Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-03 00:00:00

06 серпня 2019 року позивач [PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення аліментів, просить суд: стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн. Свої вимоги обґрунтувала тим, що від спільного проживання з відповідачем без реєстрації шлюбу у неї народилась дитина - [PERSON] , [INFO] . Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалось, дитина проживає разом з матір`ю. Відповідач офіційно не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, добровільно не надає матеріальної допомоги відповідно до потреб дитини, хоча має можливість та зобов`язаний її надавати. На підставі вищевикладеного, просить її вимоги задовольнити. 09 серпня 2019 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області по вказаній справі було відкрито спрощене позовне провадження та вона призначена до судового розгляду./л.с. 9-10/ 25.09.2019 року від [PERSON] надійшла зустрічна позовна заява до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород - Дністровського міськрайонного управління юстиції про виключення з актового запису відомостей про батьківство, у якій позивач, з огляду на те, що ніколи не проживав з відповідачем однією сім`єю, а лише мав епізодичні сексуальні стосунки, вважає, що дитина [PERSON] , [INFO] народилась не від нього, тобто він не вважає себе батьком дитини, а тому просить суд: виключити з актового запису про народження дитини [PERSON] № 642 від 20.05.2013 року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород - Дністровського міськрайонного управління юстиції відомості про [PERSON] , як батька дитини. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13.11.2019 року, зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород - Дністровського міськрайонного управління юстиції, про виключення з актового запису відомостей про батьківство об`єднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. /л.с. 44-45/ 21 січня 2020 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду по справі була призначена судово - генетична експертиза та провадження було зупинено. /л.с. 57/ 04 травня 2020 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду провадження по справі було поновлено та вона призначена до підготовчого судового розгляду. 04 серпня 2020 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду підготовче провадження по справі було закрито та вона призначена до судового розгляду по сутті. Позивач за первісним позовом в судовому засіданні надала заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, наведених у позові, розглянути справу за її відсутності. Відповідач за первісним позовом в судовому засіданні надав заяву, відповідно до якої проти задоволення позовних вимог [PERSON] частково заперечував, вказуючи на спроможність сплачувати аліменти у розмірі 2500 грн щомісячно, наполягав на задоволенні його зустрічного позову, розглядати справу за його відсутність. Суд розглядає справу за відсутність сторін, відповідно наданих заяв, за наявними матеріалами справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вивчивши відзив відповідача, ретельно перевіривши надані докази, суд приходить до наступного. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . /л.с.5/. Згідно довідки про склад сім`ї від 09.07.2019 року, виданої ОСББ «СОМ», [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . До складу її сім`ї входить: донька [PERSON] , [INFO] . /л.с.6/. Позивач у своєму позові вказує на обов`язок обох батьків утримувати дітей, та того, що батько, який здоровий та працездатний ухиляється від виконання вказаного обов`язку. Так, згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.1, 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У відповідності до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік», встановлено з 01.07.2020 року прожитковий мінімум дітей віком до 6 років складає 1859 грн , від 6 років 2318 гривні. Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач вказував, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, що він має можливість сплачувати аліменти у розмірі 5000 грн щомісячно на утримання дитини. В обґрунтування свого відзиву надав до суду довідку № 1 від 17.01.2020 року, видану ТОВ «ЮРТА», згідно якої [PERSON] дійсно працює в ТОВ «ЮРТА» з 16.12.2019 року на посаді фахівця садово-паркового господарства /наказ №3-ок від 16.12.2019 року/. Заробітна плата до 31.12. згідно штатного розпису складала 4250 грн. За період з 16 грудня по 31 грудня склала 2200 грн. Згідно ст. 8 ЗУ «Про державний бюджет України на 2020 рік» внесено зміни до штатного розпису. Заробітна плата [PERSON] з 01.01.2020 складає 4750 грн./л.с.53/. В свою чергу заперечуючи проти відзиву відповідача позивачем приєднано копію довідки про її доходи, з якої вбачається факт отримання нею заробітної плати на рівні мінімальної. /л.с.29/. Згідно довідки № 1 від 25.09.2019 року, виданої КУ «Білгород-Дністровська школа мистецтв ім. Л.Н.Гінзбург», [PERSON] , учениця Білгород-Дністровської школи мистецтв ім. Л.Н.Гінзбург, дійсно навчається у 1 класі з фаху фортепіано. Плата за навчання складає 250 грн на місяць. Дослідивши наведені вище документи, виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів неповнолітньої дитини, враховуючи, що ст. 180 СК України покладає обов`язок утримувати дитину на обох батьків, прийнявши до уваги вікову категорію дитини [PERSON] , [INFO] , її потреби, прийнявши до уваги матеріальне становище стягувача та платника аліментів, та погодження відповідача на стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн, суд приходить до висновку про доцільність в даному випадку стягнення з [PERSON] аліментів наступним чином: стягнути з [PERSON] , на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви, тобто з 06.08.2019 року і до повноліття дитини [PERSON] , [INFO] , тобто до [INFO] включно , а отже позовні вимоги [PERSON] в цій частині підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: 1) стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору за подачу позову про стягнення аліментів згідно вимог чинного законодавства, то їх стягнення підлягає з відповідача на користь держави. Разом з тим, дослідивши зустрічну позовну заяву [PERSON] , суд вважає за необхідне зауважити про наступне. Судом встановлено, що дійсно згідно свідоцтва про народження дитини [PERSON] її батьками записані [PERSON] та [PERSON] . /л.с.5/ Разом з тим, позивач наполягав, що запис про його батьківство вчинений лише за наполягання його батьків, які давно хотіли внука або внучку, які насправді не знали які між сторонами стосунки. Однак, оскільки між [PERSON] та [PERSON] виникали лише епізодичні сексуальні відносини, він не впевнений, що є біологічним батьком дитини. Задля повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області від 21.01.2020 року по справі № 495/7054/19, клопотання відповідача [PERSON] про призначення судово - генетичної експертизи по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, зустрічної позовної заяви [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород - Дністровського міськрайонного управління юстиції, про виключення з актового запису відомостей про батьківство - задоволено. Призначено по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, зустрічної позовної заяви [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород - Дністровського міськрайонного управління юстиції, про виключення з актового запису відомостей про батьківство, судово-генетичну експертизу, на розгляд якої поставити питання: - чи є кровне споріднення між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ? - чи є [PERSON] , [INFO] біологічним батьком [PERSON] , [INFO] ?. Відповідно до ч.1 ст.10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Відповідно до ч.4 ст.10 цього Кодексу, суд застосовує при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У рішенні, ухваленому 13 липня 2006 року у справі «Яггі проти Швейцарії», Європейський суд з прав людини постановив, що мало місце порушення ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. При цьому суд зазначив, що людина, котра намагається встановити своє походження, реалізує життєвий інтерес, який захищається Конвенцією. Цей інтерес полягає в отриманні правдивої інформації, котра може допомогти встановити факт, що торкається важливого аспекту її особистої ідентичності. Згідно Висновку експерта № 26, що надійшов до суду 22.04.2020 року, відповідно до законів успадкування, генотип дитини повинен містити один алель кожного локусу від матері і один - батька. Молекулярно-генетичним ДНК зразка рідкої крові громадянина [PERSON] та зразка рідкої крові дитини [PERSON] встановлено: для кожного з досліджених STR-локусів в генотипі дитини [PERSON] , [INFO] , виявляється алель умовно батьківського походження, який формально співпадає з алелем в генотипі передбачуваного батька громадянина [PERSON] , [INFO] , а саме: D8S1179-14; D21S11 - 30; D7S820 - 10; CSF1PO - 12; D3S1358 - 14; TH01-06; D13S317 - 11; D16S539 - 11; D2S1338 - 26; D19S433 - 16; vWA - 16; ТРОХ-08; D18S51 -14; D5S818 - 12; FGA-23. Проведена оцінка достовірності результатів генетичного аналізу вказує на те, що такий збіг можна вважати закономірним, тобто зумовленим кровним спорідненням між заявленим передбачуваним батьком та дитиною, з ймовірністю не нижче 99,999999 %. Таким чином, молекулярно-генетичним аналізом ДНКК встановлено, що громадянин [PERSON] , [INFO] може являтись біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженої громадянкою [PERSON] , [INFO] , з ймовірністю 99,999999%; таким чином батьківство практично доведено. Відповідно до ст. 136 Сімейного кодексу України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124,126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Відповідно до п.10,11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 р. №3 в судовому порядку батьківство може бути оспорене як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (стаття 122, 124 СК), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір`ю дитини (статті 126,127 СК). Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст.136 СК), шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст.138 СК); звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Пунктами 2.13,2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5 встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Частиною 3 ст. 12 і ч. 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до вимог ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. В порушення вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, позивачем за зустрічним позовом не доведено перед судом належними і допустимими доказами, обставин, на які він посилається, як на підставу своїх вимог. Разом з тим, Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюванного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року). Висновком судово-медичної експертизи проведеним молекулярно-генетичним аналізом ДНК, батьківство позивача по відношенню до малолітньої [PERSON] , [INFO] підтверджено на 99,999999%, тому враховуючи, що інші матеріали справи не суперечать вказаному експертному дослідженню, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород - Дністровського міськрайонного управління юстиції про виключення з актового запису відомостей про батьківство є недоведеними, необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: partial