Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-19 00:00:00

06.03.2018 адвокат [PERSON] згідно ордеру ПТ №053837, виданого на підставі договору про надання правової допомоги №6 від 21.02.2018 та ордеру ПТ №053838, виданого на підставі договору надання правової допомоги №4 від 02.02.2018 в інтересах позивачів [PERSON] та [PERSON] звернувся до суду з позовом до Савинцівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. 27.06.2018 позивач подав уточнену позовну заяву. Просив визнати за [PERSON] та [PERSON]право власності на 1 / 2 (одну другу) частку за кожним житлового будинку з надвірними побудовами, що знаходиться за адресою: Полтавська область, Миргородський район, с. Савинці, вул.Гоголя, №10, який було збудовано у 1978 році. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що після смерті 24 вересня 2016 року [PERSON] відкрилася спадщина на будинок з надвірними побудовами, що знаходиться за адресою: вул.Гоголя, 10, с.Савинці Миргородського району Полтавської області. За життя [PERSON] 25 серпня 2004 року склала заповіт, де [PERSON] та [PERSON] вказані спадкоємцями. 24 вересня 2016 року [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину у встановленому законом порядку. Приватним нотаріусом Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] після звернення [PERSON] та [PERSON] їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок №10 з надвірними побудовами по вул.Гоголя в с.Савинці Миргородського району Полтавської області в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу. Тому в звязку з відсутністю правових підстав оформити спадкове майно [PERSON] та [PERSON] змушені звернутися до суду з відповідним позовом про визнання права власності. В судове засідання [PERSON] та [PERSON] та представник позивачів не зявилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені (а.с.120-122,124). Представник позивачів адвокат [PERSON] 20.08.2018 подав до суду заяву, якою справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав, просив задоволити (а.с.125). Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений (а.с.124). Просив позовні вимоги задоволити, справу розглянути у відсутність його представника (а.с.115). Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами. 08.08.1973 [PERSON] придбала будинок, який на підставі погосподарської книги Савинцівської сільської Ради №1 під №90 належав [PERSON] (а.с.8). Відповідно до особистого рахунку №90 Погосподарської книги № 1 с.Савинці за 1983 1985 роки [PERSON] голова сімї, [PERSON] [INFO] син. Жилий будинок 1978 року забудови (а.с.96). [PERSON] як спадкодавець відповідно до дублікату заповіту все належне їй майно заповіла [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Дублікат заповіту внесено до Спадкового реєстру (а.с.11). Заповіт зареєстровано в Савинцівській сільській раді за №196, ніким не оспорювався. Заповіт не було змінено і не перемінено (а.с.18). [PERSON] була зареєстрована, проживала та мала нерухомість за адресою: вул.Гоголя, 10, с.Савинці Миргородський р-н, Полтавська обл.(а.с.19, 20), померла 24 вересня 2016 року в с.Савинці Миргородського району Полтавської області (а.с.10). [PERSON] свідоцтво про право власності на домоволодіння за адресою вул.Гоголя, 10, с.Савинці Миргородський р-н, Полтавська обл. не отримувала (а.с.88). Відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок №10 по вулиці Гоголя в селі Савинці Миргородського району Полтавської області в домогосподарстві розташовано: житловий будинок «А-1», погріб «Ж», прибудова «а», тераса «а1», сарай «Б», убиральня «В», сарай «Г», сарай-прибудова «Д», гараж «Е», сарай «З», літній душ «И» інвентаризаційною вартістю 118682,00 грн. (а.с.97-101). Земельна ділянка за адресою вул.Гоголя, 10, с.Савинці Миргородський р-н, Полтавська обл. станом на 15.02.2018 не приватизована (а.с.21). Станом на 31.12.2012 за даними інвентаризаційної справи право власності на житловий будинок з надвірними побудовами, що знаходяться за адресою: вул.Гоголя, 10, с.Савинці Миргородський р-н, Полтавська обл. не зареєстровано (а.с.17). [PERSON] та [PERSON] приватним нотаріусом Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок №10 з надвірними побудовами по вул.Гоголя в с.Савинці Миргородського району Полтавської області в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок з надвірними побудовами. Згідно з п.3.1 [PERSON] вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» до компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили). Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності». Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, які регламентують порядок набуття права власності на спадкове майно, зокрема, за заповітом, і регулюються Конституцією України, ЦК України та ЦПК України. Так, згідно із ст.ст.41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Відповідно до ст.16 ЦК України встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Тобто, за змістом ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права. Статтею 25 ЦК України передбачено, що цивільна правоздатність особи припиняється у звязку з її смертю, тобто померла особа не може мати майна на праві власності. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом стаття 1217 ЦК України. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.3 ст.1223, ч.1 ст.1220 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст.1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ч. 5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Спадщина може бути визнана відумерлою та передана у комунальну власність в порядку визначеному ст. 1277 ЦК України і тому саме сільська рада за місцем відкриття спадщини є відповідачем по справі. Враховуючи перевірені у судовому засіданні докази, суд вважає, що факт належності спадкодавцю [PERSON] на праві власності житлового будинку з надвірними господарськими будівлям підтверджений, а тому зазначений будинок №10 по вул.Гоголя в с.Савинці Миргородського району Полтавської області з надвірними побудовами входить до складу спадщини після смерті спадкодавця. [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями по заповіту майна, яке належало померлій [PERSON], вчинили дії по прийняттю спадщини, і прийняли її, тому вони набули право на це майно в порядку спадкування. Це право відповідачем не оспорюється, а отже підстав для визнання спадщини відумерлою немає. Оскільки право [PERSON] та [PERSON] на оформлення їх спадкових прав на житловий будинок з надвірними побудовами порушено, то воно підлягає судовому захисту. Позовні вимоги позивача не суперечить закону та не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, тому позов підлягає до задоволення. В звязку з задоволенням позову, судові витрати понесені позивачем при зверненні до суду не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, виходячи з розяснень п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства про розгляді справ у суді першої інстанції», де вказано, що витрати на оплату судового збору в повному обсязі покладаються на кожного спадкоємця пропорційно до виділеної йому частки.

Outcome: approved