Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

04 листопада 2014 року публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» ( далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») звернулося до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] в якому просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 014/08-112/71015 від 29 жовтня 2007 року в розмірі 1525869 грн. 01 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на земельну ділянку, загальною площею 0,6 га, кадастровий номер 4825183201:01:003:0044, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 29 жовтня 2007 року між відкритим акціонерним товариством ( далі - ВАТ) «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/08-112/71015, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит в сумі 937000 грн. та цього ж дня, в забезпечення виконання зобов'язань останнім, між банком та відповідачем було укладено іпотечний договір, що зареєстрований в реєстрі за № 1069, згідно якого предметом іпотеки є вищевказана земельна ділянка, заставною вартістю 1171500 грн. Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 12 лютого 2010 року у справі № 2-465/2010 вказаний кредитний договір розірвано та з [PERSON] та його поручителя [PERSON] стягнуто заборгованість за цим договором у розмірі 1005276 грн. 18 коп. станом на 30 травня 2009 року. Посилаючись на те, що в порушення умов кредитного договору, позичальник зобов'язань по сплаті кредиту, з урахуванням розміру відсотків, не виконує, платежі у визначеному розмірі і у встановлений термін не вносить, має станом на 29 вересня 2014 року заборгованість за кредитним договором у розмірі 1525869 грн. 01 коп., позивач просив звернути стягнення на зазначену вище земельну ділянку, яка є предметом іпотеки, шляхом продажу на прилюдних торгах передбаченої діючим законодавством України у межах процедури виконавчого провадження, звернення стягнення на майно через органи Державної виконавчої служби України, а кошти отриманні від реалізації предмета іпотеки, направити на погашення заборгованості перед публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» за кредитним договором № 014/08-112/71015 від 29 жовтня 2007 року. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій, крім цього, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи до суду не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, що їх надав позивач, суд дійшов наступного. 29 жовтня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/08-112/71015, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит в сумі 937000 грн. із відсотковою ставкою за користування кредитними коштами , яка складає 12,95 % річних, на строк до 29 жовтня 2027 року, а останній був зобов'язаний щомісячно сплачувати банку платіж в рахунок погашення кредиту та відсотків за його користування. Відповідно до п. 10.1 зазначеного договору передбачено, що при порушенні строків повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом, позичальник зобов'язаний сплачувати пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Крім того, в забезпечення виконання своїх зобов'язань перед банком за вказаним кредитним договором, 29 жовтня 2007 року між банком та [PERSON] був укладений договір іпотеки, за яким останній передав в іпотеку належну йому, на підставі договору купівлі-продажу від 29 жовтня 2007 року, земельну ділянку, площею 0,6 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], на яку 25 грудня 2007 року Покровською сільською радою Очаківського району Миколаївської області був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 914676, на ім'я [PERSON] в якому зазначений кадастровий номер спірної земельної ділянки 4825183201:01:003:0044. Згідно рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 12 лютого 2010 року у справі № 2-465/2010, укладений кредитний договір № 014/08-112/71015 від 29 жовтня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] розірвано та стягнуто з останнього та його поручителя [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором, у розмірі 1005276 грн. 18 коп. станом на 30 травня 2009 року. Проте до теперішнього часу це рішення суду боржниками не виконано. Як вбачається з розрахунку, станом на 24 вересня 2014 року заборгованість [PERSON] по вказаному кредитному договору становить 1525869 грн. 01 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 925441 грн. 72 коп., несплачена заборгованість за відсотками - 155460 грн. 43 коп., пеня за несплачену заборгованість за кредитом та відсотками - 444966 грн. 86 коп. 26 вересня 2014 року у зв'язку з невиконанням позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором у повному обсязі, останньому була направлена письмова вимога про сплату заборгованості за вищевказаним кредитним договором та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання своїх зобов'язань та роз'яснені наслідки порушень умов кредитного договору. На вказані попередження відповідач не відреагував. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Положеннями статей 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватись сторонами належним чином і в установлений строк згідно умов договору та вимог закону. Згідно ст. ст. 1050, 1054 ЦК України позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти в розмірі та на умовах встановлених договором. Відповідно до ст. 611, ч.2 ст. 1054, ч.2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення позичальником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Пунктом 3.1.1 договору іпотеки від 29 жовтня 2007 року передбачено право позивача у разі порушення зобов'язань за кредитним договором № 014/08-112/71015 від 29 жовтня 2007 року звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду. Так, в частині 1 статті 38 Закону України «Про іпотеку» зазначено, якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків. Згідно частини 5 цієї статті дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця. Статтею 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду. Зокрема, в цій статті вказано, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону тощо. Таким чином, судом встановлено, що позичальник, станом на 24 вересня 2014 року, своїх зобов'язань за вищезазначеним кредитним договором у повному обсязі не виконує, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, позивачем в рахунок судового збору за звернення до суду із цим позовом сплачено 3654 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 342900 від 01 жовтня 2014 року (а.с.1). Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved