Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

05.03.2015 ПАТ «Альфа-Банк» звернулось до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON], в якому просить суд: - в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 800001360 від 06.08.2007 року та Договором про внесенні змін та доповнень №1 від 06.10.2009 року, яка станом на 15.12.2014 року складає у розмірі 8765422 гривень 97 копійок (вісім мільйонів сімсот шістдесят п'ять тисяч чотириста двадцять дві гривня дев'яносто сім копійок), а саме: за кредитом -1180885 гривень 07 копійок, по відсотках - 704219 гривень 89 копійок, пеня за останні рік 6880318 гривень 01 копійка, - звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER], площею 0,1500 гектарів, що розташована за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу за ціною, що буде визначена на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна; - надати ПАТ «Альфа-Банк» право на реєстрацію права власності на земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER], площею 0,1500 гектарів, що розташована за адресою: [ADDRESS], для чого надати ПАТ «Альфа-Банк» право підписувати та подавати від [PERSON] заяви; подавати та отримувати довідки в усіх установах, в тому числі витяг з Державного реєстру прав, підприємствах, організаціях будь-якої організаційно-правової форми та форми власності, перед усіма фізичними та юридичними особами, в тому числі в органах державної реєстрації прав; отримувати витяг з Державного земельного кадастру з послідуючим оформлення права власності на земельну ділянку на [PERSON]; проводити всі платежі, в тому числі за надання витягу з Державного реєстру прав, документу про сплату державного мита, а також виконувати всі інші необхідні дії, пов'язані з виконанням державної реєстрації права власності за [PERSON]; - надати ПАТ «Альфа-Банк» право на вчинення дій, пов'язаних з укладенням договору купівлі-продажу, а саме: підписувати та подавати від імені [PERSON], в тому числі заяви про належність майна на право власності на земельну ділянку; подавати та отримувати необхідні довідки та документи, в тому числі довідку про відсутність об'єктів нерухомого майна на земельній ділянці, довідку про нормативну вартість земельної ділянку (технічну документацію про нормативну грошову оцінку земельної ділянки), експертний звіт (акт) про вартість земельної ділянки, довідку про відсутність (наявність) обмежень (обтяжень)за даними Державного земельного кадастру, витяг з Державного реєстру земель, інші документи, необхідні для відчуження зазначеної земельної ділянки, а також оплачувати необхідні платежі за них; підписувати відповідні договори, правочини, документи, що пов'язані з реалізацією земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER], площею 0,1500 гектарів, що розташована за адресою: [ADDRESS]; - стягнути з відповідача судові витрати в сумі 3654 гривні. Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. 06.08.2007 між ЗАТ «Альфа-Банк» та фізичною особою [PERSON] був укладений Кредитний договір №8000013600, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 75000,00 доларів США, а відповідач зобов'язався повернути наданий кредит у сплатити проценти за користування у сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та Додатком №1 до нього - Графіком погашення кредиту. 06.10.2009 року між сторонами було укладено Договір про внесення змін і доповнень №1 , відповідно до якого Банком збільшено розмір кредиту та додатково надано позичальнику грошові кошти в сумі 4032 долари СШ 91 цент. Позивач стверджує, що в порушення умов договору відповідач своїзобовязання належним чином не виконує, в результаті чого заборгованість відповідача [PERSON] станом на 15.12.2014 року складає: за кредитом - 74927 доларів США 44 центи, що за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку складає - 1180885 гривень 07 копійок, за відсотками - 44682 долари США 92 центи, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 704219 гривень 89 копійок. У зв'язку з систематичним порушенням боржником своїх зобов'язань станом на 15.12.2014 року розмір неустойки становить: пеня за останній рік - 436557 доларів США 82 центи, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 6880318 гривень 01 копійка. Позивач зазначає, що 06.08.2007 року позивач та відповідач уклали Іпотечний договір №800001360-И, відповідно до умов якого в іпотеку було передано земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER], площею 0,1500 гектарів, що розташована за адресою: [ADDRESS], обумовленою сторонами вартістю 392082 гривні та з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку, яка стане власністю Іпотекодавця в майбутньому після отримання Державного акту про право власності на земельну ділянку. Позивач стверджує, що позивач не виконав направлену в його адресу вимогу про дострокове повернення кредиту, та відповідно до вимог ст.ст.12,33 Закону України «Про іпотеки» має право на звернення стягнення на предмет іпотеки, а також, що для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, необхідними документами є документи, що підтверджують перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно та інші документи, визначені Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою КМУ від 17.10.2013 року №868. При цьому позивач зазначає, що відповідно до ч.10 п.37 Порядку таким документом, що підтверджує перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є рішенням суду, а також що відповідно до пунктів 5.4.11, 5.4.12 Іпотечного договору відповідач зобов'язався одночасно з нотаріальним посвідченням Іпотечного договору надати представнику Іпотекодержателя довіреність на здійснення від його імені державної реєстрації права власності відповідно до Договору купівлі-продажу земельної ділянки; у день нотаріального посвідчення Іпотечного договору передати Іпотекодержателю оригінал договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого Мургою С.Г., приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області 06.08.2007 за реєстровим №4565. Як стверджує, позивач, відповідач відмовляється від добровільної реалізації предмета іпотеки в рахунок погашення існуючої заборгованості за кредитним договором, не виконав умов договору в частині вчинення дій, направлених на реєстрацію права власності на предмет іпотеки, не передав Банку оригінал договору купівлі-продажу, в в'язку з чим позивач стверджує, що єдиним способом поновити свої порушені права є звернення до суду з позовом про надання права ПАТ «Альфа-Банк» не реєстрацію права власності на земельну ділянку від імені відповідача та реалізацію предмету іпотеки ляхом продажу від імені [PERSON] іншій особі. У судове засіданні сторони не з'явились, про час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшла заява з проханням слухати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, за зареєстрованим місцем проживання, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не подав. Відповідно до вимог ст. ст. 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи представник позивача не заперечує. Дослідивши заяву представника позивача, письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Так, за змістом ч.3 та 4 ст.60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім того, відповідно до вимог ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. З наданих позивачем документів встановлено, що 06 серпня 2007 року між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк», правонаступником якого є позивач - Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», що підтверджується витягом зі Статуту Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», та фізичною особою [PERSON] був укладений Кредитний договір №8000013600 (а.с. 6-11,44). Договір укладений з дотриманням вимог ч.1 та 2 ст.207 та ч.2 ст.1055 ЦК України щодо письмової форми договору. Згідно підпунктів 2.1, 2.2, 2.3, 2.4 пункту 2 Кредитного договору, банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання кредит у сумі 75000 доларів США з процентною ставкою 12,25% річних, на строк до 06.08.2022, з цільовим використанням кредиту - оплата вартості земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER], площею 0,1500 гектарів, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.6-11). Відповідно до умов п.3 Кредитного договору позичальник зобов'язався в порядку та на умовах, що визначені даним Договором повертати Кредит, виплачувати Банку проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі. Повернення Кредиту (його частини) та сплата процентів за користування ним здійснюється Позичальником у порядку, передбаченому Додатком №1 до цього Договору (а.с. 6-11). За змістом пункту 3.6 Кредитного договору в разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов'язання в частині повернення Кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами цього Договору Позичальник зобов'язаний сплатити Кредитору пеню в розмірі 1% від простроченої суми за кожний день прострочення (а.с.6-11). Щомісячна сума мінімально необхідного платежу відповідно до Графіку платежів (Додаток №1 до договору) становить 912 доларів США,а також в останній місяць договору - 06.08.2022 - 1026 доларів 63 центи (а.с.6-11). Крім того, 06 жовтня 2009 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк», та фізичною особою [PERSON] був укладений Договір про внесення змін і доповнень №1 до кредитного договору №8000013600 від 6 серпня 2007 року, відповідно до підпунктів 2.1, 2.2 якого була змінена сума кредиту та становить 79032 долари США 91 цент, а також процентна ставка, а саме: встановлено, що з 06.06.2007 по 05.09.2008 року включно процентна ставка складає 12,25% річних, з 06.09.2008 по 05.10.2009 включно процентна ставка складає 15% річних; з 06.10.2009 по 05.10.2010 включно встановлена тимчасова процентна ставка, яка складає 10,2% річних та застосовується за умови відсутності прострочення повернення кредиту чи його частини та/або сплати процентів за його користування. У разі виникнення прострочення, а також після закінчення зазначеного періоду, тобто з 06.10.2010 включно встановлюється процентна ставка - 15,6% річних (а.с. 12-14). За змістом п.2.4 зазначеного Договору від 06.10.2019 цільове використання кредиту - частина кредиту у сумі 4032 долари США 91 цент надається для часткової плати платежів з виконання позичальника за договором , а саме часткового повернення строкової і простроченої суми Кредиту та часткової сплати строкових і прострочених процентів за користування кредитом відповідно до умов Договору (а.с.12-14). З наданих позивачем розрахунків заборгованості позичальника [PERSON] за Кредитним договором №800001360 від 06.08.2007 (а.с. 30-34) встановлено, що станом на 15.12.2014 року за відповідачем [PERSON] рахується заборгованість: за кредитом - 74927 доларів США 44 центи, що за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку (1576,0382 гривні за 100 доларів США) складає - 1180885 гривень 07 копійок, за відсотками - 44682 долари США 92 центи, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 704219 гривень 89 копійок. У зв'язку з систематичним порушенням боржником своїх зобов'язань станом на 15.12.2014 року розмір неустойки становить: пеня за останній рік - 436557 доларів США 82 центи, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 6880318 гривень 01 копійка. Факт неналежного виконання своїх зобов'язань з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами підтверджується доданим до позовної заяви випискою по особовому рахунку [PERSON] за період з 06.08.2007 по 15.12.2014 року (а.с.35-38). Правильність розрахунку не викладає у суду сумнівів. Будь-яких заперечень щодо правильності нарахованої заборгованості, а також доказів, які це підтверджують, в тому числі щодо погашення заборгованості,а також на підтвердження тієї обставини, що відповідач не отримував зазначені у кредитному договорі кошти, відповідачем не надано та не зазначено джерел їх здобуття. Так, в судовому засіданні з наданих позивачем документів встановлено, що 06 серпня 2007 року між позивачем (Іпотекодержатель) та відповідачем (Іпотекодавцем) було укладено Іпотечний договір №80001360-И, посвідчений Мургою С.Г., приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області, 06.08.2007 року за реєстровим №4569, на підставі якого банку було надано в іпотеку нерухоме майно - земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER], площею 0,1500 гектарів, що розташована за адресою: [ADDRESS], яка стане власністю Іпотекодавця в майбутньому та придбана ним на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого Мургою С.Г., приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області, 06.08.2007 року за реєстровим №4565 (а.с.22-26). За змістом п.1.3, ст.1, п.2.1 ст.2 вказаного Іпотечного договору, згідно з цим Договором іпотекою забезпечують кожна та всі із вимог Іпотекодержателя, що випливають із Основного договору (кредитний договір №800001360 від 06.08.2007 року) із всіма змінами і доповненнями до нього, за умовами якого Іпотекодавець зобов'язується перед Іпотекодержателем повернути наданий йому кредит не пізніше 06 серпня 2022 року в розмірі 75000 доларів США, сплатити відсотки за користування кредитом згідно умов Основного договору в розмірі 12.25 відсотків річних, сплатити пеню за прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів за його користуванням, а також здійснювати всі інші платежі в порядку та на умовах визначених Основним договором ат/або цим Договором (а.с.22-26). Як встановлено дослідженням даних суду письмових документів, 06.10.2019 року сторонами був укладений і нотаріально посвідчений Договір про внесення змін і доповнень №1 до іпотечного договору №800001360 від 06 серпня 2007 року, реєстровий №2856, відповідно до умов якого були внесені зміни до п.2.1 Іпотечного договору №800001360 від 06.08.2007 року в частині суми наданого кредиту - 79042 долари США 91 цент (а.с.27). Відповідно до п.3.3, 3.4 Іпотечного договору визначена сторонами вартість предмету іпотеки становить 392082 гривні, що станом на 06 серпня 2007 року становить 77 640 доларів США, вартість предмету іпотеки визначена з урахуванням висновку суб'єкта оціночної діяльності ТОВ «СВАН КОНСАЛТИНГ», викладеного у звіті від 26 липня 2007 року (а.с.22-26). Як вбачається зі змісту п.3.2 Іпотечного договору предмет іпотеки стане власністю Іпотекодавця після отримання державного акту на право приватної власності на земельну ділянку (а.с.22-26). Відповідно до пунктів 5.4.11, 5.4.12 Іпотечного договору відповідач зобов'язується одночасно з нотаріальним посвідченням цього договору надати представнику Іпотекодержателя довіреність на здійснення від його імені державної реєстрації права власності відповідно до Договору купівлі-продажу земельної ділянки; у день нотаріального посвідчення Іпотечного договору передати Іпотекодержателю оригінал договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого Мургою С.Г., приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області 06.08.2007 за реєстровим №4565. Відповідно до пунктів 5.1.4, 6.2,63 Іпотечного договору Іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки згідно з цим Договором та законодавством України; задовольнити за рахунок предмету іпотеки свої вимоги в обсязі, який визначається Іпотекодержателем самостійно на момент реалізації права Іпотеки в тому числі, але не виключно: основну суму кредиту, проценти за користування кредитом, комісійні винагороди, визначені основним договором, нараховані та не сплачені на момент реалізації іпотеки штрафні санкції за порушення зобов'язань за договором про іпотечний кредит (неустойка, штраф, пеня), інші витрати та спричинені збитки (а.с.22-26). Як вбачається зі змісту досліджених в судовому засіданні листа - Вимоги про усунення порушень від 15.01.2015, направленого позивачем в адресу відповідача 17.02.2015 року рекомендованим листом, вони містили вимогу про дострокове повернення кредиту, сплату нарахованих процентів за користування кредитом і нараховану неустойку в розмірі заборгованості, що утворилась станом на 15.12.2014 року, у строк до 30 днів з дати отримання цієї вимоги (а.с.39-42). Відповідно до умов п.8.2 Іпотечного договору звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснено Іпотекодержателем на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно із договором про задоволення вимог Іпотекодержателя (позасудове врегулювання), яким вважатиметься застереження, що міститься у пункті 8.3 цього Договору. Так, відповідно до змісту підпункту 8.3.2 пункту 8.3 Іпотечного договору звернення стягнення на предмет іпотеки у порядку позасудового врегулювання на підставі даного Договору та застереження може здійснюватись одним із зазначених способів, в тому числі: шляхом продажу Іпотекодержателем від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу. За змістом ст. 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно з ч.1 ст. 575 Цивільного кодексу України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи, та згідно ч. 1 ст. 577 Цивільного кодексу України якщо предметом застави є нерухоме майно, а також в інших випадках, встановлених законом, договір застави підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до вимог ч. 1 та 2 ст. 589 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно з ч.1, 2 та 4 ст. 590 Цивільного кодексу України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. У разі часткового виконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається в первісному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Так, відповідно до статті 35 вказаного Закону У разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. При цьому суд враховує, що відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. А також судом враховано, що за змістом ч.2 ст.5 Закону України «Про іпотеку» в редакції, що діяла на момент укладення договору іпотеки від 06.08.2007 року, предметом іпотеки може бути, в тому числі, нерухоме майно, яке стане власність іпотекодавця після укладення іпотечного договору, за умови, що іпотекодавець може документально підтвердити право на набуття ним у власність відповідного нерухомого майна у майбутньому. Обтяження такого нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації у встановленому законом порядку незалежно від того, хто є власником цього майна на час укладення іпотечного договору. В судовому засіданні було встановлено, що сторонами при укладенні договору іпотеки було дотримано вищенаведених вимог закону щодо предмета іпотеки та державної реєстрації іпотеки (а.с.18-21). Також, суд приймає до уваги, що «Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень» був затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року №703. До 02.05.2009 року єдиним документом, що посвідчував право власності на земельну ділянку був державний акт, обов'язок отримати який був покладений на відповідача. А, отже на момент укладення вищевказаного договору іпотеки від 06 серпня 2007 року державна реєстрації права власності на земельні ділянки здійснювалась виключно шляхом внесення відповідної інформації до електронного реєстру та Державного земельного кадастру. З урахуванням наведеного суд прийшов до переконання про обґрунтованість та законність пред'явлених позивачем вимог щодо звернення стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER], площею 0,1500 гектарів, що розташована за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк», що належить відповідачу на підставі договору купівлі-продажу від 06.08.2007 року. Виходячи з наявних в матеріалах справи доказів, суд також враховує, що визначена сторонами в Іпотечному договорі вартість предмета іпотеки не перевищує розміру заборгованості за кредитним договором яка рахується за відповідачем. Проте, в частині розміру нарахованої позивачем пені, в тому числі в рахунок погашення якої має бути звернено стягнення на спірну земельну ділянку, суд прийшов до переконання, що ці вимоги підлягають частковому задоволенню та , що відповідно до вимог ч.3 ст.551 ЦК України розмір пені, який значно перевищує розмір збитків, а саме суму неповернутих позивачу кредитних коштів (1180885 гривень 07 копійок), слід зменшити з 6880318 гривень 01 копійка до 688031 гривня 80 копійок, що становити 1/10 частину від нарахованої банком пені за останній рік та становитиме близько 58% від суми заборгованості за кредитом. Таким чином, загальна сума заборгованості, в рахунок погашення якої має бути звернуто стягнення на спірну земельну ділянку становить 2573136 гривень 76 копійок (два мільйони п'ятсот сімдесят три тисячі сто тридцять шість гривень сімдесят шість копійок), а саме: за кредитом -1180885 гривень 07 копійок, по відсотках - 704219 гривень 89 копійок, пеня за останні рік 688031 гривня 80 копійок. Відповідно до вимог ст. 39 Закону України «Про іпотеку », у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. А також, виходить з того, що відповідно до змісту ч. 6 ст. 38 Закону ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. З урахуванням наведеного суд прийшов до висновку, що вимоги позивача щодо звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором шлях є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Враховуючи, що укладеним Іпотечним договором сторони передбачили можливість звернення стягнення шляхом продажу предмета іпотеки Іпотекодержателем від свого імені, а також враховуючи, що для проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, окрім рішення суду необхідно подання інших документів, визначених Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою КМУ від 17.10.2013 року №868, суд вважає обґрунтованими вимоги в частині надання позивачу права здійснити державну реєстрацію речових прав на предмет іпотеки, а також щодо права отримати та подати необхідні для цього документи від імені відповідача - іпотекодавця [PERSON] Відповідно до вимог ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати в сумі 3654 гривень по оплаті судового збору, понесені позивачем (а.с. 1), підлягають стягненню на його користь з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial