Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

06.03.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Новоукраїнської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області про продовження строків для відчуження землі для ведення товарного сільськогоподарського виробництва іноземним громадянином. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 29 листопада 2011 року помер його батько [PERSON], після смерті якого відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивач успадкував земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,11 га, яка знаходиться на території Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області. 07 червня 2014 року померла мати позивача [PERSON] після смерті якої відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом позивач успадкував земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,1136 га, яка знаходиться на території Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області. 21.07.2011 р. позивач набув добровільно громадянство [PERSON] Федерації, що є підставою для втрати громадянства України. У звязку із суперечливістю положень чинного законодавства, відсутністю порядку відчуження земель з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а також відсутністю ринку землі цього цільового призначення позивач не має можливості провести продаж вищевказаних частин земельних ділянок, а тому позивач фактично позбавлений законним шляхом виконати приписи правових актів та відчужити свої земельні ділянки в строк визначений чинним законодавством. Оскільки у встановлений чинним законодавством термін позивач земельні ділянки не відчужив із поважних причин, він був змушений звернутися до суду із відповідним позовом у якому просив продовжити строк протягом якого він зобовязаний провести відчуження належних їй земельних ділянок терміном на шість місяців з моменту вступу рішення у законну силу. В судове засідання позивач та його представник за довіреністю не зявилися, представник направив до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, У звязку з неявкою сторін в судове засідання, суд ухвалив, у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати. Суд вивчивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 22 ЗК України визначено поняття земель сільськогосподарського призначення та порядок їх використання, а саме що землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей. Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства. Землі сільськогосподарського призначення не можуть передаватись у власність іноземцям, особам без громадянства, іноземним юридичним особам та іноземним державам. Статтею 81 ЗК України передбачено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше на дані їм у користування; г) прийняття спадщини; д) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Статтею 145 ЗК України встановлено порядок припинення права власності на земельну ділянку особи, якій земельна ділянка не може належати на праві власності. Якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим кодексом не може перебувати в її власності, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. У випадках, коли земельна ділянка цією особою протягом встановленого строку не відчужена, така ділянка підлягає примусовому відчуженню за рішенням суду. Судом встановлено, що 12.09.2012 року [PERSON] на підставі розпорядження Новоукраїнської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 27.04.2005 р. за № 438-р, отримав у спадщину земельну ділянку № 816, площею 4,11 га на території Новоукраїнської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3524010000:02:003:2816, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 12.09.2012 року( а.с.10). 29.04.2015 року [PERSON] на підставі розпорядження Новоукраїнської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 27.04.2005 р. за № 438-р, отримав у спадщину земельну ділянку, площею 4,1136 га на території Новоукраїнської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3524010000:02:003:2817, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 29.04.2015 року (а.с.11). Відповідно до копії посвідки на постійне проживання серії КГ № 08152, виданої УМВС у Кіровоградській області від 21.07.2011 року позивач [PERSON], [INFO] на теперішній час є громадянином [PERSON] Федерації (а.с. 6). Згідно ст.41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до пункту 15 розділу Х «Перехідних положень» ЗК України, до набрання чинності законом про ринок земель не допускається купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, крім передачі їх у спадщину, обміну земельної ділянки на іншу земельну ділянку, відповідно до закону та вилучення (викуп) земельних ділянок для суспільних потреб. Оскільки законодавством не врегульовані правовідносини щодо продовження строку для відчуження земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка є власністю іноземця, то визначення додаткового строку може бути визнано судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved