Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

05.02.2019 р. позивачка звернулася у суд з позовом до відповідача, у якому просить стягувати з останнього аліменти на її утримання в розмірі 3500,00 грн. в місяць до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28.10.2017 р.. Від подружнього життя у них з відповідачем народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із нею. Ствердила, що вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, отримує соціальну допомогу. Відповідач офіційно працевлаштований, отримує стабільний високий заробіток. Ухвалою від 13.03.2019 р. судом відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судовий розгляд на 13.05.2019 р. на 12:50 год. в залі судового засідання Червоноградського міського суду Львівської області, без виклику сторін. Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін суду не подали. Відповідач подав заяву про визнання позову. У відповідності положень п. 1 ч. 3 ст. 223, ст. 247, ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до наступного висновку. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28.10.2017 р., що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 28.10.2017 р. Від подружнього життя у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.05.2018 року. Зі змісту позовної заяви випливає, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання непрацездатної дружини, яка здійснює догляд за малолітньою дитиною. Доходів позивачки не достатньо для самостійного утримання, оскільки вона на даний час не працює. Відповідно до частини другої статті 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86, 88 цього кодексу. Згідно ч.\~ч.\~2,\~4\~ст.\~84\~СК України,\~дружина,\~ з\~ якою\~проживає дитина,\~ має\~право на\~утримання від\~чоловіка -\~батька дитини\~до досягнення\~дитиною трьох\~років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Виходячи з принципів розумності та справедливості, враховуючи потреби позивачки та те, що дитина проживає разом з нею, остання не в змозі працевлаштуватися так як зайнята доглядом за дитиною, що не досягла 3-х річного віку, беручи до уваги позицію відповідача щодо готовності сплачувати аліменти, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими, відтак позов підлягає задоволенню. В силу приписів ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню у користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн. від якого була звільнена позивачка при подачі позову.

Outcome: approved