Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

05 січня 2018 року Публічне акціонерне товариство «КРЕДОБАНК», від імені якого діє представник за довіреністю, пред'явило дійсний позов. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 12.01.2015 року між ПАТ «КРЕДОБАНК» та [PERSON] був укладений договір про встановлення ліміту кредитування № 4710477 відповідно до якого відповідачу було встановлено ліміт кредитування (надано кредит) в сумі 9664,15 грн. Кредитні кошти відповідачу надавались в безготівковій формі, шляхом перерахування на поточний рахунок відповідача. Відповідач не виконує свої зобов'язання за Договором, що призвело до порушення прав позивача та у зв'язку з чим станом на 20.11.2017 року виникла заборгованість у розмірі 10 134,14 грн., яка складається з: 9664,15 грн. - неповернута сума кредиту та 469,99 грн. - прострочена сума комісії за адміністрування кредиту, яку позивач просить стягнути з відповідача. Крім того позивач просить покласти на відповідача судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, про час, дату та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлена належним чином, шляхом розміщення повідомлення на офіційному Веб-сайті Троїцького районного суду Луганської області. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними позовних вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено наступне. 12.01.2015 року [PERSON] підписав договір № 4710477 з ПАТ «КРЕДОБАНК» згідно якого було встановлено ліміт кредитування у розмірі 20 000 грн. та надано кредит в сумі 9664,15 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 30,00% строком на 12 календарних місяців (а.с.4). У відповідності до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Своїм підписом [PERSON] підтвердив досягнення сторонами згоди щодо істотних умов Договору та загальної вартості кредиту. Відповідно до п. 1.18 умов та правил Договору, клієнт зобов'язаний повернути кредитну заборгованість у повному обсязі в термін передбачений Договором (п.1.5) та/або в останній день дії трудових (цивільно - правових) відносин з Організацією, та/або в інших випадках визначених правилами та Договором, в залежності від того, яка з подій настане раніше. Відповідно до змісту ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язується повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до положень частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до приписів ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно розрахунку заборгованості, відповідач [PERSON] належно не виконував свої зобов'язання за кредитним Договором № 4710477 від 12.01.2015 року внаслідок чого станом на 20.11.2017 року утворилась заборгованість, яка становить 10 134,14 грн., та складається з: 9 664,15 грн. - неповернута сума боргу; 469,99 грн. - прострочена сума комісії за адміністрування кредиту (а.с.8). Відповідно до п.1.17. Договору повернення суми кредиту відбувається шляхом перерахування та/або внесення готівкою коштів на рахунок (картковий). Відповідно до п.1.30. Договору за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за Договором, позичальник відшкодовує банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної процентної ставки, вказаної в п.1.14. Договору, але не менше 1 грн. за кожен день прострочення. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 4710477 від 12.01.2015 року, в розмірі 10 134,14 грн., в яку входить неповернута сума кредиту - 9 664,15 грн., та прострочена сума комісії за адміністрування кредиту - 469,99 грн., є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Розмір заборгованості та його розрахунок відповідачем не спростований. Відповідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Отже, зобов'язання за своїм значенням поділяються на: основні зобов'язання які можуть існувати самостійно, та додаткові (акцесорні) зобов'язання які забезпечують належне виконання основних зобов'язань і виникають та існують виключно за умови існування основного зобов'язання. Відповідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Отже, основним зобов'язанням позичальника [PERSON] за кредитним договором є погашення кредитних коштів та сплата процентів за користування ними, додатковим зобов'язанням є сплата неустойки (штрафа, пені). Вирішуючи питання стосовно судового збору суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог. Відповідно до оригіналу платіжного доручення № 73936920 від 14.12.2017 року позивачем при подачі позову була сплачена сума судового збору у розмірі 1 600,00 грн. (а.с.10). Оскільки позовні вимоги задоволені у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у сумі 1 600,00 грн. На підставі викладеного, ст. 509, 526, 549, 610-612, 625, 628, 638, 1049, 1054, 1055 ЦК України,

Outcome: approved