Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

06 грудня 2019 року позивач [PERSON] , в особі представника - адвоката Орєхова М.В., звернулася до суду із позовом до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: [PERSON] , [PERSON] , приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального кругу Одерій А.С. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , яка є рідною сестрою [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з: житлового будинку [ADDRESS] , квартири [ADDRESS] , 33/100 часток житлового будинку [ADDRESS] , земельної ділянки, площею 0,060 га, що знаходиться на території садівницького товариства «[INFO]», автомобіля АЗЛК 2140, шасі № [NUMBER] , а також банківських вкладів. Згідно заповіту від 19 жовтня 2007 року [PERSON] заповідала все належне майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось та взагалі все те, на що вона буде мати право за законом, третій особі [PERSON] , позивачу [PERSON] та її чоловіку [PERSON] . Свого сина [PERSON] позбавила права на спадкування. [INFO] був складений заповіт за місцем мешкання [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Одерій А.С., в присутності свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Через дві години після посвідчення цього заповіту [PERSON] померла. 19 серпня 2019 року позивач [PERSON] , треті особи [PERSON] , [PERSON] звернулись до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини за законом. Від нотаріуса позивач дізналась, що заповіт [PERSON] , посвідчений [INFO], був складений на користь [PERSON] . Позивач вважає, що заповіт [PERSON] , посвідчений [INFO], є недійсним, оскільки на час складання заповіту [PERSON] була особою похилого віку, їй було 76 років, вона була тяжко хворою, втрачала свідомість, мала ряд захворювань, які останнім часом загострились, що вплинуло на її поведінку та розлади здоров`я, впливали на її психіку. За декілька місяців до смерті [PERSON] її поведінка стала дивною, при спілкуванні у неї дуже часто змінювався настрій, було порушено сприйняття, мислення, емоції, пам`ять, у неї постійно змінювалось відношення до життя, суспільства, самої себе, вона говорила, що хоче залишити своє майно своєму сину, хоча той помер у 2013 році, скаржилась, що вночі їй здається, що вона в кімнаті не одна, вона була у депресивному стані з квітня 2019 року. Тривалий час не виходила з будинку, весь час знаходилась в ліжку, приймала знеболювальні ліки. В день посвідчення заповіту також їй неодноразово робились ін`єкції димедролу, так як вона, коли приходила до тями, говорила, що не може терпіти головну біль та біль у всьому тілі. Також вона регулярно приймала, крім димедролу, кетанов та анальгін. [PERSON] говорила, що віддала б усе, лише би біль пройшла. Останні два дні [PERSON] не говорила, а коли вона видавала якісь звуки, то важко було зрозуміти, що вона говорить. У зв`яку із цим позивач вважає, що на момент складання заповіту [INFO] [PERSON] не могла розуміти фактичний характер своїх дій, не могла керувати ними, передбачити їх наслідки. Просила суд визнати заповіт, складений [PERSON] на користь [PERSON] , посвідчений [INFO] приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Одерій А.С., недійсним. Ухвалою суду від 09 грудня 2019 року задоволена заява позивача про забезпечення позову, подана разом із позовною заявою. Заборонено приватному нотаріусу Маріупольського міського нотаріального округу Одерій А.С. видавати свідоцтво про право на спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] . Ухвалою суду від 09 грудня 2019 року відкрите провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання, яке неодноразово відкладалося за заявами сторін. Ухвалою суду від 17 березня 2020 року за заявою представника позивача адвоката Орєхова М.В. витребувані додаткові докази по справі, а за заявою представника відповідача адвоката Косенко С.С. долучені до матеріалів справи письмові докази. 24 березня 2020 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті. Судовий розгляд неодноразово відкладався за заявами сторін. Ухвалою суду від 30 липня 2020 року задоволено клопотання представника позивача - адвоката Орєхова М.В. про витребування доказів. 03 листопада 2020 року ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача - адвоката Орєхова М.В. По справі призначено посмертну судово-психіатричну експертизу. Провадження по справі зупинено. 15 липня 2021 року провадження по справі відновлено, призначений судовий розгляд. За клопотанням представника відповідача - адвоката Косенко С.С. в судове засідання викликано судового експерта [PERSON] (або [PERSON] ) для надання усних пояснень щодо висновку проведеної ним експертизи. Ухвалою суду від 10 листопада 2021 року у задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Косенко С.С. у призначенні повторної посмертної судово-психіатричної експертизи відмовлено. У судовому засіданні позивач [PERSON] пояснила, що померла [PERSON] є її рідною сестрою, старшою на сім років, з якою вона мала дружні сімейні стосунки, хоча і проживали вони окремо. [PERSON] мешкала у будинку [ADDRESS] . Про те, що сестра захворіла на онкологію, нікому не говорила. Зробила операцію та стала зовсім слабка. А з 2019 року вже зовсім не підіймалась. Позивач доглядала за сестрою, робила їй уколи. [INFO], у день смерті [PERSON] , позивач також робила їй уколи. У цей день [PERSON] вже зовсім не розмовляла. Відповідач [PERSON] - це подруга [PERSON] по «Партії». [PERSON] не приходила до її сестри з квітня 2019 року по день смерті. [INFO], коли [PERSON] прийшла до [PERSON] та побачила її разом із сестрами - позивачем та [PERSON] , то відразу поїхала до нотаріуса. Коли нотаріус приїхав, він попросив всіх вийти. Через деякий час повернувся та сказав, що йому потрібні свідки. В подальшому позивач дізналась, що на [PERSON] складений заповіт. На питання представника - адвоката Орєхова М.В. додала, що у день смерті вона робила [PERSON] уколи: димедрол, кетанов, ношпу. [INFO] [PERSON] померла о 19-30 годині. Організацією похорон займались всі, у тому числі позивач та третя особа [PERSON] . Позивач проводила весь час у сестри, кожний день з ранку до вечора. Вважає, що заповіт, складений на ім`я відповідача, не може бути законним, оскільки сестра не могла у день смерті взагалі прийняти таке рішення, тим більше свідомо підписати його, навіть у присутності нотаріуса. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнала, дала пояснення по суті спору. Зазначила, що [PERSON] була її подругою. Вони познайомились на виборчій дільниці у 2004 році, вона була секретарем. Два роки вони спілкувались з приводу партійних питань. Потім у 2006 році у відповідача померли батьки, та вони стали ще більше товаришувати. Відповідач була знайома з родиною [PERSON] - сестрами [PERSON] , [PERSON] та братом [PERSON] . Після смерті сина [PERSON] у їх родині виникла конфліктна ситуація з приводу майна [PERSON] . Вони навіть не знали, що померла [PERSON] хворіла на рак. [PERSON] працювала викладачем фізики та математики у будівельному коледжі, займалась репетиторством. Ставилась до відповідача як до доньки. У 2017 році [PERSON] їздила на операцію до Житомира. У 2018-2019 році вона лежала в лікарні із хворими нирками. Останні роки постійно хворіла, але працювала і допомагала відповідачу на виборчій дільниці. У день смерті відповідач прийшла до [PERSON] зранку, остання попросила викликати лікаря. Приїжджав лікар [PERSON] , виписав ліки, відповідач їх придбала. Пізніше [PERSON] попросила викликати нотаріуса. Приїхавши до нотаріуса, відповідач подзвонила [PERSON] , щоб остання привезла документи. Після чого у Книзі реєстрації викликів нотаріуса зафіксували візит [PERSON] . За тиждень до смерті їй стало гірше, однак вона пам`ятала все до останнього дня. За п`ять днів до смерті [PERSON] дала відповідачу 20 000 гривень на похорон, про що вона одразу повідомила всіх у день смерті. Вона весь час лежала, перестала ходити зовсім за тиждень до смерті. На питання представника відповідач додала, що у день смерті [INFO] у будинку був лікар, об 11-00 чи 11-30 годині. Одразу після лікаря приїхав нотаріус [PERSON] , приблизно о 15-00 годині. З нотаріусом Медведєва Н.К. розмовляла хвилин 40. У день смерті у [PERSON] її свідомість була ясна, вона не марила, мала намір жити, планувала життя. Померла о 19-25 годині, перед смертю лежала і розмовляла. Допитаний у судовому засіданні приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Одерій А.С. дав пояснення по суті спору. Вважав, що доводи, викладені у позові [PERSON] , не є підставою для визнання заповіту недійсним, оскільки заповіт посвідчений згідно вимог чинного законодавства і воля заповідача викладена у заповіті. 12 лютого 2021 року подав суду письмові детальні пояснення, аналогічні даним у судовому засіданні, у яких зазначив, що [INFO] о 10-30 годині до нотаріальної контори звернулась [PERSON] та зробила виклик нотаріуса, про що міститься запис у Журналі обліку викликів нотаріуса для вчинення нотаріальних дій поза межами приміщення, яке є робочим місцем нотаріуса, до житлового будинку [ADDRESS] , для вчинення нотаріальної дії за проханням [PERSON] [INFO] о 15-10 годині був зроблений виїзд нотаріуса за межі робочого місця, до житлового будинку [PERSON] . У будинку, у кімнаті, перебуваючи вдвох з [PERSON] , він встановив її особу, з`ясував стан здоров`я, шлюбні відносини, склад теперішньої родини, та склад належного їй майна. [PERSON] висловила бажання скласти заповіт на все належне їй майно на дочку [PERSON] . На питання нотаріуса [PERSON] відповіла, що вважає [PERSON] своєю рідною дочкою, яка її відвідує, допомагає та доглядає. Текст заповіту [PERSON] не змогла прочитати самостійно та підписати. У зв`язку із чим нотаріус попросив залучити двох свідків для цієї дії. Погодились троє сусідів. [INFO] о 16-10 годині нотаріус склав проект заповіту на своєму робочому місці. О 16-40 годині він повернувся з проектом заповіту. [PERSON] в присутності свідків висловила своє бажання скласти заповіт на ім`я [PERSON] . Свідки зачитали текст заповіту [PERSON] . Свідки в присутності [PERSON] підписали текст заповіту, розписались у реєстрі для реєстрації нотаріальних дій, нотаріус посвідчив заповіт власним підписом та печаткою. Нотаріус [PERSON] стверджує, що текст заповіту відповідає волі заповідача. Третя особа [PERSON] , допитана у судовому засіданні, позов [PERSON] підтримала у повному обсязі. Пояснила, що [PERSON] є її рідною сестрою. У них були близькі дружні стосунки. В ніч з 22 липня на [INFO] [PERSON] та [PERSON] залишились на ночівлю у сестри. [PERSON] за тиждень до смерті вже не ходила, вона погано їла і не розмовляла. [PERSON] вони взагалі не бачили з квітня 2019 року. [INFO] у день смерті вона особисто тричі колола сестрі анальгін або димедрол. Ініціатором виїзду нотаріуса була саме [PERSON] . Чи хотіла сестра особисто викликати нотаріуса, вона не знає, не питала. [PERSON] дуже погано розмовляла. Вважає складений сестрою заповіт недійсним, так як вони з померлою - рідні люди, а [PERSON] - чужа. Крім того, [PERSON] їй казала, що не може «здихатись» [PERSON] . Третя особа [PERSON] до судового засідання не з`явився, був повідомлений своєчасно та належним чином, шляхом опублікування судових повісток на офіційному сайті суду веб-порталу судової влади України. Свідок [PERSON] , у судовому засіданні попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання і відмову від давання показань та приведений до присяги свідка, пояснив наступне. [PERSON] проживала поряд із ним, він у будинку [ADDRESS] . Більше року тому до нього прийшла [PERSON] і поросила бути свідком, тому що [PERSON] хоче скласти заповіт. [PERSON] у цей день була слабка, нотаріус ознайомив їх із законодавством щодо заповіту, потім ставив питання [PERSON] . Нотаріус питав, кому вона віддає спадщину, [PERSON] відповідала, що [PERSON] . Після чого вони всі вийшли. [PERSON] була слабка, розмовляла слабким голосом, але про її стан він судити не може, так як не є лікарем. Не пам`ятає, чи пропонував нотаріус [PERSON] ставити підпис самостійно. Йому було повідомлено, що він є свідком, а також і про таємницю нотаріальної діяльності. Додав, що заповіт читав. Про те, що [PERSON] - стороння людина він не знав, думав, що родичка. Свідок [PERSON] підтвердив свій підпис на заповіті від [INFO], копія якого надавалась свідку судом для огляду у судовому засіданні. Свідок [PERSON] , у судовому засіданні попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання і відмову від давання показань та приведений до присяги свідка, пояснив наступне. З [PERSON] був знайомий, були сусідами, дружили та допомагали один одному. Відповідача [PERSON] він знає. За пів року до смерті [PERSON] він до неї приходив. Навесні вона планувала жити. Часто бачив, як [PERSON] гуляла із сестрами по провулку, сама вона не виходила. Чи бачив він її у липні, не пам`ятає. Вона проживала сама, однак до неї приходили сестри. Перед смертю він заходив до [PERSON] привітатися. Вона його впізнавала, але настрій був сумний. Йому відомо, що [PERSON] працювала математиком у технікумі, мала надію, що вилікується і продовжить працювати. Влітку перед смертю до неї приходили учні. Про заповіт йому відомо від сестри [PERSON] - [PERSON] , був здивований, що батьківський будинок відписали іншій жінці. У його присутності [PERSON] на біль не скаржилась. Свідок [PERSON] , у судовому засіданні попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання і відмову від давання показань та приведена до присяги свідка, пояснила наступне. З [PERSON] вони є сусідами, були добрі стосунки. Померла [PERSON] у [INFO]. Їй відомо, що померла за два роки до смерті захворіла на рак, їздила на операцію. Відвідувала [PERSON] частіше, ніж чоловік, бачила у неї вдома сестер, учнів, більше нікого не бачила. У день смерті не пам`ятає, де вона була. В присутності свідка [PERSON] . [PERSON] не вставала, однак впізнавала, не марила. Із сестрами у неї були добрі стосунки. Вона іноді не пам`ятала деяких речей, не все пам`ятала про померлого сина. Він сильно пив. Лежачою стала з квітня 2019 року. На роботу перестала ходити за рік до смерті. Про конфлікти у сім`ї їй нічого не відомо. Не може стверджувати, що в неї були проблеми з головою. Вона реагувала на все адекватно. Свідок [PERSON] , у судовому засіданні попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання і відмову від давання показань та приведений до присяги свідка, пояснив наступне. З відповідачем [PERSON] познайомився у 2016 році. Потім вона познайомила його з [PERSON] . Остання була досить активною людиною, брала участь в житті міста, займалась партійною діяльністю. Між [PERSON] та [PERSON] були близькі стосунки, вона називала [PERSON] дочкою. Про смерть [PERSON] йому стало відомо зі слів [PERSON] . Він допомагав [PERSON] організовувати похорон, який оплачувала відповідач. Йому відомо, що [PERSON] хворіла онкологією. На початку літа вони зустрічались із [PERSON] , вона пересувалась самостійно, не марила. Було помітно, що вона тяжко хворіє, але попри це вона була активною. Коли зустрічались пізніше, з якого приводу не пам`ятає, було зрозуміло, що вона хворіє, тому що виглядала слабкою, але була цілком притомною, спроможною самостійно пересуватись. Про родичей [PERSON] йому нічого невідомо. Свідок [PERSON] , у судовому засіданні попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання і відмову від давання показань та приведена до присяги свідка, пояснила наступне. Була знайома з відповідачем [PERSON] , яка познайомила її із [PERSON] , так як свідок підшукувала репетитора математики для онучки. Їй відомо, що [PERSON] померла наприкінці липня 2019 року. За пів року до смерті вона бачила [PERSON] двічі. З приводу репетиторства спілкувалась із нею особисто, вона розмовляла адекватно, її мова була як у притомної, здорової людини. За декілька днів до смерті вони з [PERSON] приносили [PERSON] пакунки із їжею. Провели там пів години - годину. Вона пила чай, а [PERSON] з [PERSON] спілкувались. [PERSON] лежала, а [PERSON] допомагала їй підвестися, підкладала подушки. [PERSON] спілкувалась нормально, адекватно, не марила, але була слабка. Свідок [PERSON] , у судовому засіданні попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання і відмову від давання показань та приведений до присяги свідка, пояснив наступне. З [PERSON] працював разом у Маріупольському будівельному коледжі, де він займає посаду директора. [PERSON] також знає. Ознак психічних розладів у [PERSON] він ніколи не помічав. Востаннє вона приймала іспит 13 квітня 2019 року. Планувала звільнятися через стан здоров`я. За тиждень до смерті [PERSON] він спілкувався із нею по телефону, вітав її з днем народження. Дивної поведінки, порушень пам`яті у розмові не помітив. Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши пояснення експерта, приходить до наступного. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 25 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до ст. 12 ч.3 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивач по справі [PERSON] та треті особи [PERSON] , [PERSON] є рідними братом та сестрами [PERSON] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження, свідоцтвами про одруження та розірвання шлюбів останніх, із зазначенням зміни прізвищ з дівочих на заміжні. (а.с. 5-13 оборот, а.с.17-17 оборот) [INFO] [PERSON] померла, про що Лівобережним районним у місті Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Донецькій області 26 липня 2019 року зроблений відповідний актовий запис № 1341. (а.с.18) За життя, 19 жовтня 2007 року, [PERSON] на випадок її смерті все належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось та взагалі все те, на що вона за законом буде мати право, заповіла у власність [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в рівних частках кожному. Свого сина [PERSON] позбавила права на спадкування. Заповіт посвідчений 19 жовтня 2007 року державним нотаріусом Четвертої державної нотаріальної контори Постновою О.М., та зареєстрований у реєстрі за № 3-1000. (а.с.18 оборот) Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області 12 серпня 2013 року, [PERSON] помер [INFO] . Актовий запис №935. (а.с.47) Як вбачається з договору дарування, посвідченого 10 квітня 2001 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Никоненко Т.В., зареєстрованого в реєстрі за №1752, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , остання є власником будинку [ADDRESS] , з відповідними господарчими спорудами та побутовими будівлями. (а.с.22) Житловий будинок [ADDRESS] зареєстрований у встановленому законом порядку, що підтверджує Реєстраційне посвідчення, видане 03 травня 2001 року Маріупольським бюро технічної інвентаризації. (а.с.23) Відповідно до Виписки з Домової книги №56, виданої 13 серпня 2008 року Комітетом самоорганізації населення «Жемчужний», у будинку [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] (а.с.20) Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Маріупольською міською радою 05 серпня 2009 року, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Реєстрація права власності підтверджується, також, Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 23495653 від 05 серпня 2009 року.(а.с.27-28) Рішенням Маріупольської міської ради №7/4-39 від 28 січня 2016 року «Про перейменування об`єктів топоніміки міста», бульвар Комсомольський у місті Маріуполі перейменований на [ADDRESS] . Відповідно до Договору купівлі - продажу частини домоволодіння, посвідченого 02 листопада 2007 року державним нотаріусом Четвертої державної нотаріальної контори Постновою О.М., та зареєстрований у реєстрі за № 3-1057, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , остання є власником 33/100 частин домоволодіння [ADDRESS] . (а.с. 31) Право власності зареєстроване у встановленому законом порядку, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 16645629 від 14 листопада 2007 року. (а.с. 32 оборот). Як вбачається зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , [PERSON] є власником транспортного засобу [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] .(а.с. 38) Згідно Державного акту на право приватної власності на землю №35, виданий 03 лютого 1995 року, [PERSON] передана у приватну власність земельна ділянка, площею 0,060 га на території садівницького товариства « [INFO]». (а.с.48) Зі спадкової справи №79/2019 щодо майна померлої [PERSON] , копія якої надана приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Одерій А.С. та долучена до матеріалів справи, вбачається наступне. [INFO] [PERSON] на випадок своєї смерті все належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось та взагалі все те, на що вона за законом буде мати право і що буде належати їй на момент смерті заповіла [PERSON] . У зв`язку зі станом здоров`я [PERSON] , на її особисте прохання та в її присутності заповіт посвідчений в присутності свідків [PERSON] , [PERSON] , та підписаний [PERSON] . Заповіт посвідчений [INFO] приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Одерій А.С., та зареєстрований у реєстрі за №667. (а.с.124 оборот - 125) 31 липня 2019 року до нотаріуса звернулась [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] за заповітом.(а.с.120 оборот) 19 серпня 2019 року до нотаріуса звернулась [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , за законом, як спадкоємець другої черги, із зазначенням інших спадкоємців: рідної сестри [PERSON] та рідного брата [PERSON] . [PERSON] повідомлено про існування заповіту на ім`я [PERSON] . (а.с.121) Крім того, 19 серпня 2019 року до нотаріуса надійшла заява, подана особисто [PERSON] про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , за законом, як спадкоємцем другої черги, із зазначенням інших спадкоємців: рідної сестри [PERSON] та рідного брата [PERSON] . [PERSON] повідомлено про існування заповіту на ім`я [PERSON] . (а.с.121 оборот) Заявою від 16 вересня 2019 року, посвідченою нотаріусом Криловського нотаріального округу Омельченко О.М., адресованою нотаріусу Одерію А.С., [PERSON] повідомляє про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . (а.с.122) Відповідно до повного Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00023539573 від 31 липня 2019 року, на підставі остаточного лікарського свідоцтва про смерть № 1538 від 25 липня 2019 року, [PERSON] видане свідоцтво про смерть [PERSON] . (а.с.123-124) Як вбачається із Витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі №56962056 від [INFO] приватним нотаріусом Одерієм А.С. зареєстрований заповіт [PERSON] [INFO] о 17-41 годині. (а.с.126) З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 57051898 від 31 липня 2019 року, вбачається, що заповіт [PERSON] № 64501929, зареєстрований в реєстрі [INFO] о 17-41 годині за №667, є чинним. Запис в Довідці остання. (а.с.127-128) Відповідно до відомостей Лівобережного відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 21 серпня 2019 року, зазначено, що на день смерті [PERSON] [INFO] у будинку [ADDRESS] ніяких осіб, крім померлої, не зареєстровано. (а.с. 141 оборот) Згідно відомостей, наданих Акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» № 20.1.0.0.0/7 від 01 серпня 2019 року, на ім`я померлої [PERSON] відкрито ряд рахунків, а також кредитних карток, із залишком у визначених у довідці сумах.(а.с.142 оборот - 143) Відповідно до долучених представником відповідача [PERSON] - адвокатом Косенко С.С. документів, а саме накладної ТОВ «На бульварі» б/н від 26 липня 2019 року про сплату послуг з організації поминального обіду на суму 9 913,50 гривень, чеків з магазину «Скорбота» від 25 липня 2019 року на суму 1 575 гривень та 1600 гривень за послуги катафалка, копання могили, закопування могили, оформлення заказу, квитанції ФОП [PERSON] від 25 липня 2019 року № 15 на суму 2 062 гривень, товарного чеку ФОП [PERSON] № 116 від 25 липня 2019 року на суму 9 513 гривень, Договору замовлення на організацію та проведення поховання б/н від 25 липня 2019 року, укладеного між [PERSON] та ФОП [PERSON] , вбачається, що організацією поховання [PERSON] займалась відповідач [PERSON] . Крім того, досліджені у судовому засіданні копія листа Центральної виборчої комісії України №21-30-3195 від 05 жовтня 2020 року, копія відповіді Маріупольського будівельного коледжу від 10 серпня 2020 року № 423 про графік роботи [PERSON] . Щодо медичної документації відносно померлої [PERSON] . Як вбачається з Епікризу від 03 січня 2017 року, Виписки від 19 січня 2017 року, Висновку лікарсько - консультаційної комісії від 15 січня 2017 року, [PERSON] з 03 січня 2017 року по 18 січня 2017 року лікувалась стаціонарно з діагнозом «Рак яєчників». Стан після оперативного лікування». 15 січня 2019 року було діагностовано «Продовження онкологічної хвороби. Стан здоров`я задовільний». (а.с. 49-50) Відповідно до Виписки з медичної картки стаціонарного хворого № 752, [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в Комунальному закладі охорони здоров`я «Обласна лікарня інтенсивного лікування міста Маріуполя» з 16 січня 2018 року по 29 січня 2018 року з діагнозом «післяопераційна вентральна кила». Була проведена операція з видалення кили. Післяопераційний період протікав без ускладнень.(а.с. 52) Згідно Виписки з медичної картки стаціонарного хворого № 415, [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в Міській лікарні № 1 з 12 квітня 2018 року по 20 квітня 2018 року з діагнозом «Сечокам`яна хвороба. Камінь лівого сечоводу. Пієлонефрит. Захворювання яєчника. Стан після резекції матки з курсом хіміотерапії». (а.с.41) Як вбачається з Висновку комп`ютерної томографії від 30 жовтня 2018 року, у [PERSON] перебіг стану після оперативного втручання 04 січня 2017 року видалення матки та яєчників з приводу раку яєчника. Враховуючи анамнез, не можна виключити продовження онкологічної хвороби. Рекомендовано консультація онколога. (а.с.40) Відповідно до відомостей, наданих КНП «Психіатрична лікарня місто Маріуполь» №02/08-735 27 березня 2020 року, [PERSON] на обліку у лікаря-нарколога не перебувала. (а.с.118) Згідно амбулаторної картки № 521308 з КН «ЦПМСД №5 м. Маріуполя», [PERSON] 2005 року перебувала на обліку у даному закладі з низкою медичних діагнозів. У картці містяться записи на скарги та призначене лікування. Записів психіатра картка не містить. (а.с.144) Крім того, у судовому засіданні досліджені матеріали кримінального провадження №12019050790001149 за фактом смерті [PERSON] за ст. 115 КК України, а саме протокол огляду трупа від 24 липня 2019 року о 00-45 годині, а також висновок експерта № 1421 від 25 липня 2019 року (а.с.187-191) Згідно висновку комісійної судово - психіатричної (посмертної) експертизи № 37 від 01 липня 2021 року, [PERSON] на момент складання заповіту [INFO] о 16-20 годині виявляла ознаки розладів свідомості ступеню сомнолентності на фоні глибокої астенії, спричиненої термінальною стадією онкологічного захворювання, внаслідок чого вона не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними під час укладення заповіту [INFO].(а.с.3-11) Допитана у судовому засіданні, в режимі відеоконференції, експерт відділу комплексної судово-психіатричної експертизи - [PERSON] , надала пояснення з приводу Висновку судової психіатричної (посмертної) експертизи №37 від 01 липня 2021 року. Зазначила, що результат аналізу матеріалів цивільної справи, медичної документації на [PERSON] , співставлення отриманих даних з методикою Закону України «Про судову експертизу» та Наказу МОЗ про затвердження Порядку проведення експертиз, свідчать про те, що [PERSON] станом на [INFO] виявляла ознаки розладів свідомості ступеню сомнолентності на фоні глибокої астенії, спричиненої термінальною стадією онкологічного захворювання, внаслідок чого не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними під час укладення заповіту [INFO]. Надала детальні роз`яснення, що об`єктами проведення експертизи були матеріали цивільної справи, медична карта піддослідної із записом лікаря терапевта у день смерті та складання заповіту, показання свідків, які спілкувалися з [PERSON] у день смерті, акт патологоанатомічного розтину. Зазначила, що використаний термін «Сомнолентність» - це ступінь розладу свідомості, потьмарення. Він проявляється, як стан «напівсна», коли людина постійно лежить у ліжку, із закритими очима, здатна відповідати на прості питання після їх повторення. З цього стану можливо вивести людину, якщо її тормошити, підвищувати голос. При цьому стані знижена реакція на біль, цей стан може поглиблюватись або послаблюватись. У зв`язку із чим [PERSON] не проявляла реакцію на біль в результаті внутрішньої кровотечі, так як у достатній мірі не відчувала її на фоні стану сомнолентності. Стан [PERSON] не міг покращитись з урахуванням внутрішньої кровотечі, яку засвідчив лікар-патологоанатом при розтині. У даному випадку він погіршився до стану смерті. Астенія - це виснаження організму і психічне виснаження, спричинене, у випадку [PERSON] тривалим перебігом онкологічної хвороби і крововтратою. Згідно ст. 203 ч. 3 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правила ст. 225 ЦК України поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). Згідно зі статтями 1216, 1218 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно зі ст.ст. 1233 - 1235 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч.4 ст. 1254 ЦК України якщо новий заповіт, складений заповідачем, був визнаний недійсним, чинність попереднього заповіту не відновлюється, крім випадків, встановлених статтями 225 і 231 цього Кодексу. Статтею 225 ЦК України визначено правові наслідки вчинення правочину дієздатною фізичною особою, яка у момент його вчинення не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, згідно з якими такий заповіт може бути визнаний судом недійсним. Відповідно до ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. У разі недійсності заповіту спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений права на спадкування, одержує право на спадкування за законом на загальних підставах. Висновок про тимчасову недієздатність учасника правочину слід робити, перш за все, на основі доказів, які свідчать про внутрішній, психічний стан особи в момент вчинення правочину. Хоча висновок експертизи в такій справі є лише одним із доказів і йому слід давати належну оцінку в сукупності з іншими доказами, будь-які зовнішні обставини (показання свідків про поведінку особи тощо) мають лише побічне значення для встановлення того, чи була здатною особа в конкретний момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними (постанова Верховного Суду України від 29 лютого 2012 року у справі № 6-9цс12). У судовому засіданні представник відповідача просив критично віднестись до висновків комісійної посмертної судово-психіатричної експертизи, проте суд не знаходить для цього підстав, оскільки вказані висновки не спростовані іншими доказами по справі. Навпаки, із медичних документів та пояснень свідків вбачається, що померла [PERSON] часто хворіла, мала онкологічне захворювання, неодноразово знаходилася на стаціонарному лікуванні із різними діагнозами, постійно для неї викликалася швидка допомога. За висновком судово-медичного експерта №1421 від 24.07.2019, проведеного КЗОЗ «Донецьке обласне бюро судово-медичної експертизи», смерть гр. [PERSON] настала від гострого загального недокрів`я внутрішньої органів в результаті шлункової-кишкової кровотечі, що розвинулася із-за з`явлення прободіння судин в області хронічної виразки шлунка, незадовго до смерті, що підтверджується виявленням при дослідженні трупа виразки шлунка з ознаками хронічного перебігу та дефектом стінки кишки, наявної рідкості крові у кількості 700 мл, та в кишечнику, а також недокрів`я внутрішніх органів, а саме серця, легень, печінки, нирок, набряку легень і головного мозку. При цьому суд відноситься критично до пояснень свідка [PERSON] в частині того, що [PERSON] була на момент складання заповіту цілком адекватна, тому, як це особиста думка вказаного свідка, яка в силу того, що він не є спеціалістом в даній області, може бути невірною. Крім того, показання свідка в даній частині суперечать іншим доказам по справі, а саме: медичним документам, а також висновкам комісійної судово-психіатричної (посмертної) експертизи. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки позивачем надані належні та допустимі докази на підтвердження того, що в момент складання заповіту [INFO] [PERSON] за своїм психічним та фізичним станом не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тобто волевиявлення спадкодавця не було вільним та не відповідало його внутрішній волі. У зв`язку з чим, заповіт, складений від імені [PERSON] , померлої [INFO] , посвідчений [INFO] приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Одерій Антоном Степановичем, зареєстрований в реєстрі за №667, можливо визнати недійсним. Відповідно до ст. 8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до п. 3 рішення Конституційного Суду України від 25 грудня 1997 року постановленого по справі № 9-зп, частину 2 ст. 124 Конституції України необхідно розуміти так, що юрисдикція судів, тобто їх повноваження вирішувати спори про право та інші правові питання, поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Визнання заповіту недійсним в судовому порядку є ні чим іншим, як вирішення спору про право у захист майнових прав та інтересів спадкоємця. Відповідно до ст.141 ЦПК України,

Outcome: approved