Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

05.05.2016 р. ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом, по процентам за користування кредитом. Позивач обґрунтував свої вимоги тим, що: ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 21.07.2007 р. уклали кредитний договір 51493-cred. Згідно з Договором ПАТ КБ «Приватбанк» зобовязався надати Відповідачу-1 кредит у розмірі 15000,00 грн. на термін до 21.08.2008 р., а Відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленими кредитним договором. В забезпечення виконання зобовязання за Договором 51493-cred між ПАТ КБ «Приватбанк» та нижчевказаними фізичними особами було укладено: Договором поруки, укладеним з поручителем [PERSON] в забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором Відповідача - [PERSON]. У звязку з порушенням зобовязань за кредитним договором Відповідач-1 станом на 18.04.2016 р. має заборгованість 19301,19 грн., яка складається з наступного: -3321,89 грн. - заборгованість за кредитом; -15979,30 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом. Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 6199,81 грн., яка була задоволена рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 25.11.2009 р. з Відповідачів на користь ПАТ КБ «Приватбанк», різниця становить 13101,38 грн.; Отже, заборгованість досягнення становить 13101,38 грн., яку просить стягнути з відповідачів на користь позивача в солідарному порядку. Представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» за довіреністю у судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність та з посиланням на підтримання позову. Відповідачі, повідомлені про час та місце розгляду справи в порядку ч.5 ст.74 ЦПК України належним чином, у судове засідання не зявилися, заперечень проти позову суду не надали. Дослідивши докази у справі, суд дістає таких висновків. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 21.02.2007 між\~ між\~ ПАТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] укладено Кредитний Договір 51493 cred (а.с.9-12), згідно із яким кредитор надає позичальнику споживчій строковий кредит в розмірі 15000,00 грн., а позичальник зобовязується повернути отриманий кредит, сплатити проценти, штрафи, пені та винагороди в строк і в обсягу, встановлені дійсним Договором, зі строком повного погашення 21.08.2008 р. (п.п.1.1.-1.5.). З метою забезпечення виконання зобовязань позичальника 21 лютого 2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено Договір поруки б/н (а.с.13), згідно з яким поручитель зобовязався відповідати перед кредитором за виконання обовязків за Кредитним договором в тому ж розмірі, що і позичальник [PERSON], включаючи оплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, комісій, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків (п.п.1.,2.). Зазначені обставини встановлені також чинним рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 25.11.2009 р. (а.с.4), яким з відповідачів на користь позивача в солідарному порядку стягнута заборгованість за Кредитним договором у розмірі 6199,81 грн. Згідно із ст.ст.526,527,530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Неналежне виконання взятих на себе зобовязань за Договором кредиту відповідачем [PERSON] та несплата відсотків за користування кредитними коштами призвело до виникнення заборгованості у визначеному позивачем розмірі за відповідним розрахунком (а.с.5), не спростованим стороною відповідача, яка відповідно до ст.1050 ЦК підлягає погашенню. Внаслідок порушення умов Кредитного договору утворилася прострочена заборгованість, яка станом на 18.04.2016 р. визначена позивачем в розмірі 19301,19 грн.: 3321,89 грн. - заборгованість за кредитом; 15979,30 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом. Обовязок по сплаті заборгованості за Договором кредиту належить покласти на відповідача [PERSON] Щодо покладення на відповідача [PERSON] солідарного обовязку з [PERSON] по сплаті заборгованості за Договором кредиту, суд дійшов таких висновків. Згідно\~з ст.553 ЦК\~України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до\~ст.554 ЦК\~України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 24 постанови від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитним правовідносин» розяснив, що відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобовязання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором строк предявлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобовязання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобовязання у повному обсязі або у звязку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. При цьому сама по собі умова договору поруки про дію поруки до повного виконання позичальником зобовязання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобовязань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам ст.252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою про подію, яка має неминуче настати. Кінцевий термін повернення основної заборгованості за Договором кредиту встановлений 21.08.2008 р. Позивач протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання вимогу до поручителя не предявив, а тому у відповідності до ч.4 ст.559 ЦК України Договір поруки № б/н від 21.02.2007 р. є припиненим. За таких обставин, підстав для покладення на [PERSON] солідарного обовязку з [PERSON] по сплаті заборгованості за Договором кредиту суд не вбачає та вважає необхідним в задоволенні позовних вимог до [PERSON] відмовити. Тож позов підлягає частковому задоволенню: сума заборгованості в розмірі 13101,38 грн. (19301,19 грн. за вирахуванням стягнутої за судовим рішенням суми заборгованості в розмірі 6199,81 грн.) стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України сума судових витрат, понесених позивачем по сплаті судового збору, підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача.

Outcome: partial