Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

06 серпня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви (а.с. 40), просить визнати неправомірними дії відповідача по фізичному недопущенню позивача до квартири [ADDRESS], що відбувалося шляхом створення перешкод для доступу, таких як самочинна (без згоди співвласника) зміна замків у дверях до квартири, застосування фізичної сили і погроз; визнати неправомірною бездіяльність відповідача, пов'язану із відмовою у наданні позивачу або співвласнику квартири [ADDRESS] одного комплекту ключів від двох замків, встановлених у дверях квартири; визнати неправомірною бездіяльність відповідача, яка полягала у ненаданні позивачу, співвласнику, або нотаріусу оригіналу договору № 258 купівлі-продажу від 23.01.2012 на квартиру [ADDRESS], з метою відчуження частки, належної співвласнику; усунути перешкоди у здійсненні права власності співвласником квартири [ADDRESS] шляхом зобов'язання відповідача видати позивачу (як представнику співвласника) один комплект ключів від двох замків до цієї квартири, а також шляхом зобов'язання відповідача утримуватися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення перешкод у доступі до квартири [PERSON], як представником співвласника; усунути перешкоди у здійсненні права власності співвласником квартири [ADDRESS] шляхом зобов'язання відповідача передати позивачу оригінал договору купівлі-продажу квартири №258 від 23.01.2012 та технічної документації на неї, до завершення періоду вчинення нотаріальних дій, пов'язаних із відчуженням частки, належної співвласнику. Свої вимоги мотивує тим, що 23 січня 2012 року громадянин [PERSON] разом з відповідачкою придбали у спільну власність квартиру №28, яка знаходиться у будинку №14 по вулиці Шевчука, у місті Чернігові, згідно з яким [PERSON] отримав у власність 2/3 частини та [PERSON] отримала 1/3 частину придатної для використання квартири. Пояснює, що відповідно до пункту 6.9. цього Договору, на бланку нотаріального документу був викладений договір в єдиному примірнику, який призначався для обох покупців, проте відповідачка залишила його в себе на зберіганні, разом із технічною документацією на квартиру та на обладнання, яке встановлено у цій квартирі. Позивач зазначає, що в той же день [PERSON] уклав з ним усний договір доручення на вчинення від його імені юридичних дій по управлінню його часткою у згаданій квартирі, за умовами якого позивач був наділений такими повноваженнями: мати вільний доступ до належної довірителю квартири, отримувати (виготовляти в разі необхідності) ключі від замків для входу до квартири, в тому числі встановлювати або змінювати замки до дверей на вході у квартиру або до міжкімнатних дверей всередині квартири; слідкувати за дотриманням громадського порядку у квартирі; самостійно здійснювати ремонтні роботи або ж із залученням спеціалістів; слідкувати за технічним станом квартири і за дотриманням правил пожежної безпеки та безпеки користування обладнанням, встановленим у квартирі; вести від імені довірителя переговори та листування з будь-якими особами та з усіх питань, що виникають у зв'язку із реалізацією його права власності на квартиру; сплачувати всі податки, збори і комунальні платежі; отримувати належну довірителю будь-яку документацію, що стосується належної йому квартири; в разі необхідності провести рекламну кампанію та зібрати всі необхідні документи для подальшої передачі права володіння і користування або для подальшого відчуження нерухомого майна та передати в найм (оренду), позичку (безоплатне користування) або продати, за ціною та на умовах, які позивач вважатиме прийнятними або доцільними, а також виконувати всі інші юридично значимі дії, пов'язані з договором доручення. Для виконання своїх повноважень позивачеві були надані фотокопія договору купівлі-продажу і технічного паспорту на квартиру, а також ключі від дверей до квартири. Стверджує, що починаючи з 08 жовтня 2014 року відповідач чинить йому, як представнику співвласника квартири, перешкоди здійсненні права власності на спірну квартиру: самовільно змінила замки у вхідних дверях до квартири без надання комплекту ключів іншому співвласнику та позивачу, застосовувала по відношенню до нього фізичну силу та погрози; не надає оригіналу договору купівлі-продажу спірної квартири для проведення співвласником [PERSON] відчуження належної йому частини квартири. Позивач вважає, що оскільки він діє від імені довірителя на підставі належно оформленої довіреності, то за розумінням статей 237, 238, 239, 1000, 1003, 1004 ЦК України, він, як повірений, має компетенцію особисто, шляхом предявлення позову до суду, вимагати усунення порушень, які перешкоджають здійсненню наданих йому повноважень для виконання доручення. Позивач в судовому засіданні уточнену позовну заяву підтримав та просив її задовольнити. В своїх поясненнях посилався на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач та її представник в судове засідання не зявились. Про час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином. Через канцелярію суду від представника відповідача надійшла заява, в якій просить дану цивільну справу розглядати без участі відповідача та її представника. Додатково зазначила, що в задоволенні позовних вимог просить відмовити в повному обсязі (а.с. 219). Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що у відповідності до договору купівлі-продажу від 23 січня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 258, [PERSON] (2/3 частини квартири) та [PERSON] (1/3 частини квартири) придбали у власність квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6-7). Згідно п. 6.9 Договору купівлі-продажу договір складено у двох примірниках, один з яких призначається для зберігання у справах приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON], а інший, викладений на бланках нотаріальних документів, призначається для покупців. На підставі довіреності від 27 липня 2015 року [PERSON] уповноважив [PERSON] мати вільний доступ до належної йому нерухомості, а також отримувати (виготовляти) ключі від замків для доступу до нерухомого майна; зібрати всі документи для подальшої передачі права користування або для подальшого відчуження нерухомого майна та передати в найм (оренду), позичку або продати за ціною та на умовах, які повірений вважатиме прийнятними або доцільними за умови, що його дії відповідатимуть вимогам чинного законодавства, належне йому нерухоме майно 2/3 частини квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; вести від його імені переговори та листування з будь-якими особами та з усіх питань, що виникають у звязку із реалізацією його права власності на нерухоме майно, в тому числі із співвласницею належного йому нерухомого майна громадянкою [PERSON] або її спадкоємцями чи набувачами частки у спільному майні, щодо узгодження порядку володіння, користування, або відчуження належного йому нерухомого майна; бути його представником та вести від його імені цивільні, кримінальні, адміністративні, господарські справи тощо в усіх судових установах (а.с. 12). Відповідно до положень ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно приписів ч. 1 ст. 15 та ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя. З наведеного вбачається, що у судовому порядку може бути здійснено захист саме свого особистого немайнового або майнового права та інтересу; правочини, які вчиняються повіреним, створюють, змінюють, припиняють цивільні права та обовязки лише довірителя, а не самого повіреного (представника). Як наслідок, суд не вбачає порушення відповідачем особистого немайнового або майнового права та інтересу позивача [PERSON], а тому приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed