Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

05 вересня 2018 року позивач звернулася до Пологівського районного суду Запорізької області з позовом, в якому зазначила, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 21 листопада 1998 року. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON] [INFO]. З самого початку спільне життя з відповідачем складалося, проте на протязі останніх років між ними почали виникати непорозуміння у сімейних відносинах через несумісність характеру, також почалися сварки, скандали. За таких обставин, що склалися між ними, у позивача зникла повага та довіра до чоловіка, почуття любові також відсутні. З відповідачем вони проживають разом, оскільки окремого житла одне від одного у них нема, але між ними припинені всі відносини як чоловіка та дружини. Спільне господарство між ними не ведеться. Спору щодо поділу майна між ними немає. Також не має спору щодо проживання їхньої дитини, і за спільною домовленістю дитина проживала та буде проживати в подальшому з позивачем. У зв'язку з зазначеним позивач просить суд постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та [PERSON], після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Про місце, дату і час розгляду справи сторони повідомлені належним чином (а.с.20-21). У судове засідання позивач надала письмову заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність без застосування засобів технічної фіксації. На позовних вимогах наполягає і просить їх задовольнити з залишенням їй прізвища «[PERSON]». Одночасно повідомляє суду, що на день розгляду справи вона не є вагітною та дітей віком до одного року не має. З відповідача на свою користь просить суд стягнути половину судових витрат зі сплати судового збору (а.с.22). У судове засідання відповідач надав письмову заяву, в якій позов визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки до примирення вони з дружиною не дійшли. Просить справу розглянути в його відсутність, без застосування засобів технічної фіксації (а.с.23). На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України справа розглядається за відсутності учасників справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, беручи до уваги наполягання позивача на задоволенні позову, визнання позову відповідачем, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст.112 Сімейного кодексу України, виходячи з наступного. Так, у судовому засіданні судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому виконкомом Кінсько Роздорівської сільської ради Пологівського району Запорізької області 21 листопада 1998 року шлюбі, що підтверджується копією повторно виданого 06 серпня 2003 року свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с.8). Сторони є батьками неповнолітньої дочки [PERSON] [INFO] (а.с.9). З копії довідки про склад сім'ї, виданої виконавчим комітетом Воскресенської сільської ради Пологівського району Запорізької області, судом встановлено, що [PERSON], [INFO], зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS], та має склад сім'ї: чоловік [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO] (а.с.10). З матеріалів справи і заяв сторін вбачається, що між ними склалися напружені стосунки, сторони шлюбні відносини не підтримують, хоча і проживають в одному будинку. Позивач на розірванні шлюбу наполягає. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалася остаточно і подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечать інтересам кожного з них, а також їх неповнолітній дитині, що має істотне значення. На підставі ст.ст.133,141 ЦПК України, вважаючи, що обидві сторони не вжили всіх заходів щодо збереження сім'ї, суд стягує з відповідача на користь позивача половину понесених нею витрат зі сплати судового збору в сумі 352,40 грн. згідно квитанції на а.с.2.

Outcome: approved