Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

05.10.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про виключення відомостей про нього як батька [PERSON], [INFO], якого народила відповідач [PERSON], з актового запису про народження дитини від 01.10.2015 року № 2347, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції. В обґрунтування позову зазначив, що він не є біологічним батьком [PERSON], а був записаний ним лише тому, що дитина народилася в період шлюбу з відповідачем. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав і наполягав на задоволенні. Представник органу опіки та піклування погодився з позовом в частині виключення відомостей про позивача як про батька [PERSON], [INFO], якого народила відповідач [PERSON], з актового запису про народження дитини від 01.10.2015 року № 2347. Відповідач [PERSON] не зявилася, при цьому надіслала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Крім того, вона письмово повідомила про визнання позову і підтвердила, що позивач не є батьком сина [PERSON], якого вона народила 04.09.2015 року. Співвідповідач [PERSON] також не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач і відповідач [PERSON] перебувають в шлюбі, який зареєстровано 10.08.2001 року. 04.09.2015 року відповідач [PERSON] народила сина [PERSON], про що 01.10.2015 року складено відповідний актовий запис за № 2347. Відповідно до положень частин першої, другої статті 122 Сімейного кодексу України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, а також дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу вважається такою, що походить від подружжя. Виходячи з цього, батьком [PERSON] в актовому запису про народження дитини записано позивача. В той же час, частиною першою статті 136 Сімейного кодексу України встановлено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статті 122 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, предявивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Згідно частини першої статті 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] визнала позов і підтвердила той факт, що позивач не є батьком її сина [PERSON], [INFO], позов, у частині виключення з актового запису про народження дитини запису про позивача як про батька дитини, підлягає задоволенню. Оскільки позивачем не заявлено позовних вимог до співвідповідача [PERSON], при цьому останній не є належним відповідачем у справі про оспорювання позивачем свого батьківства, в цій частині позов не підлягає задоволенню. Таким чином, заявлений позов підлягає частковому задоволенню. За приписом частини першої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, на користь позивача підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача лише половина суми судових витрат в розмірі 243 грн 60 коп.

Outcome: partial