Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

06.01.2021 року [PERSON] , в інтересах якої на підставі договору про надання правової допомоги діє адвокат Сірко Людмила Петрівна, звернулась до Енергодарського міського суду Запорізької області з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить суд стягувати щомісячно з [PERSON] , [INFO] на користь та утримання [PERSON] , [INFO] , аліменти на період її навчання в розмірі 1/4 частини від усього заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дати подачі позовної заяви до суду і до закінчення навчання, до 30.06.2024 року. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що 14.09.2002 року між батьками позивача - [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб та 01.02.2017 року на підставі рішення Енергодарського міського суду Запорізької області шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу позивачка залишилась проживати з матір`ю та у зв`язку з цим 30.01.2017 року мати позивачки звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів з відповідача та 10.10.2017 року рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області позовні вимоги задоволено. [INFO] позивачці виповнилось 18 років, виконавче провадження про стягнення аліментів на її утримання було закінчено. У зв`язку з її навчанням за денною формою в Харківському національному університеті імені В.Н. Каразіна на факультеті «Бізнес аналітики та міжнародної статистики», вона не має можливості самостійно себе забезпечувати матеріально, у зв`язку з чим, потребує матеріальної допомоги зі сторони своїх батьків. Так як вона навчається за контрактом, стипендію не отримує. Батько, [PERSON] , працює та має заробітну плату, інших дітей на утриманні не має, а отже може надавати їй матеріальну допомогу на навчання. Мати працює в ТОВ «Епіко», на посаді менеджера в оптовій торгівлі та отримує зарплату близько 6000 грн., але її зарплати не вистачає на їх потреби. Відповідач матеріальної допомоги на період навчання позивачці в добровільному порядку не надає - 03.01.2021 року у зв`язку з досягненням повноліття припинено сплату аліментів. Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 12.01.2021 року провадження по справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с.18). 03.02.2021 року на адресу суду від представника відповідача [PERSON] , яка діє на підставі договору про надання правової допомоги №11 від 25.01.2021 року, надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовну заяву просять задовольнити частково у розмірі 1/8 частка (а.с.25-41). Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 12.04.2021 року підготовче провадження по справі закрито та справу призначено до розгляду по суті (а.с.93). В судове засідання позивач та її представник [PERSON] не з`явились, надали заяву про розгляд справи без участі (а.с.102). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав частково та не заперечують проти стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в розмірі 1/8 частки доходу (а.с.42). Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі (а.с.101). Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, про слухання справи повідомлялась належним чином шляхом направлення судових викликів, які повернулись з позначкою «Укрпошти» адресат відсутній (а.с.23,47,99). У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі матеріали та докази, оцінивши їх відповідно до вимог ст.89 ЦПК України, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 16.01.2003 року, [PERSON] народилась [INFO] , місто народження Енергодар, Запорізька область, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 16.01.2003 року зроблено відповідний запис №17, в графі батьки зазначено: батько: [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.7). Тобто, позивач [PERSON] , [INFO] , є дочкою відповідача по справі - [PERSON] , [INFO] , та третьої особи по справі - [PERSON] , [INFO] . Позивач по справі навчається в Харківському національному університеті імені В.Н. Каразіна на факультеті «Бізнес аналітики та міжнародної статистики» за спеціальністю «Економіка», денна форма навчання, термін навчання до 30.06.2024 року, навчається на контрактній основі, що підтверджується контрактом 2101/20-19207с від 22.09.2020 року (а.с.52). Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України (далі - СК України), яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, та спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). Положеннями ч.1 ст.198 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надати. Статтею 199 СК України врегульовано, що, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Слід також зауважити, що обов`язок по утриманню повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, не є продовженням обов`язку по утриманню дитини до вісімнадцяти років. Це два самостійні обов`язки, які закріплені в різних главах СК України, вони мають власні підстави виникнення і припинення. Згідно абзацу 1 п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Умовою стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, є недостатність забезпечення коштами як для навчання, так і для інших необхідних потреб (маються на увазі побутові потреби - харчування, одяг, користування транспортом, придбання навчальної літератури, посібників). Як встановлено вище, позивач не працює, оскільки навчається на денній формі навчання, заробітку, стипендії чи іншого доходу не має, а отже потребує матеріальної допомоги своїх батьків. Позивач просить суд про стягнення аліментів з відповідача на свою користь в розмірі 1/4 частини його заробітку, разом з тим, відповідачем не заперечується стягнення аліментів на навчання доньки, проте в розмірі 1/8 частки його доходу. Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Зазначена норма передбачає, що суд самостійно визначає розмір аліментів, який вважає необхідним призначити на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання при цьому суд повинен обов`язково врахувати вимоги щодо можливості надання такого утримання другим з батьків. При визначенні розміру аліментів на повнолітню дитину яка продовжує навчання, судом положення ч.2 ст.182 СК України - не застосовується, тому мінімальний розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина - законом не встановлюється. Згідно положень ч.1 ст.182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та їх спроможність її надавати. Вирішуючи питання щодо розміру частки аліментів, яку можливо призначити до стягнення з відповідача на користь позивача, суд також враховує принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, визначеного статтею 141 СК України, у тому числі щодо участі у матеріальних витратах, у яких зобов`язані брати участь обидва батьки. Крім того, суд враховує і встановлений ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць, який з 01.01.2021 року, тобто на дату розгляду справи судом, становить 2189,00 грн. Вартість освітньої послуги складає за рік 18290,00 грн., при цьому, навчальний заклад - Харківський національний університет імені В.Н.Каразіна, залишає за собою право змінювати розмір плати за навчання. Факт навчання, термін та вартість навчання у вказаному навчальному закладі підтверджується контрактом 201/20-19207с від 22.09.2020 року та довідкою №0805/423 від 11.02.2021 року, виданою учбовим закладом (а.с. 51, 52). Оплата за навчання у Харківському національному університеті імені В.Н. Каразіна підтверджується відповідною випискою банку (а.с.53). Крім того, навчаючись у Харківському національному університеті імені В.Н. Каразіна, позивач проживає в гуртожитку, що доводиться договором №4297/20 (а.с.57-58). Позивачем надано суду розрахунок розміру щомісячної необхідної матеріальної допомоги, та її місячні витрати складають 18112,10 грн, а саме: витрати по забезпеченню самого навчального процесу (придбання зошитів, ручок, файлів, паперу), купівля речей особистого користування (шампунь, мило, зубна паста і та ін.), одягу сезонного і т.п. (а.с.48-49). Представником відповідача було надано до суду 03.02.2021 року письмовий відзив на позовну заяву позивача, в якому вважає безпідставними вимоги позивача про стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини зазначаючи, що відповідач мешкає однією сім`єю з [PERSON] та вони виховують неповнолітнього [PERSON] , батько якого помер [INFO] . [PERSON] отримує державну соціальну допомогу дитині померлого годувальника, що доводиться довідкою №560 від 26.01.2021 року. На теперішній час відповідач мешкають в квартирі, яку винаймають за договором аренди і шомісячно сплачують за усним договором 3000,00 грн. Враховуючи матеріальне становище відповідача, вважає, що розмір аліментів може становити 1/8 частини з усіх видів доходу відповідача (а.с.25-29). Судом, з довідки про доходи батька позивача - відповідача [PERSON] встановлено, що він працює у ВП «ЗАЕС» та його середній заробіток на місяць, без утримання обов`язкових платежів, становить приблизно 52319,55 грн. (а.с.30-31). З довідки про доходи матері позивача - третьої особи по справі [PERSON] встановлено, що вона працює в ТОВ «Епіко» та її середній заробіток на місяць, без утримання обов`язкових платежів, становить приблизно 5982,20 грн. (а.с.12). При цьому, суд при вирішенні питання щодо частки, враховуючи і презумпцію однаковості зобов`язань батьків перед дитиною, вважає, що третя особа також повинна надавати позивачу матеріальну допомогу пов`язану з навчанням, яку, як встановлено з довідки про її заробітну плату, вона має можливість надавати. Отже, як відповідач так і позивач працюють та мають дохід у вигляді заробітної плати, яку отримують за своїм місцем роботи. Отже, в разі надання матеріальної допомоги позивачу обома батьками, виходячи з зазначеного розміру прожиткового мінімуму встановленого ст.7 Закону України «Про державний бюджет України» та приблизного розміру аліментів у грошовому вимірі, в разі, якщо частка з заробітку (доходу) відповідача буде становити 1/8 частину, розмір матеріальної допомоги, яка буде отримуватись позивачем, на думку суду, не буде достатньою для забезпечення потреб позивача пов`язаних з навчанням в разі призначення до стягнення частки аліментів, яка визнається відповідачем. Враховуючи вищевикладене, суд вважає справедливим, достатнім та необхідним для задоволення потреб позивача пов`язаних з навчанням, призначення стягнення аліментів з відповідача на користь позивача в розмірі частки заробітку (доходу) відповідача - 1/6 частини. Підстав, які б зумовили необхідність призначення стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на навчання в частці яку просить позивач - 1/4, враховуючи зазначені вище положення законодавства, встановлені обставини та досліджені докази - суд не вбачає. Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на період навчання з дати звернення позивача до суду, тобто з 06.01.2021 року та до закінчення навчання, тобто до 30.06.2024 року (включно), в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Слід також зазначити, що відповідно до положень ст.192 СК України, розмір аліментів визначений за судовим рішенням не є незмінним та може бути згодом збільшений, або зменшений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Про розподіл судових витрат зазначається також у резолютивній частині рішення (п.2 ч.5 ст.265 ЦПК України). Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до положень ч.2 ст.133 ЦПК України, при звернені до суду сплачується судовий збір, розмір якого та порядок його сплати, звільнення від сплати встановлюються законом. Таким спеціальним законом є Закон України «Про судовий збір», Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Приписами ч.6 ст.141 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Враховуючи, зазначене, а також, положення п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України», з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 908 гривень 00 копійок. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial