overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

05.12.2014 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись у позовній заяві на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 19.07.2014р., зареєстрованому в Самарському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №196. Від шлюбу дітей не мають. Через різні погляди на життя, між ними були припинені шлюбні відносини, ведення спільного господарства, спільне мешкання, зберігати шлюб з відповідачем вона не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливо, просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримувала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, що дає суду підстави для застосування положень ст.ст. 169, 224, 225 ЦПК України та розглянути справу в заочному порядку. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 19.07.2014р., шлюб зареєстровано в Самарському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №196 (а.с. 4). Від шлюбу дітей не мають, зазначені обставини підтверджуються письмовими доказами які є у матеріалах справи. Також судом встановлено, що між сторонами по даній справі були фактично припинені подружні стосунки, ведення спільного господарства та спільне проживання через різні погляди на життя, зберігати сім`ю позивач не бажає, та наполягає на розірванні шлюбу. Згідно ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини, та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, т.ч. суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

05.12.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме - будинком [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила його задовольнити. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що їй належить 2/5 частина житлового будинку за адресою [ADDRESS] на підставі договору дарування від 20.12.1983 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Первомайської нотаріальної контори Миколаївської області Рибак М.О. та зареєстровано в реєстрі за № 2-4354. В зазначеному будинку зареєстровані: донька позивачки [PERSON], зять [PERSON] та онуки [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідкою з місця проживання та домовою книгою. Між відповідачем та донькою позивачки шлюб був розірваний Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області 11.04.2013 року. Після розірвання шлюбу відповідач не мешкає в будинку позивачки по [ADDRESS], а саме з жовтня 2013 року, що підтверджується довідкою житлового органу від 05.12.2014 року та актом від 20.11.2014 року. За період з жовтня 2013 року по даний час [PERSON] жодного разу не з'явився до зазначеного будинку, він постійно проживає за іншою адресою та постійно їздить на заробітки до до інших міст. Виписати відповідача із будинку необхідно в зв'язку з тим, що позивач через зареєстрованих зайвих осіб не може розпоряджатись майном на власний розсуд та оформити субсидії на комунальні послуги, що значно обмежує її законні права. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Заперечень на позов не надсилав. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що власником 2/5 частина житлового будинку за адресою [ADDRESS], являється - [PERSON], на підставі договору дарування від 20.12.1983 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Первомайської нотаріальної контори Миколаївської області Рибак М.О. та зареєстровано в реєстрі за № 2-4354. Відповідно до Будинкової книги, за даною адресою зареєстрований відповідач [PERSON], проте згідно акту обстеження від 20.11.2014 року та довідки квартального комітету від 05.12.2014 року він не проживає там з жовтні 2013 року по даний час. Згідно ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно ст.ст. 71 та 163 ЖК, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення протягом шести місяців. Оскільки відповідач в будинку за адресою: [ADDRESS], не проживає понад 6 місяців, то є підстави для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

05.12.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що дитина проживає разом з нею, та перебуває на повному утриманні матері. У зв'язку з тим, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, просила стягнути з нього аліменти

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

05.12.2014 року відкрито провадження у справі. Заявниця свої вимоги мотивує тим, що з січня 2014 року зустрічається з [PERSON], від якого завагітніла та з яким має намір створити сім'ю і народити дитину. Однак на даний час не досягла шлюбного віку, що є перешкодою для реєстрації шлюбу. Тому просить надати право на шлюб до досягнення шлюбного віку, так як вважає, що це відповідає її інтересам. В судовому засіданні [PERSON] свої вимоги підтримала і просить надати їй право на шлюб, оскільки вона бажає створити сім'ю з [PERSON] та народити дитину. Законний представник заявниці заяву підтримав, не заперечує проти надання дозволу на шлюб. [PERSON] в судовому засіданні підтримав вимоги заявниці, зазначивши, що вони дійсно за спільною згодою бажають створити сім'ю та народити дитину у шлюбі. Представник відділу ДРАЦС вимогам не заперечує, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідив письмові докази, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] народилася [INFO], що підтверджується її паспортом серії [NUMBER], виданим 18.07.2013 року Охтирським МС УДМС України в Сумській області. Як вбачається з довідки жіночої консультації комунального закладу «Охтирська ЦРЛ» від 01.12.2014 року № 280, [PERSON] перебуває на диспансерному обліку в зв'язку з вагітністю. Відповідно до ст. 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Як передбачено ст. 23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. У судовому засіданні було встановлено, що заявниця бажає зареєструвати шлюб із [PERSON], перебуває у стані вагітності, батьки заявниці не заперечують проти її шлюбу, тому надання права на шлюб повністю відповідає її інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

05.12.2014 року до Іваничівського районного суду звернулася [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що її шлюб з [PERSON] було зареєстровано 25.07.2005 року. В даному шлюбі в них дітей не було. Подружнє життя між сторонами не склалося, причиною цього позивач вважає різні погляди на сімейне життя. На даний час вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Досягнути взаємної згоди про розірвання шлюбу через органи РАЦСу не вдалося. Тому [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позивач в судове засідання не з'явилася, від її представника надійшла заява, в якій просить справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи в суді. Причини його неявки суду не відомі. За даних обставин суд приходить до висновку, що можливо та доцільно провести розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наданих суду доказів. Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25 липня 2005 року у Морозовичівській сільській раді Іваничівського району, про що було видано свідоцтво про одруження [NUMBER] (а.с.5). В даному шлюбі у подружжя дітей не було. Сімейне життя у сторін не склалося. Крім того, сторони на даний час проживають окремо, спільно господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, їх відновлення не бажають, тобто шлюб носить лише формальний характер. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі як подружжя та вказує на те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам однієї із сторін, що є підставою для його розірвання. Таким чином, шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

05.12.2014 року до Самарського районного суду поступила позовна заява [PERSON] до [PERSON], третя особа: Восьма Дніпропетровська державна нотаріальна контора про продовження строку для прийняття спадщини. 29.12.2014 року позивач подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно, а саме квартиру [ADDRESS], що належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності у порядку спадкування за законом. Вивчивши подані матеріали, суд дійшов до висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав. В силу ст.151 ЦПК України суддя може вжити заходи із забезпечення позову, якщо невжиття цих заходів може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду. В обґрунтування своєї заяви позивач посилається на те, що відповідач збирається продати вказану квартиру, однак ніяких доказів на підтвердження вказаних фактів суду не надано. Зважаючи на те, що накладенням необґрунтованого арешту на належну відповідачу квартиру може буде порушено його право на законне володіння, користування та розпорядження його майном, суд вважає за необхідне у задоволення заяви позивача про забезпечення позову відмовити. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

05.12.2014 року Оболонським районним судом міста Києва був виданий судовий наказ 2-н-756/587/13 за заявою ЖБК «Оболонь-10» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з [PERSON]. Боржник звернувся до суду з заявою про скасування вказаного наказу, посилаючись на те, що існує спір про право, оскільки він не зміг скористатись своїм правом застосувати строки позовної давності, щодо стягуваної суми заборгованості. В судове засідання заявник не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Представник ЖБК «Оболонь-10» в судовому засіданні заперечив проти скасування судового наказу. Відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 105-1 ЦПК України - за результатами розгляду заяви про скасування судового наказу суд має право: скасувати судовий наказ та роз'яснити, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову. Суд, враховує всі зазначені обставини, вважає, що судовий наказ підлягає скасуванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

05.12.2014 року ПАТ Миколаївобленерго в особі філії м. Миколаєва звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за спожиту електроенергію у сумі 1172,97 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву в якій позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу у його відсутність, погодився на заочний розгляд справи. В судове засідання відповідач повторно не зявилась, причину неявки суду не повідомила, про час, місце та день розгляду справи була повідомлена належним чином. Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню з наступних підстав. [PERSON] є споживачем електричної енергії за адресою: [ADDRESS], яку постачає ПАТ Миколаївобленерго в особі філії м. Миколаєва. За даною адресою відкрито особовий рахунок (укладений договір) №0770029 на імя [PERSON] Проте оплату за спожиту електричну енергію відповідач не здійснює, в звязку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 20.09.2014 р. складає 1172,97 грн., що підтверджується витягом з особового рахунку. Відповідно до ст.ст.67 68 ЖК України, п.20 Правил користування електроенергією для населення, затверджених постановою КМУ №1357 від 26 липня 1999р., наймач зобов'язаний щомісячно вносити оплату за комунальні послуги та плата за спожиту протягом розрахункового періоду електроенергію вноситься не пізніше 10 числа наступного за розрахунковим місяця. Крім того, відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. Таким чином, враховуючи вищевикладене, на підставі ст. ст. 525, 526 ЦК України суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Також на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

05.12.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був укладений 22.02.1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану Прилуцького міськвиконкому Чернігівської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 52. Заявлені позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалось. Подружжя не знаходить спільної мови, не веде спільного господарства, а шлюб носить виключно формальний характер. Спільне проживання сторін припинено з лютого 2007 року. Позивач також категорично зазначив про недоцільність надання їм строку на примирення. Фактично сім'я розпалася та її подальше збереження є абсолютно неможливим. Дані обставини й змусили позивача звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, не з'явився, подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити /а.с.13/. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась також, подала до канцелярії суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі, зазначивши про недоцільність надання подружжю строку на примирення /а.с.14/. Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з'явились, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

05.12.2014 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 02.05.2009 р. він уклав шлюб з відповідачкою, зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка Охтирського міськрайонного управління юстиції Сумської області, актовий запис №58. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, сторони не можуть знайти взаєморозуміння, на ґрунті чого виникають сварки та скандали. Позивач вважає, що сім'я розпалася і відновлювати стосунки він не бажає, шлюб зберегти неможливо, тому і звернувся в суд з даним позовом, яким просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, наполягав на розірванні шлюбу, вказавши, що стосунки між ним та відповідачкою не змінилися. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, згідно телефонного повідомлення позовні вимоги визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу та просила справу розглянути без її участі. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з таких підстав. Встановлено, що між сторонами стосунки не склалися, вони не знаходять взаєморозуміння, відновлювати стосунків не бажають. Таким чином, судом встановлено, що збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Фактично їх сім'я вже не існує, тому суд дійшов висновку про недоцільність збереження шлюбу, оскільки це не сприятиме збереженню сім'ї. Таким чином, з викладеного вбачається, що між сторонами виникли сімейні правовідносини в розумінні ст. 3 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України в разі, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. А тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача слід задовольнити. На підставі викладеного, ст.ст. 105 п.3, 110 п.1, 112, 114 п.2 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

05.12.2014 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідачів кредитної заборгованості у розмірі 22867,17 грн. солідарно, а також судових витрат. Позовні вимоги мотивовані тим, що 12.12.2013 року між Кредитною спілкою «Ольвія» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 742/13 про надання кредиту в сумі 20000 грн. під 50% річних відповідно до якого у термін двадцять чотири місяці відповідач зобов'язувався виплатити суму кредиту та відсотки. Відповідно до договору поруки від 12.12.2013 року [PERSON] та [PERSON] взяли на себе обов'язок відповідати за зобов'язанням [PERSON], що випливають з кредитного договору №742/13 від 12.12.2013 року. В порушення умов вищевказаного договору [PERSON] свої зобов'язання по погашенню кредиту не виконувала і на грудень 2014 року простроченість кредиту складає 203 дні та утворилась заборгованість у сумі 22867,17 грн., з яких: 17244,83 грн. - заборгованість по кредиту та 5622,34 грн. - заборгованість по процентам, які позивач просить стягнути з відповідачів солідарно. У судове засідання представник позивача не з'явилась, а надала заяву в якій позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити, а справу розглядати за її відсутності, згодна на заочний розгляд справи. Відповідачі в судове засідання повторно не з'явились, заперечень по суті позову не надали, хоча про розгляд справи були повідомлені належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи знаходить, що так як копіями кредитного договору № 742/13 від 12.12.2013 року, договорів поруки від 12.12.2013 року по кредитному договору №742/13 від 12.12.2013 року, графіком розрахунків та копіями попереджень відповідно до ст. 60 ч.1 ЦПК України, з урахуванням відсутності заперечень та відповідних доказів відповідачів, суд знаходить доведеними позовні вимоги, а тому в силу ст. ст. 526, 553, 554, 598, 610-612, 625, 1050, 1054 ЦК України позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

05.12.2014 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідачів кредитної заборгованості у розмірі 6498,60 грн. солідарно, а також судових витрат. Позовні вимоги мотивовані тим, що 28.03.2012 року між Кредитною спілкою «Ольвія» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 157/12 про надання кредиту в сумі 15050 грн. під 36% річних відповідно до якого у тридцятимісячний термін відповідач зобов'язувався виплатити суму кредиту та відсотки. Відповідно до договору поруки від 28.03.2012 року [PERSON] взяла на себе обов'язок відповідати за зобов'язанням [PERSON], що випливають з кредитного договору №157/12 від 28.03.2012 року. В порушення умов вищевказаного договору [PERSON] свої зобов'язання по погашенню кредиту не виконувала і на грудень 2014 року утворилась заборгованість у сумі 6498,60 грн., з яких: 5365,98 грн. - заборгованість по кредиту та 1132,62 грн. - заборгованість по процентам, які позивач просить стягнути з відповідачів солідарно. У судове засідання представник позивача не з'явилась, а надала заяву в якій позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити, а справу розглядати за її відсутності, згодна на заочний розгляд справи. Відповідачі в судове засідання повторно не з'явились, заперечень по суті позову не надали, хоча про розгляд справи були повідомлені належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить, що так як копіями кредитного договору № 157/12 від 28.03.2012 року (а.с. 5-6), договору поруки від 28.03.2012 року по кредитному договору №157/12 від 28.03.2012 року ( а.с.9), графіком розрахунків (а.с. 4) та копіями попереджень (а.с.8,11) відповідно до ст. 60 ч.1 ЦПК України, з урахуванням відсутності заперечень та відповідних доказів відповідачів, суд знаходить доведеними позовні вимоги, а тому в силу ст. ст. 526, 553, 554, 598, 610-612, 625, 1050, 1054 ЦК України позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

05.12.2014 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 01.12.2007 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя не склалося, сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство не ведеться. Позивач в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався в установленому законом порядку, завчасно та належним чином, про причини неявки не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01.12.2007 року, актовий запис № 2931, від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Подружні відносини подружжя припинило, спільне життя не склалося сторони припинили шлюбні стосунки. Відповідно до ч. 3-4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін.

Outcome: approved