Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

06.03.2017 року [PERSON] звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій зазначив, що 20.10.2008 року померла його мати [PERSON], яка по день смерті проживала та була зареєстрована в [INFO]. [PERSON] смерті матері [PERSON] залишилася спадщина, яка складається, в тому числі, із права на земельну часту (пай), про існування якого йому було невідомо. За життя батьки подарували будинок його сестрі [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) [PERSON] смерті батька до матері на проживання переїхала її сестра [PERSON] яка була одинокою жінкою, дітей не мала. [PERSON] її смерті, в листопаді 2016 року [PERSON] продала будинок, в ході продажу якого і виявила сертифікат на право на земельну частку (пай). Він є єдиним спадкоємцем майна померлої [PERSON] за законом, так як сестра спадщини не прийняла і на неї не претендує. При зверненні до нотаріуса з метою оформлення спадщини після смерті матері [PERSON] йому відмовлено у оформленні у звязку із пропуском строків звернення з заявою про прийняття спадщини в шестимісячний строк. Причиною пропуску строку звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини стало те, що він не знав про існування сертифікату на право на земельну часту (пай), оскільки дізнався про його існування лише у грудні 2016 року. Просить визнати строк для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті 20.10.2008 року його матері [PERSON] пропущеним ним з поважних причин та визначити йому додатковий строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини в два місяці. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 05.04.2017 року від представника позивача [PERSON] [PERSON], що діє на підставі довіреності від 23.02.2017 року (а.с.25), до суду надійшла заява про розгляд справи у його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити (а.с.39). Представник відповідача Пеньківської сільської ради в судове засідання не зявився. Пеньківський сільський голова [PERSON] 23.03.2017 року подав заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, позовні вимоги [PERSON] сільська рада визнає, не заперечує щодо їх задоволення (а.с.24). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] в судове засідання не зявилася, але від неї до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги [PERSON] визнає, не заперечує щодо їх задоволення (а.с.26). В судове засідання не зявилися всі особи, які беруть участь в справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, при цьому представники позивача, відповідача та третя особа подали заяви про розгляд справи у їх та позивача відсутності, перешкод для розгляду справи в судовому засіданні немає, тому суд вважає, що справу можна розглянути без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України. Вирішуючи спір, суд встановив факт, що 20.10.2008 року в с. Пеньківка Шаргородського району Вінницької області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ №370042 (а.с.3), яка по день смерті постійно проживала та була зареєстрована в [INFO] на вул. Жовтнева, 30. На час відкриття спадщини із спадкодавцем проживала та була зареєстрована сестра останньої [PERSON], що підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Пеньківської сільської ради від 26.01.2017 року №159 (а.с.11). Позивач [PERSON] є сином спадкодавця [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, серії І-АВ № 000943 (а.с.4), отже є спадкоємцем померлої за законом. Спадкоємець за законом померлої [PERSON] її дочка та сестра позивача [PERSON] (а.с.7-10), спадщину, яка складається із права земельну частку (пай), що залишилася після смерті матері, не прийняла і на неї не претендує, про що подала відповідну заяву (а.с.20). Інших спадкоємців за законом немає. Сестра [PERSON] [PERSON] померла 29.05.2011 року, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 29.03.2017 року № 871-04-34 (а.с.36-37). Спадкова справа до майна померлої [PERSON] не заводилася та свідоцтва про право на спадщину не видавалися, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 27.03.2017 року за №47230908 (а.с.34). Заповіти та спадкові договори від імені [PERSON] відсутні, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) від 27.03.2017 року (а.с.35). [PERSON] не подав вчасно нотаріусу заяву про прийняття спадщини через те, що не знав про наявність сертифікату на право на земельну частку (пай) на імя матері (а.с.12), дізнавшись про його існування лише в грудні 2016 року. 24.02.2017 року державним нотаріусом Шаргородської ДНК [PERSON] відмовлено позивачу в оформленні спадщини за законом після смерті [PERSON] у звязку із пропуском строків прийняття спадщини (а.с.13). Встановленим судом фактам відповідають спадкові правовідносини, які регулюються Конституцією України та Цивільним кодексом України. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1222, ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними. Позивач [PERSON], спадкоємець майна померлої [PERSON] за законом, своєчасно не прийняв спадщину, оскільки йому не було відомо про наявність сертифікату на право на земельну частку (пай) на імя матері. За таких обставин, суд вважає, що строк для прийняття спадщини [PERSON] пропущено з поважних причин, тому є підстави для застосування до спірних правовідносин положень ч.3 ст.1272 ЦК України, тобто для визначення додаткового строку для подання позивачкою заяви про прийняття спадщини. Відповідно до вимог ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з абз.3 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до абз.6 п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення в цивільній справі», за змістом частини 4 ст.174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Враховуючи, що представником відповідача визнано позовні вимоги [PERSON], що вбачається із письмової заяви Пеньківського сільського голови [PERSON] (а.с.24), то суд вважає, що в даному випадку наявні всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Отже, суд вважає, що позов підлягає\~ задоволенню.

Outcome: approved