Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

06.02.2017 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах з 2006 року по 2013 рік. 29.10.2008 року у них народилась дочка [PERSON], яка проживає разом із [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки добровільно не надає. Позивач, посилаючись на ст. ст. 180, ч. 3 ст. 181, 182, ч. 1 ст. 183, ч. 1 ст. 191 СК України, просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 06.02.2017 року, і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 29.10.2026 року. До початку проведення судового засідання позивач надала суду заяву про підтримання заявлених вимог та здійснення розгляду справи за її відсутності. Відповідач у відкрите судове засідання не з'явився, однак до початку його проведення надав суду заяву в якій просив розгляд справи здійснювати без його присутності, заявлені вимоги визнає повністю. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони в період з 2006 року по 2013 рік проживали однією сім'єю, але не перебували у шлюбі між собою. 29 жовтня 2008 року у позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] народилась дитина [PERSON], що підтверджено Свідоцтвом про народження серії 1-КИ №209645, виданим 19 листопада 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області (а.с.4). Дитина проживає разом із матірю позивачем [PERSON] за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Величая, 107а, що вбачається із Довідки, виданої квартальним комітетом №13 Синельниківської міської ради Дніпропетровської області від 27 січня 2017 року (а.с.5). Згідно вимог ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів враховується наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів та ін., мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ст. 182 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 179 СК України аліментами, які одержані для утримання дитини, є власністю того з батьків, на імя кого вони виплачуються, і мають використовуватись за цільовим призначенням. Відповідно до ч. 1. ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову у частці заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, яка відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України визначається судом. Сторонам розяснити, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Таким чином, враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що відповідач визнав позовні вимоги позивача з приводу стягнення аліментів на утримання дитини в частці від його заробітку (доходу), суд приходить до висновку, що останні підлягають задоволенню. На підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного, ст. ст. 179, 180, 181-183, 191 СК України,

Outcome: approved