Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

05.08.2015 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. У позовній заяві зазначено, що відповідач є матір'ю неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. 02.02.2015 року рішенням Заводського районного суду [PERSON] було позбавлено батьківських прав стосовно неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району від 23.04.2015 р. [PERSON] було призначено опікуном над [PERSON] Дитина проживає у сім'ї позивача та знаходиться на її утриманні. [PERSON] вихованням сина не займається, в добровільному порядку матеріальної допомоги на його утримання не надає. Стан здоров'я відповідача є задовільним, на даний час вона не працює. Наразі для оформлення соціальної допомоги на дитину, що перебуває під опікою, необхідно стягнути з матері, позбавленої батьківських прав, аліменти для того, щоб не порушувати права дитини на соціальну допомогу з боку держави. Посилаючись на наведені обставини, позивач просить суд стягнути зі [PERSON] аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини усіх видів заробітку щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення [PERSON] повноліття. Позивач до судового засідання не з'явилась, про слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, повідомлена про час і місце судового розгляду належним чином, повторно в судове засідання не з'явилась, не повідомивши про причини неявки. Від неї не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, тому суд за згодою позивача вважає можливим вирішити справу за правилами ч. 1 ст. 224 ЦПК України за відсутності відповідача, на підставі наявних у ній даних і доказів, з ухваленням заочного рішення. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району до судового засідання не з'явився, про слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. До суду надійшла заява про розгляд справу у відсутності представника вказаної установи. Заявлені [PERSON] позовні вимоги просили задовольнити. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, відповідач [PERSON] є матір'ю неповнолітнього [PERSON] (а.с. 6). Відомості про батька дитини внесені за вказівкою матері відповідно до вимог ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 8-9). Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 02.02.2015 року [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно малолітнього [PERSON], [INFO]. Вказане рішення суду набрало законної сили 13.02.2015 р. (а.с. 3-4). Розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району № 212р від 23.04.2015 року [PERSON] було призначено опікуном над малолітнім [PERSON] (а.с.7). Під час розгляду справи було встановлено, що неповнолітній [PERSON] проживає та перебуває на утриманні свого опікуна - [PERSON] Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплений ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України). Згідно з вимогами ст. 166 СК України, особа, яка позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку по утриманню дитини. Передбачених законом підстав для звільнення [PERSON] від обов'язку утримання неповнолітньої дитини судом не встановлено. Оцінивши надані по справі докази, суд дійшов висновку, що [PERSON] добровільно не виконує передбачені сімейним законодавством батьківські обов'язки з утримання неповнолітньої дитини, чим порушує її право на достатній рівень життя. З урахуванням викладеного, позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд визнає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.ст. 182, 184 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з роз'ясненнями, що містяться у абз. 3 п. 17 Постанови пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Позивач в обґрунтування заявленого позову зазначила, що відповідач офіційно не працює, інших утриманців немає, стан її здоров'я є задовільним. Враховуючи викладене, суд визначає розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача у твердій грошові сумі - 650 грн. на місяць. Вказана сума не є меншою мінімального розміру, передбаченого ч. 2 ст. 182 СК України. На підставі наведеного, позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Вимогами ч. 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до штампу Заводського районного суду м. Запоріжжя, позивач пред'явила позов до суду 05.08.2015 р., тому аліменти на утримання дитини підлягають стягненню з відповідача, починаючи з вказаної дати. Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» та положень ст. 88 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при звернені з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial