Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

05.02.2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду із вищезазначеною позовною заявою, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 27 липня 2006 року померла його баба [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 9,02 га, кадастровий номер 1224883500:01:003:0193, Державний акт Серії ДП 008525 від 25.05.1997 року, яка розташована на території КСП «Дружба» Майської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області. За життя, а саме 16 січня 1996 року [PERSON] склала заповіт в якому на випадок своєї смерті зробила наступне розпорядження: свій будинок і все своє майно, де б воно не знаходилось і в чому б воно не заключалось і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті, і на що вона по закону буде мати право, заповіла своєму онуку [PERSON], тобто позивачу. Вказаний заповіт посвідчений секретарем Майської сільської Ради народних депутатів Синельниківського району Дніпропетровської області [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за №1. Заповіт не відмінявся та новий не складався. Інші спадкоємці, які у відповідності до ст. 1241 ЦК України мали б обовязкову частку у спадщині після смерті [PERSON], відсутні. На момент смерті спадкодавця [PERSON] та її онук [PERSON] постійно проживали разом за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Нове, вул. З. Космодемянської, 1, про що додано довідку виконкому Майської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області №67 від 03.04.2017 року. Про відмову від спадщини він не заявляв і відповідну заяву нотаріусу не подавав, таким чином, у відповідності зі ст. 1268 ЦК України, позивач вважає себе таким, що спадщину прийняв. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вони належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В травні 2017 року [PERSON] стало відомо про те, що рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі №2-86/09 від 27.05.2009 року визнано спадщину, що залишилась після смерті [PERSON], яка проживала за адресою: [INFO], відумерлою, припинено дію державного акту №8525, виданого 23 травня 1997 року на підставі розпорядження голови Синельниківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області №329-р від 14.05.1997 року, на право приватної власності на земельну ділянку, загальною площею 9,02 га в межах, згідно з планом, розташовану на території Майської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, на імя [PERSON], окрім того вона передана у власність громади Майської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області. Апеляційним судом Дніпропетровської області від 27.05.2009 року рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області про визнання спадщини відумерлою, скасовано. При зверненні [PERSON] до державного нотаріуса Другої Синельниківської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, яка належала [PERSON], останнім у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом відмовлено на підставі того, що на вищевказану земельну ділянку є інший власник, а саме: Майська сільська рада Синельниківського району Дніпропетровської області. Ця обставина підтверджена листом відділу у Синельниківському районі ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області, інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №110454794 від 12.01.2018 року, згідно якого, номер запису про право власності Майської сільської ради на вказану земельну ділянку№13121912 від 01.02.2016 року, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 840695412248, запис внесений на підставі рішення про реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 28083349 від 04.02.2016 року. Посилаючись на ст. 152 ЗК України, ст. ст. 392, 315 ЦК України, позивач просить суд: - встановити факт постійного проживання [PERSON], разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини; - скасувати державну реєстрацію права власності Майської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 9,02 га, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, Майська сільська рада (кадастровий номер 1224883500:01:003:0193, реєстраційний номер обєкту нерухомого майна 8406951412248, номер запису про право власності: 13121912 від 01.02.2016 року, дата державної реєстрації права власності на земельну ділянку за Майською сільською радою Синельниківського району Дніпропетровської області 01.02.2016 року, на підставі рішення про реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер:28083349 від 04.02.2016 року); - визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1224883500:01:003:0193, площею 9,02 га, розташованої на території Майської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої 27.07.2006 року. Представник позивача [PERSON], [PERSON] до початку проведення судового засідання надав суду заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи без їх участі. Від виконавчого комітету Зайцівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, в особі голови [PERSON], надано заяву про розгляд справи без участі представника відповідача та прийняття рішення, згідно чинного законодавства. Начальником відділу державної реєстрації Синельниківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області до початку проведення судового засідання надано заяву про здійснення розгляду справи без участі представника відповідача. Представник відповідача відділу у Синельниківському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області у судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його присутності не надав Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, надавши їм належну оцінку, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Копією свідоцтва про смерть серії 1-КИ №096701, виданого 27 липня 2006 року виконкомом Майської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області підтверджується факт смерті 27 липня 2006 року спадкодавця [PERSON] (а. с. 4). Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП СВ №008525, виданого Синельниківською районною державною адміністрацією, [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 9,02 гектарів в межах згідно з планом, що розташована на території КСП «Дружба» Майської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області для сільськогосподарського використання, на підставі розпорядження голови Синельниківської районної державної адміністрації від 14 травня 1997 року №329-р (а. с. 5). 16.01.1996 року [PERSON] складено заповіт, посвідчений секретарем виконкому Майської сільської Ради народних депутатів Синельниківського району Дніпропетровської області [PERSON], яким вона на випадок своєї смерті заповіла онуку [PERSON] будинок і все майно, де б воно не знаходилось і в чому б воно не заключалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті, і на що вона по закону буде мати право (а.с.9) Згідно копії спадкової справи №116/2017 до майна померлої 27.07.2006 року [PERSON], наданої суду 29.03.2018 року Другою синельниківською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області, встановлено звернення 06.04.2017 року [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після смерті 27.07.2006 року [PERSON] Однак, у вчиненні нотаріальної дї державним нотаріусом 06.04.2017 року [PERSON] відмолено, у звязку із ненаданням документів, підтверджуючих право власності на земельну ділянку за померлою [PERSON]. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як вбачається із наданої суду довідки, виданої виконавчим комітетом Майської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 03.04.2018 року (а. с. 17) померла [PERSON] дійсно на момент смерті проживала разом з онуком [PERSON], [INFO], за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Нове, вул. З.Космодемянської, 1 (а. с. 17). Дана обставина доводить факт постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини 27.07.2006 року, та обґрунтовує обраний ним спосіб прийняття спадщини, який не суперечить вимозі ч. 3 ст. 1268 ЦК України, якою закріплено, що спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, після смерті [PERSON], спадкоємцем в порядку спадкування за заповітом є [PERSON], наявність інших спадкоємців судом не встановлено. Під час розгляду справи судом зясовано, що 27 травня 2009 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області ухвалено рішення про визнання спадщини у вигляді земельної ділянки, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 9,02 га, розташованої на території Майської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області відумерлою, після смерті [PERSON] На виконання вказаного рішення суду припинено дію державного акту №8525, виданого 23 травня 1997 року на підставі розпорядження голови Синельниківської райдержадміністрації Дніпропетровської області №329-р від 14 травня 1997 року, на право приватної власності на земельну ділянку, загальною площею 9,02 га в межах згідно з планом, розташовану на території Майської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області на імя [PERSON] Дану земельну ділянку передано у власність територіальної громади Майської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області. Згідно відповіді відділу у Синельниківському районі Головного управління держгеокадастру у Дніпропетровській області від 10.04.2017 року на адвокатський запит, встановлено, що земельна ділянка, площею 9,02 га з кадастровим номером 1224883500:01:003:0193, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала [PERSON] на підставі рішення державного акту на право приватної власності на землю серії ДП Св №008525, передана у власність територіальній громаді Майської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області на підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду від 27.05.2009 року (а.с. 22). Вищевказаний державний акт припинено рішенням Синельниківського міськрайонного суд, що також вбачається із наданої суду копії Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №110454794 від 12.01.2018 року (а.с.23). Однак, рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2017 року, яке набрало законної сили 06.12.2017 року, рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 травня 2009 року скасовано, у задоволенні заяви Синельниківського міжрайонного прокурора Дніпропетровської області в інтересах Майської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, заінтересована особа: державний нотаріус Синельниківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області про визнання спадщини відумерлою, відмовлено (а. с. 18-19). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З огляду на наведене, суд зазначає, що згідно із частиною першою статті 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Відповідно до частини першої статті 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Тому, якщо правовий акт індивідуальної дії, в контексті справи, що розглядається, органу місцевого самоврядування, суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси окремих осіб, в даному випадку спадкоємців - позивачів, він може бути скасований в судовому порядку. Таким чином, виходячи з аналізу наявних у справі доказів щодо їх достовірності, допустимості, а також достатності і взаємного зв'язку у їх сукупності, суд приходить до висновку, що посилання позивача на те, що наявність не скасованого правовстановлюючого документу, виданого відповідачу відповідними державними органами в період набрання чинності рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області, яким встановлено порушення прав спадкоємця [PERSON] після смерті [PERSON], знайшло своє підтвердження під час розгляду даної справи, що є підставою для задоволення обґрунтованих та підтверджених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року зазначено, що обовязковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, а саме: 1) право власності на нерухоме майно. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто у даному випадку позивачу [PERSON] з 27 липня 2006 року. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Крім того, згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У звязку з чим, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів в рівних частинах на користь позивача [PERSON] документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 4504 грн. 30 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved