Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-21 00:00:00

06.05.2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяна Леонідівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Свій позов мотивує тим, що 17.05.2018 року приватним нотаріусом Харою Н.С. було вчинено виконавчий напис (реєстраційний номер 4090), яким запропоновано стягнути з позивача на користь відповідача грошові кошти в сумі 28636,94 грн.. Вважає, що під час вчинення виконавчого напису приватним нотаріусом не було дотримано вимог законодавства України, що регулює вчинення нотаріальних написів, не було з`ясовано питання щодо безспірності заборгованості, нотаріус не переконався у належному повідомленні боржника про суму заборгованості, виконавчий напис був вчинений з порушенням позовної давності щодо заявлених вимог. Покликаючись на викладені обставини, просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №4090, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. від 17.05.2018 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості у розмірі 28 636,94 грн. та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі. До початку розгляду справи позивач подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Третя особа - приватний нотаріус Хара Н.С. надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. За погодженням представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач 7 травня 2018 року звернувся до третьої особи із заявою про вчинення виконавчого напису по стягненню заборгованості із позивача у розмірі 28636,94 грн., а також витрати пов`язані із вчиненням виконавчого напису (а.с. 11). Вказана заява була зареєстрована нотаріусом 07 травня 2018 року. До заяви були додані: 1) кредитний договір; 2) розрахунок заборгованості, яка виникла; 3) письмова вимога про усунення порушень за кредитним договором, яка адресована позивачу; 4) список рекомендованих поштових відправлень з чеком про направлення пошти та описом вкладення; 5) скорочений витяг з ЄДР стосовно банку, витяг з ЄДРПОУ; 6) довіреність уповноваженого представника банку; 7) інформаційна довідка з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів. Будь-яких інших документів нотаріусу банком не надавалося. За результатом розгляду вказаних документів, нотаріус видав банку виконавчий напис від 17.05.2018 року, зареєстрований в реєстрі за № 4090, яким постановлено стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №GP-7457294 від 18.02.2015 року у розмірі 28636,94 грн. в тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту 18027 грн., прострочена заборгованість за комісією - 8061,43 грн., прострочена заборгованість за процентами - 2548,51 грн., а також витрати пов`язані із вчиненням виконавчого напису у розмірі 430 грн.. При цьому, нотаріус окремо зазначив, що стягнення здійснюється за період з 07.05.2017 року по 07.05.2018 року. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі - Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Положеннями ст. 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до зазначеного Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Системний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. Такими документами можуть бути: зокрема, документи первинної бухгалтерської документації, оформлені відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», а саме: платіжні доручення, меморіальні ордери, виписки з рахунків, на які боржник перераховує кошти, розписки, чеки тощо. Приймаючи рішення про звернення до нотаріуса для вчинення ним виконавчого напису, стягувачу необхідно надати документи, які б підтверджували наступні умови, зокрема, чи підпадає заявлена вимога під вид заборгованості, визначений Постановою Кабінету Міністрів України; чи є в наявності та оформлені належним чином документи, передбачені Постановою Кабінету Міністрів України, чи підтверджують наявні документи безспірність заборгованості боржника перед стягувачем та прострочення виконання зобов`язання; чи не минув встановлений законодавством строк для вчинення виконавчого напису. Наданий банком розрахунок заборгованості за кредитним договором, є лише відображенням розрахунків відповідача щодо наявності грошового зобов`язання позичальника та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог банку до позивача, який не згоден з таким розрахунком. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Здійснення особою права на захист не може ставитися в залежність від застосування нею інших способів правового захисту. Забезпечувальне зобов`язання має додатковий (акцесорний) характер, а не альтернативний основному. В разі задоволення не в повному обсязі вимог кредитора за рахунок забезпечувального обтяження основне зобов`язання сторін не припиняється, однак змінюється щодо предмета та строків виконання, встановлених кредитором, при зверненні до суду, що надає кредитору право вимоги до боржника, у тому числі й шляхом стягнення заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту) в повному обсязі та процентів і неустойки згідно з договором, нарахованих на час звернення до суду з вимогою про дострокове виконання кредитного договору, на погашення яких виявилася недостатньою сума коштів, отримана від реалізації заставленого майна під час виконання судового рішення. Саме такі висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 14-10цс18 та від 04 липня 2018 року у справі № 14-154цс18. Також, судом встановлено, що банком було скеровано на адресу позивача письмову вимогу про усунення порушень та повернення боргу за кредитним договором, однак, стороною відповідача не надано доказів про отримання позичальником даної вимоги та її невиконання у встановлений строк (а.с. 23). Виходячи з викладеного, давши правову оцінку обставинам справи та наданим сторонами доказам, суд приходить до висновку, що у нотаріуса не було доказів про безспірність вимог банку, боржником не була отримана вимога про погашення заборгованості за кредитним договором, а тому виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Беручи до уваги вищезазначене, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Згідно положень ст.141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 768, 40 грн.

Outcome: approved