Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

07.02.2018 позивач звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи вимоги тим, що з 07.10.1995 вона та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя між нею та відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння та різні погляди щодо сімейного життя, ведення господарства та виховання дитини. Вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, втратили почуття любові, поваги та довіри один до одного. Примирення між ними не можливе, оскільки збереження шлюбу з відповідачем суперечитиме її інтересам та інтересам дитини. В межах даного спору майнові вимоги до відповідача відсутні. В судове засідання позивач не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву, в якій на позовних вимогах наполягає, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явивсь, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином і в установлений законом строк, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, а також відзив на позовну заяву, згідно якого проти розірвання шлюбу з позивачем не заперечує. При таких обставинах суд знаходить за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі з 07.10.1995 року, що зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бердянського міськвиконкому, актовий запис 807, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 07.10.1995 року, від якого вони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бердянського міськвиконкому, серія [NUMBER] від 04.03.1997 року. Як зазначила позивач [PERSON], шлюбні відносини з [PERSON] на даний час припинені, вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, сімейне життя не склалося, подружжя має різні погляди на сімейне життя, примирення між ними не можливе, і подальше збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Згідно відзиву на позовну заяву відповідач зазначених обставин фактично не оспорював. В силу ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачам. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи вищевказані обставини справи, суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалася повністю, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу, судом не встановлено, а тому суд вважає за необхідне позов задовольнити та розірвати шлюб між сторонами. З огляду на те, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесенні нею судові витрати на оплату судового збору у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved