overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

05.07.2018 р. до суду заявлено позов, у якому позивач просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, взаємопідтримки, взаємодопомоги, спільних життєвих інтересів, понад шість місяців з відповідачем подружніх стосунків не підтримує, майнового спору немає, двоє неповнолітніх дітей проживатимуть з позивачем. Позивач письмово просила розглянути справу без її участі, позов задовольнити, вважала за необхідне після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]», двоє неповнолітніх дітей проживатимуть з нею (а.с.18). Відповідач в судове засідання двічі поспіль не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про перенесення розгляду справи не заявляв, відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України був повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.24,25,26). З урахуванням письмової позиції позивача та досліджених доказів суд визнає за необхідне за згодою позивача на підставі ст. 280 ЦПК України постановити заочне рішення, яким позов задовольнити повністю з таких міркувань. Доведено, що визначені ст.ст. 51, 55 СК України взаємні любов, повага, розуміння, підтримка, допомога, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають вони разом понад шість місяців, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Спірні правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні передбачені ст.ст. 51, 55 СК України взаємні любов, повага, розуміння, підтримка, допомога, спільні життєві інтереси, разом вони не підтримують подружніх стосунків понад шість місяців, на розірванні шлюбу наполягають і строку для примирення не вимагають, то суд визнає, що сім'я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін. З ухваленням рішення про задоволення вимог позову з відповідача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню на користь позивача 400 грн. витрат на правничу допомогу та 704,80 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-23 00:00:00

05.07.2018 р. до суду заявлено позов, у якому позивач просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, взаємопідтримки, взаємодопомоги, спільних життєвих інтересів, понад шість місяців з відповідачем подружніх стосунків не підтримує, майнового спору та спільних дітей не мають. Позивач письмово просила розглянути справу без її участі, позов задовольнити, вважала за необхідне після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]» (а.с.12). Відповідач вимоги позову визнав повністю, письмово просив розглянути справу без нього (а.с.13). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи, має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. З урахуванням позицій учасників справи, досліджених доказів та вимог закону суд визнає, що позов підлягає задоволенню повністю з таких міркувань. Доведено, що визначені ст.ст. 51, 55 СК України взаємні любов, повага, розуміння, підтримка, допомога, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають вони разом понад шість місяців, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Спірні правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні передбачені ст.ст. 51, 55 СК України взаємні любов, повага, розуміння, підтримка, допомога, спільні життєві інтереси, разом вони не підтримують подружніх стосунків понад шість місяців, на розірванні шлюбу наполягають і строку для примирення не вимагають, то суд визнає, що сім'я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін. З ухваленням рішення про задоволення вимог позову з відповідача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню на користь позивача 704,80 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-15 00:00:00

05.07.2018 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послалася на фактичне припинення шлюбних відносин та неможливість спільного проживання з відповідачем однією сім'єю. У підготовчому засіданні позивач позов підтримала і наполягала на його задоволенні; відповідач визнав позов повністю. В силу положень частини третьої статті 200 ЦПК України, визнання відповідачем позову дає суду підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 20.06.2003 року, при цьому мають двох спільних неповнолітніх дітей: сина [PERSON], 2006 року народження, та дочку [PERSON], 2007 року народження. Внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сім'ї. Як випливає з пояснень сторін, у березні 2018 року сторони припинили сімейні відносини та з цього часу не ведуть спільне господарство; подальше збереження шлюбу не відповідає їхнім інтересам. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Оскільки натепер шлюб носить формальний характер, при цьому сторони не бажають збереження шлюбу та спільного проживання однією сім'єю, пред'явлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. За приписом частини першої статті 142 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-15 00:00:00

05.07.2018 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послалася на фактичне припинення шлюбних відносин та неможливість спільного проживання з відповідачем однією сім'єю. У підготовчому засіданні позивач позов підтримала і наполягала на його задоволенні; відповідач визнав позов повністю. В силу положень частини третьої статті 200 ЦПК України, визнання відповідачем позову дає суду підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 23.12.2008 року, при цьому мають спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сім'ї. Як випливає з пояснень сторін, з серпня 2017 року подружжя проживають окремо; вони припинили сімейні відносини та не ведуть спільне господарство; подальше збереження шлюбу не відповідає їхнім інтересам. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Оскільки шлюб носить формальний характер, при цьому сторони не бажають збереження шлюбу та спільного проживання однією сім'єю, пред'явлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. За приписом частини першої статті 142 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~05.07.2018\~року [PERSON]\~звернувся до\~суду з\~заявою, заінтересована особа\~Вільшанська селищна\~рада Вільшанського\~району Кіровоградської\~області про\~встановлення факту,\~що має\~юридичне значення.\~Заявлені вимоги\~мотивовані тим,\~що 27.03.2018\~року померла\~його матір\~-\~[PERSON].\~Заявник є\~рідним сином\~[PERSON].\~Даний факт\~підтверджується свідоцтвом\~про народження,\~де в\~графі мати\~вказано «Пугач\~Євдокия Климовна»\~російською мовою.\~Після смерті\~матері заявник звернувся до нотаріуса для подачі заяви про прийняття спадщини. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину заявнику було відмовлено, оскільки в свідоцтві про народження заявника по батькові матері записане «Климівна», що не співпадає з її по батькові по свідоцтву про смерть «Климентіївна», через що неможливо встановити родинний звязок між заявником та його матірю та рекомендовано звернутися до суду. Заявник просить суд встановити факт що він є рідним сином [PERSON], яка померла 27.03.2018 року. Заявник в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить слухати справу у його відсутність, заявлені вимоги підтримує повністю, просить задовольнити. Представник Вільшанської селищної ради в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить слухати справу у його відсутність. Не заперечує проти встановлення факту родинних відносин. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. В судовому засіданні знайшов своє ствердження факт родинних відносин поміж [PERSON], [INFO] та [PERSON], яка померла 27.03.2018 року, який крім вищевказаного підтверджується наданими заявником наступними документами: копією паспорту та копією свідоцтва про народження серія ІІ-АМ №301727 виданого 27.06.1977 року заявника (а.с. 5, 7); копією свідоцтва про смерть [PERSON]. серія І-ОЛ №258766 від 27.03.2018 року (а.с. 8); інформаційними довідками зі спадкового реєстру (спадкові справи) №52721504 від 24.07.2018 року та інформаційною довідкою зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №52721528 від 24.07.2018 року; копією спадкової справи №83/2018. З даних письмових доказів вбачається, що [PERSON] дійсно є рідним сином [PERSON], яка померла 27.03.2018 року. Встановити іншим шляхом, крім судового, цей факт неможливо. Встановлення факту існування родинних відносин тягне для заявника юридичні наслідки, оскільки дає право отримати спадщину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-25 00:00:00

05.07.2018 року [PERSON] звернувся до суду зі заявою про винесення додаткового строку, яким звільнити його від сплати судового збору. Заяву мотивує тим, що 27.02.2018 року рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], який зареєстрований 10 липня 1983 року, Ясенівською сільською радою, Ярмолинецького району, Хмельницької області, актовий запис № 9.Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок сплаченого судового збору. Посилаючись на те, що він є особою з інвалідністю І групи, а тому звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», і просить звільнити його від сплати судового збору. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], який зареєстрований 10 липня 1983 року, Ясенівською сільською радою, Ярмолинецького району, Хмельницької області, актовий запис № 9. Відповідно до посвідчення серії [NUMBER] від 22.01.2018 року [PERSON]є інвалідом І групи. Згідно п. 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, повязаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати. Відповідно до ст. 5 ч. 1 п. 9 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів. Однак, [PERSON], під час розгляду даної справи, ніяких документів про звільнення його від сплати судового збору суду не надав. Докази про те, що він є інвалідом особою з інвалідністю І групи з дитинства і відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» звільняється від сплати судового збору, відповідач надала лише після набрання рішенням законної сили, а саме при подачі ним даної заяви. Отже на час ухвалення рішення суду не було відомо про те, що [PERSON]є особою з інвалідністю І групи. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводи якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення, отже з приводу всіх позовних вимог ухвалено рішення, тому підстав для винесення додаткового рішення немає. Таким чином, питання про розподіл судових витрат між сторонами було вирішено при винесенні рішення.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-14 00:00:00

05.07.2018 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала. Пояснила, що має з відповідачем спільну неповнолітню дитину-сина [PERSON] [INFO]. Відповідач не приймає участі в матеріальному утриманні дитини, що спонукало її звернутися з даним позовом до суду. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином повноліття. Відповідач [PERSON] суду пояснив, що дійсно у них з позивачкою є спільна неповнолітня дитина -син [PERSON] [INFO]. Згоден сплачувати на утримання дитини аліменти в тому розмірі в якому просить позивачка. Відповідно до ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони мають спільну неповнолітню дитину -сина [PERSON] [INFO]. Дитина перебуває на утриманні матері (а.с.2). Згідно ст.ст. 180; 181; 182 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зважаючи на вище викладене, позов підлягає до задоволення. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача [PERSON] на користь держави у відповідності до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

05.07.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між [PERSON] та нею, зареєстрований 19.04.2001 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 139, мотивуючи тим, що з жовтня місяця 2001 року вони разом не проживають, спільне господарство не ведуть, мають несумісні характери та різні погляди на життя. Від шлюбу дітей не мають. Вважає примирення неможливим. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, надав суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив, тому суд відповідно до п. 1 ч.1 ст. 280 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у зв'язку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи позивача. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 19.04.2001 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ТП №048794 від 14.10.2008 року, виданим повторно Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 139. Від шлюбу сторони не мають дітей. Сторони однією сім'єю не проживають. Фактично шлюбні відносини припинилися з жовтня місяця 2001 року. Наявність можливості поновлювати шлюбні стосунки не встановлена. Відповідно до ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно з ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сім'єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки можливості не вбачається, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

05.07.2018 року до Заводського районного суду міста Миколаєва звернулася [PERSON] з позовною заявою до [PERSON], в якій, посилаючись на те, що спільне життя між ними не склалось, а їх родина фактично розпалася, просить суд розірвати шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Арбузинського районного управління юстиції у Миколаївській області (актовий запис № 15). Позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що 19.03.2014 року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] життя між сторонами не склалося, фактично шлюбні відносини між ними припинено, спільне господарство не ведеться. Подальше збереження шлюбу та спільне проживання є неможливим, так як це суперечить інтересам сторін. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явилася, суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлялася вчасно належним чином, причин неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 19.03.2014 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Арбузинського районного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 15, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 19.03.2014 року, серії [NUMBER] Подружнє життя між сторонами не склалося, сімейні стосунки між ними з часом погіршились, що призвело до припинення шлюбних відносин. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільне господарство не ведеться, вже тривалий час сторони проживають окремо. Подальше примирення та збереження шлюбу є неможливим, так як це суперечить інтересам сторін. Згідно ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За такого, суд вважає, що їх сім'я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, тому згідно зі ст. ст. 110, 112 СК України позов підлягає задоволенню. Окрім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

05.07.2018 року до Заводського районного суду міста Миколаєва з Миколаївського районного суду Миколаївської області за підсудністю надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій позивачка, посилаючись на те, що спільне життя між ними не склалось, а їх родина фактично розпалася, просить суд розірвати шлюб, укладений між ними 12.04.2014 року, зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №224. Позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що 12.04.2014 року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу спільних дітей подружжя не має. Спільне життя між сторонами не склалося, фактично шлюбні відносини між ними припинено, спільне господарство не ведеться. Подальше збереження шлюбу та спільне проживання є неможливим, так як це суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного просить суд вказаний шлюб розірвати. Позивач [PERSON] до судового засідання не зявилася, суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлялася вчасно належним чином, причин неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 12.04.2014 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №224, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 12.04.2014 року, серії І-ФП №101058. Подружнє життя між сторонами не склалося, сімейні стосунки між ними з часом погіршились, що призвело до припинення шлюбних відносин. Спільних дітей від шлюбу подружжя не має. Шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільне господарство не ведеться, вже тривалий час сторони проживають окремо. Подальше примирення та збереження шлюбу є неможливим, так як це суперечить інтересам сторін. Згідно ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За такого, суд вважає, що їх сімя розпалася остаточно і зберегти її неможливо, тому згідно зі ст. ст. 110, 112 СК України позов підлягає задоволенню. Окрім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved