Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

05 травня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] до [PERSON], [PERSON] та просить ухвалити рішення, яким визнати дійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу від 22 липня 2014 року, укладений між ним та відповідачем [PERSON], визнати за ним право власноcті на автомобіль марки Geely FE-2, 2011 року випуску, номерний знак [NUMBER]. Посилався на те, що 22 липня 2014 року між ним та відповідачем [PERSON] був укладений усний договір купівлі-продажу зазначеного автомобіля, яким останній розпоряджається на підставі довіреності власника автомобіля [PERSON] За умовами договору позивач набув права власності на автомобіль та провів розрахунок в повному обсязі у сумі 80000 грн. Оскільки грошей на перереєстрацію транспортного засобу не вистачило, було вирішено тимчасово оформити довіреність на право керування цим автомобілем на імя позивача, після чого він перейшов у його володіння. В травні 2015 року позивач дізнався, що на вказаний автомобіль накладено арешт. Вважає, що його право власності на вказаний транспортний засіб, яке він набув на підставі договору купівлі-продажу порушується, в звязку з чим звернувся до суду за захистом порушеного права В судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідачі на розгляд справи не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Заперечень проти позову та заяв про розгляд справи без їхньої участі відповідачі не надали. При таких обставинах суд проводить розгляд справи у відповідності до положень ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, в заочному порядку, на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [PERSON] з 14 січня 2012 року є власником транспортного засобу Geely FE-2, 2011 року випуску, номерний знак [NUMBER]. (а.с. 11) 06 травня 2014 року [PERSON] уповноважено [PERSON] та [PERSON] (які діють окремо один від одного) розпоряджатись та експлуатувати належний їй на підставі свідоцтва про реєстрацію вищевказаний транспортний засіб (а.с. 8). 22 липня 2014 року [PERSON], діючи як продавець від імені [PERSON], та [PERSON], діючи як покупець, уклали усний договір купівлі-продажу автомобіля Geely FE-2, 2011 року випуску, номерний знак [NUMBER]. Розпискою від 22 липня 2014 року [PERSON] підтвердив отримання від [PERSON] 80000 грн. в рахунок оплати за вказаний автомобіль (а.с. 10). Згідно копії довіреності від 22 липня 2014 року, [PERSON], в порядку передоручення, уповноважив [PERSON] розпоряджатись та експлуатувати належний [PERSON] транспортний засіб Geely FE-2, 2011 року випуску, номерний знак [NUMBER] (а.с. 9). Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 208 ЦК України, правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, належить вчиняти у письмовій формі. Відповідно до ч. 5 ст. 656 ЦК України, на окремі види майна може бути встановлено спеціальний порядок набуття громадянами права власності. Зокрема, порядок набуття права власності на автомобіль встановлений Правилами державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок (далі - Правила), затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 7 вересня 1998 року. Торгівля транспортними засобами, що були в експлуатації, здійснюється відповідно до Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2009 року № 1200. Пунктами 7, 8 Правил передбачено, що однією з умов відчуження транспортного засобу є зняття його з обліку в підрозділі ДАІ. Тобто набуття права власності на автомобіль здійснюється при наявності дійсного правочину про відчуження транспортного засобу та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу з відміткою підрозділу ДАІ про зняття цього засобу з обліку. Однак з матеріалів справи вбачається, що як у період складання договору купівлі- продажу та отримання коштів, так і дотепер спірний автомобіль не був знятий з обліку в органах ДАІ та до цього часу зареєстрований за [PERSON] Укладення сторонами договору купівлі-продажу не знятого з обліку в органах ДАІ автомобіля суперечить чинному законодавству. Згідно ст.ст. 237, 244, 245 ЦК України, довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами, ґрунтується на договорі та визначає правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчиняти правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Відповідно до ст. 240 ЦК України представник зобов'язаний вчиняти правочин за наданими йому повноваженнями особисто; він може передавати своє повноваження частково або в повному обсязі іншій особі, якщо це встановлено договором або законом між особою, яку представляють, і представником або якщо представник був вимушений до цього з метою охорони інтересів особи, яку він представляє. Видачу довіреності чи передоручення повноважень на транспортний засіб, що був в експлуатації без укладення договору купівлі-продажу з врахуванням особливостей цивільного обороту, не можна вважати договором, що укладений відповідно до закону та допускає перехід права власності до третіх осіб. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про неможливість визнання договору купівлі-продажу автомобіля таким, що відбувся, оскільки продавцем не виконані всі необхідні для цього умови, та про відсутність правових підстав для визнання за позивачем права власності на спірний автомобіль. Судові витрати у справі з підстав ст.. 88 ЦПК Країни покладаються на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed