Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-19 00:00:00

04 травня 2020 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом, у якому зазначало, що 13.09.2011 року між ним та [PERSON] укладено договір б/н про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, що розміщені на сайті www.privatbank.ua, становить між ним і банком договір про надання банківських послуг. За умовами вказаного договору відповідачу було відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, зазначеному в довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, та надано у користування відповідачу кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту змінювався банком. [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 24.03.2020 року виникла заборгованість у розмірі 13449,53 грн, з яких: 6 653,95 грн - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч. 000,00 заборгованість за поточним тілом кредиту, 6 653,95 грн -заборгованість за простроченим тілом кредиту; 000,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 000,00 - заборгованість за простроченими відсотками; 2 768,64 грн - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, 2 910,30 грн - нарахована пеня, 0,00 грн - нараховано комісії; 500,00 грн - штраф (фіксована частина); 616,64 грн - штраф (процентна складова). Посилаючись на викладене, АТ КБ «ПриватБанк» просило суд стягнути з [PERSON] зазначену суму заборгованості за кредитним договором від 13.09.2011 року б/н. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином. Разом з позовною заявою подав клопотання, згідно якого позовні вимоги підтримав, просив розглядати справу без його участі, не заперечував проти заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце його проведення повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки про виклик до суду за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання. Причини неявки суду не повідомив, відзив не подав. Разом з позовною заявою представником позивача було подано клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, оскільки ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а відтак справа є малозначною. 18.05.2020 позовну заяву АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості було прийнято до провадження Балаклійського районного суду Харківської області, відкрито провадження та призначено судовий розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що відповідно до укладеного 13.09.2011 року Договору б/н [PERSON] отримав грошові кошти у вигляді встановленого на картковий рахунок кредитного ліміту, який у подальшому змінювався банком. Матеріали справи містять анкету-заяву [PERSON] про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 13.09.2011, у якій зазначено, що заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між [PERSON] та Банком Договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді (а.с. 28). Крім того Банк додав Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, розміщених на сайті: https://privatbank.ua, та Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с. 30-53). Відповідно до п. 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, у разі виникнення прострочених зобов`язань за борговими зобов`язаннями на суму від 100 грн, клієнт сплачує банку пеню, відповідно до встановлених тарифів. Згідно п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн +5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Відповідно до наданого банком розрахунку, заборгованість [PERSON] за Договором б/н від 13.09.2011 року станом на 24 березня 2020 року становить 13449,53 грн, з яких: 6 653,95 грн - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч. 000,00 заборгованість за поточним тілом кредиту, 6 653,95 грн -заборгованість за простроченим тілом кредиту; 000,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 000,00 - заборгованість за простроченими відсотками; 2 768,64 грн - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, 2 910,30 грн - нарахована пеня, 0,00 грн - нараховано комісії; 500,00 грн - штраф (фіксована частина); 616,64 грн - штраф (процентна складова).(а.с. 16-25). Відповідно до ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. При цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема неустойкою. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. В судовому засіданні було встановлено, що між сторонами виникли кредитні правовідносини. Спір стосується стягнення заборгованості за договором, а саме заборгованості за кредитом, відсотками, пені, а також штрафу. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання та порушив умови договору, укладеного 13.09.2011 року між ним і банком, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором, яка виникла станом на 24 березня 2020 року, у сумі 13 449,53 грн. Як убачається з матеріалів справи, позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено 2 102,00 грн судового збору (а.с. 1). У зв`язку із задоволенням позову суд відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України присуджує з відповідача на користь позивача вказані судові витрати. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved