Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

04 січня 2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання дитини та дружини. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що рішенням Єнакіївського міського суду Донецької області від 28.05.2012 року з позивача на користь та утримання відповідача стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів прибутку, щомісячно, починаючи з 28.03.2012 року і до досягнення сином [PERSON] трьох років, рішенням Єнакіївського міського суду Донецької області від 20.08.2012 року з позивача користь відповідача стягнені аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів прибутку, починаючи з 12.06.2012 року і до повноліття дитини. Рішенням Єнакіївського міського суду Донецької області від 23.10.2012 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. 24.11.2012 року позивач уклав шлюб з [PERSON]. 16 листопада 2012 року в актовий запис про народження дитини [PERSON], 13 жовтня 2010 року внесено відомості про його батька, батьком зазначений позивач. Рішенням Антрацитівського міськрайонного суду Луганської області від 18.12.2012 року з позивача на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] стягнені аліменти в розмірі 1/6 частини з всіх видів заробітків, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.11.2012 року і до повноліття дитини, та на її утримання аліменти у розмірі 1/8 частини з всіх видів заробітків, щомісячно, починаючи з 27.11.2012 року і до 13.10.2013 року. У зв'язку зі зміною сімейного та майнового стану позивач просить зменшити розмір аліментів на утримання дитини [PERSON] з 1/4 частини до 1/6 частини, на утримання відповідача з 1/4 частини до 1/8 частини. Позивач у судове засідання з'явився, підтримав позов з викладених у ньому підстав та просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не прибула, проте надала до суду заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача у судовому засіданні пояснила, що позивач є її чоловіком, вони мають спільну дитину [PERSON], 13 жовтня 2010 року, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення осіб, що приймають участь у справі, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON], [INFO], є сином позивача (а.с. 7). Рішенням Єнакіївського міського суду Донецької області від 28.05.2012 року з [PERSON] стягнуті аліменти на користь та на утримання [PERSON] до досягнення трьох років сином [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів прибутку, щомісячно, починаючи з 28.03.2012 року (а.с. 12). Згідно рішення Єнакіївського міського суду Донецької області від 20.08.2012 року з [PERSON] стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, починаючи з 12.06.2012 року до повноліття дитини (а.с. 13). Рішенням Єнакіївського міського суду Донецької області від 23.10.2012 року шлюб між позивачем та відповідачем, зареєстрований 16 жовтня 2010 року у Виконавчому комітеті Нижньонагольчицької селищної ради Антрацитівського району Луганської області, актовий запис № 10, був розірваний (а.с. 14). 24.11.2012 року позивач уклав шлюб з [PERSON], про що в Книзі реєстрації шлюбів 24.11.2012 року зроблено відповідний актовий запис за № 5 (а.с. 7). 16 листопада 2012 року в актовий запис про народження дитини [PERSON], [INFO], змінено відомості про батька дитини (а.с. 8-10) . Батьком [PERSON], [INFO], є позивач [PERSON], про що 09.11.2010 року складено відповідний актовий запис № 674 (а.с. 11). Рішенням Антрацитівського міськрайонного суду Луганської області від 18.12.2012 року стягнуті аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітків, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.11.2012 року і до повноліття дитини, та на її утримання аліменти у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітків, щомісячно, починаючи з 27.11.2012 року і до 13.10.2013 року (а.с. 15). Позивач працює трактористом у Приватному сільськогосподарському підприємстві Агрофірма «Донбас», середня заробітна плата за період з січня 2012 року по листопад 2012 року складає 2 726,68 грн. (а.с. 16). Ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом. Згідно ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності зі ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Ст. 182 Сімейного кодексу України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Стаття 80 Сімейного кодексу України встановлює, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Ст. 192 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналогічне роз'яснення міститься у пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». При вирішенні питання щодо можливості зменшення розміру аліментів судом також враховується, що відповідно до норм Сімейного кодексу України розмір аліментів в будь-якому випадку не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, враховуючи, що дослідженими у справі доказами встановлені підстави, передбачені ст.ст. 80, 192 Сімейного кодексу України для зменшення розміру аліментів, оскільки у позивача змінився сімейний стан, крім сина [PERSON] позивач має сина [PERSON], а також враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище позивача, відповідача, третьої особи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, зменшивши розмір стягуваних з позивача аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], з 1/4 на 1/6 частини, а також на утримання відповідача з 1/4 до 1/8 частини, оскільки сплата аліментів на користь відповідача у таких розмірах значно погіршила матеріальне становище відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved