Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

05 серпня 2021 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позовної заяви позивач вказав, що 19 серпня 2020 року між ним та відповідачем було укладено шлюб. Сторони мають спільну дитину - [PERSON] , 2009 року народження, яки народився до укладення шлюбу. Спільне життя з відповідачем не склалося, сторони разом не проживають та спільного господарства не ведуть, у зв`язку з чим позивач просить шлюб розірвати. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 серпня 2021 року цивільну справу № 753/15963/21 передано судді Шаповаловій К.В. Фактично матеріали справи передано судді 12 серпня 2021 року. 02 вересня 2021 року до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 03 вересня 2021 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву. 06 жовтня 2021 року на адресу суду від позивача надійшла заява (вх. №69153), у якому він зазначив, що вимоги позовної заяви він підтримує, просить шлюб розірвати. Окрім того, 06 жовтня 2021 року на адресу суду від відповідача надійшла заява (вх. №69152) про визнання позову, відповідач просить шлюб розірвати. Проаналізувавши обставини справи у сукупності, суд доходить до наступного висновку. Встановлено, що 19 серпня 2020 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Дарницьким районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №1149, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] ( а.с. 3). Сторони мають спільну дитину, яка народилася до укладення шлюбу - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, яке видане відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 3149, серія [NUMBER] (а.с. 1). Як зазначав позивач у позовній заяві, сімейні відносини між ним та дружиною не склались, спільного господарства сторони не ведуть, разом не проживають. Згідно із статтею 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Так, відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частини перша статті 24 СК України). Відповідно до частин третьої, четвертої статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із статтею 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, враховуючи те, що відповідач не заперечувала проти розірвання шлюбу, зважаючи на те, що судом встановлено, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. На підставі положень статті 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи вищенаведене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 454 грн., а інша половина сплаченого судового збору повертається позивачу.

Outcome: approved