Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

06 червня 2016 року до Пирятинського районного суду Полтавської області звернувся [PERSON] з позовною заявою до ТОВ «ФК» «ЄАПБ» та ПАТ «ПтБ» про захист прав клієнта банківських послуг шляхом зобовязання вчинення дії щодо виконання умов договору факторингу, захисту від неправомірного розголошення персональних даних та стягнення моральної шкоди. Свої позовні вимоги позивач [PERSON] обґрунтовує тим, що 25 листопада 2013 року між ним та ПАТ «ПтБ» було укладено кредитний договір №2965/2543ESSD1I згідно з яким позивач отримав кредит готівкою в сумі 3079 гривень 51 коп. Відповідно до умов договору позивач повертав отриманий кредит та сплачував відсотки за користування кредитом. 31 січня 2015 року позивача було мобілізовано до лав Збройних сил України для проходження служби до зони проведення Антитерористичної операції. Відповідач ПАТ «ПтБ» неодноразово звертався до позивача з вимогою погасити заборгованість за відсотками, пенею та штрафними санкціями. Позивач вважає, що нарахування відсотків, пені та штрафних санкцій є не законним, адже він проходить службу в зоні проведення антитерористичної операції та згідно чинного законодавства таке нарахування проводитися не повинно. У подальшому ПАТ «ПтБ» відступив право грошової вимоги до позивача по вказаному кредитному договору Товариству з обмеженою відповідальністю « Кредитекспресс [PERSON] Сі.» та разом з цим передав персональні дані позивача вказаному Товариству. 25.11.2015 між ПАТ «ПтБ» та ТОВ «ФК» «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 20121125 Г відповідно до якого ПАТ «ПтБ» уступив ТОВ «ФК» «ЄАПБ» право вимоги до позивача по кредитному договору №2965/2543ESSD1I. При цьому ПАТ «ПтБ» передав ТОВ «ФК» «ЄАПБ» інформацію про персональні дані позивача. Позивач вказує, що така передача здійснювалася без його згоди та є незаконною. Після отримання права вимоги представники ТОВ «ФК» «ЄАПБ» в агресивній формі почали вимагати від позивача сплатити наявну в нього заборгованість, що призвело до душевних страждань та переживань позивача. Крім того, йому було відмовлено у наданні указаного вище договору факторингу та надання нових реквізитів для сплати заборгованості. У завязку з цим позивач просить суд визнати неправомірними дії ПАТ «ПтБ» та ТОВ «ФК» «ЄАПБ» щодо відмови у наданні договору факторингу про відступлення права грошової вимоги до нього за умовами кредитного договору №2965/2543ESSD1I, неправомірними дії ПАТ «ПтБ» щодо розповсюдження його персональних даних без його згоди та стягнути з ПАТ «ПтБ» та ТОВ «ФК» «ЄАПБ» солідарно моральну шкоду в сумі 5000 гривень. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити їх з підстав викладених у позовні заяві. Представник відповідача ПАТ «ПтБ» у судове засідання не зявився, до суду відповідач направив заперечення в кому пояснив, що позовні вимоги вважає не обґрунтованими та позов просить не задовольняти. У запереченні відповідач ПАТ «ПтБ» вказує, що 25.11.2013 між ним та позивачем був укладений кредитний договір № 2965/2543ESSD1I, згідно положення якого позивач отримав кредит в сумі 3\~079 гривень 51 коп. Строк повернення кредиту настав 25 грудня 2014 року. Умови договору позивач не виконав та свою заборгованість перед відповідачем не погасив. Після вказаної дати відповідач не нараховував відсотків, пені та штрафних санкцій за невиконання умов кредитного договору позивачем. Крім цього, при підписанні вказаного договору позивач надав відповідачу право на проведення обробки його персональних даних та внесення їх до бази персональних даних «Клієнти ПАТ «ПтБ». Крім того умовами договору зазначено, що позивач надав право відповідачу на передачу третім особам відомостей з бази персональних даних банку, в тому числі і таких, що становлять банківську таємницю, без додаткового повідомлення про таку передачу позивачу. Дані обставини повністю виключають завдання позивачу будь якої фізичної та моральної шкоди, що не дає підстав для її стягнення. Саме тому відповідач ПАТ «ПтБ» вважає позовні вимоги безпідставними та у задоволенні цивільного позову [PERSON] просить відмовити. Представник відповідача ТОВ «ФК» «ЄАПБ» у судове засідання не зявився, до суду відповідач направив заперечення в кому пояснив, що позовні вимоги вважає не обґрунтованими та позов просить не задовольняти. У запереченні відповідач ТОВ «ФК» «ЄАПБ» вказує, що 25.11.2013 між ПАТ «ПтБ» та позивачем був укладений кредитний договір № 2965/2543ESSD1I згідно положення якого позивач отримав кредит в сумі 3\~079 гривень 51 копійка. 25 листопада 2015 року між ПАТ «ПтБ» та ТОВ «ФК» «ЄАПБ» був укладений договір факторингу № 20151125 Г, у відповідності до умов якого ПАТ «ПтБ» відступив право вимоги коштів від позивача за вказаним кредитним договором в сумі 2482 гривні 76 копійок. 02.12.2015 на адресу позивача було також направлено повідомлення про порядок погашення заборгованості по кредитному договору та включення персональних даних позивача до бази персональних даних з вимогою про погашення боргу. 28.12.2015 між ПАТ «ПтБ» та ТОВ «ФК» «ЄАПБ» був укладений додатковий договір №1 до договору факторингу № 20151125 Г, в якому в новій редакції було викладено набуті права грошової вимоги до позивача в сумі 1451 гривень 65 копійок. З 25.11.2015 ТОВ «ФК» «ЄАПБ» не здійснювало нарахування жодних штрафних санкцій. Зазначив, що позивач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобовязання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора, які зазначені в кредитному договорі, які в разі надходження на рахунки ПАТ «ПтБ» перераховуються на рахунок ТОВ «ФК» «ЄАПБ». Однак позивач в порушення своїх зобовязань не здійснив жодного платежу ні на рахунок ПАТ «ПтБ», ні на рахунок ТОВ «ФК» «ЄАПБ». Крім цього, відповідач ТОВ «ФК» «ЄАПБ» зазначає, що на письмові заяви позивача 10.06.2016 на його адресу направлено відповідь, у якій надані реквізити для сплати заборгованості за кредитним договором та для підтвердження факту відступлення права вимоги направлено завірену належним чином копія договору факторингу та витяг з Додатку №1 за договором Реєстру заборгованостей. Крім того зазначив, що згідно умов кредитного договору позивач надав відповідачу ПАТ «ПтБ» дозвіл на обробку та передачу третій стороні (тобто ТОВ «ФК» «ЄАПБ») його персональних даних, без додаткового повідомлення про таку передачу позивачу. Таким чином, відступлення права вимоги заборгованості та передача персональних даних позивача до ТОВ «ФК» «ЄАПБ» відповідно до договору факторингу від 25.11.2015 відбулося у рамках чинного законодавства та за письмовим дозволом позивача, а тому твердження позивача про завдання йому моральної шкоди є безпідставним. За таких обставин відповідач ТОВ «ФК» «ЄАПБ» позовні вимоги позивача вважає безпідставними та просить у їх задоволенні відмовити. Суд уважає, що особисті пояснення представників співвідповідача та третіх осіб у судовому засіданні необовязкові, справа може бути розглянута в їх відсутність на підставі наявних у ній доказів. Судом установлені такі обставини та відповідні їм правовідносини: 25 листопада 2013 року між позивачем та ПАТ «ПтБ» було укладено кредитний договір №2965/2543ESSD1I, згідно з яким позивач отримав кредит готівкою в сумі 3079 гривень 51 коп (а.с.14). Строк повернення кредиту настав 25 грудня 2014 року. Проте, умови договору позивач не виконав та свою заборгованість перед Банком не погасив. 25 листопада 2015 року між ПАТ «ПтБ» та ТОВ «ФК» «ЄАПБ» був укладений договір факторингу № 20151125 Г, у відповідності до умов якого, ПАТ «ПтБ» відступив право вимоги коштів від позивача за вказаним кредитним договором в сумі 2482 гривні 76 копійок (а.с.131-137). 02.12.2015 на адресу позивача було направлено повідомлення про порядок погашення заборгованості по кредитному договору та включення персональних даних позивача до бази персональних даних з вимогою про погашення боргу (а.с.88). 28.12.2015 між ПАТ «ПтБ» та ТОВ «ФК» «ЄАПБ» був укладений додатковий договір №1 до договору факторингу № 20151125 Г, в якому в новій редакції було викладено набуті права грошової вимоги до позивач в сумі 1451 гривень 65 копійок (а.с.89). Відповідно до п. 9.11 указаного вище договору факторингу, Банк передає персональні дані Боржників [PERSON] з метою здійснення останнім своїх прав нового кредитора, та відповідно з дати підписання Акту прийому - передачі Реєстру заборгованостей [PERSON] стає володільцем бази персональних даних боржників, що зазначені в Реєстрі заборгованостей, та обробляє їх згідно з вимогами чинного законодавства у сфері захисту персональних даних. Укладаючи договір факторингу, сторони за договором зазначили, що клієнт відступає факторові право вимоги до боржників, зазначених в Реєстрі заборгованостей -Додатку № 1 до цього договору. Уклавши указаний договір, ПАТ «ПтБ» також передав ТОВ «ФК» «ЄАПБ» документи, які містять персональні данні позивача, які були зібрані позичальником у звязку з укладенням договору, а також договір, в яких також містилися ці дані. У відповідності до\~ст. 3 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій», кредитна історія - це сукупність інформації про юридичну або фізичну особу, що її ідентифікує, відомостей про виконання нею зобов'язань за кредитними правочинами, іншої відкритої інформації відповідно до Закону. Кредитна історія містить таку інформацію: відомості, що ідентифікують особу - для фізичних осіб: прізвище, ім'я та по батькові; дата народження; паспортні дані; місце проживання; ідентифікаційний номер згідно з Державним реєстром фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів (у разі наявності); відомості про поточну трудову діяльність; сімейний стан особи та кількість осіб, які перебувають на її утриманні; дата і номер державної реєстрації, відомості про орган державної реєстрації та основний предмет господарської діяльності фізичної особи - суб'єкта підприємницької діяльності (ч. 1 ст. 7 Закону). Відповідно до\~ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність»\~в редакції на час виникнення спірних правовідносин, інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею. Частиною другою вказаної статті визначено що є банківською таємницею. Відповідно до п. 3 ч. 1\~ст. 11 Закону України «Про захист персональних даних», підставою для обробки персональних даних є, зокрема, укладення та виконання правочину, стороною якого є суб'єкт персональних даних або який укладено на користь суб'єкта персональних даних чи для здійснення заходів, що передують укладенню правочину на вимогу суб'єкта персональних даних. Також, відповідно\~ст. 2 Закону України «Про захист персональних даних», обробка персональних даних це будь-яка дія або сукупність дій, таких як збирання, реєстрація, накопичення, «зберігання, адаптування, зміна, поновлення, використання і поширення (розповсюдження, реалізація, передача), знеособлення, знищення персональних даних, у тому числі з використанням інформаційних (автоматизованих) систем; а персональні дані це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована. Вимоги вказаних нормативно правових актів та положень\~Закону України «Про інформацію»\~Банком, виходячи з вказаних обставини, не порушені. У відповідності до вимог\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов'язковим для виконання сторонами. Обґрунтовуючи пред'явлення позову, позивач заперечував надання ним згоди кредитору на розповсюдження та передачу його персональних даних в користування третіх осіб. Однак, у п. 6.3 кредитного договору зазначено, що підписанням договору позичальник ([PERSON]В.) надає Банку дозвіл на отримання, обробку, зберігання та конфіденційне використання інформації, що стосується безпосередньо позичальника, та яка стала відомою Банку у звязку з діловими стосунками з позичальником. Цей дозвіл розуміється сторонами як надання позичальником згоди банку на збір, зберігання, використання та поширення через бюро кредитних історій інформації про нього та відомостей за цим договором до Бюро кредитних історій, у тому числі на передачу одного примірника цього договору третім особам, які здійснюють рефінансування банку, а також на розкриття інформації про позичальника, включаючи таку, яка відноситься до банківської таємниці відповідно до законодавства України будь-яким третіми особам, включаючи, але не обмежуючись, відповідно до ст.7 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій» до ПрАТ «Перше Всеукраїнське бюро кредитних історій», ПраТ «Міжнародне бюро кредитних історій», ТОВ «Українське бюро кредитних історій», ТОВ «Бюро кредитних історій»Русский стандарт». У випадку розкриття банком інформації про позичальника третім особам позичальник не буде мати жодних претензій до банку у майбутньому. Також в договорі зазначено, що позичальник підтверджує, що відповідно до вимог Закону України « Про захист персональних даних», повідомлений банком про включення його персональних даних, мета оброблення та обсяги яких визначені Законом України «Про банки і банківську діяльність» та нормативно-правовими актами НБУ, які регламентують види діяльності банку, до бази персональних даних «Клієнти ПАТ «ПтБ», розміщеної за адресою місцезнаходження ПАТ «ПтБ» (а.с.14) При укладанні кредитного договору з ПАТ «ПтБ» №2965/2543ESSD1I позичальник [PERSON] підписав також анкету/заяву у якій зазначено: «Підписанням цієї заяви я як обєкт персональних даних надаю свою згоду (дозвіл) ПАТ «ПтБ», який є володільцем бази персональних даних та визначеному банком розпоряднику БПД на обробку моїх персональних даних, а саме виконувати будь-які дії або сукупність дій, здійснених повністю або частково в інформаційній (автоматизованій) системі та (або) картотеках персональних даних, які повязані з їх збиранням, реєстрацією, накопиченням, зберіганням, адаптуванням, зміною, поновленням, використанням і поширенням (розповсюдженням, реалізацією, передачею), знеособленням, знищенням відомостей про мене, а також на розкриття інформації про мене, що становить банківську таємницю, з метою здійснення банком своєї статутної діяльності; оцінки моєї платоспроможності та фінансового стану, здійснення заходів по поверненню кредитів, використання для звернення до суду, органів державної влади, передачі інформації фінансовим установам, які є , або можуть бути наступними кредиторами при укладення договорів або проведенні переговорів щодо відступлення права вимоги та (або) переведення боргу за кредитними договорами, агентствам (колекторським агентствам), іншим особам, що займаються стягненням заборгованості та (або) надають послуги з обслуговування кредитної заборгованості та (або) інформаційного забезпечення клієнта банку, бюро кредитних історій, включаючи передання інформації про мене що визначена ст. 7 ЗУ Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій» до ПрАТ «Перше Всеукраїнське бюро кредитних історій», ПраТ «Міжнародне бюро кредитних історій», ТОВ «Українське бюро кредитних історій», ТОВ «Бюро кредитних історій «Русский стандарт», також передання даних аудиторам, субєктам оціночної діяльності. Рейтинговим агентствам, незалежним юридичним радникам, інвестиційним, фінансовим та іншим консультантам у разі якщо відповідна експертиза (оцінка_ інформації, що становить банківську таємницю та (або) складається з персональних даних, є необхідною для здійснення банком фінансових чи інших операцій в ході своєї звичайної діяльності; третім особам у випадках порушення умов кредитного договору з метою захисту сторони, права та інтереси якої порушено; страховим компаніям в межах необхідних для укладання договорів страхування; юридичним особам що здійснюють випуск, персоналізацію пластикових карт, моніторинг та обробку інформацій за ними та іншим особам, яким відповідно до чинного законодавства банк зобовязаний розкривати таку інформацію. Дана згода діє з дати підписання заяви-анкети та є безстроковою. Крім того, надаю свою згоду (дозвіл) на передачу банком моїх персональних даних будь-яким вищевказаним третім особам, розпоряднику бази персональних даних без будь-якого повідомлення мене» (а.с.75 на звороті). Таким чином, підписуючи кредитний договір та анкету/заяву позичальника, позивач надав Банку свою згоду та право збирати, зберігати, використовувати, поширювати і отримувати інформацію, а саме дані про позичальника, відомі банку або третім особам, у звязку з укладенням та виконанням договору, в тому числі банківську та комерційну таємницю, необхідну при укладанні договорів, в тому числі щодо відступлення права вимоги та переведення боргу за кредитним договором до відповідних фізичних та юридичних осіб. У звязку з чим, передача інформації відносно позивача на підставі договору факторингу фінансовій установі ТОВ «ФК» «ЄАПБ» відповідає умовам договору та вимогам закону. За таких умов, порушень з боку відповідача ПАТ «ПтБ» щодо передачі третій особі - ТОВ «ФК» «ЄАПБ» і розголошення персональних даних позивача не мало місця, так як його дії відповідають положенням статей\~2,\~11,\~14 Закону України «Про захист персональних даних»,\~Закону України «Про інформацію». Тому в частині позовних вимог про визнання неправомірними дій відповідача ПАТ «ПтБ» щодо розповсюдження персональних даних позивача без його згоди слід відмовити. Наявні у справі докази свідчать про те, що позивач надав кредитору згоду на обробку його персональних даних та їх поширення у визначених законом та договором випадках. Відповідно до ст.23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Частиною 1 статті 1167 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Оскільки позивачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження неправомірних дій відповідачаПАТ «ПтБ», що спричинили завдання йому моральної шкоди, вимоги позивача і в частині стягнення на його користь моральної шкоди з ПАТ «ПтБ» не підлягають задоволенню. Не доведено позивачем належними та допустимими доказами також факт здійснення відповідачем ТОВ «ФК» «ЄАПБ» агресивних дій до позивача з вимогами сплатити наявну в нього заборгованість, що спричинило йому моральних страждань. Не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні також неправомірні дії ТОВ «ФК» «ЄАПБ» щодо відмови у наданні йому указаного вище договору факторингу та надання йому нових реквізитів для сплати заборгованості. Водночас матеріалами справи встановлено, що на письмові заяви позивача 10.06.2016 ТОВ «ФК» «ЄАПБ» на його адресу направлено відповідь, у якій надані реквізити нового кредитора для сплати заборгованості за кредитним договором та для підтвердження факту відступлення права вимоги направлено завірену належним чином копія договору факторингу та витяг з Додатку №1 за договором Реєстру заборгованостей (а.с.92). Отримання позивачем указаних документів підтверджується наявною у матеріалах справи випискою з реєстру згрупованих поштових відправлень поданих в ВПЗ при ЦПЗ №9 м. Бровари Київської області, квитанцією «Укрпошти» та відомостями з офіційного веб-порталу «Укрпошта» про вручення відправлення за номером 0740017697408 18.06.2016 (а.с.93-95). За таких обставин вимоги позивача про визнання неправомірними дій відповідача ТОВ «ФК» «ЄАПБ» щодо відмови у наданні йому договору факторингу щодо відступлення права грошової вимоги до позивача від 25.11.2015 № 20151125 Г та стягнення моральної шкоди з відповідача ТОВ «ФК» «ЄАПБ» є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed