Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-31 00:00:00

07.08.2018 позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила усунути перешкоди [PERSON] та її малолітній дочці [PERSON] , [INFO] , у користуванні та розпорядженні квартирою [ADDRESS] , шляхом зняття [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з реєстрації місця проживання у вказаній квартирі та позбавлення [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] права користування квартирою [ADDRESS] , а також стягнути судові витрати. В обґрунтування позову зазначила, що позивач та її дитина є власниками по Ѕ частці квартири [ADDRESS] . Позивач звернулася до Деснянської районної у місті Чернігові ради як органу опіки та піклування про надання дозволу на вчинення правочину щодо майна, а саме продажу спірної квартири, право спільної часткової власності на яке має її малолітня дочка [PERSON] , що в першу чергу відповідає інтересам малолітньої дитини та просила надати дозвіл на продаж квартири з метою покращення існуючих житлових та майнових прав дитини та дозволити придбати більшу квартиру. Рішенням виконавчого комітету Деснянської районної у місті Чернігові ради №149 від 23 липня 2018 року відмовлено [PERSON] у продажу квартири, відмова пов`язана з тим, що за вказаною адресою зареєстрована сестра позивачки - [PERSON] та її малолітні діти. Таким чином, наявність самої реєстрації відповідачів у спірній квартирі без фактичного в ній проживання перешкоджає позивачам користуватися та розпоряджатися своєю власністю, в тому числі відчужувати, продавати, дарувати, міняти. У судовому засіданні позивач, представник позивача позовні вимоги підтримали та наполягали на задоволенні. Відповідач [PERSON] та її представник просили відмовити в задоволенні позову. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Деснянської районної у м. Чернігові ради просила відмовити в задоволенні позову. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з таких підстав. Судом встановлено, що 29 вересня 2017 року було видано Свідоцтво про право власності на житло [NUMBER] на квартиру [ADDRESS] на ім`я [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 березня 2019 року позов [PERSON] , яка також є законним представником [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , задоволено. Скасовано розпорядження органу приватизації №5-05/334 від 25 вересня 2017 року щодо приватизації квартири [ADDRESS] . Скасовано Свідоцтво про право власності на житло [NUMBER] , на квартиру [ADDRESS] , видане 29 вересня 2017 року виконавчим комітетом Чернігівської міської ради на ім`я [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вказаним судовим рішенням встановлено, що приватизація спірної квартири проведена з порушенням житлових прав [PERSON] та її неповнолітніх дітей, реєстрація яких була поновлена в квартирі після скасування рішення суду про визнання її такою, що втратила право на житло та винесення рішення суду про відмову в задоволенні позову про визнання [PERSON] та її дітей такими, що втратили право на користування житлом, тому розпорядження органу приватизації щодо передачі квартири [ADDRESS] у приватну спільну часткову власність [PERSON] та [PERSON] . Статтею 41 Конституції України визначено, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17.07.1997 за №457/967-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, першого Протоколу та Протоколів №72, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплене принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює права власника володіти, користуватися та розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які правочини, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб Відповідно до вимог ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Статтею 321 ЦК України, визначено що, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Норми ст. 391 ЦК України надають власнику майна право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. При цьому визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. Аналіз наведених норм цивільного законодавства України дає підстави суду, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема про усунення перешкод у користуванні власністю. Водночас, суд приходить до висновку, про безпідставність заявлених позивачем вимог, оскільки рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 березня 2019 року скасовано розпорядження органу приватизації №5-05/334 від 25 вересня 2017 року щодо приватизації квартири [ADDRESS] та скасовано Свідоцтво про право власності на житло [NUMBER] , на квартиру [ADDRESS] , видане 29 вересня 2017 року виконавчим комітетом Чернігівської міської ради на ім`я [PERSON] та [PERSON] , приватизація спірної квартири проведена з порушенням та наданий час вказана квартира не перебуває у власності позивача [PERSON] та її малолітньої доньки [PERSON] , а тому з підстав заявлених позивачем в позові про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні квартирою [ADDRESS] , як власністю слід відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed