Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

05 жовтня 2015 року позивачі [PERSON], [PERSON], в інтересах якої за довіреністю діє [PERSON], звернулися до суду з позовом про визнання права власності на квартиру на праві спільної часткової власності. В обґрунтування позовних вимог посилалися на те, що 14 травня 1999 року [PERSON], яка діяла на той час від свого імені та від імені своєї неповнолітньої дочки [PERSON], уклала договір обміну житлової квартири [ADDRESS], 2/3 частини якої належали позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право власність внаслідок приватизації та на підставі договору купівлі-продажу частини квартири, а 1/3 частини квартири належали позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності внаслідок приватизації, на квартиру [ADDRESS]. Угода обміну нерухомості була зареєстрована Товарною біржею «Українська» із зазначенням часток у спільній частковій власності, а згодом рішенням суду від 25.05.2006 була визнана дійсною. Однак, при реєстрації угоди обміну в Криворізькому БТІ не були зазначені частки позивачів у спільному майні, крім того у позивачів відсутній оригінал правовстановлюючого документу угоди про обмін квартири, і все це стало перешкодою в реєстрації квартири реєстраційною службою, про що позивачам державним реєстратором надано письмову відмову в реєстрації і рекомендовано звернутися з позовом до суду, в звязку з чим позивачі просили суд визнати за ними право власності на квартиру [ADDRESS] на праві спільної часткової власності із зазначенням часток 2/3 за позивачем [PERSON] та 1/3 за позивачем [PERSON] В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили задовольнити позов. Представник відповідача [PERSON] районної у м. кривому Розі ради в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи відповідача повідомлено належним чином, про причини неявки суду не повідомлено. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд за згодою позивача вправі постановити заочне рішення. Від третьої особи відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області надійшла письмова заява про розгляд справи за відсутності їхнього представника, при вирішенні спору поклалися на думку суду. Суд, вислухавши позивача та представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 10, ч. 2 ст. 11, ч. 1 ст. 59, ч. 3, 4 ст. 60, ч. 3 ст. 61, ч. 2, 4 ст. 212, ч. 1 ст. 213, п. 1 ч. 1 ст. 214 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Судом встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], та [PERSON] одружилися 02 лютого 2002 року, актовий запис № 62, зроблений відділом РАГС [PERSON] районного управління юстиції м. Кривого Рогу, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії І-КИ № 154678 (а.с. 21). Позивач [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON], [INFO], матірю якої є [PERSON], що підтверджується відміткою в паспорті позивача [PERSON], на аркуші 7, уклала шлюб з [PERSON], актовий запис № 1216 від 23 грудня 2011 року, зареєстрований [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-КИ № 221141 (а.с. 22). Згідно копії Договору купівлі-продажу частини квартири від 12 грудня 1998 року, [PERSON] продав, а [PERSON] купила 1/3 частину від двокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг 7-й [ADDRESS] (а.с. 18). Як вбачається з копії Угоди обміну нерухомості, 14 травня 1999 року [PERSON], [PERSON] з однієї сторони (Сторона 1) та [PERSON], діюча за себе та від імені неповнолітньої дочки [PERSON] на підставі рішення виконкому [PERSON] районної ради за № 50/1 від 26.02.99р., з другої сторони (Сторона 2), уклали Угоду про обмін: квартири № 68 у будинку № 47 по 5 м-ну Зарічний в м. Кривому Розі, що належала Стороні 1, на квартиру № 23 будинку 5 по 7 м-ну Зарічний в м. Кривому Розі, що належала Стороні 2 у такому співвідношенні: 1/3 частини [PERSON], 1/3 частини [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло № Ж1251 від 05.11.96р., виданого Органом приватизації УЖКГ виконкому Криворізької міської ради народних депутатів, згідно з розпорядженням № Ж1403 від 10.10.96р. (зареєстрованого в БТІ в реєстр. книзі за № 83п-360-360), 1/3 частини [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приват. нотаріусом Криворізького міського наторіального округу [PERSON] за реєстр. № 3616 від 20.12.98р. (за реєстр. в БТІ в реєстр. книзі за № 83П-360-360), про що видана відповідна довідка БТІ за місцем розташування обєкта нерухомості (а.с. 12). Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 25 травня 2015 року вищезазначений Договір обміну нерухомостей визнано дійсним (а.с. 20). Згідно копії витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, наданого КП «Криворізьким бюро технічної інвентаризації» за № 10720955 від 23.05.2006, та довідці КП ДОР «Криворізьке БТІ» № 142753 від 29.09.2015, квартира реєстраційний номер 148484885, розташована за адресою: м. Кривий Ріг мікрорайон 5-й Зарічний [ADDRESS], належить на праві приватної спільної власності [PERSON] та [PERSON] на підставі угоди обміну від 14.05.1999 (а.с. 13). Рішенням № 24325097 від 10 вересня 2015 року державним реєстратором прав на нерухоме майно [PERSON] відмовлено у державній реєстрації права власності квартири м. Кривий Ріг мікрорайон 5-й Зарічний [ADDRESS] за субєктами [PERSON] та [PERSON], оскільки заявниками не було надано договір обміну нерухомості та не було засвідчено копії документів у встановленому порядку (а.с. 24). Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до вимог ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності зі ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Статтями 355, 356 ЦК України передбачає, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. У відповідності до положень статті 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Відповідно до ч.1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Аналіз наведених обставин та вимог закону, дозволяє суду зробити висновок про обґрунтованість позову, оскільки позивачі правомірно набули право власності на квартиру на підставі договору обміну нерухомості, визнаного дійсним у судовому порядку, здійснили державну реєстрацію права власності на зазначену квартиру, однак при реєстрації було допущено помилку при визначенні часток в спільному майні, а документ, що засвідчує їх право власності на зазначену квартиру, втрачено, отже позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а відтак вони підлягають задоволенню.

Outcome: approved