overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

07.03.2017 року позивач звернувся до відповідача з вказаним позовом, та просив стягнути з відповідача борг за кредитним договором від 21.11.2012 року, укладеного між позивачем та відповідачем, у сумі 34843,75 гривень, так як відповідач добровільно сплатити борг відмовився. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав заяву у якій просив розглядати справу у його відсутність. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та дату розгляду справи його було повідомлено належним Дослідив письмові матеріали справи суд встановив наступні обставини: 21.11.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, та відповідач отримав кредит у розмірі 3100,00 гривень. Відповідно до договору відповідач зобов'язався повернути кредит на умовах передбачених договором. На теперішній час відповідач не виконує умови договору. Тобто через неналежне виконання відповідачем договору кредиту станом на 21.02.2017 року склався борг перед банком у розмірі 34843,75 гривень, а саме борг за тілом кредиту 3099,06 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом 26609,27 гривень, заборгованість за пенею та комісією 3000,00 гривень, штраф (фіксована частина) 500.00 гривень, штраф (процентна складова) 1635,42 гривень. Відповідно до вимог ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором, або законом. Згідно ст. 526 зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу ,інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання ,або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання ,відповідно до ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання. Відповідно до ст. 1054 за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець, зобов'язується надати грошові кошти (кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується сплатити кредит та повернути проценти. Суд вважає , що відповідач суттєво порушив умови договору кредиту, прострочив виплати щомісячних платежів та у позивача є законні підстави вимагати стягнення заборгованості за договором кредиту з відповідача, тому позов слід задовольнити у повному обсязі. З відповідача слід стягнути також за судові витрати з оплати судового збору 1600,00 гривень,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

07.03.2017 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22.06.2013 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кобеляцького районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №38. Від спільного шлюбу мають дочку. Однак, подружнє життя з відповідачем не склалося через сварки та непорозуміння. Фактично шлюбні відносини припинені. Примирення неможливе. Позивач, належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, в судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, згодна на заочний розгляд справи. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає. Відповідно до ч.2\~ст.197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 22.06.2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кобеляцького районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №38 (а.с.8). Від спільного подружнього життя сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.6). Сторони припинили шлюбні відносини. Згідно ч.2\~ст.112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони припинили подружні стосунки, спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, є підстави для розірвання шлюбу. Так як позивачка скористалася своїм правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку\~ст.113 Сімейного Кодексу України, про що зазначила письмово, то суд вважає необхідним після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Юрєва». На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст.105,\~110,\~112,\~113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

07.03.2017 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову послалася на ухилення відповідача, якого рішенням суду позбавлено батьківських прав у відношенні сина, від надання матеріальної допомоги на утримання спільної дитини. У судовому засіданні представник позивача подала заяву про зменшення розміру аліментів до 1/6 частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно; представник відповідача уточнений позов визнав і пояснив, що відповідач ніде не працює, а тому не має можливості утримувати свого сина. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони раніше перебували в шлюбі, який розірвано 28.02.2007 року, при цьому мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу сторони проживають окремо. Дитина залишилася проживати з позивачем і знаходиться на її утриманні. Відповідач, як батько дитини, матеріальної допомоги на утримання сина позивачу не надає. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі Кодекс) батьки зобовязані утримувати своїх дітей. В силу положень статті 182 Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно частини першої статті 191 Кодексу аліменти на дитину присуджуються від дня предявлення позову. Враховуючи наведені положення Кодексу, матеріальний стан сторін і ту обставину, що позивач створив іншу сімю та має другу дитину дочку [PERSON], [INFO], суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на користь позивача в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, предявлений позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

07.03.2017 року позивачка звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу на підставі того, що сімейні відносини між сторонами не склалися, сім'я носить формальний характер. Як причину розпаду сім'ї позивач вказує на той факт, що сторони є різними за характером людьми, у них різні погляди на подружнє життя, у зв'язку з чим в родині склалися складні відносини, численні спроби взаєморозуміння виявилися марними. Подружні відносини сторони не підтримують, не ведуть спільне господарство. Від шлюбу мають дитину син - [PERSON], [INFO]. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надавши до суду заяву від 31.03.2017 року, в якій вимоги позову підтримала у повному обсязі, просила розгляд справи провести у її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву від 31.03.2017 року, в якій вимоги позову визнав у повному обсязі, просив розгляд справи провести у його відсутності. У зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. У судовому засіданні встановлено, що 07 березня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис 98. Сімейні відносини фактично припинені, подружні відносини не підтримують, спільне господарство між сторонами не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили взаєморозуміння, почуття любові й поваги один до одного, а також єдність цілей та мети створення та існування спільної сім'ї. Від шлюбу сторони мають дитину син - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1 - ЖД № 131700 відповідний актовий запис 320. Сторони є різними за характерами людьми, у них різні погляди на подружнє життя, у зв'язку з чим в родині склалися відчужені відносини. Несумісність характерів сторін призвела до припинення шлюбних відносин. Майновий спір та спір про місце проживання дитини відсутній. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини.\~\~\~\~ Згідно ч. 2\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них. \~ Відповідно до\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Витрати по оплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС у суд вважає за необхідне покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

07.03.2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів у розмірі ? від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Позивачка вказує на те, що перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах, від яких мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивачка не має можливості самостійно утримувати дітей належним чином. Представник позивача надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає, просив суд стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі 1000,00 грн., оскільки він не працює. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Сторони перебували у фактичних сімейних відносинах, від яких мають доньку [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обов'язку визначаються за домовленістю між ними. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі тоді, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Згідно зі ст.182, ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини і платника аліментів, наявності у платника інших дітей та непрацездатних осіб, а також інших обставин, що мають істотне значення. Враховуючи те, що відповідач не працює, суд приходить до висновку, що є підстави для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. За такого, з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі по 1000 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до її повноліття. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

07.03.2017 року позивачка звернулася до Центрального районного суду м.Миколаєва з позовом до відповідача про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму відповідного віку дитини, до досягнення дитини повноліття. Ухвалою суду від 24.05.2017 року залишено без розгляду позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дружини та стягнення додаткових витрат на дитину. Позивачка вказує на те, що з 03.07.2010 р. перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON],[INFO]. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Позивачка не має можливості самостійно утримувати сина належним чином. Позивач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. З 03.07.2010 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON],[INFO]. У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обов'язку визначаються за домовленістю між ними. Згідно зі ст.182, ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини і платника аліментів, наявності у платника інших дітей та непрацездатних осіб, а також інших обставин, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку(доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня ухвалення рішення суду і до його повноліття. Відповідно зі ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

07.03.2017 року позивач ПАТ КБ ПриватБанк звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позовній заяві посилався на те, що 01.06.2011 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір № б/н, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 5200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач за вказаним договором належним чином його умови не виконує, в звязку з чим утворилася заборгованість. Просили суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 58\~714,13 грн. та судові витрати. В судове засідання ПАТ КБ «ПриватБанк» свого представника не направив, попередньо надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін з постановленням заочного рішення. Суд, вивчивши та дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.06.2011 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір № б/н, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 5200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач належним чином зобовязання не виконує, в звязку з чим станом на 31.01.2017 року утворилася заборгованість в розмірі 58\~714,13 грн., яка складається з: -5\~175,19 грн. заборгованість за кредитом; -46\~830,36 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом; -3\~436,48 грн. заборгованість за пенею та комісією; -500,00 грн. штраф (фіксована сума); -2772,10 грн. штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки відповідач належним чином не виконує умови договору та не сплачує заборгованість по кредиту та відсотках, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають задоволенню. Також з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати понесені при подачі позовної заяви, а саме сума судового збору в розмірі 1 600 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

07.03.2017 року позивач ПАТ КБ ПриватБанк звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позовній заяві посилався на те, що 21.02.2012 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 42,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач за вказаним договором належним чином його умови не виконує, в звязку з чим утворилася заборгованість. Просили суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 12\~373,16 грн. та судові витрати. В судове засідання ПАТ КБ «ПриватБанк» свого представника не направив, попередньо надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін з постановленням заочного рішення. Суд, вивчивши та дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.02.2012 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 42,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач належним чином зобовязання не виконує, в звязку з чим станом на 05.12.2016 року утворилася заборгованість в розмірі 12373,16 грн., яка складається з: -4305,13 грн. заборгованість за кредитом; -1711,18 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом; -5\~291,46 грн. заборгованість за пенею; -500,00 грн. штраф (фіксована сума); -565,39 грн. штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки відповідач належним чином не виконує умови договору та не сплачує заборгованість по кредиту та відсотках, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають задоволенню. Також з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати понесені при подачі позовної заяви, а саме сума судового збору в розмірі 1 600 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

07.03.2018 позивач звернувся до суду із позовом в кому просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання починаючи з 01.03.2018 року по 01.03.2019 року в розмірі 1/8 частини заробітку відповідача щомісяця. Позивач в судове засідання не зявилася, подала заяву у якій просила розглянути справу за відсутності позивача. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково із таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 08.09.2007 року по 27.04.2012 року. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігові від 14.04.2017 року стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] в розмірі 1/8 частини заробітку, щомісячно, починаючи з 07.03.2017 року до 01.03.2018 року. [PERSON] повторно встановлено третю групу інвалідності внаслідок загального захворювання строком до 01.03.2019 року, що підтверджується копією довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії АВБ № 040381 (а.с. 6). Відповідно ст. 75 СК України право на утримання ( аліменти ) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Статтею ст. 75 СК України встановлено, що непрацездатними вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом 1, 2 чи 3 групи. При цьому право на утримання після розірвання шлюбу має особа, якщо стала непрацездатною під час перебування в шлюбі або протягом року після його розірвання. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати.

Outcome: partial