Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

07.03.2018 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки - [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі однієї четвертої частини від всіх видів його доходів, щомісячно, починаючи з 07.03.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач звернуся до суду з зустрічним позовом, в якому просив розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 30 грудня 2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського управління юстиції у м. Києві, про що складено актовий запис № 1287. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позов про стягнення аліментів визнав у повному обсязі, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Позивач за первісним та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] вимоги за зустрічним позовом визнала у повному обсязі, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлено наступне. Згідно із ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 30 грудня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено актовий запис № 1287, що стверджується даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 30.12.2011 року. [INFO] народилась [PERSON], що стверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 16.03.2013 року. Батьками малолітньої [PERSON], [INFO], згідно даних свідоцтва про народження є [PERSON] та [PERSON]. Статтею 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд виходить з того, що вжиття заходів щодо збереження сім'ї у даному випадку не може дати позитивного результату, оскільки подальше спільне життя подружжя неможливе та є таким, що суперечило б інтересам сторін у справі, враховуючи обставини, що склалися у даному випадку, у зв'язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України (далі - СК України), батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За змістом положень частини другої вказаної вище статті, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Встановлений законом станом на час розгляду справи прожитковий мінімум для дітей віком до шести років становить 1492 грн. В силу ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання.

Outcome: approved