overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-08 00:00:00

05.03.2020року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом до відповідача [PERSON] та просить розірвати шлюб, зареєстрований 20.08.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Новосанжарського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 35. Після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище « [PERSON] ». Від спільного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між ними не склалося, через неприязні стосунки один до одного. На даний час шлюбні відносини фактично між ними припинені. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 18 березня 2020 року вказана позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі та призначене судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 13). Позивач в судове засідання не з`явилася, надавши письмову заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги просить задовольнити (а.с. 15). Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового засідання, у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про визнання позову, та з проханням розглянути справу без його участі (а.с. 16). Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 20.08.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Новосанжарського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 35 (а.с. 5). Від спільного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Руденківською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області 02 серпня 2007 року (а.с. 6). Згідно з ч. 1 ст.\~110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Сторони припинили шлюбні відносини. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони припинили подружні стосунки, спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, сім`я фактично розпалась та її відновлення неможливе, є підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач скористалась правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку ст. 113 Сімейного Кодексу України, тому суд залишає шлюбне прізвище позивача [PERSON] . На підставі ст. ст. 110, 112, 113 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

05.03.2020 року директор КНП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги м. Берегова» звернулася в суд з заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON] .. Заява мотивована тим, що остання 04.03.2020 року поступила до КНП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги м. Берегова» за направленням лікаря психіатра Ужгородського ПНД [PERSON] , у зв`язку з тим, що в неї наявний тяжкий психічний розлад, який обумовлює її небезпеку для оточуючих. Згода [PERSON] на госпіталізацію відсутня. Представник КНП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги м. Берегова» Митровка Д. Д.в судовому засіданні заяву підтримав та пояснив, що 04.03.2020 року [PERSON] була доставлена до обласної психіатричної лікарні для обстеження та лікування. Остання страждає на гострий психотичний розлад з симптомами шизофренії, що являє собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих. ЇЇ згода на госпіталізацію на даний час відсутня. Доставлена в судове засідання [PERSON] пояснила, що психічним розладом не хворіє та не потрібно його госпіталізувати. Прокурор [PERSON] вважала заяву підставною, проти її задоволення не заперечила. Заслухавши пояснення учасників розгляду справи, дослідивши матеріали справи, зокрема, заяву про госпіталізацію, висновок до медичної картки № [NUMBER] від 04.03.2020 року, копію направлення лікаря психіатра Ужгородського ПНД [PERSON] , суд вважає за необхідне заяву задовольнити, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] страждає на гострий психотичний розлад з симптомами шизофренії, що являє собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих, що стверджується висновком до медичної картки. Однак, як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] відмовилася лікуватися в добровільному порядку. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Враховуючи вищенаведене, а також те, що [PERSON] не надала усвідомленої письмової згоди на лікування в стаціонарних умовах закладу з надання психіатричної допомоги, а лікування її можливе тільки в стаціонарних умовах такого закладу, і якщо їй не буде надана психіатрична допомога, то можливе погіршення її психічного стану, що може завдати суттєвої шкоду її здоров`ю, тому суд вважає за необхідне госпіталізувати [PERSON] в заклад з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

05.03.2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Вимоги обґрунтував тим, що позивач та відповідач 03.07.2010 року зареєстрували шлюб. Від спільного шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Вже більше року сторони не проживають разом, між ними було припинено будь-які сімейні та шлюбні відносини, життя, яке ґрунтувалося б на почуттях взаємної любові, дружби та поваги у них не має. Позивач проживає окремо від відповідача та сина. Різниця в поглядах на права та обов`язки подружжя, відсутність взаємопорозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і як наслідок - до фактичного припинення шлюбних стосунків між позивачем і відповідачем та з часом сторони взагалі припинили будь-яке спілкування. Враховуючи викладене, позивач вважає, що подальше збереження сім`ї не можливе, шлюб суперечить його інтересам, у зв`язку з чим шлюб між ними просить розірвати. Позивач в судове засідання не з`явився, згідно позовної заяви просить справу розглядати без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день, місце та час слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Суд, дослідивши докази надані сторонами, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач зареєстрували шлюб 03.07.2010 року, про що 03.07.2010 року зроблено відповідний актовий запис №245, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 03.07.2010 року (а.с.4). [INFO] у сторін народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12.01.2012 року (а.с.5). При вирішенні спору суд виходить з наступного. В силу ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Ст. 112 СК України визначає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, вбачається з матеріалів справи, що шлюбні відносин сторони припинили, спільне господарство не ведуть, належних заходів щодо збереження шлюбу та примирення сторони не вчиняли. Тому, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, примушення якого до шлюбу законом не допускається, тому позов слід задовольнити. На підставі ст.. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-15 00:00:00

05.03.2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 24514,67 грн. та сплачених судових витрат в сумі 2102,00 грн.. В позові зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 01.02.2018 року відповідач отримав кредит у розмірі 13000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Далі в позові зазначив, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір, про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві, згідно доданих до позовної заяви копій Витягу з «Умов та правил надання банківських послуг» та Витягу з «Тарифів Банку». Як слідує з позову, відповідач ознайомлений із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується його підписом у заяві, де є відповідні запевнення відповідача щодо ознайомлення та надання документів у письмовому вигляді. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються договором про надання банківських послуг можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку (www.privatbank.ua) або інший інтернет/SMS-ресурс, зазначений банком. Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) ПАТ КБ «Приватбанк», що діяв на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009 року, а зараз діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011 року,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

05.03.2020 року позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.03.2020 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Гуденко О.А. Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Гуденко О.А. від 06.03.2020 року прийнято вищезазначену позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 26 листопада 1999 року, від якого мають доньку [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . З лютого 2020 року сторони подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв`язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання законної сили рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 840,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-20 00:00:00

05.03.2020 року позивачі звернулися до суду з позовом про визнання [PERSON] втратившим право користування житловою площею в квартирі [ADDRESS] . Позов мотивовано тим, що позивачі є власниками квартири [ADDRESS] , в якій з 11.12.2010 року зареєстрований відповідач, але з літа 2013 року в квартирі не проживає, будь-яких речей та майна його в квартирі не має. Ніякої домовленості між сторонами про користування квартирою та збереження за відповідачем права проживання не має. Таким чином більше року відповідач в квартирі не проживає без поважних причин. В судове засідання позивачі не з`явилися, але надали заяви з проханням проводити розгляд справи у їх відсутність, а позов просять задовольнити, згодні на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча про розгляд справи повідомлений був належним чином, відзиву із запереченнями проти позову не надав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За правилами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Із копії договору дарування квартири (а.с.3,4) видно, що 14 серпня 2017 року [PERSON] подарувала [PERSON] та [PERSON] квартиру [ADDRESS] . Із копії будинкової книги (а.с.6) видно, що відповідач дійсно зареєстрований у вищевказаній квартирі з 11.12.2010 року. Згідно акту про не проживання у квартирі від 27.08.2019 року (а.с.9) видно, що відповідач у квартирі [ADDRESS] не проживає з 2013 року. На підставі викладеного, враховуючи відсутність будь-яких заперечень проти позовних вимог, суд знаходить їх доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-30 00:00:00

05.03.2020 року позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом. На обґрунтування своїх вимог зазначила, що 26.07.2019 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. За час спільного проживання сімейні відносини не склались. Причиною розладу в сім`ї стали різні характери та погляди на життя, в наслідок чого вони проживають окремо. Посилаючись на те, що подальше спільне життя з відповідачем неможливе, просила суд розірвати їх шлюб, відновити її дошлюбне прізвище [PERSON] та стягнути з відповідача судові витрати. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач двічі поспіль будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, про що в матеріалах справи є відповідні докази, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 26.07.2019 року, який був зареєстрований в Любашівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області ( актовий запис № 48). Як вбачається з матеріалів справи, в сім`ї склались ненормальні стосунки. Сторони спільно не проживають. Позивачка в судовому засіданні просила суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем. За таких обставин суд вважає, що збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу . В силу статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки належить стягнути судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп., сплачений позивачкою при подачі позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-20 00:00:00

05.03.2020 року по цивільній справі № 279/673/20 за заявою Комунально виробничо житлово ремонтно-експлуатаційного підприємства №1 видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь заявника боргу за надані послуги з управління багатоквартирним будинком в розмірі 1453 гривні 35 копійок та судових витрат 210 гривень 20 копійок. [PERSON] звернулась до суду з заявою про скасування судового наказу, зазначивши, що сума боргу рахується в період з 01.08.2017 року по 31.01.2020 року, однак договір про надання послуг був укладений 01.11.2019 року. У розрахунку послуг не зазначено їх кількість, їх вид та розрахунок помісячно. Стягувач не повідомляв про наявність заборгованості, їй не було відомо про наявність договору про надання послуг. Крім того, стягувач 01.10.2019 року листом за №950 звернувся до Коростенського РЕМ, у якому просив виключити з договору постачання електроенергії багатоквартирний будинок [ADDRESS] у зв`язку з припиненням надання послуг мешканцям будинку з 01.10.2019 року, тому незрозуміло походження цього боргу, оскільки споживачем комунальних послуг за вказаний період не була. Згідно ч.3 ст.171 ЦПК України, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку позовного провадження. З матеріалів справи слідує, що між сторонами виник спір про право, оскільки [PERSON] не погоджується із сумою боргу, не визнає вимог, оскільки будь-які договірні відносини з Комунально виробничо житлово ремонтно-експлуатаційним підприємством №1 відсутні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-29 00:00:00

05.03.2020р. позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 14191,50грн., обґрунтовуючи вимоги тим, що 10.12.2013р. між ним та відповідачем був укладений договір шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, за яким остання отримала кредит у розмірі 5000,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, за що зобов`язалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором, щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості, але свої зобов`язання за договором відповідач не виконує, внаслідок чого станом на 28.01.2020р. виникла вказана заборгованість, з яких 8565,38грн. - заборгованість за тілом кредиту, 2366,85грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит, 2107,29грн. - пеня, а також штрафи у вигляді фіксованої частини в сумі 500,00грн. та процентної складової в сумі 651,98грн., яку позивач просить стягнути з відповідача на його користь. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності. Відповідач в судове засідання також не з`явилася, подала до суду письмову заяву, в якій повідомила, що між нею та позивачем 05.06.2020р. було укладено Додаткову угоду №1 до кредитного договору №SАМDN52000128049412 від 10.12.2013р., згідно якої позивач простив їй заборгованість в частині сплати відсотків, комісії і пені, а заборгованість за основним боргом в сумі 8565,38грн. і відсотками за користування кредитом в сумі в 234,62грн., а всього 8800грн., та судовий збір в сумі 2110грн. вона сплатила 05.06.2020р., на підтвердження чого надала суду копію цієї угоди та копії квитанцій від 05.06.2020р. про сплату заборгованості в сумі 8800грн. та судового збору в сумі 2110грн. (а.с.45, 46, 47), у зв`язку з чим у позові просила відмовити, а справу розглянути без її участі. За таких обставин, суд розглядає справу за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки відповідач повністю погасив заборгованість за кредитом, а відтак спір щодо стягнення з відповідача на користь позивача вищевказаної кредитної заборгованості на час ухвалення рішення у справі - відсутній.

Outcome: dismissed