Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

07.03.2019 року Кушнеренко Є.Ю. , який діє в інтересах [PERSON] , звернувся з позовом до [PERSON] , в якому просить: змінити спосіб стягнення аліментів, встановлений рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 11.05.2018 року та стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання дитини, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 від усіх видів доходів відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 2500 грн. Обґрунтовуючи вимоги тим, що на сьогоднішній день сума стягуваних аліментів є недостатньою для утримання сина та не забезпечує навіть мінімальних потреб для існування дитини. Зазначає, що з часу ухвалення вищевказаного рішення змінилися обставини, що мають істотне значення для зміни способу стягнення та розміру аліментів, у зв`язку з чим, позивач змушена звернутися до суду. Сторони в судове засідання не викликалися. Розгляд справи здійснювався за наявними у справі матеріалами. 10.04.2019 року від [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву з додатками. (а.с. 25-38) 17.04.2019 року від представника позивача - адвоката Кушнеренка Є.Ю. надійшла відповідь на відзив (а.с. 39-40) Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1 000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, згідно рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 11.05.2018 року, що, станом на час розгляду даного позову, менше встановленого ч. 2 ст. 182 СК України мінімально гарантованого державою розміру аліментів на одну дитину. (а.с. 9) Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). За таких обставин, з метою досягнення дієвості ефективного судового захисту та приведення стягуваних за вищезгаданим судовим рішенням розміру аліментів у законодавчо визначену площину, суд вважає за необхідне змінити спосіб стягнення аліментів, визначений вказаним рішенням суду, і стягнути їх в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, яка є обов`язковою для виконання в силу ст. 360-7 ЦПК України, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182 - 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження. Саме по собі внесення відповідачем коштів на сплату аліментів у більшому розмірі, ніж встановлено відповідним судовим рішенням, є добровільним волевиявленням останнього і не може бути правовою підставою для відмови у задоволенні наявного позову. Відповідно до ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати зокрема на професійну правничу допомогу. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно ч. 3 ст 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. В матеріалах справи міститься квитанція №25 від 04.03.2019 року, ордер, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, договір № 25 про надання правової допомоги, акт виконаних робіт за договором про надання правової допомоги від 04.03.2019 року, згідно якого адвокатом витрачено 3 години на професійну правничу допомогу на суму 2 500 грн. 00 коп. (а.с. 11-15). При визначенні розміру витрат на правову допомогу понесених позивачем, що підлягають відшкодуванню, суд враховує характер спірних правовідносин, ступінь складності справи, часу, витраченого адвокатом на вчинення ним окремих процесуальних дій поза судовими засіданнями (консультація, складання позовної заяви, тощо). З врахуванням положень ч. 4 ст. 137, 141 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] належить стягнути 2 500 грн. 00 коп. понесених нею витрат на правничу допомогу, та на користь держави з [PERSON] слід стягнути судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved