Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

06 березня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] п ро стягнення аліментів на утримання малолітніх сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? ч. з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дати звернення до суду з даним позовом і до досягнення їхніми дітьми повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що відповідач не бере участі у утриманні їхніх дітей. Позивач веде дану справу в суді через свого представника [PERSON], який просив розглянути справу без його участі та задовольнити позов, про що подав адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Відповідач подав адресовані суду свої письмові заперечення на позовну заяву, які приєднані судом до матеріалів справи, але не повідомив суду причину своєї неявки, хоча про дату і місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про отримання ним судової повістки. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 31 травня 2014 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по місту Котовську та Котовському району Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 114; від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Як вказує позивач, відповідач не бере участь у утриманні їхніх дітей. Законодавцем положенням ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обовязок батьків утримувати своїх дітей. Згідно ч. 1, 2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст.ст. 150, 157 СК України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, і той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні та утриманні. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Проте сторони не досягли згоди щодо участі відповідача у утриманні їхніх малолітніх сина і доньки. Згідно частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує : стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. (ратифікованої Україною 27.02.1991 р.), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи правними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно наданої суду довідки про доходи № 298 від 17.05.2017 р., відповідач працює на посаді начальника станції Виробничого підрозділу Одеської дирекції залізничних перевезень Регіональної філії «Одеська залізниця» Державного акціонерного товариства «Українська залізниця», та його заробітна плата за період з листопада 2016 р. по квітень 2017 року склав у загальному розмірі 35281,45 грн., отже його середньомісячний заробіток за цей період складає 5880,24 грн. (35281,45грн./6міс.=5880,24 грн.). Також відповідач надав суду докази на підтвердження того, що він має фінансові зобовязання перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором, розмір яких становить близько 2500,00 грн. на місяць. З огляду на наведене, суд доходить висновку, що діти сторін потребують матеріальної допомоги батька, який має можливість надавати їм таку допомогу. Разом з тим, враховуючи матеріальне становище відповідача, суд доходить висновку, що стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання їхніх малолітніх дітей у розмірі 1/3 ч. з усіх заробітків (доходів) щомісячно відповідатиме принципу справедливості та рівності прав та обовязків сторін щодо їх дітей. Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 640,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: partial