Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

06.07.2015 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В позові позивач посилалася на те, що від шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 19.09.2014 року, має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], з лютого 2015 року сторони мешкають окремо, з цього часу відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, прохає стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини доходів відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви до досягнення дитиною повноліття, а в разі продовження нею навчання до досягненню віку 23 років. 17.09.2015 року до суду звернувся відповідач з запереченнями на позовну заяву, в яких посилався на те, що факти викладені в позові є надуманими і неправдивими, так позивач двічі робила спроби розірвати шлюб з ним, приховуючи факт народження доньки, її позови про розірвання шлюбу Бердянським міськрайонним судом Запорізької області та Гуляйпільським районним судом Запорізької області залишені без розгляду, позивач припинила спілкування з ним, перешкоджає спілкуванню з донькою всупереч рішення Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області від 27.08.2015 року, він бажає і спроможний приймати участь в утриманні доньки, прохає в задоволенні позову відмовити в зв`язку з тим, що позивач ставить йому перешкоди у виконанні його батьківських прав та обов`язків. У судовому засіданні позивач позов підтримала, суду пояснивши, що від шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 19.09.2014 року, має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], з лютого 2015 року сторони мешкають окремо, з цього часу відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, вона мешкає у власному будинку, не працює, доглядає доньку до трирічного віку, на її утриманні перебуває син [PERSON], [INFO], як мати-одиначка на сина отримує державну соціальну допомогу в розмірі 385,80 грн. щомісячно, земельної ділянки, майнового паю, грошових внесків в установах банків, кредитів, стягнень з доходів не має, стан її здоров`я, її сина та їхньої доньки задовільний, угоди про спосіб утримання доньки з відповідачем не досягнуто, прохає стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини доходів відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви до досягнення дитиною повноліття, а в разі продовження нею навчання до досягненню віку 23 років. Відповідач позов не визнав, суду пояснивши, що не бачить доньки, не спілкується з нею з вини позивача, яка чинить йому перешкоди в цьому, він до народження доньки перерахував позивачу 1500 грн., а потім після народження доньки перерахував теж 1500 грн. як матеріальну допомогу в зв`язку з народженням доньки, він мешкає в квартирі, яка належить йому і його матері на праві спільної часткової власності, мати мешкає в Росії, він не працює, перебуває на послушанії у Свято-Нікольському храмі охоронником, отримує 1000 грн. винагороди, земельної ділянки, майнового паю, грошових внесків в установах банків, кредитів, стягнень з доходів на користь інших осіб не має, стан його здоров`я задовільний. Представник відповідача [PERSON] вважає, що позов не підлягає задоволенню, так як його довіритель перераховував їй кошти добровільно двічі по 1500 грн., позивач чинить перешкоди відповідачу, домовленість про спосіб утримання спільної доньки між сторонами не досягнуто з вини позивача, яка перешкоджає відповідачу у спілкуванні і побаченні з донькою всупереч розпорядженню органу опіки і спілкування, прохає в задоволенні позову відмовити. Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на повному, всебічному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів, встановив наступні обставини: 19.09.2015 року сторони зареєстрували шлюб у відділі РАЦС м. Бердянськ актовим записом №655. 08.06.2015 року народилася [PERSON], батьками якої є сторони у справі, що підтверджується свідоцтвом про її народження, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області 30.06.2015 року (а.с.5). Донька знаходиться на утриманні позивача. Позивач мешкає у власному будинку, не працює, доглядає доньку до трирічного віку, на її утриманні перебуває син [PERSON], [INFO], як мати-одиначка на сина отримує державну соціальну допомогу в розмірі 385,80 грн. щомісячно, земельної ділянки, майнового паю, грошових внесків в установах банків, кредитів, стягнень з доходів не має, стан її здоров`я, її сина та їхньої доньки задовільний. Відповідач мешкає в квартирі, яка належить йому і його матері на праві спільної часткової власності, мати мешкає в Росії, він не працює, перебуває на послушанії у Свято-Нікольському храмі охоронником, отримує 1000 грн. винагороди, земельної ділянки, майнового паю, грошових внесків в установах банків, кредитів, стягнень з доходів на користь інших осіб не має, стан його здоров`я задовільний. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Угоди про спосіб утримання доньки між сторонами не досягнуто. Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного. Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Судом встановлено, що до суду звернулася мати неповнолітньої доньки відповідно до ст.180 СК України з позовом до батька дітей про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки, так як останній не виконує обов'язку, передбаченого ст.180 СК України, за відсутності домовленості між батьками про спосіб виконання обов`язку відповідачем утримувати неповнолітню доньку. Суд доходить висновку, що обставина, яка є підставою для стягнення аліментів з відповідача, а саме його ухилення від обовязку утримувати свою неповнолітню доньку знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і підтверджується поясненнями сторін. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини, 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. Суд, враховуючи обставини, передбачені ст.182 СК України: матеріальний стан сторін, задовільний стан здоров`я сторін та їхньої доньки, відсутність аліментних обов`язків у відповідача перед іншими особами вважає, що розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання доньки повинен становити 1/4 частину доходів відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Суд не приймає до уваги заперечення відповідача, так судом встановлено невиконання відповідачем обов`язку утримувати свою неповнолітню доньку до її повноліття, передбаченого ст.180 СК України. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно задоволеної чи відхиленої частини позовних вимог. Так як рішення ухвалено на користь позивача, якого звільнено від сплати судового збору в сумі 243,60 грн., то судовий збір в сумі 243,60 грн. підлягає стягненню відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави. Відповідно до ч.1 п.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Зважаючи на те, що рішення прийняте про стягнення аліментів, то суд відповідно до ч.1 п.1 ст.367 ЦПК України допускає негайне виконання рішення суду у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. А тому позов підлягає задоволенню як такий, що грунтується на законі, підтверджений встановленими обставинами та перевірений дослідженими судом доказами.

Outcome: partial