Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

06 червня 2016 року [PERSON], яка зареєстрована та мешкає у місті Словянську, звернулася до Словянського міськрайонного суду Донецької області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме про встановлення факту смерті її сина [PERSON], який помер 17 січня 2015 року у місті Донецьку, Київський район, Донецької області, під час бойових дій в аеропорту «Донецьк», тобто на тимчасово окупований території України, оскільки лікарське свідоцтво про смерть її сина, видане 19.01.2015 року КЗОЗ «Донецьке обласне бюро судово-медичної експертизи», що розташоване на території тимчасово непідконтрольній українській владі, не може бути підставою для отримання нею свідоцтва про смерть сина в державному органі реєстрації актів цивільного стану. Заявник [PERSON] в судовому засіданні підтримала свою заяву і просила встановити факт смерті її сина [PERSON], [INFO], на тимчасово окупованій території України , а саме у місті Донецьку,в Київському районі, що сталося 17 січня 2015 року під час проведення бойових дій в аеропорту, де її син був смертельно поранений і загинув від вогнепальних осколкових поранень декількох ділянок тіла. 19 січня 2015 року вона отримала лікарське свідоцтво про смерть сина в установ судово-медичної експертизи і поховала його на підставі цього лікарського свідоцтва про смерть в місті Алексєєвка Бєлгородської області, Російської Федерації, бо і вона і її син народжені в Бєлгородській області і там поховані всі її рідні. Проте, і вона і її син, є громадянами України, зареєстровані і постійно мешкали за однією адресою у місті Словянську, по вулиці Комунарів ( на теперішній час вулиця Торська) [ADDRESS]. Її загиблий син є співвласником цієї квартири, тому для вирішення її права на спадкування після смерті сина, вона має провести державну реєстрацію смерті сина і отримати в державному органі реєстрації актів цивільного стану України свідоцтво про його смерть, що на підставі того лікарського свідоцтва про смерть сина неможливо, тому вона просить встановити факт смерті її сина [PERSON] за рішенням суду. Представник заявника адвокат [PERSON], діючий на підставі договору про надання правової допомоги від 03.06.2016 року та ордеру серія АА № 020206 від 07.06.2016 року, в судовому засіданні підтримав вимоги заявника [PERSON] і просив встановити факт смерті її сина [PERSON], загиблого під час бойових дій в аеропорту міста Донецька 17 січня 2015 року, оскільки заявник 03 червня 2016 року звернулась до відділу РАЦС в місті Словянську із заявою про видачу свідоцтва про смерть її сина, але їй було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті сина, так як лікарське свідоцтво про його смерть від 19.01.2015 року видане органом, що знаходиться на території, тимчасово непідконтрольній українській владі. Єдиним документом для реєстрації смерті сина заявниці у даному випадку є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Тому, просить встановити цей юридичний факт, від якого залежить виникнення у заявниці права на отримання свідоцтва про смерть сина та вирішення її спадкових прав. Заінтересована особа - представник відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Словянську Словянського міського управління юстиції у Донецькій області, в судове засідання не зявився, згідно поданого клопотання начальником відділу, просили справу розглянути без їх участі , щодо заявлених вимог [PERSON]. про встановлення факту смерті її сина [PERSON] на тимчасово окупованій території України заперечень не мають. Суд, вислухавши заявника та її представника, дослідивши надані докази, вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до статті 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з п.5 ч.2 ст. 234 ЦПК України і ч.2 ст. 256 ЦПК України та розяснень, викладених у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ,який посвідчує факт, що має юридичне значення. Законом України від 04.02.2016 року були внесені зміни і доповнено ЦПК України статтею 257-1, якою визначені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, зокрема, рішення суду про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації смерті особи. Судом встановлено, що заявник за її паспортними даними [PERSON], [INFO], яка народилась у селі Миколаївка Новооскольського району Бєлгородської області,є громадянкою України, місце її реєстрації зазначено з 30.08.1983 року і по теперішній час:Україна, [ADDRESS]. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], який народився в селі Богородське Новооскольського району, Бєлгородської області, РФ, його мати [PERSON]. За даними паспорта [PERSON], [INFO], народженого в селі Богородське Новооскольського району Бєлгородської області, він є громадянином України, з 16.12.1993 року зареєстрований за адресою: [INFO], Україна, [ADDRESS]. Згідно копії лікарського свідоцтва про смерть та довідки про причину смерті , як додатку до лікарського свідоцтва про смерть ( форма № 106/о) № 263 від 19 січня 2015 року, виданого КЗОЗ «Донецьке обласне бюро судово-медичної експертизи», [PERSON], [INFO], помер 17 січня 2015 року в Україні, Донецька область, місто Донецьк, Київський район, смерть настала під час бойових дій в аеропорту «Донецьк», де 16 січня 2015 року йог було травмовано за обставин військових справ.. Причина смерті: вогнепальні осколкові поранення декількох ділянок тіла бойові дії. З довідки № 16, виданої Муніципальною бюджетною установою «Благоустрій» міста Алексєєвка Бєлгородської області , РФ, вбачається, що [PERSON] поховала свого сина [PERSON] на центральному кладовищі у місті Алексєєвка Бєлгородської області, порядковий номер поховання 15, дата поховання 21 січня 2015 року, підстава лікарське свідоцтво про смерть № 263 від 19.01.2015 року. Факт поховання [PERSON] підтверджується також наданою копією фотографії з його могили на кладовищі. Отже, судом встановлено, що окрім вказаного лікарського свідоцтва про смерть сина [PERSON] за № 263 від 19.01.2015 року, заявник не отримувала свідоцтва про його смерть, ані в РФ, ані на тимчасово окупованій території України, де сталася його смерть, тобто в місті Донецьку. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 595 «Деяк питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей» до 01 грудня 2014 року бюджетні установи, підприємства і організації мали бути переміщені з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Згідно наказу № 247/7 Міністерства юстиції України від 25.11.2014 року «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області», Головне управління юстиції у Донецькій області переміщено до міста Краматорська Донецької області, тобто на територію, підконтрольну українській владі, відділи державної реєстрації актів цивільного стану також переміщені на територію, що підконтрольна українській владі. Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 .04.2014 року,передбачено, що будь-які органи , їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи створені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт ( документ), виданий цими органами є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином, отримане 19 січня 2015 року заявником лікарське свідоцтво про смерть № 263 [PERSON], видане медичною установою, розташованою на території, тимчасово непідконтрольній українській владі, не створює правових наслідків. На звернення [PERSON] 03 червня 2016 року до відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Словянську, їй було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті її сина [PERSON],який помер 17 січня 2015 року у Київському районі міста Донецька Донецької області, оскільки заявником для підтвердження факту смерті предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 року , для державної реєстрації смерті особи, необхідно надати паспорт та лікарське свідоцтво про смерть форми № 106/0, затверджене наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 року № 545, або надати інші , передбачені цією статтею Закону, документи, які є підставою для державної реєстрації смерті, зокрема, рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Надати такі документи заявник не має можливості,оскільки її син помер на території тимчасово непідконтрольній українській владі , і лікарське свідоцтво про смерть її сина не відповідає законам України. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина і заявник, як його мати, є спадкоємцем за законом першої черги, та для оформлення її права на спадкування після смерті сина необхідно підтвердити факт його смерті, надавши свідоцтво про смерть. За таких обставин, встановлення факту смерті породжує юридичні наслідки, тобто від цього факту залежить виникнення особистих чи майнових прав заявника, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту смерті. Заявник не має іншої можливості одержати у державному органі реєстрації актів цивільного стану документ (свідоцтво про смерть ) , який посвідчує факт смерті її сина [PERSON] Цей документ має юридичне значення для послідуючого отримання нею іншого документа про її спадкові права. З огляду на викладене, є всі підстави для задоволення заяви [PERSON] і встановлення факту смерті її сина [PERSON], померлого 17 січня 2015 року на тимчасово окупованій території України, а саме у місті Донецьку Донецької області. На підставі викладеного, ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»

Outcome: approved