Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

05 лютого 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом предметом якого є: визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 14 листопада 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., зареєстрований в реєстрі за №4008 за вимогою ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація»» про стягнення з позивача 10 050 грн 00 коп.. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 30 січня 2018 року [PERSON] уклав кредитний договір з ТОВ «Фінансова компанія «Афінаж», за умовами якого отримав кредит в сумі 3\~000 грн на 30 днів зі сплатою 1,5 % від суми кредиту за кожен день користування коштами, а у січні 2020 року до військової частини [NUMBER] в м. Очакові, за місцем його служби, надійшла постанова приватного виконавця про стягнення з його заробітної плати коштів на погашення заборгованості за кредитним договором в сумі 10\~050 грн. Оскільки вказану заборгованість не можна вважати безспірною, а сам виконавчий напис вчинений з порушенням встановленого законом порядку, просив визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позивач в судове засідання не з`явився,надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій також зазначив, зо позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав відзив на позовну заяву, в якому також просив розглянути справу за відсутності представника (а.с. 46-48). Треті особи ТОВ «Фінансова\~компанія «Афінаж»,\~приватний нотаріус\~Київського міського\~нотаріального округу\~Чуловський В.А., в судове засідання не з`явилися, про причини не явки суд не повідомили, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 30 січня 2018 року між ТОВ «Фінансова компанія «Афінаж», з одного боку, та [PERSON] , з другого боку, був укладений кредитний договір №1-20180130-2342, за умовами якого товариство надало позивачу кредитні кошти в сумі 3\~000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а останній зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом не пізніше 30 днів зі сплатою відсотків в розмірі 1,5 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом, а також 1,5 % від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожний день користування кредитом понад строк 30 днів (а.с. 49-50). З матеріалів справи вбачається, що 27 липня 2018 року ТОВ «Фінансова компанія\~«Афінаж» відступило свої права вимоги до позичальників, зазначених у акті прийому-передачі до цього Договору, ТОВ «Ефективне привернення» (а.с.124), а 30 жовтня 2019 року останнє відступило права вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація (а.с. 120). 14 листопада 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація», заборгованості за кредитним договором №1-20180130-2342 від 30 січня 2018 року в розмірі 8 850 грн 00 коп. за період з 30 січня по 25 липня 2018 року, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 3 000 грн 00 коп.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам 5 850 грн 00 коп., а також 1 200 грн витрати на оплату послуг нотаріуса. З отриманих на запит до приватного нотаріуса Чуловського В.А. документів слідує, що виконавчий напис про стягнення з позивача грошових коштів було вчинено на підставі заяви представника ТОВ «Фінансова компанія «фінанси Інновація». До вказаної заяви долучено договір про відступлення права вимоги, акт приймання-передачі прав, розрахунок заборгованості з рахунка [PERSON] , відповідно до якої заборгованість становить 8\~850 грн, кредитний договір, графік розрахунків, згоду на збір та обробку персональних даних, претензію, статут товариства, довіреність. Вирішуючи спір, суд виходить з такого. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування, насамперед, встановлюється Законом України\~«Про нотаріат» (далі - Закон) та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства\~юстиції України\~від 22\~лютого 2012\~року №\~296/5 (далі - Порядок). Відповідно до статті 87 Закону, виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, вчиняються нотаріусами для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Статтею 88\~Закону та пунктами 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку визначено умови вчинення виконавчих написів. Так, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо: - подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (підпункт 3.1). Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (підпункт 3.3). Умови до форми та змісту письмової заяви стягувача на вчинення виконавчого напису визначені підпунктами 2.1, 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку. Відповідно до підпунктів 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку, безспірність заборгованості підтверджується документами, чітко визначеними Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 29\~червня 1999\~року №\~1172 (далі - Перелік документів). Пунктом 2 Переліку документів передбачено, що для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, необхідно надати: - оригінал кредитного договору; - засвідчену стягувачем виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Отже, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису, однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів. Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Боржник в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Виходячи з такого підходу до вирішення зазначеної категорії спорів, Верховний Суд України у постанові від 5 липня 2017 року (справа №6-887/цс17) зазначив, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88\~Закону «Про\~нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Враховуючи викладене, а також той факт, що кредитори у зобов`язанні змінювалися неодноразово і що матеріали справи не містять доказів того, що нові кредитори направляли боржнику повідомлення про заміну кредитора, і що ці повідомлення було вручено чи не вручено з певних причин, як немає доказів того, що боржник отримував претензію щодо виплати заборгованості, і своєю пасивною поведінкою погодився з її розрахунком, суд дійшов висновку, що заборгованість, яку стягнуто за виконавчим написом, не можна вважати безспірною, у зв`язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню, а виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню.

Outcome: approved