Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-01 00:00:00

06.07.2018 року представник позивача звернувся до суду з позовом про солідарне стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на їх користь заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в сумі 2377,57 грн. та суми сплаченого судового збору у розмірі 1762 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] та є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, облік нарахувань та оплат за які здійснюються за абонентським особовим рахунком [NUMBER]. Споживачі за послуги не сплачують, у зв'язку з чим за ними у період з 01.06.2012 року по 31.05.2018 року утворилась заборгованість, яка разом з інфляційними витратами та 3% річних від простроченої суми складає 2377,57 грн. Відповідачам було направлене досудове повідомлення з пропозицією погасити борг за надані послуги з централізованого водопостачання у 10-денний термін. Як вказує позивач, у зазначений термін боржники не здійснювали жодних заходів до повного погашення заборгованості, у зв'язку з чим представник КП «Харківводоканал» і звернувся до суду. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 22.08.2018 року розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Відповідачі у встановлений строк відзив на позовну заяву не надали. Суд вважає, при відсутності заперечень зі сторони позивача, у відсутність відзиву на позов, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до 2 ст. ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правові відносини: Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з довідки КП «Жилкомсервіс» дільниця № 28 від 12.03.2018 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] Вказана квартира приватизована (а.с. 5). Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Як вбачається зі зведеної картки абонента В+К (разом), відповідачі є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення шляхом відкриття особового рахунку [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] За даним особовим рахунком наявна заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.06.2012 року по 31.05.2018 року у розмірі 2067,38 грн.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.06.2012 року по 31.05.2018 року у розмірі 0 грн. (а.с. 6-9). З матеріалів справи вбачається, що заборгованість до теперішнього часу боржниками не погашена. Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності зі ст. 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно вимог п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875 споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Нарахування за надані послуги централізованого водопостачання та водовідведення за вказаною адресою проводяться на підставі тарифів, встановлених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики і комунальних послуг у відповідності до ч. 2 ст. Закону № 1875 та п. 20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» №2918 від 10.01.2002 року споживач зобов'язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно з п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Але, відповідачі отримуючи послуги з центрального водопостачання і водовідведення своєчасно їх не оплачують, у зв'язку з чим і утворилась заборгованість в сумі 2067,38 грн., яка і підлягає стягненню з відповідачів на користь КП «Харківводоканал». Крім того, представник позивача просив суд стягнути з відповідачів суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 61,51 грн., а також 3% річних від простроченої суми у розмірі 248,68 грн., що підтверджується розрахунком 3% та індексації по заборгованості за надані послуги (а.с.10-11). Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. Виходячи з викладеного, даючи оцінку вищезазначеним доказам, враховуючи не надання відповідачами відзиву на позов з відповідними запереченнями, суд приходить до висновку про те, що позовна заява КП «Харківводоканал» підлягає задоволенню в повному обсязі. Окрім того, у зв'язку з задоволенням позову на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 1762,00 грн. (а.с. 1). На підставі викладеного і

Outcome: approved