Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

04 лютого 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, у якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 11 листопада 2019 року №5781, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем, про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованості в сумі 22424,47 грн за кредитним договором від 02 вересня 2013 року №338170600589784 за період з 01 серпня 2018 року по 25 жовтня 2019 року; стягнути з відповідача судовий збір, витрати на професійну правничу допомогу та стягнути з відповідача стягнуті грошові кошти з нього за виконавчим написом. \~ \~ \~ \~ В обґрунтування позову зазначив, що в 2013 році він працював на посаді міліціонера в УМВС України в Миколаївській області, перерахування грошового забезпечення відбувалось на картковий рахунок акціонерного товариства «БрокБізнесБанк». Зазначеною банківською установою йому було видано пластикову картку, на яку надходили кошти його грошового забезпечення, а також надані кредитні кошти за кредитною лінією, які будуть списуватись в день зарахування заробітної плати або шляхом внесення особистих грошових коштів. В подальшому, між ним та банківською установою було укладено додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії в межах зарплатних проектів та складено заяву про відкриття та обслуговування поточного рахунку з оформленням кредитної картки з кредитною лінією у межах розміру його заробітної плати. За період обслуговування в публічному акціонерному товаристві «БрокБізнесБанк» кошти він знімав невеликими частками та в указані періоди вчасно повністю повертались. Після визнання вищезазначеної банківської установи неплатоспроможною від її правонаступників до листопада 2019 року ніяких листів з вимогою про повернення боргу не отримував. 08 листопада 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимиром Вікторовичем, який перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни видано виконавчий напис, яким з нього на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» стягнуто заборгованість в сумі 22424,47 грн. Уважав, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог законодавства, нотаріусом належним чином не перевірено безспірність заявлених до стягнення банком вимог, що свідчить про існування спору щодо розміру заборгованості за кредитним договором. Ухвалою судді від 07 лютого 2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження. 18 лютого 2020 року вжито заходи для забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні від 06 грудня 2019 року №60743065, що перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни, яке відкрите за оскаржуваним виконавчим написом від 11 листопада 2019 року за №5781, який вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком Володимиром Вікторовичем. Ухвалою суду від 03 квітня 2020 року витребувано у приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика Володимира Вікторовича, належно завірену\~копію нотаріальної\~справи з\~вчинення виконавчого\~напису від\~11\~листопада 2019\~року,\~зареєстрованого в\~реєстрі за\~№5781 про звернення стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованості в сумі 22 424,47 грн за кредитним договором від 02 вересня 2013 року №338170600589784. Ухвалою суду від 08 жовтня 2020 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надіслав суду заяву, в якій позовну заяву підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просив справу розглядати за його відсутності, не заперечував щодо ухвалення судом заочного рішення. Відповідач товариство\~з обмеженою\~відповідальністю «Фінансова\~компанія «Сіті\~Фінанс» у судове засідання 21 жовтня 2020 року свого представника не направив, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки представника в судове засідання не повідомив, відзив не подав. Третя особа приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся шляхом направлення судової повістки, яка повернута з довідкою про повернення через відсутність адресата. Ухвалою суду від 21 жовтня 2020 року постановлено розгляд справи здійснювати в заочному порядку за правилами загального позовного провадження. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального та відеозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши досліджені по справі докази в їх сукупності, суд встановив наступні факти та відповідні правовідносини. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення\~нотаріальних дій\~нотаріусами та\~посадовими особами\~органів місцевого\~самоврядування встановлюється\~Законом України\~«Про нотаріат»\~та іншими\~актами законодавства\~України (частина\~перша статті\~39\~Закону України\~«Про нотаріат»),\~зокрема,\~Порядком вчинення\~нотаріальних дій\~нотаріусами України,\~затвердженим наказом\~Міністерства юстиції\~України 22\~лютого 2012\~року №296/5\~та зареєстрованим\~у Міністерстві\~юстиції України\~22\~лютого 2012\~року за\~№282/20595\~(далі\~ Порядок\~вчинення нотаріальних\~дій). Виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість вчиняються нотаріусами для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (стаття 87 Закону України «Про нотаріат»). Згідно приписів статті 88 Закону України «Про нотаріат» та пунктів 1, 3 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо: подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року (підпункт 3.1 Порядку вчинення нотаріальних дій). Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (підпункт 3.3 Порядку вчинення нотаріальних дій). Відповідно до підпунктів 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, безспірність заборгованості підтверджується документами, чітко визначеними Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 29\~червня 1999\~року №\~1172 (далі Перелік документів). Пунктом 2 Переліку документів передбачено, що для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, необхідно надати: оригінал кредитного договору; засвідчену стягувачем виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як убачається з Правової позиції Верховного Суду України, висловленої у справі за №6-887цс17, з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Зокрема, спростовує безспірність заборгованості боржника той факт, що на час вчинення нотаріусом виконавчого напису в суді розглядається по суті спір щодо розміру цієї заборгованості. Проте, не свідчить про наявність спору щодо заборгованості лише та обставина, що у виконавчому написі зазначена більша сума заборгованості, ніж у повідомленні, надісланому стягувачем боржнику в процедурі звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Як установлено в судовому засіданні, приватним нотаріусом Броварського районного\~нотаріального округу\~Київської області\~Колейчиком Володимиром\~Вікторовичем 11 листопада 2019 року вчинений виконавчий напис про звернення стягнення, який зареєстрований за №5781, з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором від 02 вересня 2013 року №338170600589784, укладеним з акціонерним товариством «Брокбізнесбанк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 01 серпня 2018 року №283, є товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс»» заборгованості в сумі 22424,47 грн, яка утворилась за період з 01 серпня 2018 року по 25 жовтня 2019 року та складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту 8910,35 грн, простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 13514,12 грн та вчинення виконавчого напису на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» 500 грн (а.с.14). 06 грудня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Київ Клітченко Оксаною Анатоліївною постановлено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с.15). Ухвалою суду від 03 квітня 2020 року в приватного нотаріуса Броварського нотаріального\~округу Київської\~області Колейчика\~Володимира Вікторовича витребувано належно завірену\~копію нотаріальної\~справи з\~вчинення виконавчого\~напису від\~11\~листопада 2019\~року,\~зареєстрованого в\~реєстрі за\~№5781 про звернення стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованості в сумі 22424,47 грн за кредитним договором від 02 вересня 2013 року №338170600589784. Однак, станом на день ухвалення судом рішення, вищезазначені витребувані документи не надійшли та виконання ухвали суду про витребування доказів приватного нотаріуса Броварського нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем проігноровано. Відповідно до положень\~статті 84 ЦПК України, у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами. У судовому засіданні судом установлено, що існує спір щодо заборгованості та щодо факту зобов`язальних відносин між сторонами. Позивач [PERSON] в позовній заяві зазначив, що кредитних договорів з товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» він не укладав, не є клієнтом зазначеної фінансової установи, їх послугами не користується, жодних листів та претензій щодо сплати боргу йому не надходило. Також розмір боргових зобов`язань, який визначений у виконавчому написі нотаріуса не підтверджений випискою по рахункам договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 01 серпня 2018 року, зазначеного у виконавчому написі, а також відсутні докази належного направлення позивачу та отримання ним письмової вимоги щодо сплати заборгованості за вказаним договором. З урахуванням вище викладеного, суд дійшов висновку про відсутність безспірності зобов`язання боржника. Крім цього, відповідачем не надано письмового доказу щодо його правонаступництва всіх прав та обов`язків відповідно до укладеного Договору відступлення прав вимоги з акціонерним товариством «Брокбізнесбанк». Згідно з частинами 14 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Обов`язок доказування міститься й в приписах статті 81 ЦПК України. Відповідач не довів належними та допустимими доказами безспірність заборгованості, що не визнається позивачем. Згідно довідки про доходи Департаменту патрульної поліції №145 з [PERSON] за основним місцем роботи за період з грудня 2019 року по січень 2020 року, на підставі постанови від 06 грудня 2019 року (виконавче провадження №60743065), відраховано із заробітної плати 5116,77 грн на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс»» (а.с.34). Ураховуючи викладені обставини суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, що є наслідком задоволення позову в повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат між сторонами суд зазначає наступне. Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Ураховуючи положення статті 141 ЦПК України та приписи Закону України «Про судовий збір», судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі відмови в позові інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача. Отже, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судові витрати по справі в розмірі 1261,20 грн, що складаються з судового збору за подання позову та подання заяви про забезпечення позову. Відповідно до частини сьомої статті 158 ЦПК України, заходи забезпечення\~позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання цим рішенням законної сили.

Outcome: approved