Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

05 лютого 2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] щодо розірвання шлюбу, зареєстрованого між ними 10 січня 2004 року та стягнення аліментів на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) позивача, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини певного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 10 січня 2004 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та поваги. З лютого 2013 року сім'я повністю розпалась. За таких обставин примирення з відповідачем та збереження сім'ї вважає неможливим. Після розірвання шлюбу позивач просить залишити за нею прізвище «[PERSON]». Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто, відповідач працює на підприємстві «Полтававодоканал», але яку він отримує заробітну плату позивачу не відомо. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, прохала їх задовольнити. Дала пояснення, аналогічні викладеним нею у позовній заяві. Зазначила, що збереження сім'ї неможливо за будь-яких умов. Відповідач у судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, погодився на розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі визначеному в позовній заяві. Пояснив, що працює машиністом насосної у станції у КП «Полтававодоканал», заробітна плата становить близько 1700 гривень в місяць, інших дітей, непрацездатних членів сім'ї, які перебувають на його утриманні, не має. Стан здоров'я задовільний. Зазначив, що з огляду на небажання дружини продовжувати спільне подружнє життя - сім'ю збережено бути не може. Матеріальних претензій до позивача він не висловлював, не заперечує щодо проживання дитини разом з матір'ю за умови того, що остання буде надавати їй можливість вільно зустрічатись з батьком. В судових дебатах просив призначити аліменти у твердій грошовій сумі, розмір якої не назвав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, є безумовним, а тому позов підлягає повному задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач та відповідач 10 січня 2004 року уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим відділом РАЦС Шишацького районного управління юстиції Полтавської області 10 січня 2004 року, актовий запис № 01 (а.с. 11). Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом РАЦС Шишацького РУЮ Полтавської області 27 вересня 2007 року, актовий запис № 41 (а.с. 5). Згідно довідки виконавчого комітету Шишацької селищної ради Шишацького району Полтавської області від 05.02.2014 № 196 позивач [PERSON] проживає разом з сином [PERSON], 2007 р.н. по [ADDRESS] (а.с. 6). Сторони розривають шлюб в перше. Майнових претензій сторони один до одного не висловлюють, шлюбні відносини не підтримують близько одного року, проживають окремо. Сторонами досягнуто домовленість щодо проживання дитини разом з позивачем. Відповідач проживає окремо від сім'ї, не надає в повній мірі у добровільному порядку кошти на утримання неповнолітньої дитини, яка проживає разом з матір'ю та потребує матеріальної допомоги. Судом також встановлено, що відповідач має постійне місце роботи в КП «Полтававодоканал» та джерело доходу (а.с. 13-14), у нього немає інших дітей, непрацездатних членів сім'ї, які перебувають на його утриманні. Скарг на стан здоров'я також не встановлено. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За змістом ст. ст. 54, 55 СК України базовою засадою побудови сімейних відносин є рівність чоловіка і жінки, взаємні почуття любові і поваги, взаємодопомоги і підтримки. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує вимоги щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути менший ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч.2 ст.182 СК України. Враховуючи те, що подальше спільне життя подружжя неможливе, оскільки це суперечило б волі та інтересам кожного з них, а неповнолітня дитина потребує належного утримання від обох батьків, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Враховуючи те, що позивач має постійне місце роботи та регулярний дохід, суд,

Outcome: approved