Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-18 00:00:00

07.07.2020 року [PERSON] , [PERSON] звернулись до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області з позовною заявою до Маріупольської міської ради Донецької області, про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , який був чоловіком позивачки [PERSON] та батьком позивача [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, яка складається з 1/3 частки двокімнатної квартири [ADDRESS] . Позивачі зазначають, що заповіту [PERSON] не залишив, та вони є єдиними спадкоємцями першої черги за законом після його смерті та прийняли спадщину у встановленому законом порядку. 05 листопада 2019 року позивачі звернулись до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Борисевич Таїсії Степанівни із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] та при зверненні до нотаріуса виявили втрату оригіналу Біржового контракту № 26473 (договір купівлі-продажу) від 22.01.2000 року, посвідченого Маріупольською універсальною товарною біржею та зареєстрованого МКП «Маріупольське БТІ» 31.01.2000 року за реєстраційним № 36376, та який підтверджує право власності спадкодавця на 1/3 частку квартири. Постановами нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.11.2019 № 384/02-31 та від 05.11.2019 № 385/02-31, позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири [ADDRESS] , з причини відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно. Відсутність документу, що підтверджує право власності спадкодавця на квартиру перешкоджає позивачам в оформлені спадщини, в зв`язку з чим вони вимушені звернутись до суду з цим позовом. Позивачі просять суд визнати за кожним з них право власності на 1/6 частку квартири [ADDRESS] , в порядку спадкування після смерті [PERSON] . 03.09.2020 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області позовна заява залишена без руху, позивачам наданий строк для усунення недоліків. 08.09.2020 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області відкрито провадження по справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження та призначено по справі підготовче судове засідання. 09.09.2020\~року Жовтневим\~районним судом\~м.\~Маріуполя Донецької\~області витребувана\~від ККП\~«Міське бюро\~технічної інвентаризації\~ Маріупольська\~нерухомість» копія Біржового контракту від 22.01.2000 року № 26473, на підставі якого МКП «Маріупольське БТІ» 31.01.2000 року за № 36376 було зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] , та відомості про власників квартири. 17.11.2020 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області у приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Борисевич Таїсії Степанівни витребувана копія спадкової справи після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . 27.01.2021 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області, закрито підготовче провадження по справі, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивачі [PERSON] , [PERSON] , представник позивача [PERSON] адвокат Гуленко Тамара Вікторівна, до суду не з`явились, та надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, наполягали на задоволенні позову. Представник відповідача Маріупольської міської ради Донецької області Кравченко О.О. до суду не з`явилась, надала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності та вирішити справу на розсуд суду. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2. ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 12.03.2019 року, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого 11.02.1984 року, 11.02.1984 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, після реєстрації якого остання змінила своє прізвище на прізвище « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 14.08.1984 року, [INFO] народився [PERSON] , батьком якого є [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . Відповідно до копії Біржового контракту № 26473 (договір купівлі-продажу) від 22.01.2000 року, посвідченого та зареєстрованого на Маріупольській універсальній товарній біржі, [PERSON] (продавець) передав у власність [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (покупцям), а останні прийняли у власність двокімнатну квартиру [ADDRESS] , корисною площею 46,70 кв.м., житловою площею 30,00 кв.м. Згідно технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , загальна площа квартири складає 47,5 кв.м., житлова площа 30,0 кв.м. Відповідно до реєстраційного свідоцтва, виданого МКП «Маріупольське БТІ» 31.01.2000 року, право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі Біржового контракту № 26473 від 22.01.2000 року за реєстровим № 36376. Згідно листів ККП «Міське бюро технічної інвентаризації Маріупольська нерухомість» від 12.06.2019 та від 16.09.2020 р. № 1543, квартира [ADDRESS] належить: 1/3 частка [PERSON] ; 1/3 частка [PERSON] ; 1/3 частка [PERSON] , на підставі біржового контракту від 22.01.2000 р. № 26473, зареєстрованого у МКП «Маріупольське БТІ» 31.01.2000 р. № 36376. Відповідно до інформаційної довідки № 201047897 від 20.02.2020 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, відомості за адресою: [ADDRESS] відсутні. Згідно матеріалів спадкової справи № 32/2019 до майна померлого [INFO] [PERSON] , розпочатої 27.05.2019 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Борисевич Т.С., 27.05.2019 року, [PERSON] звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлого чоловіка [PERSON] . Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 56309510 від 27.05.2019, заповіти, спадкові договори [PERSON] не укладались. За інформацією Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 14.06.2019 року, станом на 11.03.2019 р. за адресою [ADDRESS] , були зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Останній знятий з реєстрації місця проживання 26.03.2019 року у зв`язку зі смертю. Постановами приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Боричевич Т.С. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.11.2019 № 384/02-31, від 05.11.2019 № 385/02-31, [PERSON] , [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири [ADDRESS] з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно. За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з\~ч.\~1\~ст.\~1217\~ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1223 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. ч. 5 ст. 1268 ЦК України визначає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності\~набувається на\~підставах,\~що не\~заборонені законом,\~зокрема із\~правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Згідно з ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки позивачі, у встановленому законом порядку прийняли спадщину, ними було здійснено всі необхідні дії задля оформлення своїх спадкових прав, однак внаслідок втрати правовстановлюючого документу вони позбавлені можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно, право власності позивачів на спадкове майно підлягає захисту у спосіб, передбачений ст. 392 ЦК України. При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно, потрібно встановити час і підстави винекнення права власності на майно у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час винекнення права власності. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-IV, \~речові права\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяження,\~що виникли\~до 1\~січня 2013\~року,\~визнаються дійсними\~за наявності\~однієї з\~таких умов: 1)\~реєстрація таких\~прав була\~проведена відповідно\~до законодавства,\~що діяло\~на момент\~їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Згідно з ст. 224 ЦК Української РСР, затв. Законом Української РСР «Про затвердження Цивільного кодексу Української РСР» від 18.07.1963 року, за договором купівлі продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» від 10 грудня 1991 року № 1956-XII, в редакції, чинній на дату укладання біржового контракту, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. ч. 4 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», визначає, що угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Згідно з Додатком 1 до Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затв. наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України 09.06.98 року № 121, до переліку правовстановлювальних документів, на підставі яких провадиться державна реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна, відносяться, зокрема, договори купівлі-продажу, міни, зареєстровані біржею. Оскільки право власності спадкодавця на 1/3 частку квартири було зареєстроване МКП «Маріупольське БТІ» 31.01.2000 року за реєстраційним № 36376, суд приходить до висновку, що спадкодавець правомірно набув право власності на майно, відповідно до вимог законодавства, діючого на час виникнення такого права. Зі змісту п. 23\~постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» \~випливає, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. На підставі\~ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивачі не наполягали на стягненні з відповідача сплаченого ними судового збору за подання позовної заяви до суду, тому суд вважає недоцільним вирішувати питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача судового збору.

Outcome: approved