Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

06.06.2014р. позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, який мотивує тим, що 29.08.2005 р. між ним та відповідачем було укладено кредитний договір, відповідно до якого Банк надав, а відповідач отримав кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 16800,00 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 02.09.2005 р. між Банком та відповідачем було укладено договір іпотеки, предметом якого є квартира [ADDRESS]. Відповідач несвоєчасно виконував свої зобов'язання за договором, в зв'язку з чим Банк звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки та 19.06.2013р. судом винесено рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу предмету іпотеки. Звернення стягнення на передане в іпотеку житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Просять виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані та (або) проживають в квартирі [ADDRESS] Представник позивача в судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача. Відповідач в судове засідання не прибув за невідомими причинам, про час, день та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність не надав. Суд, враховуючи згоду представника позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим відповідно до ст. 224 ЦПК України провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що 29.08.2005р. між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № DOXCGL40000046, згідно з яким Банк надав Відповідачу кредит у розмірі 16800,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 13,2% річних на залишок заборгованості з кінцевим терміном повернення кредиту до 29.08.2025 року. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором 02.09.2005 року між Банком та Відповідачем укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Харцизького міського нотаріального округу [PERSON], згідно якого Відповідач передав в іпотеку Банку нерухоме майно - трикімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 59,30 кв.м., житловою площею 35,80 кв.м. 19.06.2013 р. заочним рішенням Харцизького міського суду Донецької області в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № DOXCGL40000046 від 29.08.2005 р. в розмірі 38346,37 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 306 387,00грн., звернуто стягнення на квартиру [ADDRESS] шляхом надання ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» права укладати від імені [PERSON] договір купівлі-продажу. Ухвалою Харцизького міського суду від 14.03.2014р. вказане заочне рішення суду скасовано, справу за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення призначено до судового розгляду. На даний час вищезазначена цивільна справа перебуває у провадженні Харцизького міського суду, рішення за результатами розгляду справи судом не ухвалено. 08.04.2014р. позивач направив на адресу відповідача повідомлення № 30.1.0.0/2-255 про необхідність добровільно звільнити квартиру, розташовану за адресою: м. Харцизьк, вул. Г. Сталінграда, 2/84, протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, та роз'яснив, що якщо мешканці не звільнять житлове приміщення у встановлений строк добровільно, їх примусове виселення буде здійснюється на підставі рішення суду. Вказане повідомлення було направлено відповідачу рекомендованим листом з повідомленням, що підтверджується відповідним реєстром № 1848 від 10.04.2014 р. При цьому, фактично повідомлення було здано на поштове відділення 14.04.2014р., що підтверджується відповідним фіскальним чеком. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, копія якого надана суду позивачем, вбачається, що на ім'я [PERSON] за адресою [ADDRESS] було відправлено поштове відправлення, яке їй не вручено і повернуто до Банку у зв'язку з закінченням терміну зберігання. При цьому, на вказаному повідомленні міститься штамп поштового відділення м.Харцизька із датою 23.03.2013р. Згідно довідки ОСББ «Енергетик» №12 від 24.06.2014р. в квартирі [ADDRESS] зареєстрованих осіб не значиться. Згідно інформації адресного столу м.Харцизька та копії паспорту відповідача остання зареєстрована за адресою [ADDRESS]. Відповідно до ч.4 ст.9 Житлового кодексу України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом Згідно ч.3 ст.109 ЖК України та ч.1 ст.40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться в порядку, встановленому законом. У частинах 2 і 3 ст.40 вказаного Закону установлений порядок дій банку: після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Аналогічний порядок щодо виселення всіх громадян, що мешкають у житловому будинку або житловому приміщенні, на які звернуто стягнення як на предмет іпотеки, передбачено в ч.3 ст.109 ЖК України. Аналізуючи вищевикладені норми діючого законодавства, суд вважає, що примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду за умови, якщо мешканці добровільно не звільнять житловий будинок або житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотеко держателя або нового власника, або в іншій погоджений сторонами строк. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оцінивши обставини справи та надані сторонами докази в їх сукупності, суд вважає, що оскільки на даний час відсутнє рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартири [ADDRESS], що належить на праві власності відповідачу [PERSON], підстав для виселення відповідача та інших осіб, які проживають у вказаному житловому приміщенні, немає. Крім того суд вважає необхідним вказати, що позивачем не надано суду доказів на підтвердження того, що відповідач отримала повідомлення Банку від 08.04.2014р. з вимогою про виселення. Реєстр, на який посилається позивач, є лише доказом направлення вимоги про виселення, а не доказом її фактичного отримання. Надане рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення датовано ранішою датою (23.03.2013р.), ніж це повідомлення відправлено (08.04.2014р.) На підставі вищевикладеного, суд вважає необхідним в задоволенні позову відмовити.

Outcome: dismissed