overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

05.11.2013 року позивачка звернулась до суду з даним позовом, пояснюючи те, що вона є власником жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS], на підставі договору купівлі - продажу будинку від 04.11.2005 року. 01.11.2007 року у вищевказаному будинку зареєструвала свою доньку - [PERSON], а 01.04.2008 року зареєструвала доньки співмешканця - [PERSON]. Відповідача у будинку не мешкають з дати реєстрації, весь час мешкають у м. Маріуполь, добровільно виписатися вони не бажають, тому просить суд визнати їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, на їх задоволенні наполягає. Відповідачі, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з,явились, про причини неявки суд не повідомили, тому суд зі згоди позивача розглядає справу у порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивачки, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно ст. 405 ЖК України, член сім,ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що [PERSON] 01.11.2007 року була зареєстрована у жилому будинку за адресою [ADDRESS], а [PERSON] зареєстрований 01.04.2008 року, що підтверджується домовою книгою. Згідно договору купівлі-продажу від 04.11.2005 року, вказаний будинок належить на праві власності позивачці і з вказаного часу вона є його власником. Як вбачається із пояснень позивачки, а також свідків [PERSON], [PERSON], які є сусідами сторін та які не мали ніяких підстав оговорювати відповідачів, [PERSON] та [PERSON] не мешкають у спірному будинку з часу реєстрації, і ніколи не мешкали, тобто втратила право користування спірним жилим приміщенням. Вказане підтверджується також і довідкою голови громадського квартального комітету від 11.11.2013 року. Оскільки відповідачі не знялися з реєстрації, то позивачка не може користуватись своєю власністю на свій розсуд та продовжує сплачувати комунальні послуги за останніх, а відповідачі ухиляються від виконання обов,язків по утриманню жилого будинку, що порушує права позивачки. На підставі ст. 405 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

05.11.2013 року представник Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] в користь ПАТ «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 14892 грн 37 коп, а також судові витрати по справі. Позовні вимоги мотивовано тим, що 20 березня 2012 року між ПАТ «Ідея Банк» та гр.[PERSON] було укладено кредитний договір №Л71.188.73646, згідно якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 10606 грн 00 коп зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,0010% за кожен день. Однак позичальник свої зобов'язання по укладеному договору належним чином не виконала. Станом на 26.09.2013 року заборгованість по кредитному договору становить 14892 грн 37 коп. В судове засідання представник ПАТ «Ідея Банк» не з'явився, в поданому письмовому клопотанні просить справу розглянути у відсутності представника позивача, заявлений позов підтримує. Також в судове засідання не з'явилася відповідач [PERSON], яка про дату, час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена шляхом направляння судової повістки з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за зареєстрованим місцем проживання, причини неявки не повідомила, а тому, враховуючи згоду представника позивача, суд вирішив провести заочний розгляд справи. Дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що дійсно 20.03.2012 року між ПАТ «Ідея Банк» та гр.[PERSON] було укладено кредитний договір №Л71.188.73646, згідно якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 10606 грн 00 коп зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,0010% за кожен день, на строк 60 місяців. Однак, як встановлено судом, в порушення умов укладеного договору відповідач [PERSON] своїх обов'язків належним чином не виконала. Згідно розрахунку станом на 26.09.2013 року заборгованість по кредитному договору відповідача становить 14892 грн 37 коп, з яких 7424 грн 20 коп основний борг, 3181 грн 00 коп просрочений борг, 00 грн 18 коп прострочені проценти, 4286 грн 19 коп пеня за несвоєчасне погашення платежів. Відповідно до ст.ст.526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, а також у встановлений строк його виконання. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] в порушення умов укладеного договору свої грошові зобов'язання по кредитному договору не виконує, даний спір між сторонами в добровільному порядку не врегульовано, що є підставою для задоволення позовних вимог ПАТ «Ідея Банк». 2

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

05.11.2013 р., уточнено 21.01.2014 р., Виконком Тернівської районної у місті ради в інтересах малолітнього [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування вказує, що відповідач [PERSON], яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS], має малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Батько дитини - [PERSON], помер [INFO] року. [PERSON] участі у вихованні сина не бере, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для отримання культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює належних умов для розвитку сина. З 20.02.2013 року дитина, [PERSON], [INFO], знаходиться в КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації для дітей №1» Криворізької міської ради у зв'язку з тим, що залишився без батьківського піклування. Прокурор - Шворак Т.В. на позові наполягає, надала до суду заяву. Представник позивача - [PERSON], в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та висновок виконкому Тернівської районної у місті ради № 1/31-13 від 13.01.2014 року, на позові наполягає. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час, день та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи позов підлягає задоволенню. Правовідносини між сторонами регулюються ст.164 ч.1 п.2 Сімейного Кодексу України згідно норм якої - мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він… ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно висновку Виконкому Тернівської районної у місті ради № 1/31-13 від 13.01.2014 р. наявність якого є обов'язковим згідно ст.19 Сімейного кодексу України відповідача необхідно позбавити батьківських прав. Таким чином судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини, що дає суду підстави відповідно до ст.164 ч.1 п.2 Сімейного кодексу України для позбавлення [PERSON] батьківських прав.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

05.11.2014 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 06.11.2011. Від шлюбу спільних дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося, з квітня 2013 року між ними припинені фактичні шлюбні відносини, вони проживають окремо. Спільне господарство не ведеться, подальше сумісне життя та збереження сім'ї вважає неможливим, оскільки між ними втрачені почуття поваги та взаєморозуміння. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.11), через канцелярію суду надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи без його участі (а.с.13). Відповідач в судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як зазначено в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 06 листопада 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 2329 (а.с.5). Фактично шлюбні відносини припинили своє існування з квітня 2013 року. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, причини розірвання шлюбу, беручи до уваги те, що відповідач позов визнала, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Також, суд вважає за доцільне не надавати сторонам строк для примирення і на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, досліджених в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

05.11.2014 р. [PERSON] звернувся з позовом до суду, та просить розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 27.01.2006 року в Інгулецькому відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 16. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] вказує, що знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 27.01.2006 року. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ним та відповідачем припинені у 2007 році. Під час спільного проживання з відповідачем між ними були досить складні відносини, через різні характери, погляди на життєві цінності, сім'ю та шлюб, між ними виникали постійні сварки та непорозуміння, що призвели до втрати взаємної поваги та почуття кохання один до одного. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та про підтримання позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час, день та місце розгляду справи повідомлена через оголошення в газеті на підставі ч.9 ст.74 ЦПК України.. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що причини, які спонукали сторони наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження родини стали неможливими. Судом встановлено, що позивач знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 27.01.2006 року - а.с.19. Шлюбні відносини припинені у 2007 році, з причини відсутності взаєморозуміння, виникнення постійних сварок, через різні характери та погляди на сімейне життя. Суперечки про розподіл майна між сторонами не існує. За таких обставин, суд вважає, що в порядку заочного провадження, у відповідності зі ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, позовна заява про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

05.11.2014р. [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про виселення з квартири. Свої вимоги обґрунтовує тим, що згідно договору купівлі-продажу від 04.03.2008 року вона являється власником квартири [ADDRESS]. Згідно п. 3.1.4 договору купівлі-продажу попередні власники квартири [PERSON] та його дружина [PERSON] зобов'язувались знятись з реєстрації місця проживання за вказаною вище адресою, виселитись та повністю звільнити квартиру від своїх речей до 01.04.2008 року. [INFO] році [PERSON] померла. Відповідач [PERSON] добровільно не звільняє займане ним житлове приміщення та не знімається із реєстраційного обліку. Просить суд виселити [PERSON] з квартири [ADDRESS] без надання іншого житла. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин хоча, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується розміщеним оголошенням в пресі. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилась, проте подала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі за наявними матеріалами справи. Просила суд позов задовольнити. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] являється власником квартири [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу від 04.03.2008 року (а. с. 5, 6). Згідно п. 3.1.4 договору купівлі-продажу попередні власники квартири [PERSON] та його дружина [PERSON] зобов'язувались знятись з реєстрації місця проживання за вказаною вище адресою, виселитись та повністю звільнити квартиру від своїх речей до 01.04.2008 року. [INFO] році [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 13). Судом встановлено, що на даний час у спірній квартирі проживає відповідач, що позбавляє позивача володіти, користуватись, розпоряджатись своєю власністю. Ст. 319 Цивільного кодексу України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.150 ЖК України, громадяни які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд : продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Отже, враховуючи ту обставину, що відповідач проживає в спірній квартирі та порушує права [PERSON] як власника, яка позбавлена можливості володіти, користуватись, розпоряджатись своїм майном на власний розсуд суд приходить до висновку, що позов слід задоволити. Тому, слід виселити [PERSON] із займаної ним квартири [ADDRESS] без надання іншого житлового приміщення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

05.11.2014 р. [PERSON] звернулася з позовом до суду, та просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини, на її користь. Позивач у своїй позовній заяві вказує, що з [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з 28.04.2012 року. Від даного шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. Дитина мешкає разом з нею. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, в зв'язку з цим вона змушена звернутися до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком сина позивача [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження - а.с.3. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення ним повноліття. Тому суд вважає, що позов необхідно задовольнити і у відповідності зі ст.ст. 180, 181 ч.3, 182 Сімейного кодексу України стягнути з відповідача [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При задоволенні позову, та звільненні позивача від сплати судового збору, згідно ст. ст. 79,88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. на користь держави. На підставі ст.ст. 180, 181 ч.3, 182 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

05.11.2014р. до суду заявлено цей позов. В даній заяві позивачка вказала, що від спільного проживання з відповідачем у них є діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти повністю перебувають на утриманні позивачки, вона зверталась до колишнього чоловіка відповідача по справі та повідомляла про скрутне матеріальне становище дітей, проте відповідач ухиляється від участі в утриманні дітей. Відповідач на даний час не працює. Позивачка в судове засідання не з'явилась, просила провести розгляд даної справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, про що до суду подала відповідну заяву. Належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду відповідач, про що є розписки про вручення судової повістки (а.с. 13), до суду не з'явився, не повідомляючи про причини неявки, що з урахуванням позиції позивачки, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи, дає підстави для її розгляду у відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. Беззаперечно доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с. 5-6), але добровільно не виконує свого законного обов'язку по утриманню своїх неповнолітніх дітей, інших утриманців не має. Зазначені правовідносини регулюються: - ст.180 Сімейного кодексу України, відповідно до якої батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; - ч.1 ст.184 СК України, згідно з якою, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки, відповідач ухиляється від добровільного виконання свого обов'язку по утриманню дітей, чим порушує їх права, то з метою захисту майнових прав дітей, з [PERSON] необхідно стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 390 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття, яку суд визначає з урахуванням майнового стану відповідача, відсутності у нього інших утриманців, а також виходячи із засад розумності, добросовісності і справедливості.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

05.11.2014 р. Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області було розглянуто цивільну справу за позовом [PERSON] до Жмеринської міської ради Вінницької області про визначення розміру часток у спільній сумісній власності. Позов задоволено частково. Визначено, що частки [PERSON] та [PERSON], померлого [INFO] у справі спільної сумісної власності, на квартиру [ADDRESS] є рівними і частка кожного становить 1/2 (одна друга). В решті позовних вимог відмовлено. При зверненні до суду позивач відповідно до п. 9 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору як інвалід 2 групи (а.с.5). При винесенні рішення судом у відповідності до ст.88 ЦПК України, не вирішено питання про судові витрати. Згідно з п. 4 ч. 1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати Згідно з ч.2 цієї Статті, заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Згідно з ч.3 цієї Статті, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Оскільки сторони, повідомлені про час та місце судового засідання, до суду не з'явилися, їх неявка у відповідності до ч.3 ст.220 ЦПК України не перешкоджає розгляд у питання про ухвалення додаткового рішення. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Як встановлено в судовому засіданні, згідно позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється в розмірі 243,60 грн. у відповідності до ч 2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» та на підставі ч.3 ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача Жмеринської міської ради на користь держави, банк одержувач коштів УДКСУ у Жмеринському районі та м.Жмеринці (м. Жмеринка) 22030001, код ЄДРПОУ 37755173 рахунок отримувача 31211206700006). У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

05.11.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою та просить розірвати шлюб з [PERSON] від якого мають дитину: сина - [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що шлюбні відносини між подружжям припинені з січня 2012 року внаслідок того що у них різні погляди на сімейне життя. Позивач в судове засідання не з'явився, позов підтримує в повному обсязі, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явилася, будучи повідомленою належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи позов слід задовольнити. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 22.04.2005 року позивач зареєстрував шлюб з відповідачем у Тернівському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис за № 114 (а.с. 5). Сторони припинили шлюбні відносини з тієї причини, що у них різні погляди на сімейне життя. Подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Тому суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі ст.ст. 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved