Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

07.05.2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за нею, як спадкоємцем за заповітом після смерті батька [PERSON], померлого 13.01.2016 року, право власності на земельну ділянку площею 0,589 га, ділянка №239, масив № 72, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельну ділянку площею 0,997 га, ділянка №42, масив № 25, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельну ділянку площею 0,641 га, ділянка №114, масив № 36-37, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, мотивуючи тим, що вказане майно належить [PERSON]. Крім того, йому належить 1/2 частка житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Комишівка, вул. Ізмаїльська, 113. 13.01.2016 року [PERSON] помер, після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до якого входять вищевказані земельні ділянки та 1/2 частка житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Комишівка, вул. Ізмаїльська, 113. 23.08.2012 року [PERSON] залишив заповіт, згідно умов якого усе його майно де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому належатиме на день смерті, і на що він матиме право за законом, заповів сину [PERSON], [INFO]. Крім того, 23.08.2012 року [PERSON] залишив заповіт, згідно умов якого, Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ№909079 площею 2,227 га, розташовану на землях Комишівської сільської ради, виданий Ізмаїльським районним відділом земельних ресурсів Ізмаїльської РДА, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва від 22.12.2006 року, заповів дочці [PERSON], [INFO]. [PERSON] прийняв спадщину шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. [PERSON] у встановлений законом строк звернулась із заявою про прийняття спадщини і таким чином прийняла спадщину. Нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. 09.08.2018 року [PERSON] звернувся до суду із зустрічними позовними вимогами, якими просить визнати за ним в порядку спадкування право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Комишівка, вул. Ізмаїльська, 113;1/2 частку земельної ділянки загальною площею 0,736 га, ділянка №240, масив № 72, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; 1/2 частку земельної ділянки загальною площею 0,997 га, ділянка №41, масив № 25, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; 1/2 частку земельної ділянки загальною площею 0,641 га, ділянка №115, масив № 36-37, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, мотивуючи тим, що житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Комишівка, вул. Ізмаїльська, 113, належить [PERSON] та [PERSON]. Крім того, [PERSON] належить земельна ділянка загальною площею 0,736 га, ділянка №240, масив № 72, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельна ділянка загальною площею 0,997 га, ділянка №41, масив № 25, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельна ділянка загальною площею 0,641 га, ділянка №115, масив № 36-37, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 26.10.2010 року [PERSON] померла, після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до якого входить 1/2 частка житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Комишівка, вул. Ізмаїльська, 113, та вищевказані земельні ділянки. Заповіту спадкодавець не залишив. Спадкоємцями за законом першої черги являються діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON], чоловік [PERSON]. Син та чоловік спадкодавця прийняли спадщину, оскільки мешкали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. [PERSON] із заявою про прийняття спадщини не зверталась та разом із спадкодацем на час відкриття спадщини не проживала. 13.01.2016 року [PERSON] помер, після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до якого входять зокрема 1/2 частка земельної ділянки загальною площею 0,736 га, ділянка №240, масив № 72, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; 1/2 частка земельної ділянки загальною площею 0,997 га, ділянка №41, масив № 25, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; 1/2 частка земельної ділянки загальною площею 0,641 га, ділянка №115, масив № 36-37, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які він успадкував після смерті дружини [PERSON] та 3/4 частки житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Комишівка, вул. Ізмаїльська, 113, 1/4 з яких він успадкував після дужини. 23.08.2011 року [PERSON] залишив заповіт, згідно умов якого усе його майно де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому належатиме на день смерті, і на що він матиме право за законом, заповів сину [PERSON], [INFO]. Крім того, 23.08.2011 року [PERSON] залишив заповіт, згідно умов якого, Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ№909079 площею 2,227 га, розташовану на землях Комишівської сільської ради, виданий Ізмаїльським районним відділом земельних ресурсів Ізмаїльської РДА, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва від 22.12.2006 року, заповів дочці [PERSON], [INFO]. [PERSON] прийняв спадщину шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. [PERSON] у встановлений законом строк звернулась із заявою про прийняття спадщини і таким чином прийняла спадщину. Нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27.08.2018 року зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно був прийнятий до свого провадження та обєднаний в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Представник позивача за первісним позовом в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні, не заперечував проти задоволення зустрічних позовних вимог. Відповідач за первісним позовом в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, первісні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення, наполягав на задоволенні зустрічних позовних вимог в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первісні позовні вимоги та позовні вимоги за зустрічним позовом підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 3, ст. 200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України\~визначено,\~що доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] належить житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Комишівка, вул. Леніна, 113, на підставі довідки Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області № 91 від 27.07.2018 року. Згідно рішення Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області № 30-VII від 29.01.2016 року, вулицю «Леніна» в с. Комишівка Ізмаїльського району Одеської області перейменовано у вулицю «Ізмаїльська». Крім того, [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №909080, виданого 22.12.2006 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.06.521.00417, належить земельна ділянка загальною площею 0,736 га, ділянка №240, масив № 72, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельна ділянка загальною площею 0,997 га, ділянка №41, масив № 25, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельна ділянка загальною площею 0,641 га, ділянка №115, масив № 36-37, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 233032, виданого 27.10.2010 року виконкомом Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] померла 26.10.2010 року. Після смерті\~[PERSON] згідно\~ст.1220\~ЦК України\~відкрилася спадщина\~на спадкове\~майно,\~до якої\~входить 1/2\~частка житлового\~будинку з\~надвірними спорудами,\~що розташований\~за адресою:\~Одеська область,\~Ізмаїльський район,\~с.\~Комишівка,\~вул.\~Ізмаїльська,\~113; земельна ділянка загальною площею 0,736 га, ділянка №240, масив № 72, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельна ділянка загальною площею 0,997 га, ділянка №41, масив № 25, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельна ділянка загальною площею 0,641 га, ділянка №115, масив № 36-37, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 53280962 від 13.09.2018 року, наданої Ізмаїльською державною нотаріальною конторою Одеської області, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON], померлої 26.10.2010 року відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - чоловік [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-АБ № 295486, виданим 20.10.1974 року Комишівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області; - син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії V-ЖД № 331474, виданим 28.05.1992 року Комишівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області; - донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 203419, виданим повторно 13.10.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по Ізмаїльському району Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області та свідоцтвом про шлюб серії 1-ПК № 561342, виданим повторно 15.04.2008 року відділом загс м. Салехард служби загс Ямало-Ненецького автономного округу, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на «Черниченко». Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживали разом із спадкодавцем за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Комишівка, вул. Ізмаїльська, 113, що підтверджено довідкою № 2795 від 21.11.2011 року, наданою Комишівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, тобто вважаються такими, які прийняли спадщину. [PERSON] у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини не зверталась та разом із спадкодавцем не проживала, тобто вважається такою, яка не прийняла спадщину. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 439107, виданого 15.01.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер 13.01.2016 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 3/4 частки житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Комишівка, вул. Ізмаїльська, 113, 1/4 з яких він успадкував після смерті дружини; 1/2 частка земельної ділянки загальною площею 0,736 га, ділянка №240, масив № 72, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; 1/2 частка земельної ділянки загальною площею 0,997 га, ділянка №41, масив № 25, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; 1/2 частка земельної ділянки загальною площею 0,641 га, ділянка №115, масив № 36-37, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які належать спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 25.11.2011 року Ізмаїльською державною нотаріальною конторою Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за №3-2445; земельна ділянка площею 0,589 га, ділянка №239, масив № 72, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельна ділянка площею 0,997 га, ділянка №42, масив № 25, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельна ділянка площею 0,641 га, ділянка №114, масив № 36-37, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належали спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №909079, виданого 22.12.2006 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.06.521.00416. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту, посвідченого 23.08.2012 року секретарем Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 125, [PERSON] заповів усе його майно де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому належатиме на день смерті, і на що він матиме право за законом своєму сину [PERSON], [INFO]. Згідно до ч. 2 ст. 1254 ЦК України - заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Відповідно до заповіту, посвідченого 23.08.2012 року секретарем Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 126, [PERSON] заповів Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ№909079 площею 2,227 га, розташовану на землях Комишівської сільської ради, виданий Ізмаїльським районним відділом земельних ресурсів Ізмаїльської РДА, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва від 22.12.2006 року, дочці [PERSON], [INFO]. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 51977051 від 19.05.2018 року, наданої державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області [PERSON], заповіти [PERSON] від 23.08.2012 року, зареєстровані за № 125 та №126, не змінювались та не скасовувались. Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Осіб, які відповідно до вимог ч. 1 ст. 1241 ЦК України мають право на обовязкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту, немає. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Комишівка, вул. Ізмаїльська, 113, що підтверджено довідкою № 91 від 27.07.2018 року, наданою Комишівською сільськоюї радою Ізмаїльського району Одеської області, тобто вважається таким, який прийняв спадщину. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] звернулась до Ізмаїльської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після [PERSON], що підтверджено відповідною заявою в матеріалах спадкової справи, тобто вважається такою, яка прийняла спадщину. Письмовою відповіддю нотаріуса, було розяснено про неможливість видати свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], померлої 26.10.2010 року та [PERSON], померлого 13.01.2016 року. Приймаючи до уваги, що в зв'язку з тим, що оформлення спадщини в нотаріальному порядку неможливе, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивачів за первісним та за зустрічним неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених [PERSON] та [PERSON] вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивачів на спадщину таким, що підлягає захисту на підставі ст. 16 ЦК України, в зв'язку з чим задовольняє первісний та зустрічний позови. На підставі викладеного,

Outcome: approved