Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

06 серпня 2014 року до Слов'янського міськрайонного суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачкою перебуває у зареєстрованому шлюбі з 08 грудня 1988 року. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на суть сімейного життя, виниклу відсутність взаєморозуміння, обопільності інтересів та періодичність виникнення скандалів. Спільне господарство не ведуть, спір про розподіл майна між сторонами відсутній. Просив позовні вимоги задовольнити та шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням слухати справу у його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що є відомості в матеріалах справи, причини неявки суду не повідомила, з заявою про розгляд справи в її відсутності до суду не зверталася. Згідно ст. 169 ч. 4 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, та на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд вправі постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, приходить до переконання, що позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Шлюб може бути розірвано, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя та збереження родини стали неможливими. Так у ході судового засідання з достовірністю було встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08 грудня 1988 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] зареєстрованим Миколаївською селищною радою, актовий запис № 134. (а.с.5). Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами зникло взаєморозуміння, періодично почали виникати скандали, зникло бажання збереження родини, відповідач не піклується про позивача, шлюбні відносини між сторонами при пинені в березні 2014 року. Спільного господарства сторонами не ведеться, спору про поділ майна сторони не мають. Судом надана оцінка кожному доказу, щодо їх належності, допустимості та достовірності. Враховуючи конкретні обставини справи, стосунки, які склалися у подружжя, причини конфлікту, суд приходить до висновку, що в сім'ї дійсно склались складні відношення, позивач наполягає на розірванні шлюбу, вважаючи неможливим збереження сім'ї. За таких обставин суд вважає, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтовані, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого позивачем судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved