Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

05 лютого 2021 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернулась з позовною [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів., в якій просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішення суду від 07.12.2020 року було розірвано. Під час шлюбу у сторін народилася дитина - [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом із позивачем та знаходиться повністю на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає, та не приймає участі в утриманні дитини. У зв`язку з вищевикладеним позивач і була вимушеназвернутися до суду з вищезазначеною позовною заявою. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 08 лютого 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. Призначено судове засідання. 02 березня 2021 року через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача, який дії на підставі довіреності 24 листопада 2020 року, та в якому зазначено, що відповідач робив все можливе, щоб стати для позивача гідним чоловіком, а для дитини люблячим батьком. Але, раптом позивач забрала дитину, та подала заяву про розірвання шлюбу, який рішенням суду було розірвано. Також, відповідач зазначив, що він має обґрунтовані підозри, що він не є батьком дитини, та просив призначити по справі експертизу ДНК для встановлення факту батьківства. 13 квітня 2021 року в судовому засіданні представником відповідача було заявлено клопотання про зупинення провадження, оскільки відповідачем подано позовну заяву про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про її батька. 13 квітня 2021 року суд, без видалення до нарадчої кімнати, на місці ухвалив - відмовити в призначенні експертизи, оскільки це не стосується предмету розгляду. 13 квітня 2021 року суд, без видалення до нарадчої кімнати, на місці ухвалив - відмовити в зупиненні провадження по справі до розгляду іншої справи на підставі ч. 2 ст. 252 ЦПК України. Позивач, в судовому засідання позовну заяву підтримала у повному обсязі, просила суд її задовольнити, надала пояснення посилаючись на обставини, які викладені у позовній заяві. Відповідач, в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник відповідача Левков В.М., який діє на підставі ордеру серії АХ № 1045783 від 31.03.2021 року, в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував. Посилався на обставини, які викладені у відзиві на позовну заяву. Суд, вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 07 грудня 2020 рокупозов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу - задоволено. Розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 27.08.2019 року у Зміївському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №91. Прізвище позивача [PERSON] після розірвання шлюбу змінено на дошлюбне - « [PERSON] ». (а.с.2-4) [INFO] у сторін народилася дитина - [PERSON] , що підтверджується повторно виданою копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24 вересня 2020 року.(а. с. 6) Позивач зазначає, що дитина проживає разом із нею та знаходиться повністю на її утриманні. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, позов [PERSON] ) про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання їх спільної дитини повністю відповідає вимогам закону, а тому підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Окрім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908, 00 грн., оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved