overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

06 квітня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини усіх доходів, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття, мотивуючи свій позов тим, що відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку утримувати свою дитину. В доповненні до позовної заяви позивач доповнила позовну вимогу, а саме стягнути аліменти ще на одну дитину [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що 17.05.2017 року на підставі розпорядження голови Світловодської районної державної адміністрації від 15.05.2017 року № 168-р та рішення Світловодського міськрайонного суду від 11.04.2017 року позивачці передано на утримання та виховання спільну з відповідачем дитину [PERSON], [INFO]. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти позову не заперечив. Заслухавши доводи сторін, з'ясувавши обставини справи, перевіривши докази суд вважає що позов підлягає задоволенню Судом встановлено що [PERSON], являється батьком [PERSON], [INFO], [PERSON], 20.05.2005 року, [PERSON], [INFO] що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 6,7,22). Відповідно до довідки про склад сім'я (а.с. 8) діти [PERSON], [PERSON] проживають разом з матір'ю. Відповідно до акту про факт передачі дитини у сім'ю батьків (а.с. 23) дитина [PERSON], [INFO] переданий матері [PERSON] Статтею 180 СК України встановлений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів судом враховуються обставини, визначені статтею 182 СК України, а саме стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ч.4, ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права свободи та інтереси інших осіб та вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Судові витрати суд розподіляє відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст.180, ч.3 ст. 181, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

06 квітня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 22 січня 2011 року у відділі ДРАЦС по місту Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 15, від спільного проживання мають дітей не мають. З вересня 2014 року сторони припинили шлюбно-сімейні відносини у звязку зі сварками, відсутністю взаєморозуміння. Позивач вважає, що сімю зберегти неможливо, в позовній заяві просив шлюб між ним та відповідачкою розірвати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, шлюб між ним та відповідачкою розірвати, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] до суду не зявилась, була повідомлена про день та час розгляду справи належним чином, тому суд має можливість розглянути справу у її відсутності та на підставі наявних документів доказів винести заочне рішення по справі. Суд, зясувавши позицію позивача, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 22 січня 2011 року у відділі ДРАЦС по місту Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 15, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії І-НО № 461470, виданим 04 квітня 2017 року Костянтинівським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а.с.7). Від спільного проживання сторони дітей не мають. Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. Сторони з вересня 2014 року припинили шлюбно-сімейні відносини у звязку зі сварками, відсутністю взаєморозуміння. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

06 квітня 2017 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. 10.10.2017 року відповідач [PERSON] надала суду заяву для надання терміну на примирення. Судом надано термін на примирення до 12.04.2018 року. Після надання судом строку для примирення сторін, позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та наполягав на розлученні Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду невідомі. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності відповідача в порядку заочного розгляду, оскільки у відповідності до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (зворотні повідомлення наявні в матеріалах справи), відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справиу справі, а також у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 07 березня 1975 року. З 2011 року сторони подружніх відносин не підтримують, позивачка відновляти їх не має наміру, оскільки між ними відсутнє взаєморозуміння та спільні інтереси, утрачені первісні почуття. Вжиті судом заходи щодо примирення подружжя результату не дали. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

06 квітня 2017 року позивач звернувся з позовом до суду в якому просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 33 949, 81 грн. за кредитним договором від 16.09.2013 року № 2005795686 та судовий збір в розмірі 1600 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-06 00:00:00

06 квітня 2017 року позивач звернулася до Самарського районного суду м.\~Дніпропетровська із позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з 23 січня 2010 року перебуває із відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. (ане господарство не ведеться, спору про спільне майно немає. Позивач, вважає, що подальше сумісне життя і збереження сімї між ними є неможливим та суперечить інтересам дитини..с. 5). Фактично шлюбні відносини припинені з січня 2016 року. З того часу спіль На підставі викладеного позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем (а.с.2-3). Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позові та просила задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося, різні погляди на сімейне життя та обов`язки. На підставі чого в сім`ї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали чужими людьми. Можливості зберегти сім`ю немає. Відповідач в судове засідання на слухання по справі не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся через засоби масової інформації, оголошення у газеті «Вісті Придніпров`я» редакція № 37 (1836) від 18 травня 2017 року. Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України за правилами глави 8 розділу ІІ ЦПК України та ухвалити по справі заочне рішення. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що 23 січня 2010 року позивач [PERSON] (до шлюбу Телюк) [PERSON] зареєструвала шлюб із відповідачем [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії I-КИ № 154301, актовий запис 19 (а.с.4). Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 305244 від 21 липня 2010 року, актовий запис № 413 (а.с.5). Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки судом було встановлено і підтверджено факт розірвання шлюбних стосунків між сторонами, враховуючи небажання позивача зберігати родину, те, що реєстрація шлюбу носить формальний характер, а подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, що має істотне значення, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню вимогу позивача про розірвання шлюбу із відповідачем. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

06 квітня 2017 року позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою. В обґрунтування позову зазначила, що 27.11.2007 року зареєструвала з відповідачем шлюб, актовий запис №21. Від шлюбу позивач з відповідачем мають двох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. У свідоцтві про народження її сина [PERSON], [INFO] батьком записаний відповідач на підставі ст.133 СК України. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного. Шлюбні відносини припинені з січня 2014 року, спільне господарство не ведеться. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував щодо задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 27.11.2006 року виконкомом Артемівської міської ради міста Дзержинська Донецької області, актовий запис №21, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). Від шлюбу позивач з відповідачем мають двох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. У свідоцтві про народження її сина [PERSON], [INFO] батьком записаний відповідач на підставі ст.133 СК України, про що свідчать свідоцтва про народження (а.с.8,9,10). Шлюбні відносини припинені з січня 2014 року, втрачено почуття любові, взаєморозуміння. Наміру поновлювати шлюбні відносини сторони не мають. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сім'ї стало неможливим. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивач бажає залишити прізвище «[PERSON]». Враховуючи викладене, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

06 квітня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 14 жовтня 2000 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Позивач у судове засідання подала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що позов визнає. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14 жовтня 2000 року, актовий запис № 1363 (а/с 3). Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] (а/с 6). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

06 квітня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не з'явилася, надіслала заяву відповідно до якої вимоги підтримала повністю, просить шлюб розірвати. Зазначила в позовній заяві, що 04 серпня 2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Малинського районного управління юстиції у Житомирсьій області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Спільне життя з відповідачем не склалося, спільне господарство не ведеться. Позивач до примирення не прагне, між сторонами припинились шлюбні відносини. Відповідач в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, з позовом згоден повністю. Просить шлюб між сторонами розірвати. Суд, дослідивши надані докази в межах заявлених вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Копією свідоцтва про шлюб підтверджується те, що сторони з 04 серпня 2010 року перебувають у шлюбі ( а.с.5). Під час розгляду справи встановлено, що сторони, перебувають в стійких неприязних стосунках і майже не спілкуються, до примирення не прагнуть, не ведуть спільне господарство, а тому суд вважає, що сім'я розпалася остаточно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~ 06 квітня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 20 жовтня 2001 року, від якого мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що подружнє життя не склалося через несумісність характерів та зраду чоловіка, що призвело до припинення шлюбних стосунків з 2014 року. Позивач просить шлюб розірвати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач в судове засіданні не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності. З позовом згоден. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наданих сторонами доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У судовому засіданні\~\~встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 жовтня 2001 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-ИВ № 716112 року ( а.с.3). Сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], про що свідчить ксерокопія свідоцтва про народження дитини від 22 лютого 2005 року ( а.с.4). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У відповідності до\~ст.112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх\~\~дітей, що мають істотне значення. Задовольняючи\~\~позов про\~\~розірвання шлюбу, суд виходить\~\~з того,\~\~що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб\~\~створює сім'ю, а\~\~слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює\~\~його добровільний\~\~характер. Шлюб\~\~ґрунтується на\~\~вільній\~\~згоді\~\~жінки\~\~та\~\~чоловіка.\~ У відповідності до ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.\~Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Сторони припинили шлюбні відносини через несумісність характерів та зраду чоловіка, що призвело до припинення шлюбних стосунків з 2014 року, тривалий час стосунки не підтримують. Беручи до уваги, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню.\~ Після розірвання шлюбу дитина буде проживати з матір*ю. Згідно зі\~ст.ст.56,112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

06 квітня 2017 року позивачка [PERSON] звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини . З позову вбачається, що сторони знаходяться в шлюбі з 06.06.2009 року, зареєстрований у Саксаганському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №218. Від шлюбу сторони мають дитину, [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачкою і знаходяться на її утриманні. Матеріальну допомогу в добровільному порядку на утримання дитини відповідач не надає, через що позивачка звернулась з позовом до суду та просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня предявлення позову і до досягнення нею повноліття. До судового засідання позивачка не зявилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та просила суд їх задовольнити. Відповідач до судового засіданні не зявився, про час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 1\~ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 224 ЦПК України. Згідно із вимогами ч. 2 ст.197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, без участі всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, згідно до свідоцтва про народження, відповідач по справі є батьком [PERSON],[INFO] (а.с. 4). Обовязок утримувати дітей до повноліття передбачено ст. 180 СК України . Відповідач не є інвалідом, не втратив працездатність, має стабільний заробіток, та зобовязаний утримувати свою неповнолітню дитину, однак свої обовязки не виконує. Отже підстави, які мають значення для визначення розміру стягуваних аліментів, відповідно до ст.182 СК України, відсутні. Враховуючи викладене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у вигляді 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на дітей до досягнення ними повноліття, на користь матері, і стягнення здійснювати починаючи з дня звернення до суду з даним позовом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір належить стягнути з відповідача. На підставі викладеного і

Outcome: approved