Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

06.09.2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, яку в подальшому уточнила, та з урахуванням уточнень від 04.10.2018 року просила: визначити їй додатковий строк, тривалістю шість місяців для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її матері, [PERSON] . Свою позовну вимогу вона мотивувала тим, що є донькою [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , однак після її смерті ні позивач, ні відповідач, яка також є донькою померлої, протягом шісти місяців заяву про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини не подавали, спадкова справа не була заведена. Після смерті матері позивача відкрилась спадщина у вигляді ј частини квартири за адресою: [ADDRESS] , яку фактично прийняв батько позивача - [PERSON] , [INFO] , так як на момент смерті матері позивача проживав з нею разом. Однак, свідоцтва про право на спадщину він не отримував. Ніякі відповідні документи не оформлював. Про те, що померла мати, позивачу ніхто не говорив, оскільки у неї в сім`ї були сімейні конфлікти, про це їй стало відомо у кінці вересня 2018 року, у зв`язку з цим вона не мала можливості протягом встановленого законом строку звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Позивач та відповідач є спадкоємицями першої черги за законом після смерті їх матері. [INFO] помер батько позивача та відповідача. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді ј частини квартири за адресою: [ADDRESS] , та банківські вклади. Заповіту він не складав. 02.10.2018 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Садовніченко В.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] матері [PERSON] . Того ж дня заведено спадкову справу № 34/2018 (№ у спадковому реєстрі 63083993). 03.10.2018 року позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та видано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 375/02-31, яка була обґрунтована тим, що, оскільки на день смерті [PERSON] [PERSON] не була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та не подала про прийняття спадщини в строк, встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України, вона вважається таким спадкоємцем, що спадщину не прийняв. Нотаріус повідомила позивачу про те, що якщо вона бажає отримати спадщину після смерті своєї матері, їй необхідно звернутись до суду з позовною заявою про поновлення строку для прийняття спадщини, так як позивачем було пропущено строк для прийняття спадщини, який встановлено законом. Ухвалою судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05.10.2018 року відкрито провадження у цивільній справі № 333/4811/18, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження і з метою виконання вимог ч. 1 ст. 189 ЦПК України розпочати підготовче провадження у справі, призначено підготовче засідання. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12.11.2018 року залучено в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог по справі [PERSON] 21.11.2018 року третя особа [PERSON] надала суду відзив на позовну заяву, в якому заперечила проти позову та просила відмовити в його задоволенні, виходячи з наступних підстав. Позивач [PERSON] була повідомлена про смерть матері та приймала участь у її похованні. Шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті її матері [PERSON] починається з 30.03.2014 року та закінчується 30.09.2014 року. Поважної причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини позивач не надала, тоді як у зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. 21.01.2019 року позивач надала відповідь на відзив на позовну заяву про поновлення строку для прийняття спадщини, в якій зазначила, що підтверджує свою відсутність проживання та знаходження письмовими доказами. Крім того, вказує, що третя особа не подала до суду доказів на підтвердження того, що позивач спілкувалася з матір`ю, та знала про факт її смерті. Ухвалою Комунарського районного суду від 21.01.2019 року підготовче провадження по справі закрито. 19.02.2019 року позивач [PERSON] надала уточнену відповідь на відзив на позовну заяву про поновлення строку для прийняття спадщини, в якій зазначила, що перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини у неї були у зв`язку з тим, що вона постійно проживає у м. Києві, про що свідчить її реєстрація та у зв`язку з тим, що вона не знала про те, що її матір померла, оскільки ні яких повідомлень батько їй не надсилав. Вважає, що ці обставини можуть бути визнані судом поважними. Ухвалою судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11.04.2019 року цивільну справу № 333/4811/18, на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, прийнято до свого провадження, розгляд справи продовжено за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05.06.2019 року підготовче провадження по справі закрито. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно та належним чином. Свої інтереси довірила представляти адвокату Скрябіну О.М., який позов підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, і просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні просила позовні вимоги позивача задовольнити, визначити позивачу додатковий строк, тривалістю шість місяців, для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Третя особа [PERSON] та її представник - адвокат Литвиненко Т.М., кожна окремо, у судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позову, вказуючи на безпідставність позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Третя особа [PERSON] надала пояснення, в яких зазначила, що позивач та відповідач є дочками її покійного чоловіка [PERSON] . Останній розповідав їй, що [PERSON] було відомо про смерть матері, остання спілкувалася по скапу з сестрою, також приїжджала на день народження до батька вже після смерті матері. Поданий позивачем до суду позов вважає безпідставним, та вважає, що з боку позивача є зговір з відповідачем, оскільки померлий [PERSON] заповіту не залишив, вона також є спадкоємицею після його смерті. Третя особа - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Садовніченко В.М. у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно та належним чином. Причини неявки суду не повідомила, письмових пояснень по суті спору суду не надала. За таких обставин суд вважає, що справа на підставі п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України може бути розглянута у відсутність третьої особи. Заслухавши пояснення учасників справи, допитавши свідка, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані сторонами належні та допустимі докази окремо та в їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 31.03.2014 року, виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 1994 (а.с. 25). Отже, відлік шестимісячного строку для подання позивачем нотаріусу заяви про прийняття спадщини після померлої [PERSON] почався 30.04.2014 року та закінчився 30.09.2014 року. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] , які є доньками померлої [PERSON] , протягом шести місяців до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини не подавали, спадкова справа після смерті останньої заведена не була. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді ј частини квартири за адресою: [ADDRESS] , яку фактично прийняв батько сторін - [PERSON] , так як на момент смерті [PERSON] проживав з нею разом. Однак, свідоцтва про право на спадщину останній не отримував, відповідних документів не оформлював. [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді ј частини квартири за адресою: [ADDRESS] та банківські вклади. Заповіту померлий не залишив. 02.10.2018 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Садовніченко В.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] матері [PERSON] .. Того ж дня заведено спадкову справу № 34/2018 (№ у спадковому реєстрі 63083993). 03.10.2018 року позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та видано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 375/02-31, яка була обґрунтована тим, що, оскільки на день смерті [PERSON] [PERSON] не була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та не подала про прийняття спадщини в строк, встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України, вона вважається таким спадкоємцем, що спадщину не прийняв. При винесенні рішення у справі суд виходить з наступних правових підстав. Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Частиною першою статті 1270 Цивільного Кодексу України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з пунктами 1.2, 1.3, 1.5 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Факт смерті фізичної особи і час відкриття спадщини нотаріус перевіряє шляхом витребування від спадкоємця свідоцтва про смерть, виданого органом державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої статті 1272 Цивільного Кодексу України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як вбачається зі змісту позовної заяви, поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини позивач обґрунтовує тим, що вона з матір`ю не мешкала та лише у кінці вересня 2018 року вона дізналася про смерть останньої, оскільки через сімейні конфлікти ніхто з рідних про смерть [PERSON] їй не повідомив. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, вирішуючи питання про визначення [PERSON] додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд прийшов до висновку, що оскільки матеріали справи не містять належних і допустимих доказів, які б свідчили про наявність у позивача поважних причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для звернення в нотаріальну контору в передбачений законом шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] , а тому в задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити. Суд не приймає до уваги показання свідка [PERSON] , оскільки останній є цивільним чоловіком відповідача та являється заінтересованою особою. Враховуючи те, що в задоволені позову відмовлено, судовий збір відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно залишити за рахунок позивача.

Outcome: dismissed