Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

05.05.15 р. позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила суд постановити рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої доньки, а також витрати на правову допомогу. Заяву мотивує тим, що шлюб з відповідачем укладено 03.05.14р. Від даного шлюбу у них народилась донька [PERSON], [INFO]. В березні 2015 року чоловік залишив сімю та пішов проживати окремо. З того часу дочка проживає та перебуває на повному матеріальному утриманні лише матері, самостійно утримувати дитину їй важко. Батько добровільно не надає коштів, які потрібні для утримання та виховання дитини. В звязку з чим просить проводити стягнення аліментів з відповідача в сумі 1500 грн. щомісячно, до досягнення дочкою повноліття. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, зіславшись на викладені в заяві обставини та факти. Крім того пояснила, що незважаючи на те, що відповідач не має постійних заробітків, він проводить роботи по ремонту машин. Відтак, у період перебування у шлюбі він давав їй по 2 000 грн. у тиждень для ведення господарства. Він витрачає на себе значно більше коштів, ніж вона просить на утримання дитини, тому просить задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач подав письмові заперечення на позов. В них зазначив, що позов визнає частково, має змогу сплачувати аліменти на утримання дочки в розмірі 500 грн. щомісячно, оскільки офіційно не працює, отримує не стабільний дохід. Відтак не має змоги сплачувати аліменти в заявленому позивачем розмірі. В судовому засіданні заперечуючи проти позову з підстав, наведених у письмових запереченнях відповідач зазначив, що дійсно основний його заробіток - це кошти від ремонту автомобілів. Проте ці доходи не є сталими. Надаючи кошти, які просить позивач для утримання дитини, він не буде мати грошей для власного проживання : харчування, оплати комунальних послуг, витрат на паління у розмірі 400 грн. на місяць. Заслухавши думку сторін, дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами укладено 03.05.2014р. у міському відділі РАЦСу Львівського МУЮ. За час перебування у шлюбі, у них народилась дочка [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження в матеріалах справи (а.с.4). Також встановлено, що сторони з березня 2015 року проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, малолітня [PERSON] проживає разом із матірю позивачем по справі та знаходиться на її повному матеріальному утриманні, що стверджується довідкою з місця проживання про склад сім»ї і прописки від 07.05.15р. виданою ЛКП «Янів 405». Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України кожен з батьків повинен утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обовязок не залежить від матеріального становища батьків. Відповідач ухиляється від обовязку утримувати дитину, а тому з нього слід стягувати аліменти в примусовому порядку. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем не представлено суду відомостей щодо його матеріального стану, суд враховує розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, який зобовязані забезпечити батьки, витрати відповідача на себе, тому приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, та з відповідача слід стягувати аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 900 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В силу дії ст. 84 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 200 грн., що оплачено останньою згідно квитанції в матеріалах справи (а.с.5а)

Outcome: partial