Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

06.04.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач [PERSON] посилається на те, що він є власником спірної квартири [ADDRESS] відповідно до договору купівлі-продажу квартири [NUMBER] від 13.04.1993 року. Згідно п.7 договору купівлі продажу [NUMBER] від 13.04.1993 року покупець, тобто [PERSON] отримав право власності на вищезазначену квартиру з моменту укладення даного договору, та згідно п.8 повністю несе витрати по експлуатації та ремонту квартири відповідно до діючого законодавства України. Відповідачка [PERSON],[INFO], як колишній власник спірної квартири була зареєстрована в квартирі [ADDRESS] з 27.08.1992 року і залишається зареєстрованою в ній до теперішнього часу. Разом з цим, з 13.04.1993 року відповідачка [PERSON] в спірній квартирі не проживає і не несе витрат по квартплаті та оплаті комунальних послуг, але до теперішнього часу залишається зареєстрованою в квартирі, чим перешкоджає позивачу, як власнику на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатися належним позивачу майном - квартирою, а також в зв'язку з підвищенням тарифів на комунальні послуги позивач не має змоги оформити житлову субсидію. З огляду на те, що відповідачка у спірній квартирі відсутня більше року без поважних причин, дій як б свідчили про наміри та бажання зберегти за собою право користування спірним житлом відповідач не вчиняла, позивач просить визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням в спірній квартирі. 16.10.2016 року позивач у судове засідання не з'явився. Подав суду заяву про розгляд справи за своєю відсутністю, підтримав свої позовні вимоги і просив їх задовольнити. 16.10.2015 року відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась. Про час та місце розгляду справи була повідомлена в порядку передбаченому ст. 74 ЦПК України за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання. В силу ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається такою, що повідомлена належним чином. Про причини своєї неявки в судове засідання відповідач суд не повідомила. Згідно ст. 224 Цивільного Процесуального Кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на заяву позивача, який не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Третя особа - Солом`янський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві направив суду заяву про розгляд справи у відсутності свого представника. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника третьої особи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності позивачу [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу квартири [NUMBER] від 13.04.1993 року (а.с. 12-13). Згідно п.7 договору купівлі продажу [NUMBER] від 13.04.1993 року покупець [PERSON] отримує право власності на вищезазначену квартиру з моменту укладення даного договору, та згідно п.8 повністю несе витрати по експлуатації та ремонту квартири відповідно до діючого законодавства України. Відповідачка [PERSON],[INFO] була зареєстрована в квартирі [ADDRESS] з 27.08.1992 року і залишається зареєстрованою в ній до теперішнього часу про що свідчить довідка форми № 3, видана КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» структурний підрозділ Центр обслуговування споживачів № 2 (а.с. 12). Разом з цим, з 13.04.1993 року відповідачка [PERSON] в квартирі не проживає і не несе витрат по оплаті квартири та комунальних послуг, але до теперішнього часу залишається зареєстрованою в квартирі, чим перешкоджає позивачу, як власнику на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатися належним позивачу майном - квартирою, а також в зв'язку з підвищенням тарифів на комунальні послуги позивач не має змоги оформити житлову субсидію. З огляду на те, що відповідач у спірній квартирі відсутній більше року без поважних причин, дій як б свідчили про наміри та бажання зберегти за собою право користування спірним житлом відповідачка не вчиняла, позивач просить визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням в спірній квартирі. Обставин, які б свідчили, що позивач чинив відповідачці перешкоди в користуванні спірною квартирою судом не встановлено. Не встановлено судом і обставин, які б свідчили про поважність причин відсутності відповідача в спірному житловому приміщенні більше одного року. Таким чином, дослідивши всі докази у справі в їх сукупності, суд встановив, що відповідачка більше одного року не проживає в спірній квартирі, не цікавиться нею, не несе витрат по її утриманню, по оплаті комунальних послуг та квартплаті, ніяких її речей в спірній квартирі немає, поважних причин через які відповідач була відсутня понад рік в спірній квартирі судом не встановлено. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про те, що відповідачка [PERSON] не проживає в спірній квартирі понад один рік без поважних причин і тому втратила право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS] в зв`язку з чим позовні вимоги позивача про визнання відповідачки такою, що втратила право користування спірним житловим приміщенням підлягають задоволенню. З огляду на те, що суд дійшов висновку про задоволення позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума оплаченого позивачем судового збору в сумі 243,60 грн., відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved