Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-13 00:00:00

05.05.2020 року КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого теплопостачання. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачі проживають та зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , та є споживачами послуг централізованого теплопостачання, що надаються КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» відповідно до умов, визначених Правилами надання послуг населенню з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідач порушує умови надання послуг, в зв`язку з чим станом на 29.02.2020 року виникла заборгованість у загальній сумі 17225,60 грн. з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми. Представник позивача Щолокова Ю.В. до судового засідання не з`явилася, однак надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити та не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачі у судові засідання, призначені 18.06.2020 року об 11 год. 00 хв., 14.07.2020 року об 11 год. 00 хв. не з`явилися, хоча про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, своїм правом на подання відзиву на позов не скористалися. Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи згоду представника позивача, суд вважає необхідним розглянути справу без участі відповідачів та ухвалити відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Так, у судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідно до витягу з реєстру особових рахунків житлового фонду КП ОЦ Житлового комунального господарства м. Вінниця, відповідачі [PERSON] , [PERSON] значаться як такі, що проживають у квартирі за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). Крім цього, зі змісту заяви [PERSON] про опломбування лічильника гарячого водопостачання вбачається, що остання зазначила як адресу місця проживання [ADDRESS] , та просить опломбувати лічильник саме за цією адресою, що у подальшому було здійснено контролером [PERSON] . Квартира за цією адресою опалювальною площею 47,83 кв.м. у період з квітня 2017 року по лютий 2020 року забезпечувалась послугами централізованого теплопостачання, що надаються КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго», за які нараховано відповідну оплату, що підтверджується оборотною відомістю по особовому рахунку (а.с.9). Комунальне підприємство Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» є організацією, що надає населенню послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, відповідно до умов, визначених Правилами надання послуг населенню з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, Законом України «Про житлово-комунальні послуги». У ч.1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком, та комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно з ч.1 ст.6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. У ч.2 ст.6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що виконавцем комунальних послуг із постачання теплової енергії є теплопостачальна організація. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). При цьому, відповідно до ч.ч.1,2 ст.12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач). Положенням п.1 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачений обов`язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Цей обов`язок кореспондується з обов`язком виконавця, визначеному у п.2 ч.2 ст.8 цього Закону, підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Форма та зміст (умови) Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». Комунальне підприємство Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» запропонувало населенню публічну оферту для ознайомлення та укладення договорів про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, опублікувавши у Вінницькій газеті № 32 від 03.08.2018 р. договори про надання послуг з централізованого опалення (а.с.8). Згідно з абз. 3 ч. 4 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом. Окрім цього, положенням п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Такому праву відповідає визначений п. 5 ч. 2 ст. 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, висловлена у постанові від 20.09.2018 р в справі №751/3840/15-ц). Відтак, суд вважає, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] є споживачами послуг з централізованого теплопостачання, що надані позивачем, адже фактично користувалися цими послугами, а відтак зобов`язані оплатити надані їм послуги. Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Положенням ст. 67 ЖК УРСР передбачено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ч. 1 ст. 68 ЖК УРСР наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, якщо договором не встановлено інший строк. Однак, відповідачі [PERSON] , [PERSON] свої зобов`язання належними чином не виконали, плату за спожиті послуги з централізованого теплопостачання своєчасно не внесли. Зокрема, згідно оборотної відомості та розрахунку, у відповідачів [PERSON] , [PERSON] виникла заборгованість за послуги з централізованого теплопостачання за період з 01.04.2017 року по 29.02.2020 року у розмірі 15683 грн. 19 коп. (а.с.9-10). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, з відповідачів [PERSON] , [PERSON] підлягає стягненню не тільки сума основного боргу, а також 3% річних та суми втрат від інфляції основного боргу, що відповідно до розрахунку суми заборгованості становить: 946 грн. 43 коп. інфляційних втрат, 595 грн. 98 коп. 3% річних від простроченої суми заборгованості, зважаючи на відповідні вимоги позивача (а.с.4, 10). Відтак, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення в примусовому порядку з відповідачів [PERSON] , [PERSON] на користь позивача заборгованості по сплаті за послуги з централізованого теплопостачання у загальному розмірі 17 225 грн. 60 коп., з яких 15683 грн. 19 коп. основного боргу, 946 грн. 43 коп. інфляційних втрат, 595 грн. 98 коп. 3% річних від простроченої суми заборгованості. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2102,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved