overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

05.02.2014 р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу(а.с.2), мотивуючи свої вимоги тим, що 06.08.1983 р. зареєстровано шлюб з відповідачкою. Мають двох повнолітніх дітей. Спільне життя не склалось; спільне господарство не ведеться; шлюбні відносини фактично припинили своє існування, п'ять років не проживають разом. Сторони в судове засідання не з'явились. Про час та місце судового розгляду повідомлені в установленому порядку; відповідачка - через оголошення у пресі. Позивач надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність; позов підтримує; проти заочного розгляду справи не заперечує; судові витрати не стягувати. Причини неявки відповідачки не відомі. Відповідно до ст. 169 ЦПК України суд вирішує справу у їх відсутність та на підставі ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що мають істотне значення. Судові витрати не стягуються, оскільки позивач просить цього не робити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

05.02.2015 позивач звернувся до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 26.01.2013 року він уклав шлюб з [PERSON], від якого у них народились діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які на даний час проживають з позивачем. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, в останній час виникли різні погляди на життя, основна причина яких є різниця характерів, відсутність між подружжям взаєморозуміння, також зазначає, що відбувались постійні сварки, що відповідач не з'являлась вдома, не піклується про дітей, через що вони стали знервовані. Позивач припинив шлюбні відносини, збереження шлюбу вважає неможливим. У судове засідання сторони не з'явились. Від позивача надійшла заява з проханням слухати справу без його участі, позовні вимоги повністю підтримав та просив задовольнити. Проти ухвалення заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причину неявки суд не повідомила, відзиву на позов, а також заяви про розгляд справи без її присутності не подала. Відповідно до вимог ст. ст. 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач не заперечує. Дослідивши подану представником позивача заяву, матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26 січня 2013 року у Виконавчому комітеті Кіровської сільської ради Бориспільського району Київської області, про що зроблено актовий запис № 1, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 8), в якому у них народились дві доньки: [PERSON], [INFO] що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим повторно 10.10.2013 року, та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 15.10.2015 року (а.с.9,10). Сторони тривалий час подружніх стосунків не підтримують, згідно поданої заяви представника позивача, примирення між ними неможливе. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. При цьому суд враховує вимоги ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, за змістом якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704 гривні 80 копійок (а.с.1,2) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

05.02.2015 р. [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить визнати недієздатним його рідного дядька [PERSON], [INFO], стверджуючи, що він є інвалідом ІІ групи за загальним захворюванням безстроково, страждає тяжким психічним захворюванням, у зв'язку з чим не може розуміти значення своїх дій та ними керувати, перебуває на диспансерному обліку у лікаря-психіатра П'ятихатської ЦРЛ. Визнання дядька недієздатним йому потрібно для встановлення опіки та призначення його опікуном над ним. У судовому засіданні заявник доводи заяви підтримав, посилаючись на обставини, викладені у заяві. Опікунська рада П'ятихатської міської ради про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання свого представника не направила. Голова опікунської ради Нікітіна Л.С. подала клопотання про розгляд справи за відсутності представника, подання підтримує. Суд, заслухавши пояснення заявника, перевіривши матеріали справи прийшов до висновку про задоволення заяви з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Як вбачається з довідки лікаря-психіатра П'ятихатської ЦРЛ, виписки з акту огляду МСЕК [PERSON] перебуває на обліку у лікаря психіатра, непрацездатний і потребує стороннього нагляду, є інвалідом ІІ групи за загальним захворюванням (а.с. 10-12). Висновком проведеної судом амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 17.02.2015 р. № 28 підтверджений встановлений лікувальним закладом діагноз захворювання [PERSON] та у висновку зазначено, що він виявляє психічний розлад у формі шизофренії параноїдної, виразний змішаний тип дефекту. В теперішній час за своїм психічним станом [PERSON] не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатним [PERSON]. Вирішуючи питання про встановлення опіки над [PERSON] та призначення опікуна суд виходить з того, що відповідно до ст.. 60 ч. 1 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. З подання опікунської ради П'ятихатської міської ради № 166 від 12.02.2015 р. (а.с. 22-24) вбачається, що опікунська рада вважає за доцільне встановити опіку над [PERSON] і призначити заявника [PERSON] його опікуном. Відповідно до ч. 2 ст. 240 ЦПК України судові витрати, пов'язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною, відносяться на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

05.02.2015 р. [PERSON]. звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 27.04.1991 р. вони з відповідачем зареєстрували шлюб в Жовтанецькій сільській раді Кам»янка-Бузького району. Від спільного подружнього життя мають двох дітей дочку - [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] Останні кілька років їхні відносини з відповідачем погіршились. Між ними не має спілкування та взаєморозуміння, шлюбні відносини між ними припинено, проживають окремо. Вона неодноразово намагалася зберегти сім»ю, однак відповідач не проявляє жодних зусиль для налагодження їхніх сімейних відносин, тому вважає, що збереження сім»ї надалі неможливе, просить суд розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач підтримала позов, зіславшись на обставини, викладені в позовній заяві, проти примирення заперечила. Просить суд задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні не заперечив щодо позову та просив шлюб розірвати. Заслухавши пояснення позивача, відповідача , дослідивши інші докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Стаття 112 Сімейного кодексу України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони зареєстрували шлюб 27.04.1991 року у Жовтанецькій сільській раді Кам»янка-Бузького району Львівської області, актовий запис № 6. Від подружнього життя мають повнолітню дочку [PERSON], [INFO]. та неповнолітніх сина [PERSON], [INFO] В судовому засіданні встановлено, що протягом тривалого часу сторони не підтримують подружні відносини, розлад в сім»ї носить стійкий характер, строк на примирення нічого не змінить, тому беручи до уваги вищенаведене та наявність в сторін неповнолітніх дітей, суд вважає, що збереження шлюбу є недоцільне, оскільки шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

05.02.2015р. [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, вказуючи, що [INFO]. померла її баба [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається з належного їй майна, в тому числі на земельну ділянку. [PERSON] являється спадкоємцем за заповітом. Проте успадкувати земельну ділянку не має можливості у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які посвідчували б право на земельну ділянку, що розташовані на території Морозівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області. В судове засідання позивачка не з'явилася, просила провести розгляд даної справи за її відсутності, про що повідомила суд у телефонному режимі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Морозівська сільська рада Погребищенського району Вінницької області просила розгляд даної справи провести за відсутності їх представника, позов визнає у повному обсязі, про що до суд було повідомлено у телефонному режимі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Беззаперечно встановлено, що померла [INFO]. [PERSON] (свідоцтво про смерть а.с. 6) була власницею земельної ділянки, яка розташована на території Морозівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, що підтверджується державними актами на право власності на земельну ділянку. Після смерті спадкодавця позивачка [PERSON] являється спадкоємцем за заповітом та має намір успадкувати майно померлої. Проте успадкувати майно не має можливості у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Дані правовідносини у системному зв'язку регулюються: - ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; - ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; - ст.1218 ЦК України, відповідно до якої до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], яка померла [INFO]., була власницею земельної ділянки, яка розташована на території Морозівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, а [PERSON], як спадкоємець за заповітом має намір успадкувати майно померлої, проте успадкувати майно не має можливості у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, то з метою захисту майнових прав позивачки, необхідно визнати за нею право приватної власності на земельну ділянку, яка належала померлій [INFO]. [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

05.02.2015 р. до суду подано дану заяву, в якій заявниця вказала, що [INFO] в с.Лад.Хутори Гайсинського району помер її батько [PERSON], який в свідоцтві про її народження записаний в графі «батько» як [PERSON], просила встановити факт, що [PERSON] є її рідним батьком для подальшого оформлення нею права приватної власності в порядку спадкування за заповітом спадкового майна. Заявниця в судове засідання не з`явилася, проте надала заяву згідно якої заявлені вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити, справу розглянути без неї (а.с. 20). Представник Лад.Хутірської сільської ради, [PERSON], [PERSON], [PERSON] до суду не з`явилися, письмово проти задоволення заявлених вимог не заперечували, просили справу розглянути без них (а.с. а.с. 21, 22, 23, 26). Доведено, що [PERSON], [INFO] є спадкоємицею за заповітом спадкового майна після смерті [INFO] її батька [PERSON], через зазначення його імені в свідоцтві про смерть [PERSON], а не [PERSON] не може реалізувати своє право на спадщину, встановлення цього факту необхідно заявниці для оформлення спадщини в державній нотаріальній конторі. Дані правовідносини регулюються ч.2 ст.256 ЦПК України, згідно з якою, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку встановлення цих фактів. Оскільки, [PERSON], [INFO], є рідною дочкою [PERSON], який помер [INFO], як спадкоємиця за заповітом спадщини через зазначення імені її батька в свідоцтві про смерть [PERSON], а не [PERSON] не може реалізувати своє право на спадщину, іншого порядку встановлення цього факту законом не передбачено, то його на підставі п.1 ч.1, ч.2 ст. 256 ЦПК України необхідно встановити рішенням суду. Висновки суду підтверджуються такими доказами: - копією паспорта серії [NUMBER] виданого Гайсинським РВ УМВС України у Вінницькій області 26.03.2001 р. на ім`я [PERSON]. (а.с. 3); - копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.10.1973 р., де зазначено, що [INFO] народилась [PERSON] батьками якої зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4); - копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 15.09.2014 р., згідно з яким [INFO] в с.Лад.Хутори Гайсинського району помер [PERSON] (а.с. 9).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

05.02.2015 р. до суду подано позов, у якому позивачка зазначила, що 04.09.2010 р. вона з відповідачем уклала шлюб, за час спільного проживання у них народилась дитина - донька [PERSON], [INFO], вона самостійно утримувати малолітню дитину не має можливості, відповідач добровільно свій обов'язок по утриманню своєї малолітньої дитини не виконує, хоча має таку можливість, оскільки працює старшим диспетчером ТОВ «ПК «Зоря Поділля», а тому просила щомісячно стягувати з відповідача на її користь для утримання їх малолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини. Позивачка в судове засідання не з'явилася, письмово заявлені вимоги підтримала, просила їх задовільнити (а.с. 18). Відповідач в судове засідання не з'явився, письмово просив справу розглянути за його відсутності, вимоги позову визнав повністю (а.с. 15). З урахуванням позицій сторін та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позовні вимоги задовольнити повністю з таких міркувань. Доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO], але добровільно законного обов'язку по утриманню своєї малолітньої дитини не виконує, хоча має таку можливість, оскільки працює старшим диспетчером ТОВ «ПК «Зоря Поділля». Зазначені правовідносини регулюються ст. ст. 180, 181 п.3, 182, 183 п.1 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; при ухилянні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них за рішенням суду. Оскільки відповідач ухиляється від добровільного виконання законного обов'язку по утриманню своєї малолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], чим порушує її права, то з нього необхідно щомісячно стягувати на користь [PERSON] для утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивачки до суду і до повноліття дитини. Висновки суду підтверджуються такими доказами: - копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 04.09.2010 р., відповідно до якого 04.09.2010 р. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб (а.с.6); - свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26.07.2011 року, з якого видно, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO] (а.с.7); - довідкою про доходи № 629 від 31.01.2015 р. виданої [PERSON], відповідно до якої його доходи на посаді старшого диспетчера ТОВ «ПК «Зоря Поділля» за період з лютого 2014 р. по грудень 2014 р. становлять 58081,14 грн. (а.с.8); - довідкою Сальківської селищної ради Гайворонського району Кіровоградської області № 107 від 29.01.2015 р. про те, що [PERSON], 16.07.2011 р.н, знаходиться на утриманні [PERSON] (а.с.9).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

05.02.2015 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом. Вказав, що 08.07.2013 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики у формі розписки, відповідно до якого він (позивач) передав відповідачу грошову позику в розмірі 70000 гривень зі строком повернення 08.07.2014 року. Позика була надана для особистих потреб. В обумовлений термін виконання договору [PERSON] не повернув борг, а тому просив стягнути його примусово. Крім того, просив стягнути з відповідача на його користь 5000 гр. моральної шкоди, 4000 гр. за послуги адвоката та 790 гривень сплаченого судового збору. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав і підтвердив вищевказані обставини . Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, заперечень суду не надав. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважав розглянути справу за відсутності відповідача за наявними доказами і проти цього не заперечує представник позивача. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Так, згідно розписки, наданої позивачем, вбачається, що 08.07.2013 року позивач [PERSON] передав відповідачу [PERSON] грошову позику у розмірі 70000 гривень для особистих потреб з умовою повернення до 08.02.2014 року. Гроші передані в момент підписання розписки, сторонами дотримані вимоги ст. 1046 ЦК України. Станом на 01.02.2015 року борг відповідачем [PERSON] не повернуто. Згідно вимог ст. 1050 ЦК України якщо позичальника своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму, тобто 70000 гривень. Позивачем [PERSON] пред'явлено позов до відповідача [PERSON] про стягнення моральної шкоди в сумі 5000 гр. Проте, будь-яких доказів щодо обґрунтування позову в цій частині позивачем не надано. Згідно договору про надання юридичних послуг від 23.01.2015 року, укладено між позивачем [PERSON] та адвокатом [PERSON] п.4.1. зазначено, що за послуги п.1.1 цього договору замовник сплачує виконавцю винагороду в розмірі 4000 гривень. З урахуванням даної справи, яку суд вважає нескладною, суд вважає стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] 1000 гр. судових витрат за надання йому юридичної допомоги. Позивачем [PERSON] сплачено судовий збір у розмір 790 гр., який підлягає стягненню на його користь з відповідача [PERSON] На підставі викладеного ст.ст. 15, 16, 525, 526, 530, 549-552, 611,625,1050 ЦК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

05.02.2015 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити факт, що державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 400128, виданий на підставі розпорядження Баранівської районної державної адміністрації від 28.03.2005 року № 101 на ім'я [PERSON], належить його братові [PERSON], який помер [INFO] року в с. Мокре Баранівського району Житомирської області. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначив, що його брат [PERSON] помер [INFO] року в с. Мокре Баранівського району Житомирської області. При житті [PERSON] був власником земельної ділянки, яка розташована на території Мокренської сільської ради Баранівського району Житомирської області на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯА № 400128, виданого на підставі розпорядження Баранівської районної державної адміністрації від 28.03.2005 року №101. При оформленні державного акту була допущена помилка, а саме помилково зазначено [PERSON] замість [PERSON], тому він змушений звертатися до суду. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явився, подав до суду заяву від 23.02.2015 року, якою підтримав свої вимоги, просив розглядати справу без його участі. Представник заінтересованої особи Мокренської сільської ради Баранівського району Житомирської області в судове засідання не з'явився, подав до суду лист від 23.02.2015 року про визнання заявлених вимог, просив розглянути справу без участі представника сільської ради. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву обгрунтовою та такою, що підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що в державному акті на право власності на земельну ділянку, серія ЯА № 400128, який виданий на підставі розпорядження Баранівської районної державної адміністрації від 28.03.2005 року № 101, помилково зазначено [PERSON] замість [PERSON]. Вказаний факт підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯА № 400128 (а.с. 10), копією свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с. 8), копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 12.10.2012 року (а.с.9), копією рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 27.11.2014 року (а.с.13). Встановлення вказаного факту необхідно заявнику для оформлення спадщини після смерті брата на вказану земельну ділянку.

Outcome: approved