Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

04 травня 2017 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернулась представник КП «Харківські теплові мережі» з позовом до [PERSON] про стягнення вартості спожитої теплової енергії, в якому просила суд ухвалити рішення на підставі якого стягнути з відповідача на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованість у розмірі 1 324, 13 грн., пеню, інфляційні витрати та 3% річних у розмірі 1 691, 93 грн. та судові витрати в розмірі 1 600,00 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач послається на те, що відповідач на праві договору оренди № 5026 від 28.09.2011 року займає нежитлові приміщення підвалу загальною площею 49, 8 кв.м., в житловому будинку, що розташован по [ADDRESS] з централізованою системою опалення, теплопостачання якого здійснює КП «Харківські теплові мережі». 01.06.2007 р. між фізичною особою підприємцем [PERSON] та КП «Харківські теплові мережі», був укладений договір № 2428 на постачання теплової енергії в приміщеннях відповідача по [ADDRESS]. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань дію фізичної особи - підприємця [PERSON] припинено з 30.01.2017 року. КП «Харківські теплові мережі» здійснило подачу теплової енергії відповідачу по о/р [NUMBER] в повному обсязі. На підставі чого відповідачу були направлені рахунки за спожиту теплову енергію. Відповідач не сплачує рахунки, чим завдано збитки КП «Харківські теплові мережі». Борг за неналежне виконання договірних обов'язків складає 1 324, 13 грн., який утворився за період з 01 квітня 2014 року по 31 березня 2016 року. Постачання теплової енергії відповідачу підтверджується відповідними актами, у зв'язку з чим представник позивача і був змушений звернутися до суду з даним позовом. Представникпозивача Карамишева Н.В., яка діє на підставі довіреності від 10.01.2017 року № 40-80/3, в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутністю, позов підтримала у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення справи до суду не надходили. У зв'язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 169 та ст.ст. 224-225 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечувала і представник позивача по справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що відповідач на підставі договору оренди № 5026 від 28.09.2011 року користувався нежитловими приміщеннями за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 38-41) 01.06.2007 року між КП «Харківські теплові мережі» (Енергопостачальною організацією) та Суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою [PERSON], в особі [PERSON] (Споживачем) було укладено договір № 2428 про постачання теплової енергії. (а.с. 33-41) Відповідно до п. 1.1 вказаного договору Енергопостачальна організація бере на себе зобов'язання постачати Споживачеві теплову енергію в гарячої воді в потрібних йому обсягах, а Споживач зобов'язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором. Відповідно до ч. 4 ст. 4 Житлового кодексу України до житлового фонду не входять нежитлові приміщення в житлових будинках, призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру. Оскільки приміщення куди позивачем постачається теплова енергія є нежитловим, то правовідносини між сторонами підлягають регулюванню Законом України «Про теплопостачання» та Правилами користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007 року № 1198, які розглядають теплову енергію як товарну продукцію, а також ст. 714 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Частина 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У ст. ст. 6, 627 ЦК України визначено, що свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору. Водночас ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Згідно ст. 1 Закону України «Про теплопостачання», теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об'єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу. Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 року №1198 «Про затвердження Правил користування тепловою енергією» визначено споживачем теплової енергії - фізичну особу, яка є власником будівлі або суб'єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору. Відповідно до статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно ст. 40 постанови Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 року №1198 «Про затвердження Правил користування тепловою енергією» споживач теплової енергії зобов'язаний вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію. Постачання теплової енергії в нежитлові підвальні приміщення, що знаходяться на в житловому будинку по [ADDRESS] підтверджується актами про підключення № 176/249 від 06.10.2013 року, № 176/938 від 23.10.2014 року, № 176/2283 від 16.10.2015 року, актами про відключення опалення № 176/65 від 14.04.2014 року, № 176/1698 від 14.04.2015 року, № 176/2851 від 05.04.2016 року. (а.с. 27, 28, 29, 30, 31, 32) Відповідно актів звірки виконаних робіт по відпуску теплової енергії станом на 01.01.2015 року, на 01.01.2016 року та на 01.09.2016 року відповідачем безпідставно спожито теплової енергії: за квітень 2014 року - 93, 34 грн. (рахунок №17600-6932 від 08.05.2014 року), за жовтень 2014 року - 37, 48 грн. (рахунок № [NUMBER] від 07.11.2014 року) за листопад 2014 року - 196, 88 грн. (Рахунок-фактура №17600-6932 від 08.12.2014 року), за грудень 2014 року - 131, 28 грн. (Рахунок-фактура №17600-6932 від 08.01.2015 року), за січень 2015 року - 150, 28 грн. (Рахунок-фактура №17600-6932 від 09.02.2015 року), за лютий 2015 року - 169, 06 грн. (Рахунок-фактура №17600-6932 від 10.03.2015 року), за березень 2015 року - 62, 65 грн. (Рахунок-фактура №17600-6932 від 07.04.2015 року), за квітень 2015 року - 14, 08 грн. (Рахунок-фактура №17600-6932 від 08.05.2015 року), за жовтень 2015 року - 8,12 грн. ( Рахунок-фактура №17600-6932 від 09.11.2015 року), за листопад 2015 року - 30, 43 грн. (Рахунок-фактура №17600-6932 від 08.12.2015 року), за грудень 2015 року - 90, 65 грн. (Рахунок-фактура №17600-6932 від 11.01.2016 року), за січень 2016 року - 240, 97 грн. ( Рахунок-фактура № [NUMBER] від 08.02.2016 року), за лютий 2016 року - 102, 23 грн. (Рахунок-фактура № [NUMBER] від 09.03.2016 року, за березень 2016 року - 40,60 грн. (Рахунок-фактура № [NUMBER] від 06.04.2016 року), за квітень 2016 року - 12,41 грн. (Рахунок-фактура № [NUMBER] від 10.05.2016 року), за травень 2016 року - -103, 98 грн. (Рахунок-фактура № [NUMBER] від 07.06.2016 року на загальну суму 1 324, 13 грн. (а.с. 6-22, 23, 24, 25) За кожен розрахунковий період відповідачу були направлені акти звірки, акти виконаних робіт по відпуску теплової енергії та рахунки-фактури, що до цього часу не сплачені. Згідно ст. 1 Закону України «Про теплопостачання», теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об'єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу. Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 року №1198 «Про затвердження Правил користування тепловою енергією» визначено споживачем теплової енергії - фізичну особу, яка є власником будівлі або суб'єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору. Відповідно до статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно ст. 40 постанови Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 року №1198 «Про затвердження Правил користування тепловою енергією» споживач теплової енергії зобов'язаний вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що відповідач споживав теплову енергію та в добровільному порядку не відшкодував позивачеві її вартість, а тому суд вважає, що позовні вимоги КП «Харківські теплові мережі» обґрунтовані відповідно до вимог чинного законодавства, та підлягають задоволенню. Крім того, представник позивача просила суд стягнути з відповідача пеню, інфляційні витрати та 3% річних у розмірі 1 691, 93 грн. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 611 ЦК передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно розрахунку пені по о/р [NUMBER], наданого позивачем сума пені за період з квітня 2014 року по березень 2017 року складає 989, 01 грн.(а.с. 48) Відповідно до розрахунку суми індексації по о/р [NUMBER], наданого позивачем сума інфляції за період з березня 2014 року по березень 2017 року складає 621, 83 грн.(а.с. 49) Як зазначено в розрахунку річних по о/р [NUMBER], який наданий позивачем, сума 3% річних за вище вказаний період складає 81, 09 грн.(а.с. 50) У зв'язку з тим, що справа доведена до суду з вини відповідача, з неї на підставі вимог ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір, який було сплачено позивачем при подачі позовної заяви у розмірі 1 600,00 грн., що підтверджується відповідною квитанцією. (а.с. 2,3) На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved