Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-16 00:00:00

06 лютого 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому посилається на те, що з відповідачем по справі вони одружилися «05» серпня 2003 року. Шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Стрільченської сільської ради, Городенківського району, Івано-Франківської області, актовий запис № 9 від 05.08.2003 року. За час шлюбу у нас народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає в даний час з нею та перебуває на її утриманні, забезпеченні та вихованні. Під час спільного проживання постійно вчиняє безпідставні сварки, вчиняє різного роду насилля над нею та сином, спричиняє тілесні ушкодження, на зауваження реагує з агресією, взагалі не дбає про матеріальний стан та благополуччя сім`ї та нічим не забезпечує. Зароблені ним кошти витрачає на власні потреби. З відповідачем вони спільно не проживають, не мають взаємних прав та обов`язків, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Сім`я розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам . Їх шлюб існує формально згідно документів. Тому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, неповнолітнього сина залишити проживати з нею. Стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір. В судове засідання від позивача надійшла письмова заява про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просить шлюб розірвати. Належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з`явився, представник подав заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Заслухавши сторони та дослідивши докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 05.08.2003 року сторони зареєстрували шлюб у Стрільченській сільській раді, Городенківського району, Івано-Франківської області, актовий запис № 9. Наведене стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а. с. 4). Відповідно до копії свідоцтва про народження сторони є батьками неповнолітнього: [PERSON] , [INFO] , наведене стверджується копією засвіденого перекладу з чеської мови свідоцтва про народження від 07.07.2017 р. (а. с. 5). Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Згідно з правилами частин 1 та 2 ст.160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Оскільки подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін, то суд вважає, що їх шлюб слід розірвати. В зв`язку з фактичною відсутністю спору щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини сторін, суд вважає, що останнього слід і надалі залишити проживати з позивачем. Судом встановлено, що позивачем понесено судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 1 681,60 грн., що стверджується відповідними квитанціями (а.с.8,18 ). Відповідно до правил ч.2 ст.141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позовних вимог з відповідача слід присудити на користь позивача вказані судові витрати. На підставі наведеного та ст.ст. 104, 110, 112, 160, 161 СК України,

Outcome: approved