Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

06.09.2018 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, відповідно до якого прохав суд стягнути з відповідача [PERSON] на його користь державні кошти у розмірі 9303, 96 грн. В обґрунтування позову зазначено, що на підставі заяв та наданих документів [PERSON] , Управлінням соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради було призначено виплату тимчасової допомоги на доньку [PERSON] , [INFO] , так як її батько [PERSON] ухиляється від сплати аліментів згідно з інформацією Шевченківського ВДВС м.Полтава. Допомога була виплачена [PERSON] за період з 01.02.2014 року по 30.06.2016 року в загальній сумі 9303, 96 грн. Відповідно до п.12. Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання (перебування) їх невідоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №189 від 22.02.2006 року, якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину, або встановлено місце проживання (перебування) одного з батьків, у зв`язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган соціального захисту населення у разі неповернення коштів добровільно в установлені строки вирішує питання про їх стягнення у судовому порядку. Для досудового врегулювання відповідачу, було надіслано листи 21.11.2017 за № 05-11225 та 25.05.2018 за № 13-4108 про повернення суми сплаченої допомоги, але до теперішнього часу кошти на рахунок управління не надходили, тому були змушені звернутись до суду з даним позовом. 01 жовтня 2018 року ухвалою суду відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] , в судовому засіданні позов не визнав, зазначав, що [PERSON] отримувала допомогу, оскільки ним сплачувались аліменти у невеликому розмірі. Коштів які зазначає позивач, [PERSON] в такому розмірі не отримувала, тому у задоволенні позову просив відмовити. Представник третьої особи центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлявся,про причини неявки не повідомляв. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі заяв та наданих документів [PERSON] , Управлінням соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради було призначено виплату тимчасової допомоги на доньку [PERSON] , [INFO] , так як її батько [PERSON] ухиляється від сплати аліментів згідно з інформацією Шевченківського ВДВС м.Полтава. Допомога була виплачена [PERSON] за період з 01.02.2014 року по 30.06.2016 року в загальній сумі 9303, 96 грн. (а.с.32). Виплата грошової допомоги [PERSON] припинено з 01.07.2016 року у зв`язку із закінченням терміну виплати ( а.с.31). Для досудового врегулювання спору відповідачу, [PERSON] , за місцем його реєстрації, було надіслано листи 21.11.2017 за № 05-11225 та 25.05.2018 за № 13-4108 про повернення суми сплаченої допомоги у розмірі 9303, 96 грн. ( а.с.33, 37). Кошти на рахунок управління не надходили. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 № 189 визначений механізм надання тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання (перебування) їх невідоме. Відповідно до п.12. Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання (перебування) їх невідоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №189 від 22.02.2006 року, якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину, або встановлено місце проживання (перебування) одного з батьків, у зв`язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган соціального захисту населення у разі неповернення коштів добровільно в установлені строки вирішує питання про їх стягнення у судовому порядку Відповідно до ч. 10 ст. 181 СК України, суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку. Суд не приймає до уваги твердження відповідача, що [PERSON] не виплачувались кошти, які зазначені позивачем, оскільки дані заперечення спростовані надісланими на запити суду виписками по рахунку для соціальних виплат [PERSON] в АТ «Полтава-банк» ( а.с.67-75) та помісячним розрахунком виплат допомоги, наданим Центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області (а.с.64-65). Відповідач не подав суду належні і допустимі докази на спростування позову та на підтвердження факту виплати коштів на рахунок позивача. Суд вважає, що, оскільки відповідач добровільно не сплатив позивачеві кошти державної допомоги надані у зв`язку з несплатою аліментів на утримання дитини, то сума державної допомоги в розмірі 9303, 96 грн. підлягає стягненню, тим самим позов підлягає задоволенню, оскільки є обґрунтованим та доведеним. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704, 80 грн.

Outcome: approved