Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

\~\~\~\~ 07.09.2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], яким просила стягнути аліменти з відповідача на утримання їх малолітньої доньки - [PERSON], [INFO],\~ у твердій грошовій сумі 1355 гривень щомісячно, починаючи від дня предявлення позову до досягнення нею повноліття. \~\~\~ Окрім цього, позивач просить стягнути аліменти з відповідача на своє утримання, у твердій грошовій сумі 1550 гривень щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до досягнення [PERSON] трьох років. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з відповідачем від шлюбу мають малолітню дитину, яка проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач на даний час проживає окремо, від надання допомоги в утриманні дитини у добровільному порядку ухиляється. Вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, у звязку з чим вимушена звернутися до суду.\~ В судове засідання позивач не зявилась , надала заяву згідно якої просить справу розглянути за її відсутності позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання також не зявився, надав заперечення на позов згідно яких позов не визнає посилаючись на те, що позивачем не надано достатніх, належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність правових підстав для задоволення позову. Згоден виплачувати аліменти на утримання доньки в сумі 400 грн., щомісяця. Позов в частині стягнення аліментів на дружину не визнав. Справу просить розглянути за його відсутності. Вивчивши і дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. \~ Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. За змістом ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 11.09.2012 року виконавчим комітетом Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис № 7. . Від спільного шлюбу сторони мають малолітню доньку [INFO], яка проживає спільно з позивачем. Позивачем не надано жодних доказів ( довідка з місця роботи)про те, що відповідач працює та має постійний дохід, тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Беручи до уваги необхідність врегулювання виниклих між сторонами аліментних правовідносин на принципах справедливості, сумлінності і розумності, рівності батьків щодо обов'язку по утриманню дітей, враховуючи вимоги ст.182 СК України, суд вважає, що заявлений позов, з урахуванням матеріального положення обох сторін, підлягає частковому задоволенню та стягненню з відповідача аліменти у розмірі 1000 гривень щомісячно на утримання дитини, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи від дня предявлення позову до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини суд виходить з наступного. \~ Відповідно до вимог ч.ч.2, 4 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Так, у судовому засіданні встановлено, що від спільного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] [INFO], яка проживає спільно з позивачем, знаходиться на її вихованні та утриманні. Беручи до уваги необхідність врегулювання виниклих між сторонами аліментних правовідносин на принципах справедливості, сумлінності і розумності, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню та стягненню з відповідача аліменти на утримання позивача у твердій грошовій сумі 500 гривень щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст.ст.79, 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. При вирішення питання щодо судових витрат суд керується загальними правилами ст.88 ЦПК України і стягує з відповідача судовий збір на користь держави в сумі 551 грн. 20 коп. Згідно ч.2 ст.367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

Outcome: partial