overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

05 червня 2019 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт належності державних актів на право приватної власності на земельні ділянки: серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , виданих 01 червня 2005 року, а також серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , виданих 01 липня 2005 року Полонською районною державною адміністрацією на її ім`я, в яких дані щодо прізвища не збігаються із зазначеними в паспорті, що унеможливлює їй вільно розпоряджатися своїм майном. В обґрунтування заяви вказувала, що згідно зазначених державних актів для неї належать земельні ділянки площами 2,45 га, 2,59 га, 0,89 га та 0,90 га відповідно, що розташовані на території бувшої Новолабунської сільської ради Полонського району та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Однак, через допущення помилки при написанні в державних актах її прізвища, яке помилково зазначено як « [PERSON] », а в інших документах, зокрема, в паспорті її прізвище вказано вірно «Тютюник», тому вона змушена звернутися з цього приводу до суду. В судове засідання заявник та її представник [PERSON] не з`явилися, останній подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності та підтримання заяви [PERSON] . Представник заінтересованої особи Полонської міської ради Хмельницької області в судове засідання також не з`явився, подав суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності та вказав про визнання вимог заявниці. Дослідивши письмові докази, суд зазначає про наступне. Встановлено, що у згаданих вище державних актах на право приватної власності на земельні ділянки, невірно зазначено прізвище особи, якій такі державні акти видано, а саме, помилково вказано « [PERSON] ». Згідно даних копій паспорта громадянина України № [NUMBER] , виданого 18 грудня 2017 року органом № 6825, довідки про реєстрацію місця проживання, виданої відділом реєстрації місця проживання, оформлення спадкових прав та вчинення нотаріальних дій Полонської міської ОТГ, а також картки фізичної особи-платника податків, виданої 03 липня 2007 року ДПІ у Полонському районі, прізвище заявника значиться вірно як « [PERSON] ». Як вбачається з повідомлення відділу у Полонському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 04 червня 2019 року № Т-73/0-0.29-77/142-19 виправлення помилок у державних актах не передбачено законодавством. Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 названого Кодексу суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За наведених вище обставин заявник в інший спосіб, ніж в судовому порядку не може усунути вказаний недолік у державних актах на право приватної власності на земельні ділянки, що унеможливлює їй вільно розпоряджатися своїм майном.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-22 00:00:00

05 червня 2019 року до Білопільського районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, яку позивач мотивує тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 27 вересня 1997 року. Від подружнього життя мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Однією сім`єю проживали до 29 травня 2019 року. Основою розпаду сім`ї послугувала його невірність дружині.Подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливе, тому він просить суд шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує, від стягнення судових витрат з відповідача відмовився. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явилася, причин неявки не повідомила, хоча належним чином була сповіщена про день, час і місце розгляду справи. Заява про відкладення судового засідання від неї не надходила. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, за наявними в справі доказами та в заочному провадженні за згодою позивача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 27 вересня 1997 року зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Улянівської селищної ради Сумської області, актовий запис №15, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 5). [PERSON] та [PERSON] є батьками: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнього [PERSON] , [INFO] (а. с. 6). Як вбачається з позовної заяви, основою розпаду сім`ї послугувала подружня зрада позивача. Відповідач своєї позиції з приводу причин розпаду сім`ї суду не висловила. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, тому шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-21 00:00:00

05 червня 2019 року до Дарницького районного суду м.Києва надійшла вказана позовна заява. 23 жовтня 2019 року зазначена позовна заява надійшла до Шевченківського районного суду м.Києва з ухвалою Дарницького районного суду м.Києва від 19.07.2019 року про направлення справи за підсудністю. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Як зазначає позивач, основною причиною розпаду сім`ї стала різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри. Протягом останніх років сімейне життя між сторонами почало втрачати сенс і поступово, як наслідок, почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та зобов`язань одного перед іншим. А тому збереження шлюбу в подальшому не можливе та суперечитиме інтересам позивача, як зазначено в заяві. Сторони в судове засідання не з`явились. Позивач та відповідач звернулись до суду із заявами про слухання справи в їх відсутність та просять задовольнити позовні вимоги про розірвання шлюбу. У відповідності до положень ст.223 ЦПК України суд ухвалив про подальший розгляд справи у відсутність сторін. Вивчивши матеріали справи, врахувавши заяви сторін, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 27 серпня 2004 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції міста Києва, про що зроблено актовий запис №681. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Як встановлено в судовому засіданні, сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки. Так, згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 СК України. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи що позивач бажає розірвати шлюб, а подальше його збереження буде суперечити його інтересам, суд вважає неможливим подальше збереження сім`ї і приймає рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-18 00:00:00

05 червня 2019 року до суду звернулася [PERSON] з вказаним позовом до [PERSON] в якому просила розірвати шлюб, взятий з відповідачем 19 жовтня 2013 року. Від шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Сімейно-шлюбні відносини між ними були припинені по причині різних характерів, поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, у зв`язку з чим в сім`ї виникали сварки, суперечки, внаслідок чого були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Просила шлюб розірвати. Ухвалою судді від 26 червня 2019 року було відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання, залучено сторін (а.с. 18). Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не прибули, просили розглянути справу за їх відсутності, на розірванні шлюбу наполягали, про що надали письмові заяви (а.с. 21,22). Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом достовірно встановлено, що сторони по справі взяли шлюб 19 жовтня 2013 року, який зареєстрований у Крюківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, актовий запис за № 536. Від шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили у березня 2018 року по причині різних характерів, поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, у зв`язку з чим в сім`ї виникали сварки, суперечки, внаслідок чого були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Сторони проживають окремо. На примирення не погодилися. Вказані обставини постають з позовної заяви, підтверджуються письмовими доказами, а також заявами сторін, наявних в матеріалах справи. На підставі встановлених фактів, суд вважає, що шлюб необхідно розірвати, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам як позивача, відповідача так і їх малолітньої дитини. Спір між сторонами щодо визначення місця проживання дитини, утримання дитини та розподілу майна фактично відсутній. Після розірвання шлюбу необхідно присвоїти прізвище [PERSON] - [PERSON]. Вирішуючи питання про судові витрати, суд враховує, що позивач не наполягала на стягненні з відповідача коштів у повернення сплаченого судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-23 00:00:00

05 червня 2019 року заявник [PERSON] звернулася до Хотинського районного суду Чернівецької області із заявою про надання права на шлюб. В обгрунтування заяви посилається на те, що вона народилася [INFO] в м.Хотин, Чернівецької області. Біля року вона зустрічалась з [PERSON] , 1993 року народження, на даний час вони проживають разом, однією сім`єю. Пояснює, що навчається у Чернівецькому вищому професійному училищі №3 м.Чернівці та хоче проживати разом з коханою людиною [PERSON] і у них є можливість переїхати на квартиру в м. [ADDRESS] , щоб продовжити навчання. Зазначає, що мати не заперечує проти того, щоб вони створили свою сім`ю та проживали окремо, однак без офіційної реєстрації шлюбу вона не хоче починати спільне життя. Вказує, що її батько [PERSON] помер [INFO] . Тому підтримуючи вищевикладене просить надати їй право на шлюб із [PERSON] , [INFO] , оскільки це відповідає її інтересам. Заявник [PERSON] в судовому засіданні вимоги заяви підтримала, просила надати їй право на шлюб із [PERSON] , посилаючись на обставини викладені в заяві. Заінтересована особа - [PERSON] в судовому засіданні вимоги заяви підтримав, та просив надати право на шлюб [PERSON] Заінтересована особа - [PERSON] в судовому засіданні вимоги заяви підтримала, не заперечувала щодо їх задоволення. Вислухавши пояснення заявника, заінтересованих осіб, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги заяви підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Згідно ч.2 ст.23 СК України, за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Судом встановлено, що заявник [PERSON] , народилася [INFO] , згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.04.2002 року, тобто, на день розгляду справи їй виповнилося повних 16 років, однак вона не досягла шлюбного віку, що підтверджується копією її паспорта № [NUMBER] , виданого органом № 7324 від 03.01.2017 року (а.с.4, 6). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] (а.с.8). Судом встановлено, що [PERSON] більше року перебуває у близьких стосунках з [PERSON] , кохають один одного та мають намір створити свою сім`ю. У відповідності до ст. 293 ч.3 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про надання права на шлюб. З наявної в матеріалах справи характеристики Хотинської міської ради від 24.06.2019р. вбачається, що [PERSON] та [PERSON] характеризуються з позитивної сторони, шкідливих звичок не мають. (а.с.15, 16, 19). Отже, як було встановлено судом та підтверджено поясненнями заявника та заінтересованих осіб наданими в судовому засіданні, одруження [PERSON] та [PERSON] має для заявника суттєве значення, повністю відповідає її інтересам, а також відповідає волевиявленню [PERSON] . Таким чином, виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що заяву про надання права на шлюб неповнолітній особі слід задовольнити, оскільки це відповідає інтересам заявника. На підставі викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-05 00:00:00

05 червня 2019 року позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом. На підтвердження позовних вимог зазначила, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 04 травня 2011 року. Від даного шлюбу у подружжя є неповнолітня донька - [PERSON] , [INFO] . [PERSON] в позовній заяві зазначила, що спільне життя між нею та [PERSON] не склалося у зв`язку з психологічною несумісністю характерів. Спору майнового характеру між сторонами немає. Спільне господарство не ведеться. Шлюбні відносини між сторонами припинено з червня 2017 року. Позивач, [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила розгляд справи провести у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач, [PERSON] , в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій розгляд справи просив провести у його відсутність. Позовні вимоги визнав, на розірвання шлюбу згоден. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 травня 2011 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, актовий запис - № 69 (а.с.3). Від даного шлюбу у подружжя є неповнолітня донька - [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження а.с.6). Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки, це суперечило б інтересам сторін. Позивач не бажає продовжувати подружні стосунки з відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони наполягали на розірванні шлюбу позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. ст. 141, 142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

05 червня 2020 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] . Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 15 листопада 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Очаківського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 108. Від шлюбу з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на те, що одруження з відповідачем виявилось невдалим, сімейні відносини між ними припиненні, сумісне господарство не ведеться понад пів року, і на теперішній час шлюб укладений між ними фактично розпався, а тому подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим, просила розірвати їхній з відповідачем шлюб та виявила бажання після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] . Учасники справи в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви, в яких просили розглянути справу за їхньої відсутності. Крім того, позивачка в заяві зазначила, що заявлені вимоги підтримує, відповідач в заяві вказав, що позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає в повному обсязі. Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15 листопада 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Очаківського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 108. Зазначений факт підтверджується дослідженим у судовому засіданні свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується дослідженою у судовому засіданні копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] (а.с. 5). Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися, вони мешкають окремо, сумісне господарство не ведеться понад пів року. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та, що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати слід віднести на рахунок позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-13 00:00:00

05 червня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 15 вересня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, також зазначив, що від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , шлюбно-сімейні відносини припинили з квітня 2019 року через непорозуміння і виникаючими в зв`язку з цим сварками. Позивач вважає, що сім`ю зберегти неможливо, в позовній заяві просив шлюб між ним та відповідачкою розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та підтримання позовних вимог (а.с.20). Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, проти позовних вимог та розірвання шлюбу не заперечувала, після розірвання шлюбу просила залишити за нею прізвище [PERSON] (а.с.23). Суд, з`ясувавши позицію сторін, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 15 вересня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 234, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). Сторони від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Костянтинівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а.с.7). Сторони спільний побут не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинили з квітня 2019 року через непорозуміння і виникаючими в зв`язку з цим сварками, неможливістю знайти спільний погляд на життя. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній, дитина залишається проживати з матір`ю. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. \~Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ч.1 ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя та інтересам їх дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved