Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

05.05.2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» /далі [PERSON]/ звернулося до суду з позовом про стягнення солідарно з [PERSON], [PERSON] заборгованості за договором кредиту, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до договору № б/н від 17.04.2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 10200 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Вказано, що 05.12.2014 року [PERSON] померла, спадкоємцями останньої, які прийняли та оформили спадщину є [PERSON] та [PERSON] Зазначено, що 08.12.2016 року до вказаних спадкоємців Банком був направлений лист претензію, згідно якого позивач пред»явив свої вимоги до них. Відповідачі зобовязання за вказаним договором належним чином не виконали, а тому позивач просить стягнути з них заборгованість по кредитному договору в сумі 8 476 грн. 28 коп. та судові витрати по сплаті судового збору. В судове засідання представник позивача не зявився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином (а.с.40-41). В позові зазначено, що в разі неявки в судове засідання відповідачів, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення судом (а.с.3, 31). Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце слухання справи повідомлялися у відповідності до ст. 74 ЦПК України (а.с.42). Причини їх неявки суду не відомі. Тому, враховуючи, що відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України явка до суду є правом, а не обовязком сторони у справі, суд вважає можливим розглядати справу за їх відсутності, на підставі наявних у справі доказів. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між Закритим акціонерним товариством [PERSON] «ПриватБанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство [PERSON] «Приват Банк») та [PERSON] 17.04.2008 року був укладений Кредитний договір № б/н, згідно якого остання 17.04.2008 року отримала кредит у розмірі 10 200 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків, виходячи з розрахунку 360 днів у році. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг (а.с.8-16, 28-30). В силу статей 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до ст. ст. 1048-1052, 1054 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 245757, 05.12.2014 року [PERSON] померла. (а.с. 17) За життя, взяті на себе обовязки за кредитним договором від 17.04.2008 року по сплаті кредиту, процентів, [PERSON] не виконала, згідно наданого розрахунку заборгованість відповідача станом на 05.12.2014 (дата смерті позичальника [PERSON]Г.) становить 8 476 грн. 28 коп., з яких: заборгованість за кредитом 8 268 грн. 33 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 207 грн. 95 коп. (а.с.4-7). Відповідно до ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов»язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Згідно наявних матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями майна померлого позичальника [PERSON], які в установленому порядку прийняли та оформили після неї спадщину, тобто є належними відповідачами по справі (а.с.15-26). 18.12.2016 року до спадкоємців, [PERSON] та [PERSON], ПАТ КБ «Приват Банк» був направлений лист претензію, згідно якого [PERSON] пред»явив свої вимоги до відповідачів. (а.с. 24) Відповідно до ст. ст. 10, 11 ЦК України, суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Як зазначено в ч. 1 ст. 60 ЦК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За вказаних обставин, суд дійшов висновку про наявність у відповідачів [PERSON] та [PERSON] обов»язку щодо повернення кредиту та сплати відсотків за вищезгаданим кредитним зобов»язанням. Позивачем понесені і документально підтверджені судові витрати, які згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню солідарно з відповідачів на користь позивача у розмірі 1600 грн. 00 коп. (а.с.1)

Outcome: approved