Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

04 червня 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаною позовною заявою, яку в подальшому уточнила, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС», третя особа - приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовної заяви зазначила, що 25 березня 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем вчинено виконавчий напис за реєстровим № 4300, на підставі якого нотаріус пропонує стягнути заборгованість на користь ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» з [PERSON] , не сплачену у строк за кредитним договором № 2002/04845LCCAI від 19 лютого 2014 року. Сума, що підлягає стягненню, складає 18179,78 грн. за період з 22 лютого 2018 року по 01 листопада 2019 року. Виконавчий напис набирає законної сили з дня його вчинення, тобто з 25 березня 2020 року. Вважає, що здійснений виконавчий напис від 25 березня 2020 року є незаконним та таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із наступним. Зазначає, що нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис на підставі кредитного договору, за яким боржником допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Вважає, що основною умовою для вчинення виконавчого напису є те, що подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Так, останній платіж за кредитним договором позивач зробив у 2014 році, а виконавчий напис винесено 25 березня 2020 року, тобто після спливу строку позовної давності у три роки, про застосування якої позивач не мав можливості заявити. Більш того, відповідач в односторонньому порядку у 2014 році піднімав процентну ставку, що суперечить чинному цивільному законодавству України. Також позивач не отримував листи-повідомлення від відповідача про підвищення процентної ставки в односторонньому порядку, не отримував листи-повідомлення про наявність суми заборгованості, вказана сума заборгованості не була узгоджена між сторонами. Нотаріус не врахував ані пропущення відповідачем строку позовної давності, ані підвищення процентної ставки відповідачем в односторонньому порядку, ані незаконного нарахування штрафів та пені, стягнення яких неможливо з особи, яка проживає в зоні проведення АТО на час складання виконавчого напису, та стягнення штрафу не передбачено чинним ЦК України. З урахуванням викладеного, просить: визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика Володимира Вікторовича № 4300 від 25 березня 2020 року про стягнення заборгованості на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» з [PERSON] за кредитним договором № 2002/04845LCCAI від 19 лютого 2014 року у розмірі 18679,78 грн. за період часу з 22 лютого 2018 року по 01 листопада 2019 року; скасувати виконавчий напис приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика Володимира Вікторовича № 4300 від 25 березня 2020 року про стягнення заборгованості на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» з [PERSON] за кредитним договором № 2002/04845LCCAI від 19 лютого 2014 року у розмірі 18679,78 грн. за період часу з 22 лютого 2018 року по 01 листопада 2019 року; стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою суду від 19 червня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву, однак у строк, встановлений судом, відзиву на позовну заяву відповідачем подано не було. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] , будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явилися. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи без їх участі, проти ухвалення заочного розгляду справи не заперечують. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Третя особа - приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В., будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач та представник позивача не заперечують. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою відео- та звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, дійшов наступного висновку. Відповіднодо ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як передбачено ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 19 лютого 2014 року [PERSON] підписала договір 2002/04845LCCAI про відкриття банківського рахунку, кредитного обслуговування рахунку, встановлення кредитного ліміту та страхування життя клієнта, відповідно до якого ПАТ «Платинум Банк» надав клієнту [PERSON] у користування спеціальний платіжний засіб - міжнародну платіжну картку, банк відкриває клієнту поточний рахунок № [NUMBER] , розмір кредитного ліміту 8850 грн. Розмір щомісячної комісії за кредитне обслуговування рахунку становить 115 грн. Розмір щомісячного платежу - 444 грн. Строк дії кредитного ліміту - 36 місяців від дати укладання цього договору (а.с. 11-15). 25 березня 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В., на підставі ст. ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 4300, за яким запропоновано звернути стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором № 2002/04845LCCAI від 19 лютого 2014 року, укладеним нею із ПАТ «Платинум Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 78 від 22 лютого 2020 року, є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС». Строк платежу за кредитним договором настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 22 лютого 2018 року по 01 листопада 2019 року. Сума заборгованості складає 18179,78 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 15903,58 грн., прострочена заборгованість за комісією - 230,10 грн., прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом - 2046,10 грн., строкова заборгованість за сумою кредиту - 0,00 грн., строкова заборгованість за комісією - 0,00 грн., строкова заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом - 0,00 грн., строкова заборгованість за штрафами і пенями - 0,00 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом отримано плати із стягувача у розмірі 500,00 грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника, складає 18679,78 грн. (а.с. 9-10). На підставі виконавчого напису № 4300 від 25 березня 2020 року, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименком Р.В. 23 квітня 2020 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 61901802 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» заборгованості у розмірі 18679,78 грн. (а.с. 17-18), копію якої надіслано [PERSON] з супровідним листом № 10549 від 23 квітня 2020 року (а.с. 16). Вирішуючи спір згідно зі встановленими обставинами справи та відповідними їм правовідносинами, суд виходить з наступного. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» (чинною на момент виникнення спірних правовідносин), нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, зі змінами та доповненнями до нього. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису, стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Метою вчинення виконавчого напису є надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-887цс17. В обґрунтування позову позивач посилалася на те, що останній платіж за кредитним договором позивач зробив у 2014 році, а виконавчий напис винесено 25 березня 2020 року, тобто після спливу строку позовної давності у три роки, про застосування якої позивач не мав можливості заявити. Більш того, відповідач в односторонньому порядку у 2014 році піднімав процентну ставку, що суперечить чинному цивільному законодавству України. Також позивач не отримував листи-повідомлення від відповідача про підвищення процентної ставки в односторонньому порядку, не отримував листи-повідомлення про наявність суми заборгованості, вказана сума заборгованості не була узгоджена між сторонами. Нотаріус не врахував ані пропущення відповідачем строку позовної давності, ані підвищення процентної ставки відповідачем в односторонньому порядку, ані незаконного нарахування штрафів та пені, стягнення яких неможливо з особи, яка проживає в зоні проведення АТО на час складання виконавчого напису, та стягнення штрафу не передбачено чинним ЦК України. Вирішуючи питання по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з принципу змагальності сторін, закріпленому в статті 12 ЦПК України, згідно з яким кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву та доказів в обґрунтування правомірності своїх дій. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а виконавчий напис, вчинений відносно [PERSON] , слід визнати таким, що не підлягає виконанню. У задоволенні позовних вимог про скасування вказаного виконавчого напису слід відмовити у зв`язку з необгрутованістю. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 коп., який був сплачений позивачем при зверненні до суду з позовною заявою.

Outcome: partial