Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

05.06.2014р. [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ПАТ «Фінростбанк» в особі Дніпропетровського відділення № 1 ПАТ «Фінростбанк» про зобов'язання повернути вклад, сплатити суму нарахованих процентів за користування коштами та відшкодування моральної шкоди (а.с. № 3-5). В подальшому, 10.07.2014р. представником позивачем частину позовних вимог, а саме про зобов'язання сплатити суму нарахованих процентів за користування коштами та відшкодування моральної шкоди, було залишено без розгляду, про що судом 10.07.2014р. постановлено відповідну ухвалу (а.с. № 26, 29). В обґрунтування позовних вимог, позивач у позовній заяві та його представник [PERSON], що діє на підставі довіреності від 14.06.2014р. (а.с. № 13) в судовому засіданні посилалися на те, що 16.04.2014р. між позивачем та відповідачем було укладено договір про строковий вклад № 673 з щомісячною сплатою процентів «Весняні паРОСТки від ФінРОСТбанку», відповідно до якого банк прийняв від позивача депозитні кошти в сумі 200000грн. на строк 30 днів з 16.04.2014р. по 16.05.2014р. на умовах, визначених договором. Відповідно до додаткової угоди строк розміщення депозитного вкладу було подовжено до 16.06.2014р. У зв'язку з погіршенням ситуації в країні, 19.05.2014р. позивач звернувся до банку із заявою про дострокове повернення суми вкладу та нарахованих процентів за договором, проте йому було відмовлено в цьому. Позивач та його представник вважали дії банку неправомірними та просили зобов'язати ПАТ «Фінростбанк» видати [PERSON] вклад в сумі 200000грн., розміщений на депозитному рахунку [NUMBER] відповідно до договору про строковий вклад № 673 від 16.04.2014р., шляхом стягнення 200000грн. з ПАТ «Фінростбанк» на користь [PERSON]. Крім того, представник позивача не заперечував проти винесення по справі заочного рішення. Представник відповідача в судові засідання 02.07.2014р. та 10.07.2014р. повторно не з'явився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи розписками про отримання документів суду (а.с. №20, 25) про причини не явки суд не сповістив. За такими обставинами, суд вважає за можливе на підставі ст. 224 ЦПК України винести по справі заочне рішення. Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає за можливе позовні вимоги [PERSON] задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1060 ЦК України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність», вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Судом встановлено, що 16.04.2014р. між [PERSON] та ПАТ «Фінростбанк» в особі начальника Дніпропетровського відділення № 1 було укладено договір про строковий вклад № 673 з щомісячною сплатою процентів «Весняні паРОСТки від ФінРОСТбанку» та відповідно до даного договору позивач передав, а банк прийняв депозитні кошти в розмірі 200000грн. на строк 30 днів з 16.04.2014р. по 16.05.2014р. зі сплатою 23 % річних (а.с. № 6-7). Факт передачі позивачем грошових коштів підтверджується квитанцією від 16.04.2014р., в якій в графі призначення платежу зазначено, що це внесок вкладу за угодою № 673 від 16.04.2014р. (а.с. № 9). 16.05.2014р. між банком та позивачем було укладено додаткову угоду, згідно якої строк розміщення вкладу подовжено на 30 днів з 16.05.2014р. до 16.06.2014р. включно (а.с. № 8). 19.05.2014р. позивачем на адресу банку було надіслано заяву про дострокове повернення суми вкладу та нарахованих процентів відповідно до п. 2.3.2 договору № 673 від 16.04.2014р., проте на день винесення рішення банком так і не повернуто грошові кошти. З огляду на положення п. 2.3.2 договору про строковий вклад № 673 від 16.04.2014р. та враховуючи, що банком було порушено умови договору та не повернуто позивачеві грошових коштів в розмірі 200000грн., суд вважає що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Таким чином, суд вважає за можливе зобов'язати ПАТ «Фінростбанк» видати [PERSON] вклад в сумі 200000грн., розміщений на депозитному рахунку [NUMBER] відповідно до договору про строковий вклад № 673 від 16.04.2014р., шляхом стягнення з ПАТ «Фінростбанк» суми 200000грн. на користь [PERSON]. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, з огляду на те, що позовні вимоги позивача задоволено в повному обсязі, то на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений при подачі позову в розмірі 2000грн. (а.с. № 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved