Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

06 листопада 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення коштів. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що 12 червня 2015 року[PERSON] було отримано від [PERSON] в якості авансу за продаж будинку по [ADDRESS] кошти у сумі 200 доларів США, про що власноручно написано розписку. Проте угода не відбулася у зв'язку з чим даний будинок не був придбаний позивачем і не буде придбаний у майбутньому. На неодноразові звернення позивача відповідач спочатку обіцяла повернути кошти, а на даний час взагалі ігнорує. 11 вересня 2015 року позивач надіслала відповідачу претензію з вимогою повернути кошти на протязі семи днів, однак відповідач відповіді на претензію не надала і не повернула кошти. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 4 616, 00 грн., а також судові витрати, сплачені у вигляді судового збору, у сумі 487,20 грн. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила суд у задоволенні позовних вимог відмовити. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що він є засновником Агентства нерухомості «Юліан», між даним агентством та агентством «Дім рекорд» була співпраця, [PERSON] працювала в Агентстві «Юліан», між ним та [PERSON] у суді розглядалася цивільна справа, позивачем в якій він був, а [PERSON] - відповідачем. Суд, вислухавши пояснення осіб, які приймають участь у справі, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 11 вересня 2015 року [PERSON] звернулася до [PERSON] з претензією про повернення коштів у сумі 200 доларів США (а.с. 4, 15-17). 12 червня 2015 року [PERSON] отримала від [PERSON] кошти у сумі 200 доларів США за будинок по [ADDRESS], що у майбутньому мають продати, про що свідчить розписка (а.с. 5, 14). [PERSON] отримала від [PERSON] кошти у сумі 500 доларів США за частину угоди (а.с. 31). 26 червня 2015 року [PERSON] звернулася з заявою до прокуратури Івано-Франківської області про вчинення злочину (а.с. 34). 03 серпня 2015 року оперуповноваженим УПЗСЕ УМВС України в Івано-Франківській області старшим лейтенантом міліції Боднар М.Б складений висновок про результати перевірки звернення [PERSON] (а.с. 35-37). Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 07 жовтня 2015 року [PERSON] продав, а [PERSON] придбала земельну ділянку площею 0,0164 га [ADDRESS] (а.с. 49-50). [PERSON] надала письмові пояснення (а.с. 51). 02 лютого 2015 року був укладений договір оренди приміщення № 1 між Фізичною особою-підприємцем [PERSON] та між Фізичною особою-підприємцем [PERSON] (а.с. 62-64). Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 19 серпня 2015 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про захист честі, гідності та ділової репутації і стягнення моральної шкоди у розмірі 50 000 грн. (а.с. 65). Позивач 09 червня 2015 року прийнята на посаду начальника Надвірнянського відділення Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» (а.с. 66-76). Стаття 129 Конституції України передбачає, що однією з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованою Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов'язків або встановленні обґрунтованості будь якого кримінального обвинувачення, висунутогопроти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Положеннями частин першої-третьої статті 10 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно статті 570 Цивільного кодексу України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Таким чином, внесення завдатку як способу виконання зобов'язання може мати місце лише у випадку наявності зобов'язання, яке б мало випливати із договору, укладеного сторонами. Судом встановлено, що позивач [PERSON] передала відповідачу [PERSON] кошти у сумі 200 доларів США, про що остання надала розписку, кошти були передані за будинок по [ADDRESS], що у майбутньому бажала купити позивач. Твердження відповідача про те, що позивач працювала в Агентстві «Юліан» спростовуються трудовою книжкою позивача, в якій відомості про її працевлаштуванні в агентів нерухомості відсутні. Отримання коштів у сумі 500 доларів США позивачем від [PERSON] не спростовують підстави позовних вимог. Суд не приймає показання свідка [PERSON], оскільки між свідком та позивачем виникли неприязні відносини. Жодних належних та допустимих доказів того, що позивачем був придбаний будинок відповідачем та її представником суду не надано. Оскільки договір купівлі-продажу будинку в установленому законом порядку між сторонами укладений не був, то передані грошові кошти є авансом. Як вбачається з матеріалів справи, сторонами не укладався попередній договір про придбання майна чи безпосередньо договір купівлі-продажу щодо цього нерухомого майна у письмовій формі та не посвідчувався нотаріально, відповідно до вимог статей 220, 635, 639 Цивільного кодексу України. А тому відсутні підстави для висновку про те, що передана позивачем грошова сума є завдатком згідно частини другої статті 570 Цивільного кодексу України. У зв'язку з чим не має правового значення вина будь-якої із сторін у тому, що договір не був укладеним. У відповідності до статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи те, що сума завдатку в разі укладенні договору купівлі-продажу була б зарахована у загальну суму вартості будинку, тобто як аванс, то за таких обставин сума, передана позивачем відповідачу, судом визнається авансом та підлягає стягненню у розмірі 4 616,00 грн., що еквівалентно 200 доларів США. Частина перша статті 88 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тому понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у сумі 487,20 грн. (а.с. 1) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. На підставі вищевикладеного, відповідно до статей 526, 527, 530, 570 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved