Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

05.10.2021 року позивачка [PERSON] звернувся в Корабельний районний суд м. Миколаєва з позовною заявою, в якій просив розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 25.04.2014 року Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 167. В обґрунтування позову позивач вказав, що шлюбні відносини із відповідачем припинені у зв`язку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, що призвело до втрати почуття любові. Спільного господарства вони не ведуть і разом не проживають. Від даного шлюбу сторони мають дитину доньку [PERSON] , [INFO] . Спору щодо утримання, місця проживання та виховання дитини не мають, спір щодо спільно нажитого майна відсутній. Дитина залишається проживати разом із матір`ю, відповідачем по справі. Сторони в судове засідання не з`явились. Позивач надав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, позов підтримав та просив шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що 25.04.2014 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 167. Від даного шлюбу сторони мають дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Спору щодо утримання, місця проживання та виховання дитини не має, спір щодо спільно нажитого майна відсутній. Дитина залишається проживати разом із матір`ю, відповідачем по справі. Шлюбні відносини між сторонами припинені з вересня 2020 року. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу. При цьому суд також враховує, що рішення сторонами прийнято з усвідомленням його наслідків. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України. Крім того, згідно з ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач висловила бажання відновити своє дошлюбне прізвище [PERSON] . З огляду на вищезазначене, суд вважає за доцільне задовольнити зазначений позов про розірвання шлюбу.

Outcome: approved