Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

05.07.2019 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з даним позовом та просить стягнути з [PERSON] на її користь щомісячно аліменти на утримання їх малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 1900 гривень, до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] вона перебувала з 20.11.2009 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Новгород-Сіверського районного суду від 16.11.2016 року шлюб між ними розірвано. При цьому питання щодо стягнення аліментів на утримання дитини судом не вирішувалось. Після розірвання шлюбу дитина фактично залишилась проживати з нею. Спору про визначення місця проживання дитини між ними немає. Всі витрати на утримання та виховання дитини несе одна позивачка. Батько дитини участі в утриманні та вихованні дитини не приймає. Домовленість між ними щодо сплати аліментів на утримання дитини відсутня. Наскільки позивачці відомо, аліменти відповідач нікому не платить, інших неповнолітніх дітей, а також інших осіб на утриманні не має. Відповідач працює неофіційно та отримує нерегулярний та мінливий дохід. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, але надала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглядати без її участі та зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи повторно у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надав. Відзив на позовну заяву до суду не подав. Беручи до уваги, що позивачка не заперечувала проти вирішення справи без присутності відповідача з постановленням заочного рішення, суд ухвалив проводити розгляд справи на підставі наявних доказів по справі. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, судом встановлено наступне. Від шлюбу, який розірвано на підставі рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 16.11.2016 року, сторони мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою (а.с.5,6). Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у судовому порядку. Приписами частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно до ст.184 СК України суд погоджується зі способом визначення аліментів у твердій грошовій сумі, обраним позивачкою. При визначенні величини аліментного платежу суд, враховуючи матеріальне становище платника аліментів, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положення ст.180 СК України про те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька. Відповідач перебуває в працездатному віці, інших утриманців не має, являючись батьком малолітньої дитини зобов`язаний утримувати її до повноліття. Також, приймаючи до уваги усі обставини, що мають істотне значення, суд вважає за можливе позов задовольнити повністю. При цьому, на підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення позову, тобто з 05.07.2019 року. Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України,суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментіву межах суми платежу за один місяць. Частиною 2 ст. 184 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Оскільки, спеціального закону про індексацію аліментів не прийнято, а в Україні діє Закон України «Про індексацію грошових доходів населення», то розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі ч. 2 ст. 184 СК України підлягає індексації в порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення». Таким чином обовязок проведення індексації розміру аліментів, який визначений судом у твердій грошовій сумі, прямо передбачений законом, а саме, положеннями ст. 184 СК України, що зобовязує державного виконавця проводити таку індексацію автоматично, тобто без додаткового судового рішення. Судові витрати суд розподіляє на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України та стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved