Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

06.08.2019 року до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування, в якому зазначено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , після смерті якої залишилася спадщина у вигляді недоотриманої пенсії в загальній сумі 63 646,78 грн. Вказана сума була нарахована [PERSON] відповідачем за період з 28.03.2016 року по 31.07.2018 року, про що нотаріусом вказано в свідоцтві про право на спадщину виданому 25.03.2019 року. Позивач звернулась до відповідача за отриманням грошей, проте їй було виплачено лише 53 986,47 грн. У виплаті решти грошових коштів було відмовлено з посиланням на те, що сплинув трирічний термін до дня звернення за отриманням пенсії. Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача недоотриману пенсію, яка увійшла до складу спадщини у розмірі 15503,32 грн. У судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, представник позивача адвокат Гладкий В.К. подав суду заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області в судове засідання не з`явився, надав письмовий відзив на позов, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог та просить розглянути справу без участі уповноваженого представника в порядку спрощеного позовного провадження. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Враховуючи, що сторони не скористалися правом брати участь у судовому засіданні, суд розглядає цивільну справу за наявними у справі матеріалами. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об`єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи дійшов наступного. Судом встановлено, що [INFO] , померла мати позивача - [PERSON] , 1929 року народження, що не заперечується відповідачем. Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 25.03.2019 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Вовк І.І., спадкоємцем зазначеного у свідоцтві майна [PERSON] , 1929 року народження, яка померла [INFO] , є її дочка [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з недоотриманої пенсії у Приморському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в загальній сумі 63 646,78 грн., за період з 01.09.2015 року по 31.07.2018 року. З листа Приморського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 11.09.2018 року № 6133/04, вбачається, що розмір недоодержаної пенсії на ім`я [PERSON] , 1929 року народження, станом на 04.09.2018 року становить в розмірі 63 646 грн. 78 коп. Однак розмір недоотриманої пенсії буде зменшено в залежності від дати звернення до Приморського ОУПФУ в Запорізькій області особи, яка має право на спадщину відповідно до ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм правом та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Зміст ч. 3 ст. 52 Закону також узгоджується зі змістом ст. 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини. Таким чином, позивач, у встановленому законом порядку, набула право власності на грошову суму в розмірі 63 646,78 грн., шляхом її спадкування після смерті її матері [PERSON] , 1929 року народження. Як вбачається з письмового відзиву Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області відповідач визнає право позивача лише на грошову суму у розмірі 53 986,47 грн., яка отримана позивачем 18.04.2019 року. З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити, що право на спадщину позивача підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 25.03.2019 року, яке видане на її ім`я та не є предметом спору в дійсній справі. Відповідно до положення ст. 1301 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області не надано належних доказів недійсності Свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.03.2019 року, яке видане на ім`я позивача, тому, в цій частині заперечення відповідача є необґрунтованими та безпідставними. Також, суд зазначає, що ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Отже, у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного їй спадкового майна. За таких обставин, позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача суму недоотриманої пенсії, яка увійшла до складу спадщини, у розмірі 9 660,31 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved