Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

06 березня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/8711/74/13945, відповідно до умов яких Банком надано позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі відповідно 69 000 дол. США з терміном погашення до 05 березня 2025 року зі сплатою 13.25 % річних. В забезпечення повернення кредиту 06 березня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено договір поруки, згідно з якими остання зобов'язалась відповідати по зобов'язаннях [PERSON], що випливають з кредитного договору від 06 березня 2007 року № 014/8711/74/13945. В серпні 2014 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», який є правонаступником ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості в солідарному порядку за кредитними договорами на загальну суму 64 075 дол. США 56 центів, що еквівалентно згідно курсу Національного банку України 762 164 грн. 82 коп. посилаючись на те, що останні не виконують взяті на себе зобов'язання по поверненню грошових коштів. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Відповідачі, які повідомлені про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання не з'явились. У відповідності до ст.169 ч.4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що 06 березня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/8711/74/13945, відповідно до умов яких Банком надано позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі відповідно 69 000 дол. США з терміном погашення до 05 березня 2025 року зі сплатою 13.25 % річних. В забезпечення повернення кредиту 06 березня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено договір поруки, згідно з якими остання зобов'язалась відповідати по зобов'язаннях [PERSON], що випливають з кредитного договору від 06 березня 2007 року № 014/8711/74/13945. Відповідачі не виконують взяті на себе зобов'язання відповідно до кредитного договору та договору поруки, внаслідок чого станом на 26 червня 2014 року утворилась заборгованість в сумі 64 075 дол. США 56 центів, з яких: 56 096 дол. США 56 центів - тіло кредиту; 4 662 дол. США - заборгованість по сплаті нарахованих відсотків; 3 316 дол. США 56 центів - пеня. Ці обставини підтверджуються: кредитним договором від 06 березня 2007 року № 014/8711/74/13945; договором поруки; розрахунками заборгованості по кредиту. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову(субсидіарну) відповідальність поручителя. В силу ч. 2 ст. 1054, ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення позичальником зобов'язань щодо повернення чергової частини кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. З урахуванням наявності заборгованості по кредиту відповідачами перед банком, суд рахує, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Також підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача судові витрати по справі відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved