Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

04 червня 2014 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором 12 травня 2017 року відповідачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з зустрічним позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» про визнання кредитного договору припиненим, визнання договору поруки припиненим, Ухвалою суду від 28 серпня 2017 року справи за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором і за зустрічним позовом [PERSON], [PERSON] до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» про визнання кредитного договору припиненим, визнання договору поруки припиненим були обєднані в одне провадження. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 02 листопада 2007 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра») і відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 8/2007/980-К/1917-АП, відповідно до якого Банк надав відповідачу [PERSON] кредит в сумі 9\~690,10 доларів США, а відповідач [PERSON], в свою чергу, зобовязався повернути суму кредиту, виплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 14,4 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, інші платежі з кінцевим терміном повернення 01 листопада 2014 року. У відповідності до умов вищезазначеного договору, відповідач [PERSON] виступив поручителем, та поручався за виконання [PERSON] умов кредитного договору. Позивач зазначив, що Банк виконав свої зобовязання, надав відповідачу [PERSON] кредитні кошти в сумі, передбаченої договором. В порушення умов кредитного договору, [PERSON] припинив сплачувати суми за кредитом і відсотки за користування кредитними коштами, в звязку з чим, загальна сума заборгованості станом на 20 листопада 2013 року становить 120\~660,49 грн., що складається з: заборгованість за кредитом 9\~361,80 доларів США, що за курсом НБУ України станом на 20 листопада 2013 року становить 74\~828,87 грн.; заборгованість по процентам 667,23 доларів США, що становить відповідно 5\~333,17 грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором 3\~953,11 доларів США, що становить відповідно 31\~597,21 грн., штраф за невиконання зобовязань за договором 969,01 доларів США, що становить відповідно 7\~745,30 грн. В звязку з наведеним, посилаючись на вимоги ст.ст. 610, 526, 1050, 1054 ЦК України, в позовній заяві Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра» просило суд: стягнути на його користь солідарно з [PERSON], [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 8/2007/980-К/1917-АП від 02 листопада 2007 року в сумі 120\~660,49 грн., судові витрати в сумі 1\~206,60 грн. В зустрічній позовній заяві [PERSON] і [PERSON], не заперечуючи факт укладення договору, посилалися на те, що кредит надавався [PERSON] для придбання автомобіля ДЕУ Ланос, 2007 р.в. Права споживача у разі придбання ним продукції в кредит, передбачені положеннями ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів, у відповідності до ч.5 ст.11, ст. 18 зазначеного Закону, умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності і розумності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обовязків на шкоду споживача. Позивачі зазначили, що збільшення курсу долара США по відношенні до гривні України з 5,08 грн. за 1 долар США до 7,99 грн. за 1 долар США істотно збільшило суму кредиту. Розрахунки банку не відповідають встановленим вимогам, оскільки з розрахунку заборгованості за кредитом незрозуміло, яким чином та за який період була розрахована заборгованість за кожною із складових, не зазначені курси валюти кредиту до гривні. [PERSON] і [PERSON] зазначили, що на час укладенні договору вони були кадровими військовими та не всі квитанції щодо погашення заборгованості збереглися. Розрахунки банку в частині сум пені та штрафів не містить даних щодо періоду, за який нараховуються зазначені платежі, також, позивач не надав доказів повідомлення їх про наявність заборгованості за кредитним договором. Крім того, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра» в позовній заяві посилається на те, що з 2008 року позичальник не сплачує платежі за договором. У відповідності до ч.4 ст. 559 ЦК України встановлено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Пунктом 8.5 Договору визначено, що цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання зобовязань за кредитним договором. У своїй постанові від 17.09.2014 року при розгляді справи №6-53цс14 Верховним судом України зазначено, що умови договору поруки про його дію до повного припинення зобовязань боржника не свідчить про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні ст. 251, частини четвертої статті 559 ЦУ України, тому, в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статі 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. В звязку з наведеними підставами, кредитний договір в частині поруки є припиненим. Також, на підставі п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені), застосовується позовна давність в один рік. Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права, в звязку з чим, стягнення неустойки (пені,штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. [PERSON] і [PERSON] зазначили в зустрічній позовній заяві, що вони заявляють про застосування наслідків спливу позовної давності. Крім того, у відповідності до п.6 кредитного договору сторони звільняються від відповідальності внаслідок форс мажору. [PERSON] в заяві посилався на те, що він повинен бути звільнений від відповідальності за невиконання умов кредитного договору в звязку тим, що він є військовослужбовцем, учасником бойових дій в зоні Антитерористичної операції, оскільки у відповідності до п.15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобовязаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобовязань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. В звязку з наведеним, в зустрічній позовній заяві [PERSON] і [PERSON] просили суд: -застосувати наслідки спливу строку позовної давності; -визнати кредитний договір № 8/2007/980-К/1917-АП від 02 листопада 2007 року щодо [PERSON] - припиненим; -визнати кредитний договір в частині щодо поручителя [PERSON] припиненим. В судове засідання представник позивача Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» не зявився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявився, в своїй заяві просив суд розглядати справу без його участі, позов не визнав, просив суд відмовити в задоволенні первісних вимог банку, підтримав зустрічні позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] в повному обсязі. Суд, дослідивши надані сторонами докази, приходить до наступного. У відповідності до ст. 509 ЦК України, 1. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. 2. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. 3. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності справедливості. Згідно до ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав і обовязків є договори. На підставі ч.2 ст. 628 ЦК України, сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно до ст. 1054 ЦК України, по кредитному договору банк надає грошові кошти позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит і сплатити відсотки за його користуванням. Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Судом встановлено, що 02 листопада 2007 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра») і відповідачами [PERSON], як позичальник мол та [PERSON], як поручителем був укладений договір «Автопакет» № 8/2007/980-К/1917-АП (надалі за текстом Договір), відповідно до якого Банк надав відповідачу [PERSON] кредит в сумі 9\~690,10 доларів США, а відповідач [PERSON], в свою чергу, зобовязався повернути суму кредиту, виплатити проценти за користування кредитними коштами з кінцевим терміном повернення 01 листопада 2014 року. Пунктом 1.1.3.1 Договору передбачено, що відсотки за користування кредитом розраховується Банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 14,4% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. У відповідності до п.1.1.2 Договору, кредит надається на придбання автотранспортного засобу. Крім того, пунктом 1.2.1 Договору визначено, що Банк відкриває позичальнику також на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності відновлювальну траншеву кредитну лінію з лімітом 1\~804,29 доларів США, в порядку та на умовах, визначених цим договором. Згідно п. 1.2.1.2 Договору, видача коштів в рамках ліміту Кредитної лінії здійснюється окремими платежами. На підставі п.1.2.1.3 Договору, сума кожного траншу обумовлюється цільовим використанням коштів в рамках ліміту кредитної лінії і повинна відповідати вимогам п. 1.2.1. цього Договору. Сторони у п. 1.2.1.4 Договору визначили, що кожний окремий транш надається позичальнику строком на 12 місяців. Згідно п. 1.2.2. Договору ціллю надання кредитної лінії є витрати страхувальника (позичальника) на страхові платежі згідно договору/договорів страхування. На підставі п.1.2.3.1 Договору, відсотки за користування коштами в рамках ліміту кредитної лінії розраховується банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 20,8% річних на місяць. У відповідності до п. 3.1.1., в якості забезпечення виконання позичальником зобовязань щодо погашення кредиту/кредитної лінії, сплати відсотків та інших платежів, передбачених цим договором, можливих штрафних санкцій, позичальник передає в заставу предмет застави, який належить заставодавця на праві власності, а на підставі п. 3.1.2 Договору сторони домовились про вартість предмету застави автотранспортного засобу, в сумі 49\~185,00 грн. Згідно до п. 3.2. Договору, для забезпечення виконання зобовязань, поручитель безвідзивно та безспірно зобовязується відповідати перед Банком за належне виконання позичальником взятих на себе зобовязань, що витікають з цього Договору. Таким чином, договір № 8/2007/980-К/1917-АП від 02 листопада 2007 року містить елементи кредитного договору, договору поруки та договору застави. На підставі п. 2.2.1 Договору, позичальник повертає кредит та сплачує Банку передбачені п.1.1.3.1 цього договору відсотки безготівковим перерахуванням або внесенням готівкових коштів на поточний рахунок № 29091800007015 у порядку, передбаченому п. 2.2.3 цього Договору, шляхом сплати суми мінімально необхідного платежу, розмір якого складає 186,17 доларів США. Згідно п.2.2.3 Договору, позичальник вносить чергові мінімальні платежі по кредиту/кредитній лінії до 18 числа поточного місяця. Вимогами п.4.3.2 Договору, позичальник зобовязаний суворо дотримуватися положень цього Договору. На підставі ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. У відповідності до п. 4.3.4 Договору, позичальник зобовязаний, у разі порушення виконання зобовязань, сплатити Банку штрафні санкції, визначені у цьому Договорі. Згідно до п. 5.2 Договору, у разі порушення позичальником вимог п.п. 4.3.1; 4.3.2; 4.3.7; 4.3.9; 4.3.10 цього договору, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 10% від суми кредиту з кожен випадок. Пунктом 5.1 Договору визначено, що у разі прострочення позичальником строку сплати мінімальних необхідних платежів по погашенню кредиту/кредитної лінії, позичальник сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожен день прострочення. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу. Згідно довідки-розрахунку Банку, загальна сума заборгованості за Договором № 8/2007/840-К/1917-АП від 02 листопада 2007 року станом на 20 листопада 2013 року становить 120\~660,49 грн., що складається з: заборгованість за кредитом 9\~361,80 доларів США, що за курсом НБУ України станом на 20 листопада 2013 року становить 74\~828,87 грн.; заборгованість по процентам 667,23 доларів США, що становить відповідно 5\~333,17 грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором 3\~953,11 доларів США, що становить відповідно 31\~597,21 грн., штраф за невиконання зобовязань за договором 969,01 доларів США, що становить відповідно 7\~745,30 грн. У відповідності до ст.10,60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимога або заперечень. Як зазначалося вище, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра», на обґрунтування своїх вимог посилався на договір «Автопакет» № 8/2007/980-К/1917-АП від 02 листопада 2007 року та наявність заборгованості за зазначеним договором, в той же час, надав до суду розрахунок заборгованості за договором № 8/2007/840-К/1917-АП від 02 листопада 2007 року Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позивних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором належить відмовити, оскільки позивачем не доведені обставини, на які він посилався як на обґрунтування своїх вимог, а саме, не надано доказів того, з якого періоду виникла заборгованість за договором «Автопакет» № 8/2007/980-К/1917-АП від 02 листопада 2007 року, якою є сума заборгованості по тілу кредиту, відсоткам, пені та за який період нараховані пеня та штрафні санкції. Стосовно зустрічних позовних вимог [PERSON] і [PERSON], суд приходить до наступного. У відповідності до ст. 256 ЦК України, визначено, що позовна давність це строк, у межа якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу. На підставі ст. 257 ЦК України, загальний строк позовної давності встановлюється тривалістю у три роки. На підставі вимог частини 1 статті 258 ЦК України, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більше тривала порівняно із загальною позовною давністю. Пунктом 1 частини 2 статті 258 ЦК України передбачено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно ч.4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови від позову. В звязку з наведеним, вимоги позивачів щодо застосування наслідків спливу позовної давності фактично не є позовними вимогами, оскільки, як зазначалося судом вище, на підставі вимог ч.4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови від позову, зазначені норми законодавства суд може застосувати при вирішенні спору про стягнення заборгованості за кредитним договором. У відповідності до вимог ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. На підставі частини 4 статті 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. В задоволенні вимог в частині визнання припиненим кредитного договору № 8/2007/980-К/1917-АП від 02 листопада 2007 року щодо поручителя [PERSON] належить відмовити, оскільки відповідачами у зустрічному позові не надано суду доказів наявності заборгованості за договором «Автопакет» № 8/2007/980-К/1917-АП від 02 листопада 2007 року, якою є сума заборгованості по тілу кредиту, відсоткам, пені, з якого періоду вона виникла та за який період нараховані пеня та штрафні санкції, в звязку з чим, суд позбавлений можливості встановити наявність чи відсутність підстав для визнання договору поруки припиненим. Судом зазначалося вище, що у відповідності до ст. 509 ЦК України, 1. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. 2. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. 3. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності справедливості. Згідно до ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав і обовязків є договори. На підставі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст. 598 ЦК України, зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобовязання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтями 600, 601, 604, 605, 607, 609, 609 ЦК України також передбачене припинення зобовязання в звязку з: переданням відступного; зарахуванням; за домовленістю сторін; прощенням боргу; поєднанням боржника і кредитора в одній особі, за неможливістю виконання; смертю фізичної особи; з ліквідацією юридичної особи. Оскільки відповідачами у зустрічному позові не надано доказів як наявності заборгованості за договором так і відсутність зазначеної заборгованості, не надано доказів виконання зобовязання за договором, а також наявності підстав для припинення договору, які передбачені статтями 600, 601, 604, 605, 607, 609, 609 ЦК України, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог в частині визнання кредитного договору № 8/2007/980-К/1917-АП від 02 листопада 2007 року припиненим щодо [PERSON] належить відмовити. Враховуючи наведене, зустрічні позовні вимоги [PERSON] і [PERSON] є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed