Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-08 00:00:00

06 жовтня 2020 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до Зарічанської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина за законом на все належне йому майно. Вона є спадкоємцем першої черги за законом майна свого чоловіка та прийняла її у встановленому законом порядку отримавши свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.01.2018 року на земельну ділянку для ведення товарного сільського виробництва площею 0,0682 га та на земельну ділянку для ведення товарного сільського виробництва площею 1,8205 га. Крім того, після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина за законом на належний йому житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , який він успадкував за заповітом після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] , проте за життя спадкодавцем не було належним чином оформлено правовстановлюючих документів на майно та не зареєстровано в органах БТІ. Окрім неї, в покійного [PERSON] інших спадкоємців немає. Батько спадкодавця [PERSON] помер [INFO] , а діти [PERSON] та [PERSON] відмовились від прийняття спадщини на користь позивача, подавши відповідні заяви нотаріусу. В даний час виникла необхідність оформити право власності на вказаний житловий будинок, однак у зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріальному порядку. У зв`язку з цим просить суд визнати за нею, як спадкоємцем за законом, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою суду від 03 листопада 2020 року відкрито провадження у даній справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 11 листопада 2020 року задоволено клопотання позивача, призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу. На час проведення експертизи провадження у справі зупинено. Ухвалою суду від 25 січня 2021 року у зв`язку з надходженням висновку будівельно-технічної експертизи провадження у справі відновлено. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, до суду надійшла заява, згідно якої позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та розгляд справи проводити у її відсутності. Представник відповідача Зарічанської міської ради Володимир-Волинського району Волинської області в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву (відзив), згідно якої позов визнав повністю та просить розгляд справи проводити у його відсутності. Згідно із ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням вищезазначеного суд вважає за можливе провести розгляд справи у підготовчому судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків. Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтями 1268-1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Як вбачається з наданого Державним архівом Волинської області архівного витягу з по господарської книги Зарічанської сільської Ради депутатів трудящих Володимир-Волинського району за 1964-1966 роки за особовим рахунком 726 значилось господарство, побудоване в 1955 році, головою якого був [PERSON] , дружина - [PERSON] , син - [PERSON] . З наявної у матеріалах справи відповіді Зарічанської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області від 01.07.2020 року № 957/01-12 вбачається, що власником житлового будинку та власником колгоспного двору, (рік побудови 1958), що розташований за адресою: [ADDRESS] згідно даних по господарського обліку була [PERSON] . До дня смерті [PERSON] проживала та була зареєстрована у вказаному житловому будинку. 05.08.1997 року від імені [PERSON] Зарічанською сільською радою було посвідчено заповіт за № 11, який не змінено і не відмінено. [INFO] у с. Орані Володимир-Волинського району Волинської області померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим Зарічанською сільською радою Володимир-Волинського району Волинської області 30 березня 2009 року . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом, яка складалась з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами що розташований за адресою: [ADDRESS] та земельних ділянок загальною площею 1,89 га розташованих на території Зарічанської сільської ради Володимир-Волинського району, переданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Як вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03.11.2009 року [PERSON] є спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] , яка померла [INFO] . Спадкове майно, на яке видано свідоцтво, складається з земельної ділянки № [NUMBER] (рілля), площею 1,82 гектарів, земельної ділянки № [NUMBER] (кормові), площею 0,07 гектарів, загальною площею 1,89 гектарів розташованих на території Зарічанської сільської ради Володимир-Волинського району, переданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належних спадкодавцю на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ВЛ № 019142. Таким чином, судом встановлено, що після смерті спадкодавця [PERSON] спадщину за заповітом прийняв її син [PERSON] і нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна. Правовстановлюючих документів на житловий будинок виготовлено не було. [INFO] [PERSON] помер, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Внаслідок смерті останнього відкрилась спадщина на належне йому майно. За життя [PERSON] заповіту не склав. Згідно представленої до суду копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , позивач являється дружиною померлого [PERSON] , а отже у відповідності ст.1261 ЦК України, є спадкоємцем першої черги за законом. Судом, з матеріалів справи та наданої для огляду в судове засідання приватним нотаріусом Нововолинського міського нотаріального округу у Волинській області Башинською Л.П. спадкової справи № 25/2017, заведеної після смерті [PERSON] , встановлені наступні обставини. Відповідно до заяв, наявних в матеріалах спадкової справи та поданих до нотаріуса, позивач [PERSON] прийняла спадщину за законом, нотаріусом видано свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спадкового майна. У відповідності до копій заяв [PERSON] , [PERSON] , до приватного нотаріуса Нововолинського міського нотаріального округу у Волинській області Башинської Л.П. від 27 березня 2017 року, зареєстрованих в реєстрі за №№ 76, 78, вони відмовилася від прийняття спадщини на користь своєї матері [PERSON] . Інших спадкоємців за законом, чи таких, що мають право на обов`язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] немає. Таким чином судом встановлено, що позивач в установленому законом порядку прийняла спадщину, отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спадкового майна, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, зокрема житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів, про що нотаріусом винесена відповідна постанова від 27.07.2020 року. Відповідно до статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Матеріалами справи доведено право спадкодавця [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . 07.07.2020 року КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» виготовлено технічний паспорт на будинок [ADDRESS] , в якому наявні всі технічні характеристики будинку, схема розташування будівель та споруд (а.с.21-24). Згідно висновку судової оціночно-будівельної експертизи № 20/006 від 23.11.2020 року вартість будинку та надвірних будівель за адресою: [ADDRESS] , становить 85400 грн. Із заяви, поданої відповідачем до суду вбачається, що відповідачу було відомо про відкриття спадщини, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Дані обставини, в силу вимог статті 206 ЦПК України, серед інших, є підставою для задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Таким чином суд приходить до переконання, що зазначений житловий з господарськими будівлями та спорудами будинок входить до складу спадщини, на яку у позивача виникло право після смерті спадкодавця [PERSON] (в силу вимог статті 1218 ЦК України), а тому є всі законні підстави для визнання за нею права власності на це майно в порядку спадкування. Враховуючи зазначені вище обставини справи та правові норми, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність визнання за позивачем [PERSON] права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , що залишилося після [PERSON] , який помер [INFO] .

Outcome: approved