Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

06.06.2019 [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач, разом - сторони) про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн. Позов обґрунтований такими обставинами. 22.08.2007 сторони зареєстрували шлюб. 02.02.2008 у подружжя народилася дочка [PERSON] . Спочатку сімейні відносини склалися добре, але з часом відносини сторін погіршились, у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя, втратою взаєморозуміння, почуття любові та поваги один до одного. Відповідач відмовляється від утримання їх спільної дитини. 21.10.2010 шлюб сторін розірвано. Одинадцятирічна дитина потребує чималих постійних грошових витрат: їжа, одяг, медикаменти, іграшки і дозвілля. Позивач витрачає на дитину близько 8000 грн. щомісяця, дитина відвідує курси англійської мови, що на місяць позивачу обходиться в 1800 грн. Сума витрат на дочку може тільки збільшуватися, в залежності від пори року економічної ситуації в країні. Відповідач приховує свій дохід і не інформує позивача про свій майновий стан, але у відповідача є своя квартира в центрі м. Києва, яка в обслуговуванні коштує немалих грошей, а також власний автомобіль, що також потребує обслуговування. Деякий період часу відповідач якось намагався допомагати грошовими коштами для утримання дочки, але це не було на постійній основі, а час від часу, але з листопада 2018 р. відповідач взагалі перестав надсилати будь-які кошти та цікавитися дочкою. У строк, встановлений ухвалою судді про відкриття провадження у справі, відповідачем не подано заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та письмового відзиву на позов. Ухвалою від 03.07.2019 суд відкрив провадження у справі та вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Вивчивши наявні у справі матеріали, суд встановив такі обставини. З 22.08.2007 [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, у якому народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Рішенням суду від 21.10.2010 шлюб між сторонами розірвано. Дочка проживає з матір`ю і перебуває на її утриманні. З позовної заяви вбачається, що з листопада 2018 р. відповідач не надає матеріальної допомоги дитині. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч. 1 ст. 181 Сімейного кодексу України). Оскільки сторони не домовились про добровільну участь матері в утриманні дитини, спір про стягнення аліментів підлягає вирішенню судом. За приписом ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, в тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України). Відповідно до положень частини 2 зазначеної норми розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Доказів на підтвердження доходів відповідача суду не надано. З позовної заяви вбачається, що відповідач офіційно працевлаштований, має у власності квартиру та автомобіль. Отже на підставі викладених позивачем аргументів та з урахуванням принципу рівності обов`язків батьків щодо утримання дітей і таких загальних засад цивільного законодавства як розумність та справедливість, при визначенні розміру аліментів суд виходить із середньої заробітної плати працівника для місцевості, де проживає відповідач (м. Київ) і вважає обґрунтованою вимогу про стягнення аліментів в розмірі 4000 грн., що становить менше 1/4 частини статистично визначеної по м. Києву середньої заробітної плати за травень 2019 р. (15157 грн.). На думку суду такий розмір аліментів забезпечить достатнє утримання дитини обома батьками і не поставить платника аліментів у занадто скрутне матеріальне становище. На підставі ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, а позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved