Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

06 лютого 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 17 серпня 2017 року рішенням виконавчого комітету Глухівської міської ради сьомого скликання № 228 його було звільнено з посади начальника комунального підприємства «Глухівське бюро технічної інвентаризації». Але рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 27.10.2017 року його було поновлено на займаній посаді. Після цього, 09.11.2017 року рішенням виконавчого комітету Глухівської міської ради № 294 його знову було звільнено з займаної посади з 10.11.2017 року. Однак, рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 14.12.2017 року він повторно був поновлений на посаді начальника КП «Глухівське бюро технічної інвентаризації». Обидва судові рішення в частині поновлення позивача на роботі підлягали негайному виконанню. Фактично ж рішення суду від 27.11.2017 року в частині поновлення позивача в займаній посаді виконано 09.11.2017 року. Затримка виконання рішення суду склала 9 робочих днів. А рішення суду від 14.12.2017 року було фактично виконано 19.01.2018 року. Затримка виконання рішення суду склала 24 робочі дні. При цьому позивач зазначає, що власником КП «Глухівське бюро технічної інвентаризації» є територіальна громада м. Глухова. Управління цим підприємством від імені територіальної громади здійснює Глухівська міська рада. Зважаючи на те, що затримка виконання рішень суду про поновлення позивача на роботі сталася з вини Глухівської міської ради, то посилаючись на приписи ст. ст. 235, 236 КЗпП України, він просить стягнути з відповідача середній заробіток за затримку виконання вказаних вище рішень суду на загальну суму 20886 грн. 27 коп. 27.02.2018 року суду надійшов відзив від відповідача, в якому зазначено, що рішенням Глухівського міськрайонного суду від 27 жовтня 2017 року [PERSON] був поновлений на посаді начальника КП «Глухівське бюро технічної інвентаризації». На підставі виконавчого листа № 2/576/626/16, виданого Глухівським міськрайонним судом 02.11.2017 року, постановою державного виконавця Глухівського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Сумській області відкрите провадження ВП № 55081691 від 06.11.2017 року. На виконання рішення суду від 27 жовтня 2017 року по справі №576/1562/17 та постанови державного виконавця ВП №55081691 від 06.11.2017 року виконавчим комітетом Глухівської міської ради 08.11.2017 було прийнято рішення № 290 про поновлення [PERSON] на посаді начальника КП «Глухівське бюро технічної інвентаризації» з 9 листопада 2017 року. Рішенням Глухівського міськрайонного суду від 14 грудня 2017 року по справі №576/2095/17 [PERSON] знову був поновлений на посаді начальника КП «Глухівське бюро технічної інвентаризації». На підставі виконавчого листа № 576/2095/17 виданого Глухівським міськрайонним судом 20.12.2017 року, постановою державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Сумській області відкрите провадження ВП № 55507126 від 11.01.2018 року. На виконання рішення суду від 14 грудня 2017 року по справі № 576/2095/17 та постанови державного виконавця ВП № 55507126 від 11.01.2018 року виконавчим комітетом Глухівської міської ради 18 січня 2018 року було прийнято рішення № 25 про поновлення [PERSON] на посаді начальника КП «Глухівське бюро технічної інвентаризації» з 19 січня 2018 року. Відповідно контракту, укладеного 02.03.2004 року між позивачем і відповідачем, саме на керівника КП «Глухівське бюро технічної інвентаризації» покладається обовязок своєчасно виплачувати заробітну плату. Тобто, відповідач вважає, що боржником у виконавчому провадженні в частині виплати заробітної плати за час вимушеного прогулу є саме КП «Глухівське бюро технічної інвентаризації». Крім того, згідно наданих КП «Глухівське бюро технічної інвентаризації» довідок про нараховану до виплат заробітну плату за рішеннями суду від 27 жовтня 2017 року по справі № 576/1562/17 та 14 грудня 2017 року по справі № 576/2095/17, позивачу було нараховано та виплачено 24659,73 грн. При цьому, 9 листопада 2017 року позивачем був виданий наказ № 41, яким він наказав поновити самого себе на посаді начальника КП «Глухівське бюро технічної інвентаризації» та виплатити собі середній заробіток за час вимушеного прогулу за один місяць. Враховуючи викладене, відповідач вважає позов [PERSON] необґрунтованим і просить відмовити в його задоволенні. Ознайомившись із відзивом, 02.03.2018 року позивач подав на нього відповідь, в якій зазначає, що у відзиві відповідач не спростував його твердження та аргументи стосовно суті позовних вимог. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з огляду на таке. З матеріалів справи вбачається, що 17 серпня 2017 року рішенням виконавчого комітету Глухівської міської ради № 228 позивач [PERSON] був звільнений з посади начальника комунального підприємства «Глухівське бюро технічної інвентаризації». Рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 27.10.2017 року його було поновлено на займаній посаді. Після цього, 09.11.2017 року рішенням виконавчого комітету Глухівської міської ради № 294 [PERSON] знову був звільнений із займаної посади. Однак, рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 14.12.2017 року він повторно був поновлений на посаді начальника КП «Глухівське бюро технічної інвентаризації». При цьому, вищеназвані судові рішення від 27.10.2017 року та від 14.12.2017 року в частині поновлення позивача на посаді начальника КП «Глухівське бюро технічної інвентаризації» підлягали негайному виконанню. Відповідно до ст. 1 Статуту КП «Глухівське бюро технічної інвентаризації» власником цього підприємства є територіальна громада міста Глухова в особі Глухівської міської ради, яка здійснює управління підприємством від імені громади. В той же час, згідно п. п. 3.1, 3.6, 3.7 Статуту КП «Глухівське бюро технічної інвентаризації», дане підприємство є юридичною особою, яке має свій баланс, розрахункові та інші рахунки, воно самостійно несе відповідальність за своїми зобовязаннями і не несе відповідальність за зобовязаннями засновника. Відповідно до ст. ст. 235, 236 КЗпП України в разі звільнення працівника без законної підстави, працівникові має бути виплачений середній заробіток за час вимушеного прогулу, а так само середній заробіток має бути виплачений працівникові за затримку виконання судового рішення про поновлення його на роботі. Таким чином, системний аналіз вищевказаних актів дозволяє суду зробити висновок, що цей заробіток стягується із підприємства, установи чи організації де працювала особа, але у всякому разі не з його засновника. Таким чином, Глухівська міська рада не може виступати належним відповідачем у спорі за позовом [PERSON] про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі. Згідно положень цивільного процесуального законодавства, відповідач це особа, яка має безпосередній зв'язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред'явленими вимогами. Відповідно, неналежний відповідач особа, яка була притягнута позивачем та щодо якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред'явленим позовом. Оскільки з відповідним позовом про стягнення середнього заробітку за затримку виконання судового рішення про поновлення на роботі до КП «Глухівське бюро технічної інвентаризації» [PERSON] не звертався, то суд вважає необхідним відмовити в задоволенні його позову.

Outcome: dismissed