Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

05 серпня 2014 року до Самарського районного суду м.Дніпропетровська звернулось Публічне акціонерне товариство «Банк»Демарк» із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 30 березня 2007 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Демарк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 26-056. Позичальнику було надано кредит в сумі 20000,00 грн. з кінцевим строком повернення 27 березня 2009 року. У зв'язку з невиконанням боржником зобов'язань за кредитним договором рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10.08.2009 року по справі № 2-1090/09 з [PERSON] та його поручителя [PERSON] було солідарно стягнуто заборгованість за кредитним договором, нараховану станом на 18.03.2009 року. Остаточне виконання рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська відбулось 04.03.2013 року. Таким чином, станом на 29.07.2014 року заборгованість позичальника перед банком становить: 7944,67 грн. з них 5082,56 - заборгованість за відсотками; 762,11 - пеня за несвоєчасну сплату відсотків; 2100,00 - несплачена щомісячна комісія. Позивач просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Банк»Демарк» заборгованість по кредитному договору в сумі 7944,67 грн. та судовий збір у розмірі 243,60 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву з проханням розглядати дану справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с. 23). Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності із вказаними вище обставинами дає судові підстави для застосування положень ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 березня 2007 року між ПАТ «Банк»Демарк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 26-056 відповідно до якого банк надав позичальнику грошові кошти у розмірі 20000 грн. з кінцевим строком повернення 27 березня 2009 року. (а.с. 4-5). 30 березня 2007 року між ПАТ «Банк»Демарк» та [PERSON] в забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору № 26-056 було укладено договір поруки № 26-056/1 від 30 березня 2007 року (а.с. 6). Відповідно до рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10 серпня 2009 року позов «Банк»Демарк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено повністю (а.с. 9). Відповідно до меморіального ордеру № 72180058 від 04 березня 2013 року остаточно заборгованість за користування кредитом була сплачена позичальником 04.03.2013 року. Згідно рахунку від 29 липня 2014 року заборгованість позичальником перед банком по кредитному договору №26-056 від 30.03.2007 року становить 7 944,67 грн. з них 5082,56 - заборгованість за відсотками; 762,11 - пеня за несвоєчасну сплату відсотків; 2100,00 - несплачена щомісячна комісія (а.с. 11). Відповідно до п. 3.5.1 кредитного договору позичальник за користування кредитом має сплачувати банку відсотки у розмірі 24 % річних. Такі відстотки нараховуються на фактичну суму заборгованості за кредитом із розрахунку фактичної кількості днів періоду нарахування відсотків на основі Банківського року (360 днів) і підлягають сплаті щомісячно. У випадку несплати відсотків сума боргу відноситься на рахунок несплачених в строк відсотків. Відсотки, нараховані в кінцевий рахунок, позичальник сплачує одночасно з поверненням кредиту. Відповідно до п. 6.4 кредитного договору визначено, що при несплаті відсотків на строк більше двох днів банк має право стягнути з позичальника пеню, починаючи з третього дня прострочки за кожний день прострочки. Пеня нараховується на суму несплачених своєчасно відсотків із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з третього дня прострочки і до дати повного погашення заборгованості по відсотках і розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня (а.с. 4-5). Дані правовідносини регулюються Цивільним кодексом України. Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до положень ст.ст. 509, 526, 530 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, у тому числі сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обов'язку. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦПК України у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України умовами кредитного договору є обов'язок кредитодавця надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається в письмовій формі. За змістом ст. ст. 610, 611, 612, 623, 625 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі і відшкодування збитків та моральної шкоди. Враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги те, що банк виконав свої зобов'язання за даним договором в повному обсязі, а відповідач в порушення умов кредитного договору свої зобов'язання по поверненню кредитних коштів не виконав, у зв'язку з чим у банка виникло право вимагати повернення кредиту та стягнення заборгованості у примусовому порядку, з урахуванням викладеного, суд вважає звернення позивача з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості та судових витрат цілком обґрунтованим, та таким що відповідає характеру та змісту цивільно-правових відносин. Крім того, суд вважає, що з відповідачів необхідно стягнути солідарно сплачений судовий збір на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved