Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

06.10.2020 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, який було між ними зареєстровано 14.04.2007 року у Відділі РАЦСу по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 103. В обґрунтування своїх вимог, позивачка вказала, що від даного шлюбу мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають з нею. Спільне життя з відповідачем не склалося через постійні конфлікти, суперечки, різні погляди на життя. Спільне господарство не ведуть, а шлюб носить формальний характер. Подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є недоцільним, тому позивачка просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем. Також просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Ухвалою судді від 13.10.2020 року було відкрите провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка у судове засідання не з`явилася, 22.10.2020 року через канцелярію суду надала заяву, в якій вказала, що позов підтримує у повному обсязі, просила позов задовольнити та слухати справу без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, 21.10.2020 року через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, а також вказав, що позов повністю визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Відзиву на позов не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 14.04.2007 року у Відділі РАЦСу по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 103, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 14.04.2007 року. Від даного шлюбу сторони мають спільних дітей: сина [PERSON] , [INFO] , який є вже повнолітнім, та доньку [PERSON] , [INFO] , яка є малолітньою (Свідоцтво про народження, серії [NUMBER] , видане 30.05.2012 року Відділом ДРАЦСу по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 324). Діти проживають разом з позивачкою. Подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивачка позов підтримала, а відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, тому шлюб між ними повинен бути розірваний. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя відповідно до ст. 110 СК України. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В позовній заяві позивачка просить залишити їй прізвище - « [PERSON] ». Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Outcome: approved