Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

06.11.2018 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся представник Харківського національного університету внутрішніх справ з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача витрати, повязані з утриманням в сумі 44\~179, 24 грн. та покласти на відповідача судовий збір. В обґрунтування\~позовних вимог\~представник позивача\~посилається на\~те, що [PERSON] проходив службу в органах внутрішніх справ України з 16.08.2013 року по 30.05.2018 року. Наказом Харківського національного університету внутрішніх справ від 10.08.2013 року № 179 о/с відповідача прийнято на службу в органи внутрішніх справ і зараховано курсантом ХНУВС з 16.08.2013 року та присвоєно звання «рядовий міліції». Наказом ХНУВС від 06.08.2014 року № 377 відповідача переведено на наступний курс. Наказом ХНУВС від 31.08.2015 року № 355 відповідача переведено на наступний курс. Наказом ХНУВС від 29.08.2016 року № 585 відповідача переведено на наступний курс. Наказом ХНУВС від 04.03.2017 року № 69 о/с відповідача відрахували зі складу курсантів та відкомандирували до ГУНП України в Харківській області для подальшого проходження служби. Наказом ГУ Національної поліції в Харківській області від 30.05.2018 року № 127 о/с відповідача звільнено відповідно до ст. 77 ч.1 п. 7 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням). 01.09.2013 року на виконання вимог Закону України від 20.12.1990 року № 565-XII «Про міліцію» та наказу МВС від 14.05.2007 року № 150 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України» між відповідачем, ХНУВС та ГУМВС України в Харківській області укладено тристоронній договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України. Згідно з Довідкою-розрахунком витрат, повязаних з утриманням курсанта, які складеною відповідно до порядку розрахунку витрат, повязаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 року №419/831/240/605/537/219/534, відповідач повинен відшкодувати витрати, повязані з його утриманням у ХНУВС в сумі 44\~179,24\~грн. Наведені розрахунки відповідачем не оскаржувались ані протягом навчання у ХНУВС, ані протягом роботи у практичному підрозділі. Пунктом 2.3.6. Договору передбачено, що в разі звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі з підстав, зазначених у п. 3 договору, відповідач зобовязаний відшкодувати фактичні витрати, повязані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. Відповідно до п. 3.2 договору підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання. Станом на день звернення до суду відповідач добровільно не відшкодував кошти повязані з його утриманням. Згідно п. 4.4. договору у разі відмови відповідача добровільно відшкодувати витрати стягнення їх суми здійснюється в судовому порядку. Листом ГУ НП в Харківській області від 31.05.2018 року 3621/119-12/01-2018, який отримано позивачем 04.06.2018 року, повідомлено ХНУВС про звільнення відповідача зі службі. У звязку з викладеним позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.05.2018 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом Харківського національного університету внутрішніх справ до [PERSON] про стягнення витрат, повязаних з утриманням курсанта. Призначено судове засідання. В судове засідання учасники справи не зявились, повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Представник позивача подав до суду клопотання, в якому просить проводити розгляд справи за його відсутності та не заперечує проти заочного розгляду справи. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач та його представник у судове засідання не зявилися, представник відповідача подала до суду заяву, в якій просила проводити судове засіданні у відсутність відповідача та його представник та прийняти рішення згідно чинного законодавства. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, наказом Харківського національного університету внутрішніх справ від 10.08.2013 року №179 о/с [PERSON] прийнято на службу в органи внутрішніх справ і зараховано курсантом ХНУВС з 16.08.2013 року та присвоєно звання «рядовий міліції» (а.с.5). 01.09.2013 року на виконання вимог Закону України від 20.12.1990 року № 565-XII «Про міліцію» та наказу МВС від 14.05.2007 року № 150 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України» між відповідачем, ХНУВС та ГУМВС України в Харківській області укладено тристоронній договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України (а.с.14-16). Пунктом 2.3.6. Договору передбачено, що в разі звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі з підстав, зазначених у п. 3 договору, зобовязаний відшкодувати фактичні витрати, повязані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. Відповідно до п. 3.2 договору підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання. Згідно п. 4.4. договору у разі відмови добровільно відшкодувати витрати стягнення їх суми здійснюється в судовому порядку. Наказом ХНУВС від 06.08.2014 року № 377 [PERSON] переведено з 1-го на 2-й курс (а.с.6-7). Наказом ХНУВС від 31.08.2015 року № 355 [PERSON] переведено на наступний курс (а.с.8-9). Наказом ХНУВС від 29.08.2016 року № 585 [PERSON] переведено на наступний курс (а.с. 10-11). Відповідно до наказу ХНУВС від 04.03.2017 року № 69 о/с [PERSON] відрахований зі складу курсантів та відкомандирований до ГУНП України в Харківській області для подальшого проходження служби. Сума витрат, повязана з його утримання складає 44\~179,24 грн. (а.с.12). Наказом ГУ Національної поліції в Харківській області від 30.05.2018 року № 127 о/с [PERSON] звільнено відповідно до ст. 77 ч.1 п. 7 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням) (а.с.13). Згідно з Довідкою-розрахунком витрат, повязаних з утриманням курсанта, які складеною відповідно до порядку розрахунку витрат, повязаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 року №419/831/240/605/537/219/534, витрати, повязані з утриманням [PERSON] у ХНУВС визначені в сумі 44 179,24 грн. (а.с.16). Листом ГУ НП в Харківській області від 31.05.2018 року 3621/119-12/01-2018, який отримано позивачем 04.06.2018 року, повідомлено ХНУВС про звільнення відповідача зі службі (а.с.23). Оплата витрат, повязаних з утриманням [PERSON] у ХНУВС в сумі 44\~179,24\~грн.,\~останнім проведена\~не була, що не спростовано в судовому засіданні відповідачем, який в судове засідання не зявився та відзив з відповідними запереченнями не подав. Згідно з частиною 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1 ст.903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за оплату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно з положеннями ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Нормами ст. 530 ЦК України, встановлено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Положеннями ст. 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Вимогами ст. 629 ЦК України, передбачено, що договір є обов'язковим для виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У відповідності до положень ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Виходячи з викладених вимог закону, враховуючи не надання відповідачем відзиву на позов з відповідними запереченнями, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги Харківського національного університету внутрішніх справ до [PERSON] про стягнення витрат, повязаних з утриманням курсанта в сумі 44\~179, 24 грн. підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами і підлягають задоволенню в повному обсязі. Окрім того, у звязку з задоволенням позову в повному обсязі на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений при зверненні з позовом відповідно до платіжного доручення №2645 від 18.10.2018 року на суму 1\~762 грн. (а.с. 2). На підставі викладеного і

Outcome: approved