Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

06 червня 2014 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - позивач) звернулося із вказаним вище позовом до [PERSON] (далі-відповідач), мотивуючи тим, що 05.04.2007 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого є позивач і відповідачем укладено договір № 005-16062-050407, згідно якого позивач зобовязався надати кредит відповідачу у сумі 1 254,00 грн. Позивач свої зобовязання виконав. Однак станом на 20.03.2014 року свої зобовязання не виконав відповідач. Внаслідок чого утворилась заборгованість на загальну суму 1 389,84 грн., яка складається із заборгованості за сумою кредиту 1 062,18 грн., заборгованості за відсотками 53,76 грн., заборгованості за комісіями 273,90 грн. З огляду на вказане, просить суд стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору на загальну суму 1 389,84 грн. та покласти обовязок відшкодувати сплачений позивачем судовий збір у розмірі 243,60 грн. Представник позивача та відповідач у судове засідання не зявились, представник позивача подав суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує, просив розглядати справу без його присутності. Ухвалою суду від 03 червня 2015 року явка представника позивача визнана обовязковою для надання особистих пояснень, однак не зважаючи на вказане представник позивача у судове засідання не зявився. Відповідач у судове засідання не зявилась, хоч про судове засідання повідомлялась належним чином. Водночас, через канцелярію суду подала заперечення на позов разом із копіями кредитного договору і копіями квитанцій про сплату кредиту. Зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступних встановлених обставин і відповідних їм правовідносин. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 05 квітня 2007 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 005-16062-050407 (далі - Договір) /а.с.6-7/. Як вбачається із копії статуту публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - позивача, він є правонаступником товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта» /а.с. 11/. Відповідно до п. п. 1.1., 1.2 Договору кредитор надає позичальнику грошові кошти у сумі 1 254,00 грн. на строк 12 місяців з кінцевим терміном повернення та сплати всіх плат не пізніше ніж 4 квітня 2008 року на умовах, визначених вказаним Договором. Позивач стверджує, що кредит у сумі 1 254,00 грн. надав відповідачу /а.с. 2/, що підтверджується і відповідачем /а.с. 23/, а тому в силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Водночас, на думку позивача, відповідач станом на 20.03.2014 року не виконав належним чином зобовязання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість на загальну суму 1 389,84 грн., яка складається із заборгованості за сумою кредиту 1 062,18 грн., заборгованості за відсотками 53,76 грн., заборгованість за комісіями 273,90 грн. Однак вказана позиція позивача спростовується доказами по справі. Відповідно до п. п. 2.8., 2.10, 2.12. Договору починаючи з місяця, що слідує за місяцем, в якому наданий кредит, позичальник щомісячно не пізніше 5 (пятого) числа кожного місяця сплачує кредитору рівними частинами суму грошових коштів, яка включає заборгованість за кредитом, заборгованість по сплаті процентів та плати за ведення кредитної справи у розмірі 153,00 грн. Вказані платежі сплачуються позичальником на рахунок кредитора № 29091000629000, МФО 380236. При цьому позичальник має право здійснювати дострокове погашення заборгованості за цим Договором, в тому числі і часткове, шляхом сплати платежів в більшому розмірі. Вказані зобовязання відповідач виконала у повному обсязі та у визначені строки, що вбачається із копій квитанцій про повернення кредиту товариству з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта» на загальну суму 1 843,00 грн. /а.с. 25-36/. Водночас, із розрахунку ціни позову, представлених позивачем, суд вбачає, що не всі платежі згідно копій квитанцій представлених відповідачем враховані позивачем /а.с. 4/. Однак із відповідних копій квитанцій від 04.05.2007 р., 05.06.2007 р., 05.07.2007 р. /а.с. 25, 26, 28/ вбачається, що суми платежу сплачені відповідачем на рахунок позивача та у строк, що визначені п. п. 2.8, 2.10 Договору. Згідно п. 2.2. Договору моментом погашення кредиту вважається день зарахування на відповідні рахунки кредитора в повному обсязі всіх плат, передбачених Договором. Згідно копій квитанцій відповідач сплачувала платежі по Договору через Гребінківське відділення № 5482 Ощадного банку. Відповідно до п. 8.1. Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» № 2346-III від 5 квітня 2001 року з наступними змінами та доповненнями банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. Позивач надавала Гребінківському відділенню № 5482 Ощадного банку доручення на переказ коштів на рахунок отримувача, реквізити якого відповідають п. 2.10. Договору, та у строк, що відповідає п. 2.8. Договору. Вказане підтверджується копіями квитанцій /а.с. 25-36/. Отже, відповідач згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання виконала належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Водночас п. 32.3.1. вказаного Закону встановлює, що у разі помилкового переказу суми переказу на рахунок неналежного отримувача, що стався з вини банку, цей банк-порушник зобов'язаний негайно після виявлення помилки переказати за рахунок власних коштів суму переказу отримувачу. У противному разі отримувач має право у встановленому законом порядку вимагати від банку-порушника ініціювання переказу йому суми переказу за рахунок власних коштів, сплати пені в розмірі 0,1 відсотка суми простроченого платежу за кожний день прострочення починаючи від дати завершення помилкового переказу, яка не може перевищувати 10 відсотків суми переказу. З огляду на вказане, у разі неналежного виконання доручення банком платника отримувач відповідно до вимог п. 32.3.1. вказаного Закону може предявити вимоги до банку платника, зокрема, Гребінківського відділення № 5482 Ощадного банку. З огляду на викладене, зважаючи на те, що відповідач зобовязання за Договором належним чином виконала, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити. На підставі ст. ст. 526, 1054 ЦК України, п. п. 8.1., 32.3.1. Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» № 2346-III від 5 квітня 2001 року з наступними змінами та доповненнями,

Outcome: dismissed