Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

05 січня 2016 року позивач [PERSON] (транспортне) страхове бюро України звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків в порядку регресу, повязаних з виплатою страхового відшкодування, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 09 грудня 2012 року о 17 години 30 хвилин рухаючись по вул.Тюменська вул.Данілевського в м.Донецьку, керуючи транспортним засобом ЗАЗ Ланос, номерний знак [NUMBER], на перехресті нерівнозначних доріг, рухаючись по другорядній дорозі, не надав перевагу у русі автомобілю Тойота, номерний знак [NUMBER], який рухався по головній дорозі, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив ст.124 КпАП України. На дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] не мав договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів. Вина відповідача у скоєнні вказаної дорожньо-транспортної пригоди підтверджується копією постанови Будьонівського районного суду м.Донецька від 03 січня 2013 року. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений належний [PERSON] автомобіль Тойота, номерний знак [NUMBER]. Вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, відповідно до звіту № 308 про оцінку автомобіля Тойота, номерний знак [NUMBER], складає 73025,15 грн. Шкода особисто винуватцем дорожньо-транспортної пригоди потерпілій особі відшкодована не була, у звязку з чим власник вказаного автомобіля звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро з відповідною заявою. У звязку з настанням події, передбаченої п.п.41.1 ст.41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції, що діяла на момент дорожньо-транспортної пригоди, позивач 17 липня 2013 року здійснив виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 50000,00 грн. Таким чином, позивач виконав покладений на нього законодавством обовязок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність та скоїв дорожньо-транспортну пригоду. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь сплачене на користь потерпілої особи страхове відшкодування в розмірі 50000,00 грн.; додаткові витрати, на правову допомогу в розмірі 2000,00 грн., витрати на аварійного комісара 840,00 грн. та судовий збір у розмірі 1218,00 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечуючи проти заочного розгляду справи (а.с.44). Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином у порядку ст.ст.74, 76 ЦПК України шляхом публікації оголошення у друкованому засобі масової інформації (газета центральних органів виконавчої влади України «Урядовий Кур'єр» № 56 від 24 березня 2016 року, а.с.47-48). За таких обставин зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Зясувавши позицію позивача, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 06 листопада 2012 року між [PERSON] та Українською акціонерною компанією «АСКА» укладено договір страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується полісом № АВ /4495080 (а.с.6). Забезпечений транспортний засіб Toyota Camry, державний номерний знак [NUMBER]; строк дії з 07 листопада 2012 року до 06 листопада 2013 року включно. Відповідно до постанови Будьонівського районного суду м.Донецька від 03 січня 2013 року [PERSON] визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, оскільки він 09 грудня 2012 року о 17 години 30 хвилин рухаючись по вул.Тюменська вул.Данілевського в м.Донецьку, керуючи транспортним засобом ЗАЗ Ланос, номерний знак [NUMBER], на перехресті нерівнозначних доріг, рухаючись по другорядній дорозі, не надав перевагу у русі автомобілю Тойота, номерний знак [NUMBER], який рухався по головній дорозі, що призвело до пошкодження транспортних засобів (а.с.5). [PERSON] звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою про відшкодування шкоди, завданої пошкодженням автомобіля «Toyota Camry», державний номерний знак [NUMBER] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини [PERSON] в розмірі 73025,15 грн. (а.с.4). Вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, відповідно до звіту № 308 про оцінку автомобіля Тойота, номерний знак [NUMBER], складає 73025,15 грн. (а.с.9-15). 15 липня 2013 року позивачем по справі було видано наказ № 2148 (а.с.8) про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON] в розмірі 50000,00 грн. Платіжним дорученням № 1/20014 від 16 липня 2013 року [PERSON] (транспортне) страхове бюро сплатило на користь [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 50000,00 грн. (а.с.7). Листом від 06 17 липня 2013 року № 3/1-05/18723 (а.с.16) позивач по справі звертався до [PERSON] із пропозицією компенсувати витрати, повязані із сплатою регламентної виплати потерпілому. Відповідно до п.п.а) п.41.1 статті 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на час виникнення спірних) правовідносин [PERSON] (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, зокрема, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно положень статті 22 вказаного Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити настоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Підпунктом 38.2.1. статті 38 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що [PERSON] (транспортне) страхове бюро України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Частиною 1 ст.1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування , якщо інший розмір не встановлений законом. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині стягнення витрат, повязаних із сплатою відшкодування в сумі 50000,00 грн., оскільки заявлені вимоги є законними, обґрунтованими та підтверджені документально. Відповідно до ч.1 ст.88 Цивільного процесуального кодексу стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем не підтверджено документально заявлені позовні вимоги щодо стягнення з відповідача у його користь додаткових витрат на правову допомогу в розмірі 2000,00 грн. та витрат на аварійного комісара 840,00 грн. В силу ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати, повязані зі сплатою судового збору в розмірі 1218,00 грн. (а.с.1) та витрати, повязані з публікацією оголошення про виклик відповідача до суду у пресі в сумі 630,00 грн. (а.с.46).

Outcome: partial