Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

04 серпня 2016 року до суду надійшла заява завідуючої 12-м відділенням КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м.Ромни» Демченко М.М. про продовження госпіталізації до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON] без його згоди. Свою заяву обгрунтовує тим, що [PERSON] в КЗ СОР «Перша ОСЛ м. Ромни» 10.07.2015 року за особистою згодою, після встановлення опіки 25.03.2016 року - згідно вимог ст. 13 ЗУ «Про психіатричну допомогу» за рішенням свого законного представника, і по теперішній час перебуває на стаціонарному лікуванні. У зв'язку з Рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016 року подальше перебування на лікуванні пацієнта можливе лише за наявності рішення суду. [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, який позбавляє його можливості розуміти значення своїх дій та керувати ними, по своєму стану є безпорадним, не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, такий стан для нього є постійним. Необхідність продовження примусової госпіталізації [PERSON] підтверджується висновком комісії лікарів-психіатрів КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни», що дає підстави для звернення до суду. У судовому засіданні лікар-психіатр КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м.Ромни» Демченко М. М. заяву підтримала, просила її задовольнити та продовжити [PERSON] госпіталізацію в психіатричному закладі у примусовому порядку строком на 6 місяців. Пояснила, що [PERSON] має другу групу інвалідності по психічному захворюванню. Внаслідок психічного захворювання 25 березня 2016 року був визнаний недієздатним. Згідно довідки КЗ СОР «Перша ОСЛ м. Ромни» № 01-55/5599 від 03.08.2016 року характер психічного захворювання [PERSON] перешкоджає йому знаходитися в судовому засіданні (а.с.10). Заінтересована особа [PERSON], яка є опікуном [PERSON], в судове засідання не з'явилася, про день і час розгляду справи повідомлена (а.с.16), надала заяву в якій просила продовжити госпіталізацію її підопічного [PERSON] без його згоди (а.с.12). Прокурор не заперечувала проти задоволення даної заяви. Суд, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 25.03.2016 року [PERSON] визнано недієздатним, встановлено опіку над ним та призначено опікуном [PERSON] (а.с.6). З висновку комісії лікарів-психіатрів лікувального закладу від 02.08.2016 року вбачається, що [PERSON] страждає психічним захворюванням у вигляді: «Розлади особистості та поведінки, внаслідок органічного враження головного мозку з вираженим зниженням пам'яті та інтелекту та вираженими характерологічними змінами особистості». На момент огляду виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, який позбавляє його можливості розуміти значення своїх дій та керувати ними. По своєму стану є безпорадним, не може задовольняти свої основні життєві потреби, такий стан є постійним, потребує стаціонарного лікування, але через наявність тяжкого психічного розладу та недієздатність не може дати усвідомлену згоду. Потребує продовження госпіталізації в психіатричний заклад без усвідомленої згоди пацієнта (а.с.5). Висновок лікарів будь-яких сумнівів у суду не викликає. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про психіатричну допомогу» перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. Особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу в примусовому порядку, повинна оглядатися комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на місяць з метою встановлення наявності підстав для продовження чи припинення такої госпіталізації. У разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричного закладу повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження такої госпіталізації. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обгрунтування про необхідність продовження такої госпіталізації. В подальшому продовження госпіталізації особи в психіатричному закладі проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців. Суд вважає, що [PERSON] необхідно продовжити примусову госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку без його згоди, згідно вимог ст.ст. 14, 17, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», так як він неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. На основі викладеного,

Outcome: approved