Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

05.09.2018 року позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 72 272 грн. 90 коп. за кредитним договором №500281066 від 30.05.2012 року, укладеним між ПАТ «АЛЬФА-БАНК» та відповідачем, а також стягнути судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору №500281066 між ПАТ «АЛЬФА-БАНК» та [PERSON] від 30.05.2012 року відповідач отримав кредит у розмірі 49 999 грн. із кінцевим строком погашення до 01.06.2015 року. Відповідно до укладеного договору [PERSON] зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки і інші витрати відповідно до умов Договору. Однак, відповідач у порушення умов договору, взяті на себе зобов'язання належним чином не виконав, у зв'язку із чим станом на 23.12.2013 року утворилася заборгованість в розмірі 72 272 грн. 90 коп. 23.12.2013 року між ПАТ «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого ПАТ «АЛЬФА-БАНК» відступив на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» своє право вимоги заборгованості за Договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту, укладеного між ПАТ «АЛЬФА-БАНК» та [PERSON] В судове засідання сторони не прибули. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача в заяві підтримав позовні вимоги, просив задовольнити їх повністю. У встановлений строк відповідач не подав відзив на позов, заперечень щодо розгляду справи в спрощеному провадженні. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не повідомив про причини неявки в судове засідання, не подав у встановлений строк відзив на позов, та враховуючи, що представник позивача в заяві не заперечував проти постановлення заочного рішення, суд постановляє ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, судом встановлено наступне. Судом встановлено, що згідно укладеного договору від 30.05.2012 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 49 999 грн. із кінцевим строком погашення до 01.06.2015 року (а.с. 39-41). За цим договором відповідач узяв на себе зобов'язання сплачувати позивачу грошові кошти щомісяця для погашення заборгованості за Кредитом. 23.12.2013 року між ПАТ «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» укладено договір факторингу, відповідно до умов якого ПАТ «АЛЬФА-БАНК» відступив на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» своє право вимоги заборгованості за Договорами кредиту (а.с. 6-16). У порушення умов договору відповідач взяті на себе зобов'язання належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 23.12.2013 року утворилася заборгованість в розмірі 72272 грн. 90 коп., яка складається з 67 072 грн. 90 коп. заборгованості по тілу кредиту, 5200 грн. заборгованості по відсотках за користування кредитом, що підтверджується відповідним витягом (а.с. 16). Статтями 525-526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Таким чином факт існування зобов'язальних відносин між сторонами підтверджується копіями кредитного договору та договору факторингу. Оскільки сторони досягли домовленості згідно з положеннями чинного на момент укладання кредитного договору ЦК України та уклали цей договір, у якому передбачені певні умови, то вони підлягають виконанню. Як встановлено судом, позивач свої зобов'язання перед відповідачем виконав в повному обсязі, надавши кредит, а останній неналежним чином виконував свої зобов'язання за кредитним договором, допустивши заборгованість. Таким чином, невиконання відповідачем своїх договірних зобов'язань порушує право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані у кредит. Оскільки позивачем надано достатні та належні докази на підтвердження існування заборгованості по тілу кредиту та відсотках, зазначеної в позовній заяві, а також враховуючи позицію відповідача, який не оспорив ні суму позову, ні підстав, з яких позов заявлений, суд задовольняє заявлений позов у вказаній частині. Відтак позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі і судові витрати суд стягує з відповідача на користь позивача пропорційно задоволених вимог згідно вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved