Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

06 квітня 2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа - Новомосковська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що [INFO] року помер її батько - [PERSON]. [PERSON] був власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Спадкоємцями [PERSON] є вона, як дочка спадкодавця. Ьа діти спадкодавця [PERSON] і [PERSON]. Постановою нотаріуса від 27 травня 2010 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] року, з тих підстав, що останній заповідав житловий будинок своєму внукові - [PERSON]. Позивач зазначила, що на день смерті спадкодавця вона була непрацездатна. Їй виповнилося 58 років, тому, у відповідності до ст. 1241 ЦК України, незалежно від змісту заповіту, вона має право на обов'язкову частку, тобто, половину частки спадкового майна, яке належало б їй за законом. В зв'язку з тим, що у спадкоємцями першої черги за законом є вона, [PERSON] і [PERSON], кожен з них за законом успадкував би по 13 частини майна, тому, обов'язкова частка складає 16 частину спадкового майна. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд визнати за нею право власності на 16 частину житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування після батька - [PERSON], померлого [INFO] року. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов [PERSON] в повному обсязі, посилався на підстави звернення до суду, викладені в заяві, просив суд задовольнити вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлений, в зв'язку з чим. судом проведений заочний розгляд справи. Представник третьої особи - Новомосковської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився. Суд, дослідивши надані позивачем докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] року помер батько позивачки - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Згідно до спадкової справи, з заявами про прийняття спадщини після [PERSON], померлого [INFO] року, до нотаріальної контори звернулися: [PERSON], [PERSON]. Постановою нотаріуса від 27 травня 2010 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину - житловий будинок по [ADDRESS] після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] року, з тих підстав, що останній заповідав житловий будинок своєму внукові - [PERSON]. У відповідності до спадкової справи, за життя, 03 травня 2002 року [PERSON] оформив заповіт, посвідчений нотаріально відповідно до якого заповідав [PERSON] належний йому житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. На підставі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. На підставі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають право діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. У відповідності до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно до ст. 1235 ЦК України, 1. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. 2. Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування. 3. Заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, встановлюється на час відкриття спадщин У відповідності до ст. 1241 ЦК України, 1. Малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Розмір обов'язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. 2. До обов'язкової частки у спадщині зараховується вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу, встановленого на користь особи, яка має право на обов'язкову частку, а також вартість інших речей та майнових прав, які перейшли до неї як до спадкоємця. 3. Будь-які обмеження та обтяження, встановлені у заповіті для спадкоємця, який має право на обов'язкову частку у спадщині, дійсні лише щодо тієї частини спадщини, яка перевищує його обов'язкову частку. Судом встановлено, що позивачка з 01 січня 2004 року є пенсіонером за віком, тобто, є непрацездатною, в зв'язку з чим, у відповідності до ст.1241 ЦК України, має право на обов'язкову частку у спадщини. В той же час, згідно до ст.ст. 10,60 ЦПК України, кожна сторона повинна надати докази на підтвердження своїх вимог або заперечень. Позивачкою не надано суду жодного доказу того, що спадкодавець [PERSON] був власником спірного нерухомого майна - житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], в зв'язку з чим, в задоволенні позовних вимог належить відмовити.

Outcome: dismissed