Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-04 00:00:00

06.03.2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS]. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона є користувачем квартири [ADDRESS], яку їй надано на підставі ордеру від 06.03.2003 року № 26762 серії Б, виданого Шевченківською районною в м.Києві державної адміністрацією. При цьому, на даний час у вказаній квартирі значиться зареєстрованою дочка позивачки [PERSON], яка без поважних причин з вересня 2015 року в ній фактично не проживає, з реєстрації в добровільному порядку не знімається, витрати по квартирній платі та платі за комунальні послуги не несе, у зв'язку з чим позивачка звернулась до суду з даним позовом. Ухвалою від 23.04.2018 року відкрито провадження у даній справі, розгляду якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Позивачка в судове засідання не з'явилась, однак через канцелярію суду подала письмову заяву, зі змісту якої вбачається, що остання позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити їх у повному обсязі, а також розглянути справу за її відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечила. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, свого представника до суду не направила, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялась належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомила та відзиву не подала. Враховуючи, що позивачка не заперечила проти проведення заочного розгляду справи, при цьому, належним чином повідомлена відповідачка в судове засідання не з'явилась, відзиву не подала, а тому відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що позивачка є користувачем квартири [ADDRESS], яку їй надано на підставі ордеру від 06.03.2003 року № 26762 серії Б, виданого Шевченківською районною в м.Києві державної адміністрацією. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON] є дочкою [PERSON] Разом з тим, судом встановлено, що відповідачка зареєстрована, але без поважних причин з вересня 2015 року не проживає у даній квартирі, що підтверджується актами від 11.01.2017 року № 3, від 15.03.2017 року № 46 та від 17.05.2017 року № 63, складеними працівниками КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва» з підписами сусідів, які проживають поряд з квартирою позивачки. Відповідно до ч.1 ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Так, згідно з ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Оскільки судом встановлено, що [PERSON] більше двох років без поважних причин не проживає у квартирі [ADDRESS], у якій вона зареєстрована, при цьому витрат на утримання вказаної квартири не несе, суд приходить до висновку, що остання втратила право користування вказаним житловим приміщенням, у зв'язку з чим вважає за необхідне визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS]. Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704,80 грн..

Outcome: approved