Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-29 00:00:00

06 травня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, предметом якого є: розірвання договору оренди землі №129/03, укладеного між нею та товариством з обмеженою відповідальністю (надалі - ТОВ) «Талмер» 13 березня 2009 року, зареєстрованого в Державному реєстрі земель 11 серпня 2010 року за № 041097800082, щодо земельної ділянки площею 1,17 га за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території Куцурубської сільської ради Об`єднаної територіальної громади Очаківського району Миколаївської області. В обґрунтування позову зазначила, що вона є спадкоємицею [PERSON] , яка за життя передала належну їй земельну ділянку в оренду ТОВ «Талмер», уклавши з останнім договір №129/03 від 13 березня 2009 року. Після смерті [PERSON] позивачка отримувала орендну плату лише частково, що на її думку є порушенням чинного законодавства та договору оренди землі. Оскільки відповідач не виконав податкові зобов`язання по сплаті земельного податку та не повністю сплачую обумовлену сторонами орендну плату, [PERSON] змушена звернутися з позовом до суду. В судовому засіданні представник позивачки вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Дав пояснення, що ТОВ «Талмер» як орендар земельної ділянки своїх зобов`язань зі сплати податку не виконує - систематично не сплачує земельний податок, і лише частково сплачує орендні платежі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень. Суд, на підставі ч. 1 ст. 281 ЦПК України, враховуючи згоду представника позивачки, ухвалив розглядати справу в заочному порядку. Заслухавши пояснення представника та спеціаліста, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 13 грудня 2004 року [PERSON] на підставі розпорядження Очаківської райдержадміністрації Миколаївської області №506 одержала державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] площею 1, 17 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 7). Судом також встановлено, що 13 березня 2009 року між [PERSON] , з одного боку, та ТОВ «Талмер», з другого боку, був укладений договір оренди землі №129/03, відповідно до якого [PERSON] передала відповідачу в строкове платне користування земельну ділянку площею 1, 17 га, яка належала їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] (а.с. 8). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, копію якого долучено до матеріалів справи (а.с. 12). З матеріалів справи вбачається, що спадщину після смерті [PERSON] у виді земельної ділянки площею 1, 17 га, яка належала останній на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , прийняла її дочка - [PERSON] , яка 18 листопада 2011 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с. 13). Згідно з довідкою, виданою Очаківським управлінням Головного управління ДФС у Миколаївській області №115/14-29-53-07-18 від 25 квітня 2019 року, станом на 25 квітня 2019 року за [PERSON] обліковується податковий борг зі сплати земельного податку в сумі 333 грн 15 коп. (а.с. 15). 08 липня 2019 року на запит суду Очаківським управлінням Головного управління ДФС у Миколаївській області надано витяг з інтегрованої картки платника податків за 2017-2918 роки та повідомлено, що заборгованість зі сплати земельного податку в сумі 333 грн 15 коп. виникла за період -2018 рік (а.с. 60). Допитана в судовому засіданні в якості спеціаліста [PERSON] пояснила, що [PERSON] має дві земельні ділянки, одна з яких площею 1, 17 га, а друга - 3, 22 га. Обидві ділянки мають цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.61). Так спеціаліст пояснила, що станом на час розгляду справи [PERSON] не має заборгованості зі сплати земельного податку за ділянку площею 1, 17 га, а заборгованість з земельного податку за ділянку площею 3, 22 га становить 322 грн 15 коп., утворилася за період - 2018 рік. Вирішуючи цивільно-правовий спір, суд виходить з такого. Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (стаття 1 Закону України «Про оренду землі»). Статтею 13 Закону договір оренди землі визначений як договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до частини 1 статті 32 цього Закону, договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду на вимогу однієї із сторін в разі, крім іншого, невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Підстави для припинення права користування земельною ділянкою визначені статтею 141 ЗК України, серед яких - систематична несплата земельного податку або орендної плати (пункт «д» статті 141 ЗК України). Згідно з частиною 2 статті 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два і більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди. При цьому, фундаментальне значення, крім ознаки «систематичність» має значення саме несплата орендної плати, тоді як позивачка обґрунтовує свої вимоги сплатою орендної плати не в повному обсязі. Зазначений правовий висновок узгоджується з висновком, висловленим Верховним судом в постанові, прийнятій у справі № 484/3687/16 від 11 липня 2018 року. З урахуванням того, що орендна плата все ж таки сплачувалася позивачці, суд вважає за необхідне зазначити, що належним засобом захисту у такому випадку може бути вимога про зобов`язання виконати умови договору, а не розірвання договору оренди з цих підстав. Щодо систематичної несплати земельного податку, то в судовому засіданні за участю спеціаліста на підставі письмових доказів, долучених до матеріалів справи, було встановлено відсутність боргу зі сплати земельного податку за ділянку площею 1, 17 га, що є предметом укладеного між сторонами договору. Оскільки заявлена позивачкою в якості підстави позову обставина про систематичну несплату земельного податку спростовується дослідженими в судовому засіданні доказами, суд відмовляє в задоволенні позову і з цих підстав. На підставі вище викладеного та

Outcome: dismissed