Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

04 серпня 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визначення додаткового терміну для подачі заяви про прийняття спадщини, в обґрунтування якого зазначила, що 04 грудня 2004 року уклала шлюб з [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану Бабушкінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 928. Ще до укладання шлюбу, приблизно з липня 1999 року вона стала постійно мешкати з [PERSON] у його квартирі за адресою: [ADDRESS], але 24.12.2014 року її чоловік [PERSON] помер. Після смерті її чоловіка [PERSON] спадкоємцями першої черги за законом є вона, як дружина померлого та відповідачка [PERSON], як донька померлого. Оскільки, позивачка вважала себе такою, що прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, 28.06.2015 року вона із заявою звернулася до Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, того ж дня вона отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно з якою їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, у звязку з тим, що пропустила строк на прийняття спадщини. Просила суд визначити додатковий термін для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON], що помер 24.12.2014 року, строком у три місяці. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі і наполягала на їх задоволенні. Відповідачка [PERSON] до суду не зявилася, надала заяву у якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила задовольнити. Представник третьої особи Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори у судове засіданні не зявився, повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Вивчивши позовні вимоги та матеріали цивільної справи, суд прийшов до наступного висновку. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представленими сторонами доказів. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і запереченні сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог та заперечень. Судом встановлено, що 04 грудня 2004 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Бабушкінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON] (дошлюбне прізвище Тарасова) [PERSON], [INFO], актовий запис № 928 (а.с. 8). Згідно із свідоцтва про право власності на житло від 26 січня 1998 року виданого ВАТ «Дніпрошина», квартира, яка знаходиться за адресою: вул. [PERSON] б. 12 кв. 38, належить на праві приватної спільної власності: [PERSON], та членам його сімї [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до довідки №20062 від 30.07.2015 р. виданої Єдиним абонентським відділом №2 за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Юних Ленінців б. 12 кв. 38 зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON]; [PERSON] 12.02.2015 року знятий з реєстрації. (а.с. 10) Відповідно до довідки №20061 від 30.07.2015 р. виданої Єдиним абонентським відділом №2, [PERSON], [INFO] був зареєстрований за адресою: [INFO] б. 12 кв. 38 з 31.07.1987 по 12.02.2015 р., знятий з реєстраційного обліку у звязку зі смертю 24.12.2014 р., актовий запис 609 від 21.01.2015 р. (а.с. 11) Як вбачається зі свідоцтва про смерть виданого 21 січня 2015 року Відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції серія І-КИ №619030 [PERSON] помер 24 грудня 2014 року, (а.с.12). Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.06.2015 року державним нотаріусом Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після померлого 24 грудня 2014 року, [PERSON], у звязку з неподанням заяви про прийняття спадщини у шести місячний строк, тобто до 24 червня 2015 р. Як вбачається із копії спадкової справи №296-2015 наданої Сьомою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою, [PERSON] звернулася 29 липня 2015 року із заявою про прийняття спадщини після смерті її чоловіка [PERSON]. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Відповідно до п. 24 постанови ПВС України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року N 7, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст.\~1272 ЦК України.\~\~\~\~ Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивачка звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але з порушенням строку, оскільки після смерті свого чоловіка вимушена була виїхати до міста Донецьк для догляду за родичкою, у звязку з її раптовим погіршенням здоров'я, і тривалий час не мала можливості повернутися до м. Дніпропетровська, а отже успадкоємиці були перешкоди для подання заяви особисто та у встановлений законом строк. Тому суд, дійшов висновку, що позивачка пропустила строк для звернення із заявою про прийняття спадщини з поважної причини, а відтак у суду є підстави для задоволення позовних вимог та визначення їй додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, а саме трьох місяців. На підставі рішення суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини спадкоємець повинен у визначений судом строк звернутися до нотаріальної контори та подати відповідну заяву, після чого він буде вважатися таким, що прийняв спадщину. На підставі ст. ст. 1216,1261, 1268, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved