Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

05.03.2014 року позивач [PERSON] районна адміністрація ОМР звернулася до суду із позовом до відповідачів, який 05.11.2014 року уточнила та просить виселити [PERSON] та [PERSON] з квартири [ADDRESS]. При цьому позивач посилається на те, що відповідачі заселилися у квартиру на підставі ордеру серії ПР № 6740 від 05.10.2007 року на склад сімї 2 особи, який скасований постановою Одеського адміністративного апеляційного суду від 18.03.2013 року. Оскільки, відповідачі без законних підстав продовжують проживати у квартирі, позивач змушений звернутися до суду із позовом. 04.12.2014 року заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси позов задоволено, ухвалою суду від 20.02.2015 року відмовлено у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 22.04.2015 року зазначене рішення залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.07.2015 року заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 04.12.2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 22.04.2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. 03.11.2015 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси цивільну справу прийнято до провадження судді Васильків О.В. У ході розгляду справи 30.11.2015 року відповідачі за первісним позовом [PERSON] та [PERSON] надали до суду зустрічний позов, в якому просять визнати за ними право користування та проживання у [INFO]. При цьому позивачі за зустрічним позовом посилаються на те, що вони проживали у [INFO], який було визнано розпорядженням Центральної районної адміністрації ВК ОМР від 15.10.2002 року № 1012 було визнано аварійним. У зв'язку із чим, позивачам за зустрічним позовом була надана для проживання квартира [INFO]. Вважаючи, що право на проживання позивачів за зустрічним позовом виникло з підстав, визначених законодавством та згідно рішення ВК ОМР № 519 від 20.12.2002 року, позивачі змушені предявляти зустрічний позов. Ухвалою від 30.11.2015 року судом прийнято зустрічний позов [PERSON] та [PERSON] до розгляду по суті вимог та обєднано в одне провадження із первісним позовом. До судового засідання представник [PERSON] районної адміністрації Одеської міської ради не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. [PERSON] та [PERSON] до судового зсідання не з'явилися, повідомлялися належним чином, до суду надано заяву їх представника [PERSON] про розгляд справи за її відсутності, заперечує проти задоволення первісного позову та просить задовольнити зустрічні позовні вимоги. Третя особа [PERSON] до судового засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Представник третьої особи [PERSON] - [PERSON] первісні позовні вимоги підтримав, зустрічний позов не визнав, надав до суду клопотання про зупинення провадження по справі, оскільки звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом. Ухвалою суду від 11.03.2016 року в задоволенні вказанного клоптання відмовлено. Представник [PERSON] в подальшому до судових засідань не з'явився, будь-яких заяв не надав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, на підставі розпорядження [PERSON] районної адміністрації Одеської міської ради від 08.09.2004 року № 2920 «Про прийняття на квартирний облік та надання житлової площі громадянам» [PERSON] було видано ордер від 05.10.2007 року серії ПР № 6740 на двокімнатну квартиру [ADDRESS] на дві особи [PERSON] та [PERSON], які з 2007 року зареєстровані та проживають у квартирі. Постановою Одеського адміністративного апеляційного суду від 18.03.2013 року визнано протиправним та скасовано розпорядження [PERSON] районної адміністрації Одеської міської ради від 08.09.2004 року № 2920 «Про прийняття на квартирний облік та надання житлової площі громадянам» та ордер серії ПР № 6740 на двокімнатну квартиру [ADDRESS] на склад сімї 2 особи зобовязано [PERSON] районну адміністрацію Одеської міської ради вчинити дії по виконанню рішення ВК ОМР № 519 від 20.12.2002 року «Про внесення доповнень до списків сімей, які потребують позачергового надання жилих приміщень у зв'язку із виселенням з квартир та споруд, що загрожують обвалом, затверджених п. 1 рішення ВК ОМР № 329 від 16.06.2000 року». Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, враховуючи положення ч. 3 ст. 61 ЦПК України в даному судовому провадженні не підлягають доказуванню обставини, встановлені постановою Одеського адміністративного апеляційного суду від 18.03.2013 року щодо скасування ордеру серії ПР № 6740 у зв'язку із відсутністю у [PERSON] районної адміністрації Одеської міської ради підстав для прийняття розпорядження № 2920 від 08.09.2004 року в частині видачі ордеру серії ПР № 6740 на жиле приміщення саме на дві особи, а не на всю сімю з трьох осіб, яка перебувала на квартирному обліку. Статтею 117 ЖК України передбачено, що у разі визнання ордера на жиле приміщення недійсним внаслідок неправомірних дій осіб, які одержали ордер, вони підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення. Якщо громадяни, зазначені в ордері, раніше користувалися жилим приміщенням у будинку державного або громадського житлового фонду, їм повинно бути надано жиле приміщення, яке вони раніше займали, або інше жиле приміщення. У випадках визнання ордера на жиле приміщення недійсним з іншим підстав, крім випадку, передбаченого частиною першою цієї статті, громадяни, зазначені в ордері, підлягають виселенню з наданням іншого жилого приміщення або приміщення, яке вони раніше займали. Судом встановлено, що ордер серії ПР № 6740 скасовано не внаслідок неправомірних дій осіб, які одержали ордер, а тому до спірних правовідносин підлягає застосуванню саме ч. 2 ст. 117 ЖК України. Враховуючи розяснення, викладені в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.09.2015 року, та приймаючи до уваги, що [PERSON] районною адміністрацією Одеської міської ради з часу повернення справи з касаційної інстанції, а саме з 29.10.2015 року, підтримувались вимоги в редакції від 05.11.2014 року та не надавались уточнення до первісного позову, про що судом на виконання положень ст. 10 ЦПК України було розяснено представнику позивача, суд приходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] районної адміністрації Одеської міської ради у редакції від 05.11.2014 року не підлягають задоволенню, так як необґрунтовані та незаконні. Оскільки, ордер серії ПР № 6740 скасовано у зв'язку із відсутністю у [PERSON] районної адміністрації Одеської міської ради підстав для прийняття розпорядження № 2920 від 08.09.2004 року в частині видачі ордеру серії ПР № 6740 на жиле приміщення саме на дві особи, а не на всю сімю з трьох осіб, яка перебувала на квартирному обліку. Тобто не внаслідок неправомірних дій осіб, які одержали ордер. Стосовно зустрічного позову [PERSON] та [PERSON], суд зазначає наступне. Представник відповідача за зустрічним позовом в ході розгляду справи відгуку чи письмових заперечень на позов не надала, як і представник третьої особи [PERSON] Судом встановлено, що Виконавчим комітетом Одеської міської ради була виділена [PERSON] районній адміністрації Одеської міської ради квартира [ADDRESS] для відселення [PERSON] згідно з рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради від 20.12.2002 року № 519 (доповнення до рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради від16.06.2000 року № 329), відповідно до якого [PERSON] із сім'єю із 3 осіб підлягає відселенню з аварійного житлового будинку по вул. Різовській, 25. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином, оскільки на теперішній час рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради від 20.12.2002 року № 519 є чинним, суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів [PERSON] та [PERSON] щодо їх права користування та проживання у [INFO]. При цьому, суд зазначає, що рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради від 20.12.2002 року № 519, захищені і житлові права третьої особи - [PERSON], оскільки вирішено відселити [PERSON] із сім'єю із 3 осіб з аварійного житлового будинку по вул. Різовській, 25. З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що зустрічний позов [PERSON] та [PERSON] підлягає задоволенню, так як обґрунтований та доведений.

Outcome: approved