Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

07.08.2015 року [PERSON] звернулась із вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що сторони є батьками [PERSON], яка народилась 16.01.2001 року. Дитина знаходиться на її утриманні. Стверджуючи, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання доньки в добровільному порядку, позивач просила стягнути аліменти у розмірі 800 грн. Позивач в судовому засіданні такі позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому позов визнав частково, стверджуючи, що офіційно не працює, має періодичний заробіток, тому вважає можливим сплачувати аліменти на утримання доньки в мінімальному розмірі, передбаченому законодавством України. Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Так, судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, зареєстрованим Відділом реєстрації актів цивільного стану Іллічівського районного управління юстиції від 22.01.2009 року, актовий запис №53. Договору про сплату аліментів вони не укладали. На час розгляду справи дитина знаходиться на утриманні позивача, проживає разом із нею, що не заперечується відповідачем. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідач [PERSON] офіційно не працює, має періодичний заробіток. Жодних інших доказів на підтвердження позовних вимог в частині майнового стану відповідача, наявності такого та його розміру позивачем в судовому засіданні відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, за якою сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень, не надано. При таких обставинах, виходячи з інтересів дитини та наявних у справі доказів, суд вважає можливим стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, що не суперечить ст. 184 Сімейного Кодексу України. При визначенні розміру аліментів суд враховує вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України та Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, зокрема, матеріальний, сімейний стан сторін, мінімальний розмір аліментів відповідно до прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік». Обставин, визначених Сімейним Кодексом України, які б перешкоджали відповідачеві виконанню обовязку по утриманню дитини судом не встановлено. За ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» встановлено, що в 2015 році прожитковий мінімум для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, а саме: - дітей віком від 6 до 18 років з 1 вересня - 1455 гривень. Згідно ч.1 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд виходить з того, що батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, та нести відповідні витрати в рівних частках, забезпечуючи їм рівень життя виходячи із мінімального прожиткового мінімуму. Враховуючи наведене, суд вважає можливим стягнення з відповідача аліментів у розмірі 727,50 грн. щомісячно, що фактично становить половину прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Суд розяснює сторонам, що згідно зі ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України визначено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» за подання позову про стягнення аліментів позивач звільнена від сплати судового збору, судовий збір у розмірі 243,60 грн. підлягає присудженню з відповідача в дохід держави в порядку ч.3 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial