overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

06 лютого 2015 року до Якимівського районного суду Запорізької області надійшла вказана заява. В заяві зазначено, що [INFO] померла [PERSON], [INFO]. В день її смерті відкрилася спадщина, яка відповідно до сертифікату на земельну частку (пай) ЗП035197, становить 10,48 умовно кадастрових гектарів землі, вартістю 141553,27 грн. Відповідно до інформації державного нотаріуса Якимівської районної державної нотаріальної контори Запорізької області № 08/01-16 від 17 січня 2014 року встановлено, що спадкоємці за законом та заповітом померлої [PERSON] протягом року до державної нотаріальної контори не звертались. Згідно інформації наведеної у листі Атманайської сільської ради Якимівського району Запорізької області від 06 серпня 2014 року № 237 встановлено, що сільська рада не має відомостей стосовно спадкоємців померлої [INFO] [PERSON], яка мешкала на території Атманайської сільської ради Якимівського району Запорізької області. До теперішнього часу в інтересах територіальної громади с. Атманай, Атманайська сільська рада Якимівського району Запорізької області не зверталась до Якимівського районного суду Запорізької області з заявою про визнання спадщини відумерлою, у зв'язку з чим 11,77 га землі до теперішнього часу не перейшли у власність територіальної громади. В зв'язку з чим, просять суд визнати відумерлою спадщину: земельну ділянку у розмірі 10,48 умовно кадастрових гектарів землі, вартістю 141553,27 грн., яка відкрилась після смерті [PERSON]. В судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримав в повному обсязі. Представник Атманайської сільської ради Якимівського району Запорізької області в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечував. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина до складу якої входить земельна частка (пай) ЗП№035197, що становить 10,48 умовно кадастрових гектарів землі, вартістю 141553,27 грн. Заявник у строк передбачений ч.2 ст.. 1277 ЦК України звернувся із заявою про визнання спадщини відумерлою. Відповідно з частини 1,3 вказаної статті, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що зава є обґрунтованою, законною та такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

06 лютого 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], 1954р.н., яка мешкає за адресою: [ADDRESS] Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 05.02.2015р. о 13 год. 48 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечував проти задоволення заяви, адвокат залишив питання на розсуд суду, заінтересована особа заперечувала проти задоволення заяви, зазначила, що до лікарні приїхала сама, бо погано але не знає хоче лікуватися чи ні. Вважає, що їй краще не буде. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 05.02.2015р. о 13 год. 48 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Дячук Н.С. лікарні КЗ «ДКПЛ» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора тривожна, непосидюча, іпохондрична. Каже, що у неї отруєння організму, не працюють усі органи. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - органічний маячний розлад. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

06 лютого 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], 1976р.н., який проживає: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 05.02.2015р. о 18 год. 55 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор та адвокат не заперечували проти задоволення заяви, заінтересована особа проти заяви не заперечував. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 05.02.2015р. о 18 год. 55 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Кунік Н.Л. лікарні КЗ «ДКПЛ» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий на питання відповідає після пауз, на деякі питання відповідає з незадоволенням. До чогось прислуховується, сам до себе розмовляє. Виказує маячні ідеї відношення, фізичної дії на адресу сусідів. При спробі корекції афектується. Психічно хворим себе не враховує. Мислення паралогічне, непослідовне. Критика до свого стану порушена. Від госпіталізації в ДКПЛ категорично відмовляється. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, галюцінаторно-параноїдний синдром, поточний процес. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

06 лютого 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], 1979р.н., який проживає: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 05.02.2015р. о 13 год. 00 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор та адвокат не заперечували проти задоволення заяви, заінтересована особа заперечував проти задоволення заяви. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 05.02.2015р. о 13 год. 00 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Свіріна лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий напружений, тривожний, агресивний. Вважає, що над ним ставлять іспити. Поведінкою відмічає галюцінаторну симптоматику. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - гострий поліморфний психічний розлад з симптомами шизофренії. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

06 лютого 2015 року заявниця звернулася з даним позовом, в якому вказала, що вона народилася [INFO] і на даний час є неповнолітньою, їй виповнилось 17 років 9 місяців. В 2013 року вона познайомилася з [PERSON], вони почали зустрічатись, склалися дуже теплі і щирі стосунки, мають взаємні міцні почуття любові та поваги один до одного. На даний час вона є вагітною, бажає зареєструвати шлюб, однак їй було відмовлено в реєстрації шлюбу, оскільки вона не досягла шлюбного віку, тому просить задовольнити її заяву та надати право на шлюб в судовому порядку. Заінтересована особа - відділ РАЦС Коломийського міськрайонного управління юстиції в судове засідання надав письмове клопотання,в якому просить справу розглянути без участі представника, щодо задоволення заяви не заперечує. Заінтересована особа - Струпківська сільська рада в судове засідання надав письмове клопотання, в якому просить справу розглянути без участі представника, щодо задоволення заяви не заперечує. Заінтересована особа, [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що бажає вступити в шлюб з [PERSON] та спільно займатися вихованням їх майбутньої дитини. Заінтересовані особи, [PERSON] та [PERSON], які є батьками заявниці, в судовому засіданні пояснили, що не заперечують щодо заяви своєї доньки і просять її задовольнити. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані ними докази, заслухавши пояснення заявниці та заінтересованих осіб, суд вважає, що заява підлягає задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що заявниця не досягла шлюбного віку, на даний час їй виповнилось 17 років 9 місяців. Заявниця тривалий час - з 2013 року зустрічалась з [PERSON], з яким вступила в інтимні стосунки, на даний час є вагітною - термін вагітності 23-24 тижні, що підтверджується довідкою №17 від 26.01.2015 року виданою Отинійською поліклінікою. На даний час заявниця шлюб з [PERSON] не може зареєструвати,оскільки не досягла шлюбного віку. У відповідності до ст.22 СК України шлюбний вік для жінки встановлюється 18 років. Згідно із ст.23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку,а за заявою особи, яка досягла 16 років за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб. В судовому засіданні встановлено, що заявниці виповнилось 17 років, вона є вагітною, що підтверджується довідкою з лікувальної установи, тому відповідна реєстрація шлюбу буде відповідати інтересам осіб, які реєструють шлюб. Наведене підтверджується - довідкою №17 Отинійської поліклініки від 26.01.2015 року, копією свідоцтва про народження, копіями паспорта та ідентифікаційного коду. На підставі ст.ст.22,23 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

06 лютого 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу. Посилався на те, що 02 лютого 2012 року [PERSON] надав в позику [PERSON], грошові кошти у розмірі 117 400, 00 гривень, які відповідач зобов'язався повернути позивачу до 08 лютого 2012 року, що підтверджується розпискою, яку відповідач написав власноручно. Станом на 06.02.2015 року відповідачем позичені кошти в розмірі 117 400, 00 гривень не повернуто позивачу. На неодноразові звертання позивача про повернення коштів відповідач їх не повертає чим ухиляється від взятих на себе зобов'язань за договором позики. Просить стягнути з [PERSON] борг у розмірі 117 400, 00 гривень, три відсотки річних у сумі 10 546, 57 гривень та судовий збір в розмірі 1571, 00 гривень. Позивач в судове засідання з'явився, позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Виходячи з вищенаведеного та зі згоди позивача,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

06 лютого 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. У судовому засіданні позивач позов підтримав, а відповідач його визнала. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30 квітня 2010 року (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 4, 5). Через несумісність характерів спільне подружнє життя у сторін не склалося, спільне господарство не ведеться, сумісне проживання припинено з 06 січня 2015 року. Поновлювати шлюбні стосунки сторони наміру не мають, примирення та збереження сім'ї вважають неможливим. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін та дітей. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

06 лютого 2015 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Шлюб зареєстровано 19 вересня 1990 року Палацом реєстрації шлюбів і новонароджених в м. Києві, про що зроблено актовий запис № 4963. Свій позов позивач обгрунтовує тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства. Між позивачем та відповідачем відсутнє взаємопорозуміння та бажання підтримувати шлюб. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, проте заявою визнав позов, розгляд справи просив проводити без його участі. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебували у шлюбі з 19 вересня 1990 року, про що свідчить Свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER], але шлюбні відносини між ними припинено. Стосунки відновлювати не збираються, фактично разом не проживають, не ведуть спільного господарства, а тому суд вважає, що збереження сім'ї є неможливим. Від шлюбу мають спільних дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Із пояснень представника позивача, наданих ним у судовому засіданні, вбачається, що між позивачем та відповідачем втрачено почуття довіри та взаємопорозуміння, тобто сім`я існує тільки формально. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їхніх дітей, а тому шлюб потрібно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

06 лютого 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не з'явилась, надіслала заяву відповідно до якої вимоги підтримала повністю , просить шлюб розірвати. Зазначила в позовній заяві, що 16 січня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Малинського районного управління юстиції Житомирської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Спільне життя з відповідачем не склалося, спільне господарство не ведеться. Позивач до примирення не прагне, між сторонами припинились шлюбні відносини. Під час шлюбу у сторін народилась дитина [PERSON] [INFO] , яку просить залишити проживати з нею. Просить залишити прізвище набуте у шлюбі - [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, з позовом згоден. Суд, дослідивши надані докази в межах заявлених вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Копією свідоцтва про шлюб підтверджується те, що сторони з 16 січня 2010 року перебувають у шлюбі. ( арк.с.6). У сторін є дитина [PERSON] [INFO]. ( арк.с.7). Під час розгляду справи встановлено, що сторони, перебувають в стійких неприязних стосунках і майже не спілкуються, до примирення не прагнуть, не ведуть спільне господарство, а тому суд вважає , що сім'я розпалася остаточно. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

06 лютого 2016 року [PERSON] звернулася до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Згідно квитанції № 0.0.702825073.1 від 09 лютого 2017 року [PERSON] за подання позовної заяви про розірвання шлюбу було сплачено судовий збір в сумі 640 гривень (а.с. 30). Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 14 березня 2017 року позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено. Розірвано шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON], що зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 509. Під час ухвалення вищевказаного судового рішення у справі судом не вирішено питання про розподіл судових витрат. З ініціативи суду вирішувалося питання про ухвалення додаткового рішення у справі. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. З матеріалів справи вбачається, що позивачем заявлено вимогу немайнового характеру, яка відповідно до передбачених Законом України «Про судовий збір» ставок, була оплачена в сумі 640 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

06 лютого 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 21 грудня 2013 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис №911. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 21 грудня 2013 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у місті Донецьку. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved