Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-12 00:00:00

05.08.2016р. позивачка звернулася до суду із даним позовом, покликаючись на те, що 14.07.2007р. вона зареєструвала з відповідачем шлюб у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції за актовим записом № 1527. У шлюбі в них народилося четверо дітей - дочки [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою і перебувають на її утриманні. Вказувала, що шлюб з відповідачем виявився невдалим, основною причиною розладу в сім»ї стало його систематичне зловживання спиртними напоями. Будучи в нетверезому стані, чоловік поводився неадекватно та агресивно, погрожував фізичною розправою. Окрім цього, відповідач перестав піклуватися про сім»ю, самоусунувся від участі у вихованні дітей, не надає жодної матеріальної допомоги, зароблені кошти витрачає на свої особисті потреби і розваги. Зазначала, що в серпні 2015р. відповідач забрав свої особисті речі та покинув сім»ю. З цього часу вони припинили подружнє проживання і більше його не відновлювали. Відповідач переїхав проживати до своїх батьків в [ADDRESS]. Спільного господарства і побуту не ведуть. Таким чином їхня сім'я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально. Примирення чи збереження сім'ї вважає неможливим і недоцільним. На неодноразові прохання позивачки змінити свою поведінку і ставлення до дітей, відповідач не реагував і не бажав змінюватися, тому єдиним способом виходу з даної ситуації вона вбачає розірвання шлюбу. [PERSON] втратила до відповідача почуття поваги і любові, окрім цього вважає, що збереження шлюбу порушуватиме її інтереси та інтереси дітей. Подружнього майна для розподілу немає. Діти після розірвання шлюбу залишаються проживати з нею. Просила суд постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 14.07.2007р. у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції за актовим записом № 1527. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, вважає, що сім»я розпалась остаточно з вини відповідача і не може бути збережена, оскільки їх подружні відносини мають виключно негативний характер. Наданий судом термін на примирення у два місяці не дав бажаного результату. Відповідач в судове засідання в черговий раз не з'явився, хоча був своєчасно і належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи. (а.с.30). Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення позивачки, проаналізувавши підстави позовної заяви, оглянувши та оцінивши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що у справі є в наявності достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін для розгляду справи за відсутності відповідача. Судом встановлено, що сторони 14.07.2007р. уклали шлюб, який зареєстрували у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції за актовим записом № 1527 (а.с.4). В даному шлюбі в сторін народилося четверо дітей - дочки [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] (а.с. 8-11). Сімейне життя у сторін не склалося, негативна поведінка відповідача призвели до того, що позивачка не бажає збереження шлюбу. З серпня 2015р. сторони не підтримують подружніх відносин, проживають окремо. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та взаємопідтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка втомилась від такого подружнього життя, відповідач без поважних причин не прибув в судове засідання і не висловив своєї позиції з приводу заявленого позову, проігнорував наданий судом термін на примирення у два місяці, що розцінюється судом як небажання вживати будь-яких заходів для збереження шлюбу. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та дітей сторін у справі, які були свідками непорозумінь між батьками, що могло сформувати у них негативне ставлення до батьків та до інституту сім'ї загалом, а тому згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України є всі підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на вимоги ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved