Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

06 травня 2015 року до суду надійшла зазначена позовна заява. В позовних вимогах з врахуванням заяви про збільшення розміру заявлених вимог позивач просить: визнати припиненим з 13.02.2014 року Договір іпотеки від 25.09.2007 року про передачу в іпотеку нерухомого майна - квартири [ADDRESS], посвідчений 25.09.2007 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шелест О.М. за реєстровим №1273 з усіма змінами та доповненнями; визнати припиненим з 13.02.2014 року Договір іпотеки від 26.03.2008 року про передачу в іпотеку нерухомого майна - квартири [ADDRESS], посвідчений 26.03.2008 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шелест О.М. за реєстровим №728; визнати припиненими зобов'язання позивача за Договором іпотеки квартири [ADDRESS], який було укладено 25.09.2007 року між ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» та [PERSON] в забезпечення Кредитного договору №1239н-09-07 від 25.09.2007 року та посвідчений 25.09.2007 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шелест О.М. за реєстровим №1273; визнати припиненими зобов'язання позивача за Договором іпотеки квартири [ADDRESS], який було укладено 26.03.2008 року між ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» та [PERSON] в забезпечення Кредитного договору №1239н-09-07 від 25.09.2007 року та посвідчений 25.09.2007 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шелест О.М. за реєстровим №728. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 25.09.2007 року між сторонами був укладений кредитний договір за яким позивач отримав кредит в сумі 1 800 000,00 доларів США зі сплатою 13% річних на споживчі цілі. В цей же день для своєчасного та повного виконання позивачем зобов'язань за кредитним договором було укладено між сторонами Договір іпотеки за яким передано в іпотеку квартиру [ADDRESS]. Договір посвідчений 25.09.2007 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шелест О.М. та зареєстрований за реєстровим №1273. Нотаріусом накладено заборону на відчуження вказаної квартири до припинення Договору іпотеки. 26.03.2008 року було збільшено ліміт кредитної лінії до 4 600 000,00 доларів США зі сплатою 13% річних на споживчі цілі. В цей же день в іпотеку Банку було передано квартиру [ADDRESS]. Договір посвідчений 26.03.2008 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шелест О.М. та зареєстрований в реєстрі за реєстровим №728. Нотаріусом накладено заборону на відчуження квартири до припинення Договору іпотеки. В подальшому відсоткову ставку за користування кредитними коштами було збільшено до 16% річних. Рішенням Солом'янського районного суду м.Києва з позивача та [PERSON] стягнуто заборгованість за кредитними договорами. На виконання рішення суду було видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження. В межах виконавчого провадження квартири, які передані в іпотеку передавались на реалізацію на прилюдних торгах, проте торги не відбулися. Банк звернувся до виконавчої служби про передачу вказаних квартир їм у власність на підставі ст.49 Закону України «Про іпотеку» та набув право власності на вказані квартири. Як зазначає позивач, у відповідності до ст.599 ЦК України та ст.17 Закону України «Про іпотеку», після набуття Банком права власності на іпотечні квартири іпотека за договорами припинилась. Позивач в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з клопотанням про слухання справи в його відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, звернувся до суду із заявою про слухання справи в його відсутність. До суду надійшли заперечення представника відповідача в яких він зазначає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню на тій підставі, що Банком дійсно звернено стягнення на предмети іпотеки. Проте, позивач просить суд підмінити законодавчий орган та ухвалити рішення, яким підтвердити факти, викладені у ст.17 Закону України «Про іпотеку». А тому є незрозумілим, яке саме право позивача порушено чи оспорюється відповідачем. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, врахувавши заперечення відповідача, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як встановлено в судовому засіданні, 25.09.2007 року між ЗАТ «Банк Петрокоммерц Україна» (далі - Іпотекодержатель) та [PERSON] (далі - Іпотекодавець) був укладений Договір іпотеки за яким для забезпечення повного і своєчасного виконання Іпотекодавцем Боргових зобов'язань за Кредитним договором №1239-н-09-07 від 25.09.2007 року в частині повернення кредиту в розмірі 1 800 000,00 доларів США зі сплатою 13% річних, сплати пені та штрафів Банку строком повернення до 24.09.2010 року передано в іпотеку квартиру [ADDRESS]. Договір Іпотеки посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шелест О.М. та зареєстрований в реєстрі за №1273. Договорами від 26.03.2008 року та 07.11.2008 року до вказаного договору були внесені зміни за якими було збільшено суму отриманого кредиту до 4 600 000,00 доларів США та відсотки в розмірі 16% річних. Зміни до договору були посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шелест О.М. Також нотаріусом у зв'язку із посвідченням вказаного договору накладено заборону на відчуження вказаної в договорі квартири до припинення договору іпотеки. 26.03.2008 року між ЗАТ «Банк Петрокоммерц Україна» (далі - Іпотекодержатель) та [PERSON] (далі - Іпотекодавець) був укладений Договір іпотеки за яким для забезпечення повного і своєчасного виконання Іпотекодавцем Боргових зобов'язань за Кредитним договором №1239-н-09-07 від 25.09.2007 року в частині повернення кредиту в розмірі 4 600 000,00 доларів США зі сплатою 13% річних, сплати пені та штрафів Банку строком повернення до 24.09.2010 року передано в іпотеку квартиру [ADDRESS]. Договір Іпотеки посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шелест О.М. та зареєстрований в реєстрі за №728. Договором від 07.11.2008 року до вказаного договору були внесені зміни за якими було збільшено відсотки за користування коштами до 16% річних. Зміни до договору були посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шелест О.М. Також нотаріусом у зв'язку із посвідченням вказаного договору накладено заборону на відчуження вказаної в договорі квартири до припинення договору іпотеки. В порядку статті 49 Закону України «Про іпотеку» ПАТ «Петрокоммерц Україна» звернувся до ВПВР ДВС України про передачу у власність квартир, що були предметом іпотеки. 07.02.2014 року були складені протоколи №№ 13/46/11 та 13/46/12 проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки), яке належить [PERSON] З яких вбачається, що прилюдні торги не відбулись та іпотекодержатель виявив бажання придбати предмет іпотеки (квартири №31 та № 33 в будинку №5/24 по вулиці Ірининській в м.Києві) за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна. Переможцем торгів визначено іпотекодержателя ПАТ «Банк Петрокоммерц Україна». 13.02.2014 року на підставі протоколів проведення прилюдних торгів начальником ВПВР ДВС України затверджено акти №№ 250/5 та 250/5-1 державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки. Як вбачається із заперечень, представник відповідача не заперечував факту набуття Банком права власності на предмети іпотеки. З Державного реєстру іпотек вбачається, що станом на 07.05.2015 року існують записи про іпотеку квартир №31 та №33 в будинку №5/24 по вулиці Ірининській в м.Києві на підставі Договорів іпотеки від 25.09.2007 року та 26.03.2008 року з додатковими договорами. Витягу станом на 2016 рік суду надано не було. Стаття 598 ЦК України визначає, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. У відповідності до ст.3 Закону України «Про іпотеку», іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону. Стаття 17 Закону України «Про іпотеку» передбачає підстави за яких припиняється іпотека, зокрема, іпотека припиняється у разі: набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Пунктом 4.2.1 Договорів іпотеки сторони визначили, що сторони погоджуються, що одночасно з нотаріальним посвідченням цього договору нотаріус накладає, згідно з чинним законодавством України заборону відчуження предмета іпотеки. Така заборона відчуження діє до дати надання Іпотекодержателем нотаріусу і/або Іпотекодавцеві письмового повідомлення про повну сплату Іпотекодавцем всіх його боргових зобов'язань за Кредитним договором або про припинення цього Договору. Отже, оскільки положеннями ст.17 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у випадку набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки припиняється іпотека, тобто така підстава визначена законом, тому в даному випадку не вимагається її припинення за рішенням суду, враховуючи, що позивач не зазначив суду, які його права порушуються. Крім того суд вважає, що в даному випадку позивач звернувся до суду з позовом та визначив неналежний спосіб захисту свого порушеного права, тому суд не вбачає підстав для задоволення заявлених вимог. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed