Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

05.11.2018 до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] , третя особа: Петриківська селищна рада Дніпропетровської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням по [ADDRESS] . У заяві позивач посилається на те, що будинок за адресою [ADDRESS] , належить позивачу на праві приватної власності відповідно до договору купівлі продажу від 31.07.2018. В будинку окрім позивача та її дітей, також зареєстрований її колишній чоловік [PERSON] , шлюбні відносини з яким розірвано за судовим рішенням від 18.10.2016. Від того часу відповідач за місцем реєстрації не проживає, тобто більше шести місяців без поважних причини, його речей у будинку немає витрат з утримання помешкання він не несе. В добровільному порядку відповідач з реєстрації не знімається, чим перешкоджає позивачеві, як власнику будинку, вільно розпоряджатися належним їй майном та змушує нести додаткові матеріальні витрати по комунальному обслуговуванню будинку. Тому позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням по [ADDRESS] та зняти його з реєстраційного обліку. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, в подальшому надав до суду заперечення на позов, в яких посилався на те, що спірний будинок він придбав 16.11.2010, передавши кошти власнику [PERSON] , який надав відповідну розписку та оформив доручення на матір [PERSON] - [PERSON] , відповідно до якої вона повинна була переоформити документи на будинок. В подальшому у судовому засіданні [PERSON] погодився знятися з реєстрації самостійно, але в наступні судові засідання 07 та 22 травня 2019 року не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Заяви про слухання справи у його відсутність на адресу суду не надано. Представник третьої особи - Петриківської селищної ради Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи повторну неявку у судове засідання відповідача по справі, з метою дотримання встановлених законодавством строків розгляду судом справи, зі згоди позивача, суд може ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити із наступних підстав. Судом були встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них такі правовідносини. Статтею 47 Конституції України визначено, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду. Згідно з ст. 9 ЖК УРСР, ніхто не може бути виселений із займаного ним приміщення або обмежений у праві користуватись жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян. Судом встановлено, що шлюб між сторонами розірвано відповідно до заочного рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 18.10.2016, яке набрало законної сили 02.11.2016, що підтверджується копією відповідного судового рішення. Будинок по [ADDRESS] належить [PERSON] на праві приватної власності за договором купівлі-продажу житлового будинку від 31 липня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Петриківського нотаріального округу Дніпропетровської області Лимар Є.В., зареєстрованого в реєстрі за № 653, що підтверджується копією такого договору та копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, номер запису про право власності: 27301722. Згідно Акту обстеження житлового будинку по [ADDRESS] , проведеного депутатом від виборчого округу №13, крім позивача [PERSON] в ньому зареєстровані : син - [PERSON] , [INFO] , донька - [PERSON] , [INFO] та колишній чоловік [PERSON] . Згідно висновку обстеження колишній чоловік [PERSON] фактично за вказаною адресою не проживає. Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. За правилами ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Приймаючи до уваги, що житловий будинок по [ADDRESS] належить [PERSON] на праві приватної власності, відповідач [PERSON] за даною адресою не проживає більше одного року, суд вважає визнати його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, шляхом зняття його з реєстраційного обліку, тим самим будуть усунуті перешкоди власнику в користуванні житловим приміщенням. Судовий збір, сплачений в розмірі 704,80 грн., слід залишити за [PERSON] , оскільки позивач у своїй заяві просить не застосовувати положення ст. 141 ЦПК України щодо стягнення судового збору із відповідача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved