Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-18 00:00:00

05.12.2018 року Деснянська районна у місті Чернігові рада, діючи як орган опіки та піклування (далі позивач), звернулася до суду з позовом в інтересах малолітньої [PERSON] до [PERSON] (далі відповідач) про відібрання дитини без позбавлення відповідача батьківських прав та передачу дитини позивачеві для подальшого її влаштування. В обґрунтування позову послався на те, що відповідач не виконує своїх батьківських обовязків щодо належного виховання та утримання своєї дитини, що є небезпечним для її життя, здоровя і морального виховання, при цьому є підставою для відібрання дітей без позбавлення матері батьківських прав. У судовому засіданні представник позивача предявлений позов підтримав і наполягав на задоволенні; відповідач не зявилася, хоча про час і місце розгляду справи сповіщалася належним чином, відзив не надала. За згодою представника позивача судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідач є матірю малолітньої [PERSON], [INFO]. Батько дитини [PERSON] мешкає окремо, з дочкою не спілкується, виховання не займається, взагалі не визнає себе батьком дитини. Відповідач проживає разом із дитиною за адресою: [ADDRESS]. Згідно з положеннями частин першої-третьої статті 150 Сімейного кодексу України (далі Кодекс) батьки зобовязані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сімї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобовязані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. По справі встановлено, що відповідач не виконує свої обовязки щодо належного виховання малолітньої дитини; не піклується про її здоровя, фізичний, духовний та моральний розвиток; не готує дитину до самостійного життя. До школи дитину не пускає. Зазначене підтверджується матеріалами справи та показаннями допитаних судом свідків, які в сукупності повністю узгоджуються між собою. Зокрема, як випливає з матеріалів справи, у квартирі, в якій проживає відповідач разом із дитиною безлад, сусіди постійну чують крики та лайку, їжу та одяг мати знаходить на смітниках, мати не пускає дівчинку до школи. Відповідач неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності, проте вказане не впливає на її поведінку. Допитані в якості свідків [PERSON]Є.( соціальний педагог школи №5) показала, що дитина з жовтня 2018 року школу не відвідувала, з причин того, що мати не пускає до школи, вдома безлад, дитина в висловлюваннях застосовує нецензурну лексику. За приписом частини першої статті 170 Кодексу суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу (ухилення батьків від виконання своїх обовязків по вихованню дитини; жорстоке поводження батьків з дитиною; батьки є хронічними алкоголіками або наркоманами; батьки вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва), а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоровя і морального виховання; у цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам за їх бажанням або органові опіки та піклування. \~ \~ \~ \~Оскільки ухилення відповідача від виконання своїх обовязків по вихованню дитини, створення відповідачем небезпечних умов для життя, здоровя і морального виховання дитини є повністю доведеним, суд погоджується з предявленим позовом, що є підставою для його задоволення та відібрання дитини у відповідача з передачею позивачеві для вирішення питання про подальше влаштування.

Outcome: approved