Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

05.10.2020 року [PERSON] , яка проживає по [ADDRESS] , звернулася з позовом до [PERSON] , який зареєстрований по [ADDRESS] , в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 03 листопада 2019 року Овруцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №146. Після розірвання шлюбу просить відновити їй дошлюбне прізвище '' [PERSON] '' та стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір. Мотивуючи тим, що перебуває у шлюбі з відповідачем, від спільного проживання дітей не мають. В останній нетривалий час сторони спільно не проживають, між ними постійно виникають сварки та скандали. Своїми діями вони психологічно травмують одне одного. Зазначила, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, спільне проживання неможливе, а збереження шлюбу - недоцільне. Щодо розірвання шлюбу в органах ДРАЦС відповідач відмовляється. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений строк не надав, ухвалу про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження отримав 30.10.2020 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення, яке міститься в матеріалах справи. Суд, проаналізувавши наявні докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб від 03 листопада 2019 року серії [NUMBER] (а. с. 5). Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За нормами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Отже, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом подальших заходів щодо примирення буде суперечити інтересам позивача. Доводи позивача відповідачем не спростовані, правом на подання відзиву останній не скористався. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вказана сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати. Що стосується вимоги позивача в частині відновлення їй дошлюбного прізвища '' [PERSON] '', то ст. 113 СК України передбачає, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тобто це право позивача визначене законом та не потребує додаткового визнання вказаного права за позивачем. Позивачем понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 840,80 грн., а тому у відповідності до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved