Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

05.03.2019 року, в інтересах позивача [PERSON] , паспорт серії [NUMBER] , виданий відділом внутрішніх справ Октябрського округу міста Мурманськ 17.02.2007 року, який мешкає за адресою: [ADDRESS] , до суду звернувся адвокат Гареєв Євген Шамільович, місцезнаходження: [ADDRESS] , з позовом до [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , про стягнення боргу, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] борг за договором позики від 11.03.2016 року, проценти за користування коштами та неустойку у сумі 95507148,00 рублів (еквівалентно курсу НБУ на день винесення рішення) та 3% річних у розмірі 653632,27 рублів (еквівалентно курсу НБУ на день винесення рішення); стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] борг за договором позики від 15.11.2016 року, проценти за користування коштами у сумі 12660000,00 рублів (еквівалентно курсу НБУ на день винесення рішення) та 3% річних у розмірі 390534,25 рублів (еквівалентно курсу НБУ на день винесення рішення); стягнути судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за договором займу від 11.03.2016 року [PERSON] передав [PERSON] у борг 49000 доларів США, 29000 євро та 1900000 рублів. Відповідачка повинна була повернути борг 15.05.2016 року, проте зобов`язання не виконала. Також згідно договору займу від 15.11.2016 року [PERSON] надав у борг відповідачці грошові кошти у розмірі 6500000 рублів, які вона повинна була повернути 15.03.2017 року, проте зобов`язання не виконала. У зв`язку з чим позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просить його задовольнити. Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси Шкамерди К.С. від 19.03.2019 року відкрито провадження по справі (а.с. 58 - 59). Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси Шкамерди К.С. від 29.03.2019 року у задоволенні заяви представника позивача [PERSON] - адвоката Гареєва Є.Ш. про забезпечення позову відмовлено (а.с. 61 - 63). Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси Шкамерди К.С. від 13.06.2019 року закрито підготовче провадження по цивільній справі та призначено до судового розгляду по суті (а.с. 77). Постановою Одеського апеляційного суду від 14.08.2019 року ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 29.03.2019 року скасовано, а питання про забезпечення позову направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси Шкамерди К.С. від 18.09.2019 року задоволено заяву представника позивача [PERSON] - адвоката Гареєва Є.Ш. про забезпечення позову на накладено арешт на нерухоме майно, яке належить [PERSON] (а.с. 128 - 132). У зв`язку із закінченням відрядження судді Голованівського районного суду Кіровоградської області [PERSON] на роботі на посаді судді Приморського районного суду міста Одеси, за допомогою системи автоматизованого документообігу суду визначено, що розгляд цієї справи здійснюватиме суддя Приморського районного суду м. Одеси Єршова Л.С. (протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.10.2019 року) (а.с. 139). Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси Єршової Л.С. від 04 жовтня 2019 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу прийнято до провадження та призначено розгляд справи в загальному позовному провадженні (а.с. 140 - 141). Ухвалою суду від 26.11.2019 року (протокольна) закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с. 163 - 164). 11.03.2020 року від представника відповідача [PERSON] адвоката Найди Д.І. на адресу суду надійшли письмові пояснення, відповідно до яких, позовні вимоги вважає не обґрунтованими. При цьому посилається на те, що дійсно відповідачем були отримані грошові кошти у розмірі та на умовах визначених договорами позики від 11.03.2016 року та від 15.11.2016 року. Разом з тим, на початку квітня 2017 року, сторонами за зазначеними договорами позики, було проведено реструктуризацію боргу та укладено новий договір позики від 04.04.2017 року на суму 9000000 рублів. В день підписання вказаного договору сторони дійшли згоди про припинення зобов`язань за договорами позики від 11.03.2016 року та від 15.11.2016 року у зв`язку з чим примірники договорів 2016 року були знищені у присутності сторін. Отже на момент звернення позивача з позовом до суду у [PERSON] перед позивачем існували боргові зобов`язання лише за договором позики від 04.04.2017 року, спір про які вже розглянуто Першотравневим районним судом м. Мурманська Російської Федерації 08.02.2018 року. Також вважав позов не підсудним Приморському районному суду м.Одеси (а.с. 183 - 186). У судовому засіданні, яке відбулося 17.03.2020 року представник позивача [PERSON] адвокат Гареєв Є.Ш. позов підтримав у повному обсязі, представник відповідача [PERSON] адвокат Найда Д.І. позов не визнав. Також в судовому засіданні судом було оглянуто оригінали договору займу від 11.03.2016 року та розписки про отримання займу від 11.03.2016 року, а також оригінал договору займу від 15.11.2016 року (а.с. 187 - 188). 07.05.2020 року від представника позивача на письмові пояснення представника відповідача від 11.03.2020 року до суду надійшли письмові пояснення, відповідно до яких пояснення щодо реструктуризації боргів вважає голослівними та не підтвердженими жодними доказами. Крім того позов подано з дотриманням правил підсудності (а.с. 191 - 192). 18.06.2020 року від представника відповідача [PERSON] адвоката Найди Д.І. на адресу суду надійшли додаткові письмові пояснення (а.с. 199 - 201). У судове засідання 23.09.2020 року представник позивача [PERSON] адвокат Гареєв Є.Ш. не з`явився, надав суду заяву, відповідно до якої позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити, справу просить розглянути за відсутністю позивача та його представника. Представник відповідача [PERSON] адвокат Найда Д.І. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, відповідно до якої просить судове засідання призначене на 23.09.2020 року провести за відсутності відповідача та його представника. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, згідно договору займу від 11.03.2016 року, відповідач [PERSON] отримала у борг від позивача [PERSON] грошові кошти, а саме: 49000 доларів США, 29000 євро та 1900000 рублів. Згідно п. 2 Договору відповідач зобов`язалася повернути грошві кошти до 15 травня 2016 року. Відповідно до п. 3 Договору, у разу падіння курсу рубля, позичальник повертає кошти по курсу на 11.03.2016 року, тобто, 1 долар - 71 рубль 10 коп., 1 євро - 79 рублів 30 коп. Пунктом 4 Договору від 11.03.2016 року передбачено сплату щомісячно 3% за користування позикою від суми займу. Пунктом 7 договору від 11.03.2016 року передбачається сплата неустойки за порушення строку повернення займу у розмірі 1 % від неповерненої суми за кожний день прострочки (а.с. 7). Відповідно до розписки про отримання займу від 11.03.2016 року [PERSON] отримала від [PERSON] у борг 49000 доларів США, 29000 євро та 1900000 рублів за договором займу від 11.03.2016 року (а.с. 8). Згідно договору займу від 15.11.2016 року, відповідач [PERSON] отримала у борг від позивача [PERSON] грошові кошти у розмірі 6500000 рублів, які зобов`язалася повернули до 15 березня 2017 року. Пунктом 2 вказаного договору, передбачається сплата відсотків за користування займом у розмірі 220000 рублів щомісячно (а.с. 9). Відповідач свої зобов`язання за договорами займу від 11.03.2016 року та від 15.11.2016 року не виконала, грошові кошти не повернула. Згідно з ст. 1047 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі. В підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка чи інший документ, що засвідчує передачу йому займодавцем певної грошової суми. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого само роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до статей 525, 526, 530, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору у встановлені строки; одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається; договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки, станом на 01.03.2019 року курс рубля становить 1 долар = 65,62 рублів, при поверненні взятих у борг коштів, відповідач повинна повернути позивачу грошові кошти відповідно до п. 3 Договору від 11.03.2016 року за курсом на 11.03.2016 року. Таким чином, 49000 дол. = 3483900 рублів (49000 х 71.10 = 3483900), 29000 євро = 2299700 рублів (29000 х 79.30 = 2299700). Загальна сума боргу за Договором від 11.03.2016 року складає - 7683600 рублів (3483900 + 2299700 + 1900000 = 7683600). Пунктом 4 договору від 11.03.2016 року передбачено сплату щомісячно 3% за користування позикою від суми займу. 3% в місяць становить 230508 рублів (7683600 х 3% : 100 = 230508). Станом на час звернення позивача з позовом до суду відповідач користується позикою 36 місяців. Таким чином, 3% за користування позикою становить 8298288 рублів (36 х 230508 = 8298288). Пунктом 7 договору від 11.03.2016 року передбачається сплата неустойки за порушення строку повернення займу у розмірі 1 % від неповерненої суми в день, що складає 79525260 рублів (7683600 х 1% : 100% = 76836 рублів - 1% в день; 76836 х 1035 (дні прострочки) = 79525260 рублів). Отже, загальна сума боргу, яка повинна бути повернута відповідачем за договором від 11.03.2016 року складає 95507148 рублів. Також за договором від 15.11.2016 року, відповідачка повинна повернути позивачу 6500000 рублів. Борг повинна була повернути 15 березня 2017 року. Зобов`язання не виконала. Пунктом 2 вказаного договору, передбачається сплата відсотків за користування займом у розмірі 220000 рублів щомісячно. Зазначена сума складає 6160000 рублів (28 місяців х 220000 = 6160000 рублів). Таким чином загальна сума боргу за договором позики від 15.11.2016 року з врахуванням процентів за користування грошовими коштами становить 12660000 рублів. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3% річних за договором від 11.03.2016 року у розмірі 653632,27 рублів (7683600 руб. (сума боргу) х 0,03 : 365 х 1035 (кількість днів) = 653632,27 руб.), а також 3% річних за договором від 15.11.2016 року у розмірі 390534,25 рублів (6500000 руб. (сума боргу) х 0,03 : 365 х 731 (кількість днів) = 390534,25 руб.). Також, суд зазначає, що оскільки відповідач [PERSON] є громадянкою України та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , тому позивач звернувся до суду з позовом без порушення підсудності. Крім того, суд не приймає до уваги посилання представника відповідача про те, що сторонами за договорами позики від 11.03.2016 року та від 15.11.2016 року було проведено реструктуризацію боргу та укладено новий договір позики від 04.04.2017 року на суму 9000000 рублів, оскільки жодних належних та допустимих доказів на підтвердження цього відповідачем суду не надано. Натомість судом було оглянуто в судовому засіданні, яке відбулося 17.03.2020 року, надані представником позивача оригінали договору займу від 11.03.2016 року та розписки про отримання займу від 11.03.2016 року, а також оригінал договору займу від 15.11.2016 року. Отже, судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання грошових зобов`язань за договорами позики від 11.03.2016 року та від 15.11.2016 року. Відповідач не спростувала розрахунок заборгованості, наданий позивачем, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути борг за договором позики від 11.03.2016 року, проценти за користування коштами та неустойку у сумі 95507148 (дев`яносто п`ять мільйонів п`ятсот сім тисяч сто сорок вісім) рублів, що за курсом НБУ на день винесення рішення (10 руб - 3,7133 грн.) еквівалентно 35464669,27 гривень та 3 % річних у розмірі 653632,27 (шістсот п`ятдесят три тисячі шістсот тридцять два руб.27 коп.), що за курсом НБУ на день винесення рішення еквівалентно 242713,27 гривень, та борг за договором позики від 15.11.2016 року, проценти за користування коштами у сумі 12660000 (дванадцять мільйонів шістсот шістдесят тисяч) рублів, що за курсом НБУ на день винесення рішення еквівалентно 4701037,80 гривень та 3 % річних у розмірі 390534,25 (триста дев`яносто тисяч п`ятсот тридцять чотири) рублів 25 копійок, що за курсом НБУ на день винесення рішення еквівалентно 145017,08 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 9605 грн.

Outcome: approved