Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

06.04.2015 року заявник [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просить встановити факт, що [PERSON], яка померла 23.10.2014 року, належала ? частка на праві спільної часткової власності кв. № 120, житловою площею 40,6 кв.м., загальною площею 62,3 кв.м., розташованої в будинку № 31 по вул. Ак. Корольова, в м. Одесі, що належала на підставі свідоцтва про право власності від 11.10.1993 року, зареєстрованого та записаного у реєстрову книгу № 15-1524; визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті дружини [PERSON], яка померла 23.10.2014 року, на ? частину трьох кімнатної квартири № 120, житловою площею 40,6 кв.м., загальною площею 62,3 кв.м., розташованої в будинку № 31 по вул. Ак. Корольова, в м. Одесі; визнати за [PERSON] право власності на ? частину трьох кімнатної квартири № 120, житловою площею 40,6 кв.м., загальною площею 62,3 кв.м., розташованої в будинку № 31 по вул. Ак. Корольова, в м. Одесі. При цьому, позивач [PERSON] посилається на те, що 23.10.2014 року померла його дружина [PERSON], після смерті якої позивач у встановленому порядку звернувся до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак, 27.03.2015 року отримав відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, так як згідно відповіді КП «ОМБТІ та РОН» квартира [ADDRESS] станом на 21.12.2012 року не зареєстрована. У зв'язку із чим, позивач змушений звернутися до суду із позовом. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та просить його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської ради до судового засідання не з'явився, повідомлявся належним чином. До суду надано письмові заперечення на позовну заяву та заяву про розгляд справи за відсутності представника. При цьому зазначено, що позовні вимоги [PERSON]О, необґрунтовані та незаконні, а тому не підлягають задоволенню. Оскільки, неможливе застосування позивачем такого способу захисту права як визнання права власності. Також у запереченнях вказано, що необхідність підтвердження рівності часток у спільній сумісній власності у разі відсутності спору законом не передбачена та є зайвою. Представник зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження зареєстрованого у встановленому законом порядку права власності на квартиру за померлою [PERSON] Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні позов визнали та не заперечують проти його задоволення. Вислухавши позивача [PERSON] та відповідачів [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 11.10.1993 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому [PERSON] міської Ради народних депутатів на підставі розпорядження органу приватизації видано свідоцтво про право власності на житло, яким посвідчено, що квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] Свідоцтво зареєстровано та записано у реєстрову книгу за № 15-1524 /а.с. 22-23/. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-ЖД № 219336, виданого повторно, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 01.07.1961 року, який зареєстровано Першим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану [PERSON] міського управління юстиції /а.с. 21/. 23.10.2014 року у віці 75 років померла [PERSON], актовий запис про смерть № 10733, що вбачається із свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 392084, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті [PERSON] реєстраційної служби [PERSON] міського управління юстиції /а.с. 20/. Під час розгляду справи судом досліджено копію спадкової справи № 1191/2014 до майна померлої 23.10.2014 року [PERSON] /а.с. 44-72/. З якої вбачається, що 02.12.2014 року [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Третьої одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. З копії спадкової справи вбачається, що окрім [PERSON] спадкоємцями [PERSON] є ще [PERSON] та [PERSON] Спадкова справа містить заяву [PERSON] про відмову від спадкування /а.с. 66/. 27.03.2015 року державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори [PERSON] винесено постанову, якою відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальних дій /а.с. 71/, оскільки відповідно до листа, виданого КП «ОМБТІ та РОН» від 19.03.2015 року, квартира [ADDRESS] станом на 31.12.2012 року не зареєстрована. Заперечення відповідача ОМР суд не приймає до уваги, так як відповідно до п. 3.1. [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визначається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Оскільки, в матеріалах справи наявна постанова держаного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] правомірно звернувся до суду за захистом своїх прав, та вірно вказав відповідачем по справі саме [PERSON] міську раду. Крім того, на спростування заперечень представника ОМР щодо відсутності оригіналів документів, необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину, судом досліджено завірену належним чином копію спадкової справи. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Положеннями ст. 1216 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, з урахуванням того факту, що на момент смерті [PERSON] та позивачу належала на праві спільної сумісної власності квартира [ADDRESS], оскільки правовстановлюючий документ свідоцтво про право власності на житло, видане 11.10.1993 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому [PERSON] міської Ради народних депутатів на підставі розпорядження органу приватизації, не оскаржено та є чинним, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню, так як обґрунтована та доведена. При цьому судом враховуються і пояснення надані в судовому засіданні спадкоємцями відповідачами по справі [PERSON] та [PERSON], якими не оспорюється право позивача на спадщину.

Outcome: approved