Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

07.09.2017 року [PERSON] звернувся до Новозаводського районного суду м. Чернігова з позовною заявою до фізичної особи підприємця [PERSON] про стягнення безпідставно набутих коштів в сумі 19 300 грн. 00 коп., процентів в розмірі 1812 грн. 41 коп. та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ТОВ «Вольтаж Ком» помилково перерахувала відповідачу кошти в сумі 19 300 грн., що підтверджується платіжними дорученнями, де зазначений не той отримувач платежу. Вказано, що між ТОВ «Вольтаж Ком» та відповідачем ніяких договорів на вказані кошти не укладалися, ТОВ «Вольтаж Ком» ніяких послуг відповідачу не замовляв, а відповідач ніяких послуг ТОВ «Вольтаж Ком» не надавав, ніяких актів про приймання виконання робіт по вказаному договору в платіжних дорученнях не складалось. Зазначено, що ТОВ «Вольтаж Ком» відступив право вимоги вказаних коштів [PERSON] Таким чином, позивач та ТОВ «Вольтаж Ком» надіслали на адресу відповідача досудову вимогу про негайне повернення помилково перерахованих коштів, однак відповідач безпідставно набуті грошові кошти не повертає, у зв'язку із чим, на підставі ст.1212 ЦК України, позивач змушений звернутись до суду з відповідним позовом. Позивач та його представник у судове засідання не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином (а.с. 55, 59-60). Від представника позивача надійшла заява, в якій зазначено, що позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. (а.с. 61) Відповідач та його представник в судове засідання не прибули, про день та час слухання справи повідомлялися належним чином (а.с. 59-59А). Відповідно до ст. ст. 223, 280-282 ЦПК України суд ухвалив судове засідання провести у відсутності сторін, в порядку заочного розгляду, на підставі наявних в справі доказів. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного: Судом встановлено, що 27.12.2016 року ТОВ «Вольтаж Ком» на рахунок ФОП [PERSON] № 26007051419922 в ПАТ КБ «Приват Банк» перерахувало грошові кошти в розмірі 10 000 грн. 00 коп., дана операція проводилась у відділенні банку АТ «УкрСиббанк», призначення платежу «оплата за надання послуг зг рах 1 дог [NUMBER] від 22.12.2016р.», що підтверджується платіжним дорученням № 13128 від 27.12.2016 р. (а.с. 4) Далі, 26.01.2017 року ТОВ «Вольтаж Ком» на рахунок ФОП [PERSON] №26007051419922 в ПАТ КБ «Приват Банк» були перераховані грошові кошти в розмірі 9 300 грн. 00 коп., дана операція проводилась у відділенні банку АТ «УкрСиббанк», призначення платежу «оплата за надання послуг зг рах 2 дог [NUMBER] від 22.12.2016р.», що підтверджується платіжним дорученням № 13373 від 26.01.2017 р. (а.с. 4) Як вбачається з матеріалів справи, 04.09.2017 року, між ТОВ «Вольтаж Ком» та [PERSON] був укладений договір № 11/08 про відступлення права вимоги, згідно якого до позивача надійшло право вимоги від боржника ФОП [PERSON] помилково перерахованих коштів від ТОВ «Вольтаж Ком» (а.с. 7) 06.09.2017 року від [PERSON] та ТОВ «Вольтаж Ком» на адресу ФОП [PERSON] була направлена досудова вимога та повідомлення про відступлення права вимоги, в якій відповідача просили повернути помилково сплачені кошти у розмірі 19 300 грн. Однак, станом на час розгляду справи вимоги позивача не виконані. (а.с. 6) Згідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Ч. 2 положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Ч 3 положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1213 ЦК України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. В матеріалах справи відсутні жодні письмові відомості щодо наявності правових підстав для перерахування спірних коштів відповідачу, а тому, позовні вимоги про стягнення з відповідача безпідставно набутих грошових коштів в розмірі 19 300 грн. 00 коп. суд вважає обґрунтованими. Згідно ч. 2 ст. 1214 ЦК України, у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 ЦК України). Стаття 536 ЦК України вказує, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов»язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно представленого позивачем і не спростованого відповідачем розрахунку процентів за користування чужими грошовими коштами їх розмір складає 1 812 грн. 41 коп.. які в повному обсязі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Разом з тим, оскільки в матеріалах справи відсутні підтверджуючі документи, необхідні для визначення розміру судових витрат, понесених позивачем, суд вважає за необхідне в цій частині заявлених вимог відмовити. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 640 грн., від сплати якого позивач звільнений.

Outcome: approved