Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-18 00:00:00

05.12.2017 року [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом, згідно з яким, враховуючи уточнену позовну заяву, подану до суду 09.01.2018 року на виконання вимог ухвали від 08.12.2017 року про залишення позовної заяви без руху, просить суд: стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на його користь в якості страхового відшкодування (регламентної виплати) 100 000,00 грн.; стягнути з [PERSON] на його користь в якості відшкодування майнової шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, 134 532,90 грн.; стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на його користь витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 000,00 грн.; стягнути з [PERSON] на його користь в витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 345,33 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 26.09.2016 року о 13 год. 50 хв. біля будинку №12 по б-ру Тараса Шевченка в м.Києві мала місце дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю автомобіля марки «Volkswagen Passat», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля марки «Audi A7», державний реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON]. За фактом вказаної ДТП 26.09.2016 року патрульним роти №10 батальйону №4 УПП в м.Києві Верпицьким М.О. було складено Протокол про адміністративне правопорушення серії АП1№239362 відносно водія [PERSON] за ст. 124 КУпАП та Протокол про адміністративне правопорушення відносно водія [PERSON] за ст. 126 КУпАП (керування транспортним засобом без полісу обов'язкового страхування власників транспортних засобів). При цьому, позивач зазначає, що він, будучи формальним винуватцем ДТП станом на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення, виконав усі передбачені законом вимоги щодо повідомлення ПрАТ СК «Аско-Медсервіс», де на момент ДТП була застрахована його цивільна правова відповідальність відповідно до Полісу ОСЦПВ №АЕ/6024699 від 20.06.2016 року. Разом з тим, постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 17.11.2016 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Натомість, за результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення серії БР№140438, складеного 27.01.2017 року Управлінням патрульної поліції Департаменту патрульної України в м.Києві відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП, постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 12.10.2017 року, яка набрала законної сили 24.10.2017 року, [PERSON] було визнано винним у вчиненні вищенаведеної ДТП. У зв'язку з зазначеним, позивач після отримання 13.11.2017 року на руки копії постанови суду від 12.10.2017 року, 14.11.2017 року звернувся з повідомленням про ДТП до Моторного (транспортного) страхового бюро України. Проте, своїм листом від 22.11.2017 року за №3.1-05/30087 МТСБУ відмовило позивачу у виплаті відшкодування заподіяної шкоди через пропуск останнім встановленого Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» строку для звернення з відповідною заявою. В свою чергу, позивач вказує, що він об'єктивно не міг виконати вимоги, передбачені п.п. 37.1.4 пункту 37.4 статті 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», адже протягом року з моменту настання ДТП не перебував у статусі потерпілого - суб'єкта звернення до МТСБУ за законом, а набув такого статусу тільки з 24.10.2017 року, тобто з моменту набрання законної сили постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 12.10.2017 року. За вказаних обставин, а також посилаючись на те, що фактична вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Audi A7», державний реєстраційний номер [NUMBER], після ДТП становить 234 532,90 грн., позивач просить стягнути з МТСБУ на його користь в якості страхового відшкодування (регламентної виплати) 100 000,00 грн., а з [PERSON], як особи, винної у вчиненні ДТП, - 134 532,90 грн. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Києва від 08.12.2017 року позовну заяву було залишено без руху. 09.01.2018 року до суду надійшла заява позивача про виправлення недоліків позовної заяви та уточнена позовна заява з виправленими недоліками. Ухвалою від 29.01.2018 року було відкрито провадження в цивільній справі за вказаним позовом, розгляд якої вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. 30.04.2018 року до суду надійшов відзив відповідача МТСБУ на позовну заяву, згідно з яким відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що позивачем не дотримано порядку отримання регламентної виплати з Фонду потерпілих, встановленого Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зокрема: повідомлено МТСБУ про ДТП лише 14.11.2017 року, тобто з порушенням строку, встановленого Законом; станом на 19.10.2016 року відновлено свій транспортний засіб, в той час як Законом передбачено, що власник пошкодженого майна зобов'язаний зберігати пошкоджене майно у такому стані, в якому воно знаходилося після ДТП, до тих пір, поки його не огляне призначений МТСБУ представник. 21.05.2018 року до суду надійшла відповідь позивача на відзив МТСБУ, в якій він вказує на об'єктивну неможливість виконати вимоги ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів», оскільки протягом року після настання ДТП він не був суб'єктом звернення до МТСБУ (потерпілим) відповідно до Закону. 07.06.2018 року до суду надійшли заперечення МТСБУ на відповідь позивача на відзив, які за своїм змістом фактично дублюють відзив на позов. Ухвалою від 11.06.2018 року було закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. 19.12.2018 року до суду надійшла заява позивача про призначення повторного автоматизованого розподілу по справі через закінчення повноважень судді Рибака М.А. Розпорядженням Керівника апарату Шевченківського районного суду м.Києва від 24.12.2018 року за № 01-08-1562 цивільну справу було передано на потворний автоматичний розподіл. Згідно Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.12.2018 року матеріали даної цивільної справи передано для розгляду судді Пономаренко Н.В. Ухвалою від 26.12.2018 року вказану цивільну справу було призначено до розгляду у судовому засіданні. Позивач у судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просила позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача МСТСБУ в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечував та просив відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки в судове засідання суд не повідомив. Вислухавши позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 26.09.2016 року о 13 год. 50 хв. біля будинку №12 по б-ру Тараса Шевченка в м.Києві мала місце дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю автомобіля марки «Volkswagen Passat», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля марки «Audi A7», державний реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON]. При цьому, за результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення серії БР№140438, складеного 27.01.2017 року Управлінням патрульної поліції Департаменту патрульної України в м.Києві відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП, постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 12.10.2017 року, яка набрала законної сили 24.10.2017 року, [PERSON] було визнано винним у вчиненні вищенаведеної ДТП. Згідно положень ч.6 ст.82 ЦПК України вирок в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, вина [PERSON] у скоєнні вказаного ДТП та обставини цього ДТП, не потребують доказування. Як встановлено в судовому засіданні, в результаті вказаної ДТП автомобілю марки марки «Audi A7», державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить позивачу на праві власності відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серії [NUMBER], були завдані механічні пошкодження. Відповідно до Звіту №5303 від 10.10.2016 року, складеного суб'єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON], вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Audi A7», державний реєстраційний номер [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП, становить 296 726,43 грн., а фактична вартість відновлювального ремонту вказаного транспортного засобу склала 234 532,90 грн., що підтверджується рахунком-фактурою №2016017294 від 10.10.2016 року на відновлювальний ремонт ТЗ, виданий ТОВ «Порше Інтер авто Україна», актом виконаних робіт №2016017294/1 від 27.10.2016 року, виданий ТОВ «Порше Інтер авто Україна», квитанцією №0591020001 від 10.10.2016 року на суму 2000,00 грн., платіжним дорученням №67 від 19.10.2016 року на суму 232 532,90 грн. В свою чергу, положеннями ч. 1 ст.1166 ЦК України визначено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортних засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Разом з тим, відповідно до п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. При цьому, положеннями ст. 22 Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», встановлено, що МТСБУ відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час ДТП. Як встановлено в судовому засіданні, на день вчинення ДТП відповідач [PERSON] не мав чинного Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У зв'язку з зазначеним, 14.11.2017 року позивач звернувся з повідомленням про ДТП до Моторного (транспортного) страхового бюро України. Водночас, згідно зі змістом наявного в матеріалах листа МТСБУ від 22.11.2017 року за №3.1-05/30087, позивачу у виплаті відшкодування заподіяної шкоди було відмовлено через пропуск останнім встановленого Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» строку для звернення з відповідною заявою. Відповідно до п.п. 37.1.4 пункту 37.1 ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. При цьому, дійсно, як вбачається, позивачем було повідомлено МТСБУ про ДТП, яка відбулася 26.10.2016 року, після спливу одного року, встановленого Законом для відповідного звернення. Однак, враховуючи те, постанова Шевченківського районного суду м.Києва від 12.10.2017 року про визнання [PERSON] винним у вчиненні ДТП набрала законної сили 24.10.2017 року, суд приходить до висновку, що позивач об'єктивно не міг виконати вимоги, передбачені п.п. 37.1.4 пункту 37.4 статті 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки протягом року після настання ДТП він не перебував у статусі потерпілого - суб'єкта звернення до МТСБУ за законом, а набув такого статусу тільки з 24.10.2017 року, тому річний строк, встановлений для такого звернення, в даному випадку розпочався для позивача саме із вказаної дати. Крім того, як встановлено в судовому засіданні, за фактом ДТП 26.09.2016 року патрульним роти №10 батальйону №4 УПП в м.Києві Верпицьким М.О. було складено Протокол про адміністративне правопорушення серії АП1№239362 відносно водія [PERSON] за ст. 124 КУпАП та Протокол про адміністративне правопорушення відносно водія [PERSON] за ст. 126 КУпАП (керування транспортним засобом без полісу обов'язкового страхування власників транспортних засобів). Матеріалами справи в їх сукупності підтверджуються ті обставини, що після настання ДТП позивачем було виконані вимоги ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» щодо повідомлення про настання страхового випадку ПрАТ СК «Аско-Медсервіс», де на момент ДТП була застрахована його цивільна правова відповідальність відповідно до Полісу ОСЦПВ №АЕ/6024699 від 20.06.2016 року. Тобто, виходячи з вищенаведеного, можна дійти висновку, що оскільки позивач, будучи формальним винуватцем ДТП станом на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення, виконав усі передбачені законом вимоги щодо повідомлення ПрАТ СК «Аско-Медсервіс» про настання страхового випадку, де на момент ДТП була застрахована його цивільна правова відповідальність, вина [PERSON] до 24.10.2017 року не була встановлена та нічим не підтверджувалася, позивач, як потерпілий не міг звернутися до МТСБУ за відшкодуванням заподіяної шкоди. За вказаних обставин, встановлених в судовому засіданні, а також враховуючи, що відповідно до Розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансів послуг, від 29.12.2015 року за №3470 розмір регламентної виплати, яку відшкодовує МТСБУ на підставі ст. 41.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів», становила 100 000,00 грн., суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з МТСБУ на його користь 100 000,00 грн. в якості страхового відшкодування (регламентної виплати) 100 000,00 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до положень ст.ст. 1166, 1187 та 1192 ЦК України суд приходить до висновку, що з [PERSON], як особи, винної в ДТП, підлягає до стягнення на користь позивача 134 532,90 грн. (різниця між фактичною вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу та регламентною виплатою) в якості відшкодування майнової шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою - Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з МСТБУ на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1000,00 грн., а з [PERSON] - 1345,33 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: approved