Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

05 жовтня 2017 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень на місяць на утримання дочки [PERSON], [INFO], на період її навчання у вищому навчальному закладі, починаючи з 05.04.2017 року і до закінчення навчання чи до досягнення [PERSON] двадцятитрьохрічного віку. Позовні вимоги обґрунтувались тим, що позивач з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який 10 січня 2003 року було розірвано. Від шлюбу у сторін народилася дочка: [PERSON], [INFO]. Дочка навчається на другому курсі за державним замовленням денної форми навчання в Київському національному університеті імені Тараса Шевченка на факультеті радіофізики, електроніки та комп'ютерних систем. В зв'язку з навчанням дочка потребує матеріальної допомоги, необхідної для оплати гуртожитку, придбання продуктів харчування, одягу, засобів особистої гігієни, необхідної літератури, канцелярських товарів. Враховуючи денну форму навчання дочка не працює, а розмір стипендії не значний. Відповідач не цікавиться життям дочки та не надає матеріальну допомогу на її утримання, хоча, як чоловік працездатного віку, він має достатній дохід, щоб надавати матеріальну допомогу дочці. Відповідно до ч.2 ст.191 СК України з відповідача підлягають стягненню аліменти за минулий час з 05.04.2017 року, оскільки він ігнорує обов'язок сплачувати аліменти. Ухвалою судді від 02 листопада 2017 року до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, [PERSON]. В судове засідання позивач та третя особа у справі не з'явилися, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити. Позивач проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був двічі повідомлений за зареєстрованим місцем проживання в порядку, передбаченому ст. 74 ЦПК України. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надав. Заяви про розгляд справи за його відсутності від відповідача до суду також не надійшло. Тому за згодою позивача суд ухвалив заочне рішення відповідно до ст. ст. 224-226 ЦПК України на підставі наявних доказів у справі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], позивач, та [PERSON], відповідач, перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу відділу реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції м. Донецька 10 січня 2003 року зроблено актовий запис № 5, що підтверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу (а. с. 3). Під час спільного шлюбу в них народилася дочка: [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, а матір'ю - позивач, що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого долучена до матеріалів справи( а.с. 13). Довідкою з Київського національного університету імені Тараса Шевченка № 1859 від 20.09.2017 року підтверджується, що [PERSON], третя особа у справі, є студенткою ІІ курсу денної форми навчання факультету радіофізики, електроніки та комп'ютерних систем у цьому університеті. Термін навчання по 30 червня 2020 року (а. с. 12). Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як роз'яснив Пленуму Верховного Суду України у п. 20 постанови № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Довідкою з Київського національного університету імені Тараса Шевченка № 1042 від 20.09.2017 року підтверджується, що [PERSON], третя особа, проживає в гуртожитку [ADDRESS], та сплачує комунальні послуги: гаряче та холодне водопостачання, опалення, газ (а. с. 11). З довідки Київського національного університету імені Тараса Шевченка, за підписом головного бухгалтера, вбачається, що [PERSON] проживає в гуртожитку № 1 студмістечка цього університету та здійснила оплату за проживання відповідно до нарахування за період з 01.08.2016 року по 30.09.2017 року: за проживання нараховано 3963,20 гривень, сплачено 3563,20 гривень; нараховано за електроенергію: 274,51 гривень, сплачено 234,20 гривень (а. с. 32). Відповідно до довідки про доходи для студентів № 1868 від 06.11.2017 року Київського національного університету імені Тараса Шевченка, [PERSON], третя особа, навчається на факультеті радіофізики, електроніки та комп'ютерних систем за державним замовленням денної форми навчання, та її загальна сума доходу за період з вересня 2016 року по жовтень 2017 року складає 8525 гривень (а. с. 33). Частиною 2 ст. 200 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно довідки про отримані доходи № 11 від 04.10.2017 року [PERSON], позивач у справі, працює в ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «АДІ» на посаді провідного бухгалтера, загальна сума доходу за період з жовтня 2016 року по вересень 2017 року складає 112642,80 гривень (а. с. 10). Згідно ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Беручи до уваги, що відповідачем не надано документів про наявність у нього постійного місця роботи та наявність постійного доходу, то суд з урахуванням матеріального становища третьої особи, матеріального становища відповідача, врахувавши нормальний стан здоров'я відповідача та третьої особи, враховуючи можливість надання матеріальної допомоги третій особі позивачем, а також інших обставин, передбачених ст. 182 СК України, відповідно до ст. 200 Сімейного кодексу України визначає аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісяця на утримання [PERSON], [INFO], на час навчання у Київському національному університеті імені Тараса Шевченка, але не більше як до досягнення двадцяти трьох років. Виходячи із змісту ст. 201, ч. 1 ст. 191 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються від дня пред'явлення позову, тому позовні вимоги в частині стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання третьої особи з 05 квітня 2017 року, задоволенню не підлягають. За змістом ч.2 ст.191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Надані позивачем докази: копія виконавчого листа Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 18 квітня 2016 року, довідка Добропільського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції про заборгованість [PERSON] по аліментам на утримання неповнолітньої дитини, копія постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Добропільського міськрайонного управління юстиції про привід через органи поліції від 09.11.2016 року, копія витягу з кримінального провадження № 12016110270000268 від 24.10.2016 року про внесення відомостей до ЄРДР за ч.1 ст.164 КК України відносно [PERSON] за заявою [PERSON] свідчать про здійснення нею дій, направлених на стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Доказів на здійснення дій, направлених на стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дитини [PERSON], [INFO], позивачем суду не надано, тому аліменти за минулий час за період з 05.04.2017 року по 05.10.2017 року стягненню з відповідача не підлягають, в зв'язку з чим в цій частині позовних вимог необхідно відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та п. п. 1 п. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial