Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

04 лютого 2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача до [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. Обґрунтовуючи вимоги позовної заяви, позивач зазначає, що з 30 вересня 1995 року по 29 вересня 2020 рік вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. Шлюб був розірваний рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 вересня 2020 року. У шлюбі у сторін [INFO] народилася дочка [PERSON] . На даний час дочка [PERSON] проживає з позивачем та продовжує навчання на платній формі в Івано-Франківському національному медичному університеті на денній формі навчання, тому не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримати заробіток. Позивач співпрацює на підставі цивільно-правового договору з Товариством з обмеженою відповідальністю «Карпатський-Сервіс», отримує невеликий дохід, якого недостатньо для утримання її та дочки. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, оскільки працює в Івано-Франківському національному технічному університеті нафти і газу. За таких обставин позивач просить стягувати з відповідача аліменти на користь позивача на утримання дочки [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно з дня пред`явлення позову до суду до 30 червня 2024 року. Ухвалою суду від 05 лютого 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 14 квітня 2021 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача [PERSON] . 02 червня 2021 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що у відповідача відсутні доходи, він несе витрати щодо оренди житла, матеріально допомагає батькам, які є пенсіонерами, умови навчання дочки не були погоджені.. Представник позивача та представник третьої особи у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив, що він працює в Івано-Франківському національному технічному університеті нафти і газу, не заперечує проти сплати аліментів на утримання дочки [PERSON] у розмірі 1/8 частини доходу (заробітку). Суд, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28 січня 2021 року, батьками [PERSON] , [INFO] , є батько [PERSON] та мати [PERSON] (а.с.4). 09 серпня 2019 року між Івано-Франківським національним медичним університетом, Виконавцем, та [PERSON] , Замовником, для [PERSON] , Одержувачем, укладений договір про надання освітніх послуг між закладом вищої освіти та фізичною (юридичною) особою (а.с. 5-6). [PERSON] є студенткою Івано-Франківського національного медичного університету, що підтверджується витягом із наказу № 366-с від 09 серпня 2019 року про зарахування [PERSON] студентом 1-го курсу стоматологічного факультету за спеціальністю 221 Стоматологія за кошти фізичних осіб (а.с.7). 09 серпня 2019 року, 14 вересня 2019 року, 25 січня 2020 року [PERSON] здійснила оплату за навчання дочки (а.с.8). Позивачка співпрацює на підставі цивільно-правового договору з Товариством з обмеженою відповідальністю «Карпатський-Сервіс» (а.с.9-11). Відповідно до довідки від 19 травня 2021 року Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу, за результатами широкого конкурсу на навчання для здобуття ступеня бакалавра за кошти державного бюджету за спеціальністю 101-Екологія у 2019 році була рекомендована [PERSON] з рейтинговим балом 183,943 (а.с.50-51). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, відсутні відомості про наявність нерухомого майна у [PERSON] (а.с.52). Батьки [PERSON] є пенсіонерами (а.с.53-55). Відповідно до частини першої статті 5 Цивільного процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно вимог частини третьої статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини другої статті 77 Цивільного процесуального кодексу України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. На підставі статті 198 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. У відповідності з вимогами статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (стаття 200 Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені статтею 182 Сімейного кодексу України, до яких належать: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до пункту 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Відповідно до вимог частини першої статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судом встановлено, що повнолітня [PERSON] має вік, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовжує навчання на денній формі, відповідач [PERSON] працює в Івано-Франківському національному технічному університеті нафти і газу, неповнолітніх дітей немає, аліменти не сплачує, має непрацездатних батьків-пенсіонерів. Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує стан здоров`я відповідача, те, що у нього на утриманні неповнолітніх дітей немає, рівень забезпеченості та розмір доходів відповідача, а також те, що відповідач добровільної допомоги на утримання дочки не надає, проте має можливість надавати матеріальну допомогу. У зв`язку з наведеним, суд вважає необхідним та можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, у розмірі 1/6 (однієї шостої) частини доходів (заробітку) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 04 лютого 2021 року, до припинення навчання дочки [PERSON] , але не пізніше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років, задовольнивши позовні вимоги частково, оскільки відповідач має можливість надавати позивачу на утримання доньки аліменти саме у такому розмірі. На підставі пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. З частини шостої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України вбачається, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, в якій містяться вимоги про стягнення аліментів, тому суд дійшов висновку про стягнення судового збору у розмірі 908,00 грн з відповідача в дохід держави. На підставі вищевикладеного, відповідно ст.ст. 182, 185, 191, 198-201 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial