Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

06.06.2014 року до Карлівського районного суду надійшов вищевказаний позов, в якому позивач просить суд стягувати з відповідача аліменти на її користь, на утримання їхньої неповнолітньої доньки [PERSON], 2009 року народження, до досягнення нею повноліття, у розмірі 1/3 частина доходу відповідача щомісячно. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.02.2009 року між сторонами було зареєстровано шлюб, від якого вони мають спільну доньку [PERSON]. Подружнє життя не склалося і відновлення сімейних стосунків не можливо, при цьому спільна дитина знаходиться на утриманні позивача. Позивач не взмозі утримувати дитину самостійно, тому потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. В судовому засіданні позивач підтримує позовні вимоги у повному обсязі і просить суд задовольнити позов, з зазначених у ньому підстав. Відповідач та його представник проти задоволення позову не заперечують, позовні вимоги визнають частково. Відповідач вважає обґрунтованим стягнення аліментів у розмірі ? частина його доходу щомісячно, на утримання однієї дитини. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов частково обґрунтований і підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України, визначено, що одним із способів виконання батьками обов'язку утримувати дитину є стягнення коштів за рішенням суду. Відповідно до ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батьків, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 182 СК України, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що 28.02.2009 року між сторонами було зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво серії [NUMBER]. (а.с. 5) Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво серії [NUMBER]. (а.с. 4) Згідно довідки виданої Карлівською міською радою 30.05.2014 року, [PERSON] проживає разом з матір'ю (позивач) в [ADDRESS]. (а.с.6) Відповідач не заперечував дану обставину в судовому засіданні. Визнання відповідачем позову свідчить про те, що його стан здоров'я дозволяє йому утримувати неповнолітню доньку. Поставивши вимогу про стягнення аліментів у розмірі 1/3 частина доходу відповідача на одну дитину, позивач не надала суду доказів її обґрунтованості. В матеріалах справи відсутні довідки про доходи сторін. Відповідач заперечив проти стягнення коштів на утримання дитини в такому розмірі, при цьому також не надав відомостей про своє матеріальне становище. Разом з тим, за відсутності інших доказів в матеріалах справи, суд вважає обґрунтованим стягнення аліментів саме у розмірі ? частина доходу відповідача, враховуючи що утримання проводиться на одну дитину. На підставі вищевикладеного, суд вважає за можливе стягувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], з відповідача на користь позивача, у розмірі ? частина його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», з відповідача має бути стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: partial