05.2017 року а пенсію отримувала 25 числа поточного місяця. У липні 2017 року заявник звернулася до Вільшанського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області із заявою про внесення змін до актового запису про її народження. 19.07.2017 року заявнику було відмовлено у внесенні змін до актового запису цивільного стану та рекомендовано звернутися до суду. Заявник просить суд встановити факт що вона є рідною донькою [PERSON], яка померла 11.05.2017 року. Заявник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, та просить їх задовольнити. Зацікавлена особа в судове засідання не зявилася. Надіслала до суду заяву в якій вказала що просить суд розглянути справу без її участі та повідомити про результати розгляду. Вислухавши заявника, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні знайшов своє ствердження факт родинних відносин поміж [PERSON], [INFO] та її матірю [PERSON], померлою 11.05.2017 року, який крім вищевказаного підтверджується наданими заявником наступними документами: копією паспорту заявника (а.с.3-4); копією свідоцтва про народження заявника серія І-АГ № 864665 від 16.12.1967 року (а.с.6); копією свідоцтва про смерть [PERSON] серія І-ОЛ № 243128 від 15.05.2017 року (а.с.7); довідкою Дорожинської сільської ради №447 від 28.09.2017 року (а.с.9); копією листа Вільшанського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області №327-143-04-03/1 від 19.07.2017 року (а.с.8). З даних письмових доказів вбачається, що [PERSON] дійсно є рідною донькою [PERSON]. Крім того, свідок [PERSON] показала, що [PERSON] дійсно є донькою [PERSON]. У суду немає підстав ставити під сумнів показання свідка і таких доказів суду не надано. Встановити іншим шляхом, крім судового, цей факт неможливо. Встановлення факту існування родинних відносин тягне для заявника юридичні наслідки, оскільки дає право отримати недоотриману пенсію померлої.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

05.10.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON], що зареєстрований 14.02.1987 року, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя не склалося, шлюбні стосунки припинені, збереження сімї неможливо. Позивач у судове засідання не з'явилась, надавши клопотання про розгляд справи без її участі. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав та заперечував проти його задоволення. Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 14.02.1987 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб ІІ-СГ № 342207. На дату звернення до суду із даним позовом сторони мали неповнолітню дитину -доньку Анастасію, [INFO]. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути подано одним із подружжя. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що шлюбні стосунки припинені, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач хоча і заперечив проти розірвання шлюбу, однак клопотань про надання строку для примирення з метою збереження шлюбу не заявив, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. За таких обставин суд не вбачає підстав для відмови в задоволенні позову. При зверненні до суду позивачкою сплачено судовий збір за позовну вимогу про розірвання шлюбу в розмірі 640 грн., що підтверджується квитанцією від 08.08.2017 року. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 88 ЦПК України, за якими стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки понесені нею вищезазначені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

05.10.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різність характерів і життєвих інтересів. У зв'язку з цим шлюбні стосунки між ними остаточно припинені. В судове засідання позивачка не з'явилася, надавши письмову заяву про підтримання позову, в якій одночасно клопотала про розгляд справи за її відсутності та залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач в судове засідання також не з'явився. Подав заяву з клопотанням розглядати справу за його відсутності та зазначив, що з позовом погоджується. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі, суд дійшов наступного. 18.12.1999 року сторони уклали шлюб. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] [INFO]. Через розбіжності у поглядах на характер сімейних стосунків і життя в цілому сторони шлюбні стосунки фактично припинили. Спільне господарство ними не ведеться. Примирення та поновлення сімейних стосунків між сторонами не можливе, а подальше збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. В рамках розглядуваного позову майнового спору між сторонами немає. При цьому питання про розірвання шлюбу вирішується незалежно від наявності між подружжям майнового спору. У звязку з викладеним та на підставі ст. ст. 110, 112 СК України шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

05.10.2017 року [PERSON] через представника, який діє на підставі доручення про надання правової допомоги, звернулася до суду з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1500 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дати звернення до суду і до повноліття дитини. Свої вимоги мотивувала тим, що позивач має неповнолітню дитину, батьком якої є відповідач, який добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав. Суд вирішив можливим проводити заочний розгляд справи, враховуючи те, що представник позивача проти цього не заперечує. Дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено наступне. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний, що підтверджується рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 20 квітня 2015 року (а.с. 2). Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Згідно довідки виконкому Шестовицької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 13.09.2017 року № 414 [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO] та області, вул. Вишнева, будинок 18, разом з дочкою [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто, а отже аліменти підлягають стягненню в судовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дитини і відповідача, на скільки вони відомі суду, зі слів представника позивача відповідач є фізичною особою підприємцем та отримує мінливий дохід, обставини даної справи і вважає за необхідне позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1500 грн задовольнити повністю. При цьому при стягненні аліментів в твердій грошовій сумі не зазначається стягнення аліментів не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, в позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

05.10.2017 року головний лікар ЖОПЛ №2 звернувся із заявою до суду та просить госпіталізувати в примусовому порядку [PERSON], [INFO], мешканку с. Красилівка Овруцького району Житомирської області до Житомирської обласної психіатричної лікарні №2 без її згоди, мотивуючи тим, що остання поступила на стаціонарне лікування з діагнозом тяжка розумова відсталість з періодичними порушеннями психіки і поведінки, нижнім спастичним пара парезом, повна соціальна дезадаптація. В судовому засіданні представник лікарні підтримала вимоги заяви. Прокурор не заперечувала проти задоволення заяви. Опікун - [PERSON] надала заяву про розгляд справи без її участі. Заслухавши пояснення представника психіатричного закладу, думку прокурора, дослідивши в судовому засіданні докази, суд вважає, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 11.04.2008 року, [PERSON] визнано недієздатною та призначено її опікуном [PERSON]. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів Житомирської обласної психіатричної лікарні №2 від 05.10.2017 року, враховуючи анамнез та клініку, на даний час [PERSON] потребує примусової госпіталізації у психіатричний стаціонар зі звичайним режимом нагляду, так як ненадання спеціалізованої медичної допомоги приведе до негативних наслідків. Частиною 1 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра. Госпіталізація особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомлюваної згоди або згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановлені в особи тяжкого психіатричного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередньо небезпеку для неї чи оточуючих або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Статтею 17 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку можливе лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. Таким чином, враховуючи, всі обставини справи та правові норми, що їх регулюють, суд приходить до висновку про задоволення заяви. На підставі ст. ст. 13, 14, 17 ЗУ «Про психіатричну допомогу»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

05.10.2017 року директор Городнянського психоневрологічного інтернату звернувся до суду з уточненою заявою, в якій просив визнати недієздатною громадянку [PERSON],[INFO], та встановити над нею опіку. Вимоги заяви мотивовані тим, що [PERSON] страждає на тяжке психічне захворювання і постійно потребує стороннього догляду, не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, проживає в цьому інтернаті і знаходиться на повному державному забезпеченні. В судовому засіданні представник заявника вимоги уточненої заяви підтримала, просила уточнені вимоги задовольнити. Представник органу опіки та піклування -\~ Городнянської РДА в судове засідання не з'явилась,\~ надала заяву, в якій проти задоволення вимог не заперечувала, підтримала подання Городнянської райдержадміністрації Чернігівської області про\~ встановлення над [PERSON] опіки. До призначення [PERSON] опікуна виконання його обов'язків на час перебування [PERSON] в Городнянському психоневрологічному інтернаті просила покласти на директора цього інтернату/а.с.49-50/. Суд, перевіривши матеріали справи, встановив наступне. Дослідженням висновку стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 545 від 17.08.2017 року встановлено, що у [PERSON] мають місце клінічні ознаки розладу особистості та поведінки внаслідок вживання алкоголю, за своїм важким психічним розладом вона позбавлена здатності розуміти значення своїх дій та керувати ними./а.с.27-30/. Дослідженням довідки Городнянського психоневрологічного інтернату /а.с.3/ встановлено, що\~ [PERSON] проживає в інтернаті з 16 червня 2017 року і знаходиться на повному державному забезпеченні. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно положень ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно приписів ч. 4 ст. 63 ЦК України опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості виконувати обовязки опікуна. За правилами ст.66 ЦК України якщо над фізичною особою, яка перебуває у закладі охорони здоров'я, не встановлено опіку або не призначено опікуна, опіку над нею здійснює цей заклад.\~ Зібрані\~ у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання\~ недієздатною [PERSON]. Тому уточнені вимоги заявника підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

05.10.2017 року заявник звернувсь в суд з заявою, заінтересовані особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON] про надання права на шлюб. В обґрунтування своїх вимог вказує, що на даний час ще не досяг повноліття. Із [PERSON] має намір створити сім'ю, оскільки остання вагітна, але через недосягнення ними шлюбного віку Рожищенський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області відмовляється зареєструвати їх шлюб. Укладання даного шлюбу відповідає його інтересам, оскільки у нього з [PERSON] склалися дуже теплі і щирі стосунки, мають взаємні міцні почуття любові і поваги один до одного, зустрічаються більше року, його батьки не заперечують проти укладення шлюбу. Просить надати йому право на шлюб. Заявник в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності. Заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Заінтересовані особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви, в яких просять справу слухати у їхній відсутності, щодо задоволення заяви не заперечують, просять заяву задовольнити. Крім того [PERSON], [PERSON], як батьки заявника [PERSON], не заперечують проти укладення шлюбу між їхнім сином та [PERSON]. Тому суд ухвалив провести судовий розгляд справи у відсутності сторін. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] року, що стверджується ксерокопією паспорта (а.с.4-5). З довідки № 369 виданої жіночою консультацією КЗ «Луцький клінічний пологовий будинок», судом встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку в жіночій консультації з приводу вагітності терміном 9 тижнів (а.с.6). Згідно ст. 22 СК України, шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Згідно ст.23 ч.2 СК України, за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. На основі викладеного, суд приходить до висновку, що надання права на шлюб неповнолітньому [PERSON] відповідає його інтересам, тому заяву слід задовольнити і надати останньому право на шлюб з [PERSON], [INFO]. На підставі ст. ст. 22, 23 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

05.10.2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: Чернігівська обл., Талалаєвський р-н, с.Основа. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 04.10.2017р. [PERSON]. була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує проти задоволення заяви. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 04.10.2017р. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Свіріна КЗ «ОЦМД та МК»ДОР». При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора здібна мовному контакту. Під час бесіди напружена, підозріла. Контакт формальний. На запитання відповідає не завжди по суті. Сама з собою розмовляє. Поведінкою виявляє омани сприйняття до чогось прислухається. Періодично голосно співає, лається до неіснуючих людей. Відмовляється від прийому їжі, ліків. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма, безперервний перебіг, маячний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

05.10.2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: м. Дніпро, туп.[PERSON], 23. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 05.10.2017р. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує проти задоволення заяви. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 05.10.2017р. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Ахременко лікарні КЗ „ДКПЛ ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий напружений, тривожний, збуджений. Продуктивному контакту не доступний. Каже що нічого не памятає, «я винний у всьому що сталося».. [PERSON]. було поставлено попередній діагноз гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved