Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

05.08.2016 року [PERSON] звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В позові позивачка вказала, що з 23 червня 1990 року її батьки - [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. В період шлюбу , а саме 23.10.2007 року батько позивачки придбав квартиру за [ADDRESS]. [INFO] мати позивача - [PERSON] померла. 28.05.2016 року [PERSON] звернулась до Южноукраїнської державної нотаріальної контори Южноукраїнського міського нотаріального округу Миколаївської області з заявою про отримання спадщини після смерті матері. Проте державним нотаріусом у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частки квартири [ADDRESS], [PERSON] було відмовлено, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів та відсутні відомості про спільну сумісну власність подружжя на вказану квартиру. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву, просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.Зі згоди представника позивача, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Як встановлено судом, з23 червня 1990 року батьки позивача - [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі (свідоцтво про шлюб [NUMBER] від 23.06.1990 р.). За час шлюбу батьками була придбана квартира [ADDRESS], згідно договору купівлі-продажу від 23 жовтня 2007 року. [INFO] мати позивача - [PERSON] померла. 28.05.2016 року [PERSON] звернулась до Южноукраїнської державної нотаріальної контори Южноукраїнського міського нотаріального округу Миколаївської області з заявою про отримання спадщини після смерті матері. Оскільки на час життя матері - [PERSON] за нею було зареєстровано лише право власності на 1/4 частку квартири [ADDRESS]. То і спадщину я отримала лише у вигляді 1/4 частки квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 18 березня 2016 року. У позивачки на момент прийняття спадщини не було правовстановлюючих документів на квартиру [ADDRESS], вони були у її батька, який в свою чергу написав заяву до нотаріальної контори Южноукраїнського міського нотаріального округу Миколаївської області про відмову від спадщини після смерті [PERSON] на мою користь. На підставі викладеного та у звязку з відсутністю відомостей про спільну сумісну власність подружжя на вказану квартиру державним нотаріусом у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частки квартири [ADDRESS], [PERSON] було відмовлено, та роз'яснено, що для вирішення даного питання вона повинна звернутися до суду. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч.3 ст.368 Цивільного кодексу України майно набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не визначено договором або законом. Як вбачається з позову шлюб [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 23.06.1990 року. 23.10.2007 року [PERSON] придбав квартиру за [ADDRESS]. Отже квартира [ADDRESS] була придбана у період шлюбу. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом. У відповідності до ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1261-1264 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, батьки та діти. Згідно ст. 1226 ЦК україни часка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до вимог ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з роз'ясненнями п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. З урахуванням викладеного, суд приходить до пероконання, що позовні вимоги [PERSON] є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved