Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

05.05.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з зазначеною позовною заявою, в якій вказала, що 26 вересня 2013 року між нею та відповідачем ПАТ «Міський комерційний банк» було укладено договір строкового банківського вкладу № 2630/19/133275. на суму 11 000,00 доларів США з нарахуванням на суму вкладу 9 % річних. Позивач вказує, що у зв'язку з тим, що відповідач не повернув позивачці своєчасно - 26.04.2014 р. грошовий вклад, вона вимушена була звернутися до відповідача 28 квітня 2014 року з заявою про розірвання договору строкового банківського вкладу та повернення грошового вкладу. Але відповідач до дати звернення до суду не надав відповіді та не повернув суми вкладу з нарахованими відсотками. Позивач зазначає, що 28.04.2014р. та 29.04.2014р. відповідач отримав її заяву з вимогою повернення грошового вкладу в повному обсязі. Відповідно до виписки з поточного рахунку за період з 26.09.2014р. по 28.04.2014р. сума вкладу становить 10 652,29 доларів США. Позивач вважає, що відповідач порушує її права щодо своєчасного повернення грошового вкладу у іноземній валюті та посилається усно на відсутність грошей у доларах США у касі банку. Позивач наводить розрахунок, відповідно до якого облікова ставка НБУ на момент звернення до суду становить 9,5% річних, тому 9,5% /365 = 0,026% щодня; 10 652,29 доларів США /100 х 0,026% = 2,76 долара США щодня. Період невиконання відповідачем своїх грошових зобов'язань становить з 26.04.2014р. по 05.05.2014р. (день надання позову до суду), = 9 днів. 9 днів х 2,76 долара США = 24,84 доларів США (проценти за безпідставне користування грошовими коштами). У зв'язку з тим, що відповідач фактично прострочив виконання свого грошового зобов'язання щодо повернення вкладу, позивач має право вимагати сплати індексу інфляції за весь час прострочення та суми процентів за безпідставне користування чужими грошовими коштами. Розрахунок суми збитків від інфляції за квітень 2014 р.становить: 10 652,29 доларів США х 11,38 (курс долара США на 26.04.2014 року) = 121 257,16 грн. Сума індексації за квітень 2014 року при сумі заборгованості 121 257,16 грн. та 102,2% становить 2667,65 грн. Позивач просила стягнути з відповідача на свою грошовий вклад в розмірі 10 652,29 доларів США за договором строкового банківського вкладу № 2630/19/133275 від 26.09.2013 р., стягнути з відповідача на її користь суму процентів у розмірі - 24,84 доларів США за безпідставне користування чужими грошовими коштами за період з 26.04.2014р. по 05.05.2014р., стягнути з відповідача на її користь індекс інфляції за квітень 2014 р. у розмірі 2667,65 грн., а також суму сплаченого судового збору у розмірі 1212,57 грн. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, вважаючи їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, надала письмові заперечення та вказала, що відповідно до умов Договору банківського вкладу «ВАШ СВЯТКОВИЙ» № 2630/19/133275 від 26.09.2013 року, укладеного між ПАТ «МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК» та гр. [PERSON], вкладник розмістив грошові кошти на депозиті. Датою внесення грошових коштів вкладником до Банку є 26 вересня 2013 року, по закінченню терміну дії строкового банківського вкладу, 26 квітня 2014 року, автоматично були перераховані кошти на вклад на вимогу разом з існуючими відсотками. На першу вимогу Вкладника згідно до Заяви вх. 1963 від 28.04.2014 року на видачу валютних коштів, Банк підготував разом з нарахованими відсотками для видачі Позичальнику частину вкладу, оскільки ПАТ «МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК» робить все можливе для виконання своїх зобов'язань за депозитними договорами, але ситуація ускладняється тим, що на даний момент існують певні проблеми з підкріпленням кас відділень готівкою та нестабільною політичною ситуацією в країні, але, в свою чергу, Позивач не з'явилась до відділення для отримання валютних коштів, і звернулася до суду. Згідно п. 2.2 Договору - умови договору про витребування в будь-який момент необхідної суми, виконуються належним чином за умови наявності валютних коштів в касі Банку. Також, станом на 28.04.2014 року, відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 06 лютого 2014 року N 49; Постанови Правління Національного банку України від 27 лютого 2014 року N 104; Постанови Правління Національного банку України від 28 березня 2014 року N 172; а також станом на 16.06.2014 року, відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 29 квітня 2014 року N 245; Постанови Правління Національного банку України від 30 травня 2014 року N 328, уповноважені банки - зобов'язані обмежити видачу (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати банків у межах до 15 000 (п'ятнадцять тисяч) гривень на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України та не допускати обмежень щодо переказу коштів в іноземній валюті, що належать клієнтам, відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України. Вимоги Правління НБУ виконуються ПАТ «МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК» належним чином. У зв'язку з реагуванням на заяву Вкладника Банком, про існуючі обмеження встановлені Правлінням Національного банку України. На заяву вх. № 1913 від 28 квітня 2014 року, що надійшла до Банку, було надано відповідь, згідно п.1 ст. 20 Закону України «Про звернення громадян», у місячний строк, про можливість зняття грошових коштів у межах встановлених Постанови Правління Національного банку України N 328 від 30 травня 2014 року «Про врегулювання діяльності фінансових установ та проведення валютних операцій». Просила у задоволенні позовних вимог відмовити. У судовому засіданні позивач на позовних вимогах наполягала з мотивів, викладених у позовній заяві та просила їх задовольнити. Представника відповідача у судове засідання 04.07.2014 року не з'явився. Він у встановленому законом порядку був повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Але про причини неявки суд не сповістив. Від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши доводи та пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що 26 вересня 2013 року між позивачем [PERSON] та відповідачем ПАТ «Міський комерційний банк» було укладено договір строкового банківського вкладу № 2630/19/133275. на суму 11 000,00 доларів США з нарахуванням на суму вкладу 9 % річних.(а. с. 8-10). Відповідно до п.1.1. Договору встановлений строк повернення грошового вкладу, а саме: 26 квітня 2014 р. зі сплатою Банком Вкладнику процентів за зазначений період в розмірі 9 % та порядку, що визначений в п.1.2. Статті №1 Частини №1. Пунктом 1.7 Договору строкового вкладу повернення Вкладу та нарахованих процентів Вкладнику здійснюється Банком шляхом видачі коштів готівкою через касу Банку ....». Як встановлено у судовому засіданні, позивач 28 квітня 2014 року звернулася до відповідача з заявою про розірвання договору строкового банківського вкладу та повернення грошового вкладу, що підтверджується копією такої заяви та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.(а. с. 11-12). Відповіді на вказану заяву отримано не було. З виписки по особовим рахункам за період з 26.09.2014р. по 28.04.2014р. сума вкладу становить 10 652,29 доларів США. (а.с. 15). Відповідно до статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банки мають право приймати вклади (депозити) від юридичних і фізичних осіб. Між громадянином і банком укладається відповідний договір. Стаття 55 того ж Закону передбачає, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно- правовими актами Національного банку України та угодами між клієнтом і банком. Пунктом 5.1. Договору передбачено, що сторони за невиконання та/або неналежне виконання своїх зобов'язань за цим Договором несуть відповідальність згідно з чиним законодавством України. У статті 1060 Цивільного кодексу України, зазначено: « 1. Договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківеького вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Якщо відповідно до договору банківського вкладу вклад повертається вкладникові на його вимогу до спливу строку або до настання інших обставин, визначених договором, проценти за цім вкладом виплачуються у розмірі процентів за вкладами на вимогу, якщо договором не встановлений більш високий процент. Якщо вкладник не вимагає повернення суми строкового вкладу зі спливом строку, встановленого договором банківського вкладу, або повернення суми вкладу, внесеного на інших умовах повернення, після настання визначених договором обставин договір вважається продовженим на умовах вкладу нц вимогу, якщо інше не встановлено договором.» Частина 1 ст. 1048 ЦК України, визначає, що Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Позивач має право на захист своїх порушених прав, на повернення своїх власних грошових коштів, якими безпідставно володіє Відповідач, а також має право на компенсацію збитків та ін. Відповідно до ст. 536 ЦК України Позивач має право на сплату Відповідачем суми винагороди за користування його грошовими коштами, які були безпідставно отримані та добровільно не повернуті, у вигляді процентів у розмірі облікової ставки Національного Банку України, тобто, - Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 536 ЦК України «Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.» Стаття 1212 ЦК України передбачає, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. У статті 1214 ЦК України передбачено, що у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу). Судом встановлено, що облікова ставка НБУ на момент звернення до суду за захистом своїх порушених прав становите 9,5% річних, тому 9,5% /365 = 0,026% щодня; 10 652,29 доларів США/100 х 0,026% = 2,76 долара США щодня. Період невиконання відповідачем своїх грошових зобов'язань становить з 26.04.2014р. по 05.05.2014р. (день надання позову до суду), = 9 днів. 9 днів х 2,76 долара США = 24,84 доларів США (проценти за безпідставне користування грошовими коштами). Перевіривши вказаний розрахунок позивача, суд знаходить його вірним. У зв'язку з тим, що відповідач фактично прострочив виконання свого грошового зобов'язання щодо повернення вкладу, позивач має право вимагати сплати індексу інфляції за весь час прострочення та суми процентів за безпідставне користування чужими грошовими коштами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений Договором або законом. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з рахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Сума збитків від інфляції за квітень 2014 р. складає 2667,65 грн. Що стосується заперечень відповідача на позовну заяву, то суд вважає їх безпідставними, не підтвердженими жодним доказом, а також розцінює як намагання відповідача ухилитися від виконання взятих на себе обов'язків. Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позивачем при поданні позовної заяви було сплачено судовий збір у сумі 1212 грн. 57 коп., то ці кошти також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved