Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

04 листопада 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою. В обґрунтування заяви зазначила, що [INFO] померла її рідна тітка, [PERSON] . Внаслідок її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить право власності на земельну ділянку, площею 2,93 га, з кадастровим номером 5323286002:00:009:0046 розташованої на території Попівської сільської ради Полтавської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій згідно державного акту серії ПЛ №111319, виданого 15 липня 2005 року. Починаючи з січня 2011 року і по день смерті, [PERSON] проживала разом з позивачкою. Інші спадкоємці відсутні. Вказує, що вона прийняла спадщину, адже спільно проживала зі спадкодавицею. Для отримання свідоцтва на спадкове майно, звернулася до державного нотаріуса, але отримала відмову з підстав пропуску строків для прийняття спадщини, так як відсутнє документальне підтвердження спільного проживання позивачки зі спадкодавицею на момент смерті останньої. Вказане перешкоджає позивачці в реалізації її спадкових прав. У зв`язку з цим, змушена звернутися до суду. Прохала суд встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини та визнати за нею право власності на спадкове майно. Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 27 листопада 2020 року відкрито провадження у справі та призначено проведення підготовчого судового засідання (а.с. 22). У встановлений судом строк відповідачі правом на подання відзиву не скористалися. В судовому засідання позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та прохала їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася до суду подала заяву в якій виклала прохання провести розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позову не заперечувала. Відповідач Попівська сільська рада в судове засідання явку свого представника не забезпечила, про дату, час та місце розгляду повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Заслухавши пояснення представника позивача, покази свідків, вивчивши та проаналізувавши всі докази зібрані по справі, суд вважає, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.6). Після її смерті відкрилася спадщина, зокрема право власності на земельну ділянку площею 2,93 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Попівської сільської ради Миргородського району Полтавської області, кадастровий номер 5323286002:00:009:0046, котра належала померлій на підставі державного акту серії ПЛ №111319, виданого та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 000554500046, 15\~липня 2005\~року (а.с.9). Позивачка являється рідною племінницею спадкодавці. Ступінь спорідненості підтверджується наступними документами, а саме копіє витягу з Державного реєстру актів цивільного стану про державну реєстрацію народження [PERSON] , матері позивачки та копією свідоцтва про народження спадкодавиці, [PERSON] , тітки позивачки (а.с.6,8, справа 541/491/20). У вказаних документах, батьками обох вказані [PERSON] та [PERSON] . Позивачка являється донькою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження та копією свідоцтва про шлюб позивачки. Позивачка вказує, що спадщину прийняла в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України. З матеріалів спадкової справи, долученої до взаємопов`язаної справи № 541/491/20, вбачається, що спадкодавиця була зареєстрована за адресою, [ADDRESS] (а.с. 56, справа № 541/491/20).. Проте за вказаною адресою соціальний догляд за [PERSON] не здійснювався, що підтверджується листом Управління соціального захисту населення Миргородської РДА № 01-09/1972 від 01.06.2020 року (а.с. 58, справа № 541/491/20). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що добре знав [PERSON] , як односельчанку. [PERSON] забрала її до себе жити, де вона проживала близько двох років. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] доводиться йому колишньою дружиною. [PERSON] доводиться [PERSON] тіткою. [PERSON] проживала в сім`ї племінниці. Оцінюючи докази окремо та в їх сукупності, суд вважає, доведеним факт спільного проживання позивачки з спадкодавицею, [PERSON] .. Тому позовна вимога [PERSON] про встановлення даного факту грунтується на законі, а отже підлягає до задоволення. Вирішуючи по суті позовну вимогу про визнання права власності в порядку спадкування, суд виходить з наступного. Згідно ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З огляду на підтвердження факту спільного проживання позивачки зі спадкодавцею на час відкриття спадщини, [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину. З копії матеріалів спадкової справи (а.с.41-57, справа № 541/491/20) вбачається, що інші спадкоємці за заповітом чи за законом відсутні. Згідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. За встановлених обставин, вимога позивачки про визнання за нею права власності, грунтується на законі, а тому підлягає до задоволення. В зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідачів на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved