Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

05.03.2018р. до місцевого суду звернулась КС «Метроном» із позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість за кредитним договором № К32/13 від 08.04.2013р. у розмірі 1\~487 200грн. 00коп., а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 22\~308грн. 00коп. В обґрунтування цих вимог позивач зазначив, що 08.04.2013р. між сторонами був укладений кредитний договір № К32/13, по якому відповідачка [PERSON] отримала кредит на споживчі цілі у розмірі 1\~500\~000грн., строком з 08.04.2013р. по 08.04.2014р., зі сплатою 36,00 відсотків за користування кредитом. На виконання цього договору, відповідачу були видані наступні суми за кредитною лінією: 08.04.2013р. у розмірі 900\~000грн., 30.04.2013р. у розмірі 190\~000грн., 18.05.2013р. у розмірі 75\~100грн., 22.05.2013р. у розмірі 300\~000грн., 21.06.2013р. у розмірі 34\~900грн. Згідно Додаткової угоди № 1 від 27.06.2014р., яка є додатком до кредитного договору № К32/13 від 08.04.2013р., змінено термін дії договору, а саме на 21 місяць, з 08.04.2013р. по 08.01.2015р. Повернення кредиту здійснюється згідно з графіком погашення кредиту наведеному в додатку № 1 до Кредитного договору, який є його невідємною частиною та додатку № 2 Додаткової угоди. У відповідності до п.3.3 Кредитного договору та графіку погашення кредиту, наведеному в Додатку № 1 та Додатку № 2 до Кредитного договору, Відповідач повинен, починаючи з травня 2013 року по січень 2015 року сплачувати Позивачу, в рахунок погашення кредиту встановлені в графіку суми щомісячно. Згідно п.3.7 Кредитного договору, за будь-яких умов, у разі несвоєчасного надходження (прострочення) планового платежу повністю або частково з четвертого дня прострочення, цей кредит буде визнаватися кредитом із підвищеним ризиком. Протягом строку визнання кредиту - кредитом з підвищеним ризиком, процентна ставка за цим кредитом встановлюється у розмірі 72 % річних від початкової суми кредиту за кожен день користування кредитом. У порушення умов договору відповідачка вказані зобовязання належним чином не виконала у звязку із чим станом на 02.03.2018р. виникла заборгованість, зокрема у розмірі 1\~487\~200грн., та яку просить стягнути в судовому порядку. Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 05.03.2018р. за вказаним позовом відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. Предмет та підстава позову не змінювались, позовні вимоги не збільшувались. Представник позивача КС «Метроном» - [PERSON] в судове засідання не зявилася, надавши заяву, де просить справу розглянути за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] та її представник ХЕЙНІС О.Г. у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи 12.03.2019р. були повідомлені належним чином. Адвокат [PERSON] звернувся із письмовою заявою, в якій просить дане судове засідання провести в його відсутності. [PERSON] про причини неявки суд не повідомила, письмових заперечень з приводу поданого позову не надала. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши наявні у цивільній справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 08.04.2013р. відповідачка [PERSON] звернулася до позивача КС «Метроном» із письмовою заявою, в якій просила надати кредит в сумі 1\~500\~000грн. на споживчі цілі, терміном на дванадцять місяців, до якої додала власноручно написану анкету позичальника. На підставі даної заяви, розглянутої на засіданні кредитного комітету КС «Метроном», про що свідчить Протокол № 30 від 08.04.2013р., було прийняте рішення надати кредит у зазначеному розмірі. Цього ж дня, між позивачем КС «Метроном» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № К32/13 від 08.04.2013р., за яким останній надано грошові кошти у розмірі 1\~500 000грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% річних, строком з 08.04.2013р. по 08.04.2014р. Як вбачається з видаткового касового ордеру № 317 від 08.04.2013р. на суму 900\~000грн., видаткового касового ордеру № 406 від 30.04.2013р. на суму 190\~000грн., видаткового касового ордеру № 443 від 18.05.2013р. на суму 75\~100грн., видаткового касового ордеру № 454 від 22.05.2013р. на суму 300\~000грн., видаткового касового ордеру № 556 від 21.06.2013р. на суму 34\~900грн., відповідачка [PERSON] з каси позивача КС «Метроном» отримала грошові кошти в загальному розмірі 1\~500\~000грн. Відповідно до Додаткової угоди № 1 від 27.06.2014р. до Кредитного договору № К32/13 від 08.04.2013р., сторони домовились, що строк дії договору становить 21 місяць з 08.04.2013р. по 08.01.2015р., погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюються згідно графіка № 2, що є невідємною частиною цього Договору. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідачка в\~порушення ст.ст.\~509,\~526,\~1054\~Цивільного кодексу\~України та\~умов договору, своїх зобовязань не виконала,\~що призвело\~до створення\~заборгованості перед\~позивачем.\~Згідно розрахунку\~доданого до\~матеріалів справи,\~заборгованість станом\~на 02.03.2018р.\~становить 3\~122\~429грн.\~59коп.,\~яка складається\~з простроченої\~заборгованості по\~основному боргу\~ 1\~487\~200грн.\~00коп.,\~простроченої заборгованості\~по відсотках\~ 1\~635\~229грн.\~59коп. \~ Відповідно до ч.3 ст.13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Позивач КС «Метроном» реалізував своє процесуальне право шляхом звернення до суду із позовною вимогою щодо стягнення лише простроченої заборгованості по основному боргу в розмірі 1\~487 200грн. 00коп. Заборгованість в сумі 1\~487 200грн. 00коп. документально підтверджена, в передбаченому законом порядку її розмір не спростований, а тому ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі. Відповідно до ст.110 ЦПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтями 89 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Експертний висновок про те, що підпис в Видатковому касовому ордеру № 556 від 21.06.2013р., графі «Одержав. Дата. Підпис одержувача», - виконаний не самою [PERSON], а іншою особою, з наслідуванням її підпису. Рукописний текст в Видатковому касовому ордері № 556 від 21.06.2013р., в графі «Одержав. Дата. Підпис одержувача», - виконаний не самою [PERSON], а іншою особою, зроблений експертом у висновку судово-почеркознавчої експертизи від 09.08.2018р. № 2981/2982/2983/18-21, судом не враховується, оскільки у взаємному звязку з іншими доказами, він не спростовує факту отримання відповідачем [PERSON] останньої частини кредитної лінії у розмірі 34\~900грн. Отримання зазначеної суми, [PERSON] підтвердила підписанням Додаткової угоди № 1 від 27.06.2014р. та Графіку розрахунків № 2 від 27.06.2014р., які є невідємними частинами Кредитного договору № К32/13 від 08.04.2013р., згідно яких, вона визнала існування заборгованості за отриманим кредитом в загальному розмірі 1\~500\~000грн., до складової частини якої входить зазначена сума в розмірі 34\~900грн., отримана в якості останньої частини кредитної лінії. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 22\~308грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 4 від 02.03.2018р. та № 688 від 02.03.2018р. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи зі змісту вказаних положень процесуального закону та задоволення позову у повному обсязі, з відповідача на користь позивача повинні бути стягненні судові витрати у розмірі 22\~308грн. Відповідно до ч.1\~ст.4 ЦПК України,\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно принципу диспозитивності,\~суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1\~ст.13 ЦПК України). Доказами відповідно до ст.76 ЦПК України, є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч.3, 4 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України). Відповідач [PERSON] не надала суду належних та допустимих доказів на спростування позовних вимог позивача та наданих останнім доказів. На підставі викладеного,

Outcome: approved