overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-05 00:00:00

06 лютого 2015 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності документа. Свої вимоги мотивувала тим, що вона 30 червня 1950 року зареєструвала шлюб в Білоцерківському міському РАГС з [PERSON], про що в книзі записів актів громадянського стану зроблено запис № 309. Однак зазначає, що в свідоцтві про одруження при написанні років народження була зроблена помилка, а саме замість вірного року народження [PERSON] - 1929 рік та [PERSON] 1925 рік помилково зазначено - 25 років [PERSON] та 21 рік [PERSON] Тому просить суд встановити факт належності їй свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданим Білоцерківським міським РАГС 30.06.1950 року. Заявник [PERSON] до судового засідання не з'явилася, надала до суду заяву з проханням слухати справу без її участі, просила заяву задовольнити в повному обсязі. Заінтересована особа, відділ реєстрації актів цивільного стану по м. Слов'янську Слов'янського міськрайонного управління юстиції до судового засідання не з'явились, надали до суду заяву з проханням слухати справу у відсутності їх представника, проти заявлених вимог не заперечували., просили винести рішення згідно діючого законодавства. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно проаналізувавши наявні в них докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 30 червня 1950 року заявниця [PERSON] зареєструвала шлюб в Білоцерківському міському РАГС з [PERSON], про що в книзі записів актів громадянського стану зроблено запис № 309. В свідоцтві про одруження в графі написання «років народження» зазначено - 25 років [PERSON] та 21 рік [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Як вбачається в п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] на ім'я [PERSON] датою народження зазначено [INFO]. (а.с. 4) У паспорті громадянина України на ім'я [PERSON] дата, місяць та рік народження значаться - [INFO] (а.с. 2) Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що в свідоцтві про одруження серії [NUMBER] виданим Білоцерківським міським РАГС 30.06.1950 року відносно [PERSON] було допущено описку в графі «рік народження». Таким чином, суд вважає, що факт належності свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданим Білоцерківським міським РАГС 30.06.1950 року [PERSON] [INFO] є доведеним. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

06 лютого 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було укладено 22 квітня 1988 року у Нововолинському міському відділі запису актів громадянського стану Волинської області, актовий запис № 110. Свої вимоги обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем мають повнолітніх дітей. Спільне життя з відповідачем не склалось. Припинили шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства. Вважає, що примирення і подальше збереження сім'ї неможливе, оскільки це суперечить її інтересам. Просить позов задоволити та розірвати шлюб між нею та відповідачем та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду письмову заяву, в якій просить проводити розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги визнав повністю, не заперечує щодо їх задоволення. Частиною 2 статті 197 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для розірвання шлюбу, суд позов задоволює і розриває шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] Прізвища сторін після розірвання шлюбу не змінюються. До стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 243,60 грн. сплаченого судового збору (а.с. 1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

06 лютого 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила: розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 24 січня 2011 року виконкомом Іванівської сільської ради Очаківського району Миколаївської області, актовий запис № 1. Свої вимоги позивачка обґрунтувала тим, що з 24 січня 2011 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу дітей не мають. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, шлюб фактично розпався. Після розірвання шлюбу позивачка бажає відновити дошлюбне прізвище «[PERSON]». В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала, просила його задовольнити та пояснила, що з початку 2013 року вона та відповідач проживають окремо. Судові витрати просила віднести на її рахунок, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за адресою реєстрації місця проживання, про причини неявки суд не повідомив. Суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, ухвалив розглядати справу в заочному порядку. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24 січня 2011 року виконкомом Іванівської сільської ради Очаківського району Миколаївської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 1. В підтвердження цього факту до матеріалів справи долучено свідоцтво про шлюб (а.с.6). Від шлюбу дітей не мають. Враховуючи той факт, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу з тих підстав, що подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливим, позовні вимоги, відповідно до ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. За змістом ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи клопотання позивачки, суд відносить судові витрати на її рахунок. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

06 лютого 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, доньки, [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх його видів заробітку, щомісячно. Позивач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, справу просив розглянути без його участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, у якій заявлені вимоги позивача визнав, справу просив розглянути без його участі. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову та у разі існування для того законних підстав, судом приймається рішення про задоволення позову. Судом встановлені наступні фактичні обставини по справі. 19 жовтня 1996 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського району Одеської області за актовим записом №55 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]) Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER], актовий запис про народження №11, зареєстровано Барабойською сільською радою Овідіопольського району Одеської області; та повнолітню доньку, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER], актовий запис про народження №19, зареєстровано Барабойською сільською радою Овідіопольського району Одеської області. На момент звернення позивача з дійсною заявою до суду, неповнолітня дитина проживає разом з позивачем, на її утриманні, відповідач участі у вихованні доньки не приймає, у свою чергу [PERSON] не має можливості самостійно забезпечити дитину всім необхідним. Дослідивши матеріали справи, прийнявши до уваги визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про доцільність задоволення позовних вимог [PERSON] щодо стягнення аліментів на утримання дитини, оскільки для повноцінного розвитку та життя дитині необхідне належне харчування, одяг та багато інших матеріальних благ, яких відповідач добровільно не надає, а позивач при цьому не має змоги самостійно забезпечити доньку. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

06 лютого 2015 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернувся [PERSON] з заявою про встановлення факту належності документу. Обгрунтовуючи вимоги [PERSON] посилається на те, що для оформлення пенсії він 02 лютого 2015 року звернувся до управління Пенсійного фонду України в Межівському районі Дніпропетровської області з рядом документів та було виявлено те, що в трудових книжках заявника за [NUMBER] та [NUMBER] його прізвище російською мовою зазначено як «[PERSON]» та «[PERSON]», де останні чотири літери були наведені кульковою ручкою. Окрім цього в архівних довідках відділу трудового архіву Межівської районної ради Дніпропетровської області №Г-34-15 від 21 січня 2015 року та №Г-35-15 від 21 січня 2015 року прізвище заявника вказано як «[PERSON]», «[PERSON]», «[PERSON]» та «[PERSON]», що суперечить внесеним до паспорта громадянина України [PERSON] правдивим відомостям. Заявник просить суд встановити йому факт належності трудових книжок та архівних довідок. У судове засідання заявник не з'явився надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Наполягає на задоволенні заявлених вимог. У судовому засіданні представник заінтересованої особи заявлені вимоги визнає. Суд, з′ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані по справі докази вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом з'ясовано, що метою встановлення [PERSON] факту належності документів є те, що останній матиме змогу отримувати пенсію за віком. У судовому засіданні достовірно встановлено, що в трудових книжках колгоспника [NUMBER] заповненої 10 лютого 1973 року та [NUMBER] заповненої 05 березня 1977 року прізвище заявника зазначено помилково як [PERSON] та [PERSON] відповідно, що не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, які вказані в паспорті заявника (а.с.6-7). Дані документи були досліджені в судовому засіданні. Слід також зазначити, що в архівних довідках Межівської районної ради Дніпропетровської області №Г-34-15 від 21 січня 2015 року та №Г-35-15 від 21 січня 2015 року прізвище заявника вказано як «[PERSON]», «[PERSON]», «[PERSON]» та «[PERSON]» мається невідповідність прізвища [PERSON] з його правовстановлюючими документами (а.с.8-9). Правильність прізвище заявника підтверджується його паспортом громадянина України, а також довідкою про присвоєння ідентифікаційного номера, де прізвище, ім'я та по батькові зазначено правильно як [PERSON]. Задовольняючи заявлені вимоги суд виходить з того, що [PERSON] довів ті обставини, на які він посилався як на підставу своїх вимог, що відповідає положенням ч.1 ст.60 ЦПК України. Згідно з п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів осіб, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судові витрати покласти на рахунок заявника.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

06 лютого 2015 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи його тим, що вона з відповідачем проживала в цивільному шлюбі. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. З березня 2009 року сторони проживають окремо. Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку і до досягнення сином повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] з позовом згоден. Але просив суд зменшити розмір аліментів, оскільки він втратив роботу та на даний час утримує дитину та дружину Суд, заслухавши думку позивача [PERSON], відповідача [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживали в цивільному шлюбі. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] народженняч, про що в матеріалах справи свідчить копія свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 21.07.2008 року, актовий запис №655 (а.с.2). З березня 2009 сторони проживаю окремо. Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON] не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст. 141, 155 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, розірвання шлюбу між батьками, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов'язків щодо дитини. На підставі вище викладеного, проходжу до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Рішення суду в частині стягнення аліментів необхідно допустити до негайного виконання. Крім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

06 лютого 2015 року до суду подано позов [PERSON] до [PERSON], в якому позивач просить суд розірвати шлюб із відповідачем. Сторони подали до суду заяви, в яких позивач повністю позов підтримав, відповідач позов визнав і сторони просили суд розглянути справу за їх відсутності. Перевіривши в судовому засіданні письмові заяви сторін і дослідивши надані суду докази, судом встановлене наступне. Сторони перебувають у шлюбі з 20 вересня 1986 року, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER], виданим Мереф'янською міською радою Харківського району, про що зроблено відповідний актовий запис 187. Від шлюбу сторони дітей не мають. Із тексту позовної заяви і письмових заяв сторін судом встановлено, що сторони не бажають перебувати у шлюбі, відповідач позов визнав, що відповідно до ст. 61 ЦПК України звільняє від обов'язку доказування наявності підстав для розірвання шлюбу, тому відповідно до ст. 112 СК України суд вважає доведеним, що є підстави для розірвання шлюбу, і позов задовольняє в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

06 лютого 2015 року до Якимівського районного суду Запорізької області надійшла вказана заява. В заяві зазначено, що [INFO] помер [PERSON], [INFO]. В день його смерті відкрилася спадщина, яка відповідно до сертифікату на земельну частку (пай) ЗП0208690, становить 11,77 умовно кадастрових гектарів землі, вартістю 170998 грн. Відповідно до інформації державного нотаріуса Якимівської районної державної нотаріальної контори Запорізької області № 08/01-16 від 17 січня 2014 року встановлено, що спадкоємці за законом та заповітом померлого [PERSON] протягом року до державної нотаріальної контори не звертались. Згідно інформації наведеної у листі Атманайської сільської ради Якимівського району Запорізької області від 06 серпня 2014 року № 237 встановлено, що сільська рада не має відомостей стосовно спадкоємців померлого [INFO] [PERSON], який мешкав на території Атманайської сільської ради Якимівського району Запорізької області. До теперішнього часу в інтересах територіальної громади с. Атманай, Атманайська сільська рада Якимівського району Запорізької області не зверталась до Якимівського районного суду Запорізької області з заявою про визнання спадщини відумерлою, у зв'язку з чим 11,77 га землі до теперішнього часу не перейшли у власність територіальної громади. В зв'язку з чим, просять суд визнати відумерлою спадщину: земельну ділянку у розмірі 11,77 умовно кадастрових гектарів землі, вартістю 170998 грн., яка відкрилась після смертів [PERSON]. В судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримав в повному обсязі. Представник Атманайської сільської ради Якимівського району Запорізької області в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечував. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої входить земельна частка (пай) ЗП0208690, що становить 11,77 умовно кадастрових гектарів землі, вартістю 170998 грн. Заявник у строк передбачений ч.2 ст.. 1277 ЦК України звернувся із заявою про визнання спадщини відумерлою. Відповідно з частини 1,3 вказаної статті, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що зава є обґрунтованою, законною та такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

06 лютого 2015 року до Якимівського районного суду Запорізької області надійшла вказана заява. В заяві зазначено, що [INFO] померла [PERSON], [INFO]. В день її смерті відкрилася спадщина, яка відповідно до сертифікату на земельну частку (пай) ЗП 0208927, становить 11,77 умовно кадастрових гектарів землі, вартістю 170998 грн. Відповідно до інформації державного нотаріуса Якимівської районної державної нотаріальної контори Запорізької області № 08/01-16 від 17 січня 2014 року встановлено, що спадкоємці за законом та заповітом померлої [PERSON] протягом року до державної нотаріальної контори не звертались. Згідно інформації наведеної у листі Атманайської сільської ради Якимівського району Запорізької області від 06 серпня 2014 року № 237 встановлено, що сільська рада не має відомостей стосовно спадкоємців померлої [INFO] [PERSON], яка мешкала на території Атманайської сільської ради Якимівського району Запорізької області. До теперішнього часу в інтересах територіальної громади с. Атманай, Атманайська сільська рада Якимівського району Запорізької області не зверталась до Якимівського районного суду Запорізької області з заявою про визнання спадщини відумерлою, у зв'язку з чим 11,77 га землі до теперішнього часу не перейшли у власність територіальної громади. В зв'язку з чим, просять суд визнати відумерлою спадщину: земельну ділянку у розмірі 11,77 умовно кадастрових гектарів землі, вартістю 170998 грн., яка відкрилась після смерті [PERSON]. В судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримав в повному обсязі. Представник Атманайської сільської ради Якимівського району Запорізької області в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечував. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина до складу якої входить земельна частка (пай) ЗП № 0208927, що становить 11,77 умовно кадастрових гектарів землі, вартістю 170998 грн. Заявник у строк передбачений ч.2 ст.. 1277 ЦК України звернувся із заявою про визнання спадщини відумерлою. Відповідно з частини 1,3 вказаної статті, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що зава є обґрунтованою, законною та такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved