Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-06 00:00:00

05.03.2020 до суду звернулася [PERSON] з позовом про визнання втратившим право користування житлом [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власницею квартири [ADDRESS] , в якій зареєстрований, але не проживає її син [PERSON] , [INFO] . Оскільки реєстрація відповідача перешкоджає у реалізації права на володіння та користування квартирою, просить визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] , в зв`язку з чим звернулася до суду з позовом. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився, також подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Ухвалою суду від 19.03.2020 відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Суд дослідивши докази у справі, дійшов наступного висновку. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до норм цивільного законодавства, що регулюють право власності та право користування чужим майном. Судом встановлено, що позивачка є власницею квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 08.02.2001. (а.с.6). Згідно з Витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання від 02.03.2016 [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою : [ADDRESS] . (а.с.8). За відомостями Відділу з питань державної реєстрації Охтирської міської ради від 16.03.2020 [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . (а.с.12). Згідно з ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Аналіз положень глави 32 ЦК України свідчить, що сервітут - це право обмеженого користування чужою нерухомістю в певному аспекті, не пов`язане з позбавленням власника нерухомого майна правомочностей володіння, користування та розпорядження щодо цього майна. Відповідач вселився у спірне домоволодіння в якості члена сім`ї (син власника домоволодіння) і набув право користуванням чужим майном, яке по своїй суті є сервітутом. Відповідно до частини другої статті 406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Право користування приватним житлом має речово-правовий характер, у зв`язку з чим припинення цього права повинно відбуватися згідно з вимогами статей 405,406 ЦК України, зокрема житловий сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення або через відсутність особи без поважних причин понад один рік у спірному житловому приміщенні (постанова Верховного Суду від 28 серпня 2019 року по справі № 347/217/17-ц). Оскільки відповідач, син позивача, зареєстрований у спірне приміщення як член сім`ї позивача, понад рік непроживає в зазначеній квартирі без поважних причин, з врахуванням визнання позову відповідачем, наявні підстави для задоволення вимог позивача та визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] , відповідно до положень ст. 405 ЦК України.

Outcome: approved