Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-15 00:00:00

05 березня 2021 року позивач [PERSON] звернулася до Овідіопольського районного суду Одеської області із вищевказаною позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання в Одеському національному морському університеті у розмірі 3000 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі позову та до досягнення двадцяти трьох років, тобто до [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що позивач перебувала в шлюбі з відповідачем з 06.03.2002 року, однак шлюб був розірваний 24.10.2020 року. Від шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , яка на момент подачі позову досягла повноліття. [PERSON] , [INFO] , є студенткою другого курсу Одеського національного морського університету, навчається на денній формі навчання, що не дозволяє їй влаштуватися на постійну роботу та отримувати дохід, щоб забезпечувати себе коштами на оплату проїзду додому, підручники, посібники та інше. Оплата за проїзд становить близько 1000 грн. щомісячно. Донька сторін навчається на контрактній формі навчання та повна вартість контракту за навчання становить всього 91 350 грн., а саме: за перший курс - 19 600 грн.; другий курс - 21 700 грн., третій курс - 23 800 грн., четвертий курс - 26 250 грн. На даний час позивач офіційно не працевлаштована, тому не має можливості повністю забезпечувати доньку під час навчання в вищому навчальному закладі. Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 16.03.2021 року провадження у справі відкрите, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 16.04.2021 року. 23 березня 2021 року до Овідіопольського районного суду Одеської області надійшов відзив на позов відповідача [PERSON] , в якому він просить суд позов задовольнити частково, а саме стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1000 грн., щомісячно, до закінчення донькою навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років, мотивуючи тим, що у відповідача є інвалідність ІІ групи та він не має змоги знайти високооплачувану роботу, він офіційно працевлаштований на посаді охоронника в ТОВ «Сав-дістрібьюшн» та його заробітна плата становить: за грудень 2020 року - 1741,38 грн., за січень 2021 року - 6811,25 грн., за лютий 2021 року - 4461,88 грн., також є кредитні зобов`язання перед АТ КБ «Приватбанк» які становлять 24815,27 грн., станом на 22.03.2021 року. Вказав, що порівну з позивачем оплачує контракт, проїзд та інше. У судове засідання 16.04.2021 року позивач не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, подала до суду заяву щодо розгляду справи за її відсутністю, у зв`язку з зайнятістю на роботі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У судове засідання 16.04.2021 року відповідач з`явився, підтримав відзив. У судове засідання 16.04.2021 року третя особа не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, подала до суду заяву щодо розгляду справи за її відсутністю, у зв`язку з навчанням в Одеському національному морському університеті. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] від 10.04.2002 року, виданого Великодолинською селищною радою Овідіопольського району Одеської області, актовий запис № 39, батьками є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи від 31.08.2020 року № 639 [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно зі свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 24.10.2020 року, виданого Овідіопольським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 63, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до довідки Одеського національного морського університету від 06.11.2020 року № 2744, [PERSON] є студентом другого курсу за спеціальністю «Право» денної форми навчання, контракт, з 01.09.2019 року по 30.06.2023 рік. Відповідно до квитанції від 22.01.2020 року платником за навчання [PERSON] денної форми, 1 курс, за спеціальністю «Право» є позивач (сума 9 800 грн.). Відповідно до квитанції від 05.01.2021 року № 30268306 платником за навчання [PERSON] денної форми, 2 курс, за спеціальністю «Право» є позивач (сума 10 850 грн.). Відповідно до п. 8 договору № 605-29-19 від 15.08.2019 року, укладеного між Одеським національним морським університетом, в особі проректора Маркова В.В., та [PERSON] , одержувач [PERSON] , загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 91350 грн., за перший курс - 19 600 грн., другий курс - 21 700 грн., третій курс - 23 800 грн., четвертий курс - 26 250 грн. Відповідно до пенсійного посвідчення серії [NUMBER] , № [NUMBER] , від 22.07.2020 року [PERSON] , [INFO] , отримує пенсію по інвалідності ІІ групи загального захворювання (термін дії посвідчення до 31.03.2021 року). Відповідно до довідки про доходи від 17.03.2021 року № 17/03-02, виданої ТОВ «Сав-дістрибьюшн», [PERSON] займає посаду охоронника та отримав загальну суму доходу за період з 22.12.2020 року по 28.02.2021 рік без урахування аліментів 13014,51 грн. Відповідно до довідки АТ КБ «Приватбанк» від 22.03.2021 року № МАК2901ОКСЕ7N7М2 станом на 22.03.2021 року [PERSON] має заборгованість перед АТ КБ «Приватбанк» (-24815,27 грн.). Відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААВ № 169529 від 24.03.2021 року [PERSON] є інвалідом ІІ групи безстроково. Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 27 Конвенції про захист прав дитини батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У відповідності до ч.8 ст. 7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Як вбачається з п.20 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Згідно з ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи навчання [PERSON] на денній формі навчання, у зв`язку з чим вона потребує допомоги, суд вважає можливим стягнути аліменти щомісячно. Суд вбачає, що відповідач працює охоронником у ТОВ «Сав-дістрибьюшн», його дохід на цій посаді за період з грудня 2020 року по лютий 2021 року складає 13014,51 грн., не відмовляється від сплати аліментів на утримання дитини на період навчання до досягнення 23-річного віку, однак він є інвалідом ІІ групи безстроково. При цьому, суд вбачає з матеріалів справи та пояснень відповідача у судовому засіданні 16.04.2021 року, що відповідач здійснює 1/2 оплати контрактного навчання своєї дитини, зважаючи на те, що позивачем за перший курс сплачено 9 800 грн., за другий - 10850 грн., а відповідно до договору про надання освітніх послуг вартість навчання складає за перший курс 19 600 грн., за другий курс 21 700 грн. Також, суд не може взяти до уваги завірену банком довідку АТ КБ «Приватбанк» від 22.03.2021 року № МАК2901ОКСЕ7N7М2, додану відповідачем до відзиву, оскільки з неї вбачається, що сума заборгованості станом на 22.03.2021 року складає - ( - 24815,27 грн.). Зважаючи на ч.2 ст. 182 СК України, відповідно до якої мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та на те, що обов`язок по утриманню доньки покладається на обох батьків, суд вважає недоведеною належними та допустимими доказами можливість сплати аліментів відповідачем у сумі 3000 грн щомісячно, а вбачає необхідність стягнення аліментів у розмірі 1500 грн, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. На підставі ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 05.03.2021 року. Також, позивачка просить стягувати аліменти до досягнення донькою 23-річного віку, втім, аліменти стягуються до закінчення навчання, але не більше, ніж до 23 років. Як встановлено вище, термін навчання [PERSON] вказаний у довідці університету до 30.06.2023, тоді як 23 роки [PERSON] виповниться 22.03.2025 року, тому аліменти підлягають стягненню саме до закінчення навчання, тобто до 30.06.2023 року, що не позбавляє права позивача в подальшому звернутися до суду з відповідним позовом, якщо [PERSON] буде далі продовжувати навчання. Отже, суд вважає за необхідне частково задовольнити позов, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що продовжує навчання у твердій грошовій сумі, а саме 1500,00 грн., але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від судового збору позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, звільнення позивача від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн. на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial