Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

05.07.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом та просила суд ухвалити рішення, яким визнати частково недійсним свідоцтво про право власності на садовий будинок [NUMBER], видане 13 січня 2006 року виконавчим комітетом Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області, розташований за адресою: [ADDRESS] та визнати за позивачкою право власності на житловий будинок загальною площею 81,1 кв.м. та житловою площею 65,1 кв.м., разом з надвірними спорудами: літньою кухнею, банею, вбиральнею, коморою, колодязем та огорожею, розташований за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що їй на праві власності належить будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. Рішенням виконавчого комітету Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області від 12 лютого 2016 року № 56 садовому будинку було присвоєно нову адресу, а саме: [ADDRESS]). Крім того рішенням виконавчого комітету Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області від 12 лютого 2016 року № 45 належний їй садовий будинок було переведено в житловий. Вищезазначеним рішенням виконкому сільської ради позивача було зобов'язано звернутись до державного реєстратора з метою внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Після звернення до державного реєстратора позивачу було відмовлено в державній реєстрації прав та їх обтяжень № 30614225 від 25 липня 2016 року, відмовляючи в державній реєстрації права власності, реєстратор не міг встановити який саме садовий будинок переводиться в житловий згідно рішення виконавчого комітету Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області від 12 лютого 2016 року № 45. До судового засідання позивачка не з`явилася, але надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі (а.с.22). Представник відповідача у судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву, в якій не заперечував проти задоволення позову та просив справу слухати у його відсутність (а.с.21). Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на садовий будинок № [NUMBER], виданим 13 січня 2006 року виконавчим комітетом Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області (а.с.5), що також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 97288150, виданим 2 лютого 2006 року КП «ОМБТІ та РОН» (а.с.6). Рішенням виконавчого комітету Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області від 12 лютого 2016 року № 45, садовий будинок було переведено в житловий за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Рішенням виконавчого комітету Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області від 12 лютого 2016 року № 56 садовому будинку та земельній ділянці площею 0,060 га, яка належить позивачці було присвоєно нову адресу, а саме: [ADDRESS]) (а.с.8). Позивачка звернулась до державного реєстратора з метою внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Однак, їй було відмовлено, згідно рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень № 30614225 від 25 липня 2016 року, з якого вбачається, що неможливо провести державну реєстрацію речових прав через те, що поданні для проведення державної реєстрації документи містять суперечності між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно, а саме, наданого рішення Виконавчого комітету Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області неможливо встановити, який саме садовий будинок переведено в житловий за адресою: [ADDRESS], крім того, садовий будинок з реєстраційним номером 13727521 має площу 133,3 кв.м., а згідно наданого заявником технічного паспорту на будинок загальна площа складає 81,1 кв.м. (а.с.9). Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, оцінивши зібрані докази, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] обґрунтований, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні та підлягає задоволенню.

Outcome: approved