Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

05 березня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить визнати за ним право власності на земельну ділянку 6,24 га, що розташована на території Грейгівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого 14 травня 2014 року. В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те, що 12 лютого 2013 року, ще за життя [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого у випадку смерті усе майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось у тому числі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він матиме право за законом, заповів позивачу [PERSON]. 14 травня 2014 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 6,24 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Грейгівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області. Вказана земельна ділянка належала спадкодавцю відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії І-МК № 010803, виданого на підставі рішення 18 сесії 23 скликання Грейгівської сільської Ради народних депутатів від 24 травня 2001 року № 3. Приватним нотаріусом Жовтневого районного нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом було відмовлено, в зв'язку з відсутністю оригіналу Державного акту на право приватної власності на землю. Оскільки оригінал Державного акту загублений, він змушений звернутися до суду з позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, направив до суду заяву, відповідно до якої просить розглядати справу за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач Грейгівська сільська рада Жовтневого району Миколаївської області в суд свого представника не направила, надіслала до суду листа, відповідно до якого сільська рада позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення, та просить розглядати справу за відсутності її представника. Дослідивши письмові докази у справі, суд встановив наступне. Спадкодавцем [PERSON] 12 лютого 2013 року складений заповіт, відповідно до якого у випадку смерті усе майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось у тому числі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він матиме право за законом заповів позивачу [PERSON]. Заповіт посвідчений приватним нотаріусом Жовтневого районного нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 35 (а.с. 6-7). Після смерті [PERSON], померлого 14 травня 2014 року (а.с. 11), відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 6,24 га, що розташована на території Грейгівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області. Належність спадкодавцю земельної ділянки, підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії І-МК № 010803 від 31.01.2002 року (а.с. 5). Відповідно до довідки виконавчого комітету Грейгівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області № 1326 від 21.07.2014 року спадкодавець проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO] та знятий з реєстраційного обліку в зв'язку зі смертю 16 травня 2014 року (а.с. 9). [PERSON] приватним нотаріусом Жовтневого районного нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв'язку з відсутністю оригіналу Державного акту на право приватної власності на землю (а.с. 18). Дослідивши копію спадкової справи № 46/2014, судом встановлено, що [PERSON] звернувся до Жовтневої державної нотаріальної контори Миколаївської області із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Статтею 1218 Цивільного кодексу України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з статтею 1223 право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. На заповіт, як односторонній правочин розповсюджуються загальні норми цивільного законодавства стосовно підстав та наслідків визнання недійсності правочинів. Відповідно до ст. 1234 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. ст. 1218, 1223-1234 ЦК України, суд визнає заявлений позов, таким що підлягає задоволенню.

Outcome: approved