Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

05 грудня 2014 року від представника позивача до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла вище зазначена позовна заява, з проханням стягнути з [PERSON] на користь ПАТ Банк «Траст» заборгованість за кредитним договором № R011.004-TEK.0024311 від 25.03.2013 року в розмірі 49 879, 58 грн. та судовий збір у розмірі 498,80 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 25 березня 2013 року ПАТ Банк «Траст» та [PERSON] уклали кредитний договір № R011.004-TEK.0024311, відповідно до якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 50 000, 00 грн., зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом в розмірі 16,49 % річних та 1,37% за обслуговування кредиту, строком на 60 місяців з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, кредит в порядку і термін передбачений кредитним договором не повертає, відсотки за користування кредитом не сплачує, у зв'язку з чим у відповідача станом на 12.11.2014 року виникла прострочена заборгованість за кредитом - 49 879,58 грн., з яких : 41 599,80 грн. - основна сума заборгованості по кредиту, 2 597,74 грн. - відсотки за фактичне користування кредитом, 3 397,49 грн. - комісія за обслуговування кредиту, 2 284,55 грн. - сума пені за прострочення платежів. Заборгованість відповідач не погашає та продовжує ухилятися від виконання договору, у зв'язку з чим ПАТ Банк «Траст» звернувся до суду за захистом свого порушеного права. У судове засіданні представник позивача не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, натомість подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги повністю підтримав та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився. Через канцелярію суду подав заяву, якою розгляд справи просив здійснити у його відсутність, позовні вимоги визнав та просив їх задовольнити. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши подані сторонами заяви та матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 25 березня 2013 року між Публічним акціонерним товариством Банк «Траст» та [PERSON] укладено кредитний договір № R011.004-TEK.0024311, відповідно до якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 50 000, 00 грн., зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом в розмірі 16,49 % річних та 1,37% за обслуговування кредиту, строком на 60 місяців з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом. (а.с. 4-8). Відповідно до п. 2.2 умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі, які є невід'ємною частиною кредитного договору, відповідач, який є позичальником зобов'язався своєчасно та у повному обсязі сплачувати позивачу відсотки за користування кредитом та комісії, повертати кредит частинами у сумах та терміни, визначені у графіку платежів. Позивач зобов'язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме : надав грошові кошти у розмірі 50 000,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером № Loan-28593 від 25.03.2013 року (а.с.15). Згідно з п. 5.16 пам'ятки клієнта про основні параметри споживчого кредитування, яка є невід'ємною частиною кредитного договору, за несвоєчасне виконання зобов'язань з погашення заборгованості по кредиту, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу пеню в розмірі 0,3 відсотка від суми прострочених зобов'язань за кожний день прострочення. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, кредит в порядку і термін передбачений кредитним договором не повертає, відсотки за користування кредитом не сплачує, у зв'язку з чим у відповідача станом на 12.11.2014 року виникла прострочена заборгованість в розмірі - 49 879,58 грн., з яких : 41 599,80 грн. - основна сума заборгованості по кредиту, 2 597,74 грн. - відсотки за фактичне користування кредитом, 3 397,49 грн. - комісія за обслуговування кредиту, 2 284,55 грн. - сума пені за прострочення платежів (а.с. 12). Відповідно до п.8.7 умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі банк має право вимагати (в тому числі в судовому порядку) від позичальника дострокового виконання зобов'язань з повернення кредиту за договором в разі істотного порушення позичальником зобов'язань за договором. 18 вересня 2014 року позивачем на адресу відповідача направлена вимога про дострокове погашення кредиту та інших нарахувань за ним (а.с. 16), яку відповідач отримав 16.10.2014 року, що підтверджується зворотнім поштовим повідомлення (а.с.17).. Проте вказані вимоги відповідачем проігноровані. Згідно з ст. ст. 610, 611, 625 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених - згідно змісту зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності у разі неможливості виконання ним грошових зобов'язань. Ст. ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до вимог ст. ст. 1049, 1054 Цивільного кодексу України відповідач зобов'язаний повернути банку кредит та сплатити проценти у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 549, 550 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Таким чином, на підставі викладеного суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, а саме відповідач має сплатити позивачу заборгованість за кредитним договором на загальну суму 49 879, 58 грн. Відповідно до вимог ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати в сумі 498 гривень 80 копійок, понесені позивачем (а.с. 1), підлягають стягненню на його користь з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved