Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

06 жовтня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з зазначеним позовом, який обґрунтовує тим, що після смерті матері [PERSON], 12 травня 2009 року, відкрилась спадщина, до складу якої увійшли житловий будинок, розташований по вул. 1-го Травня, 37 у с. Скуносове Путивльського району Сумської області та земельні ділянки, загальною площею 3,1725 га, розташована на території Октябрської сільської ради Путивльського району. У звязку з тим, що вона є спадкоємцем за законом, а нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за пропуском шестимісячного строку, вона просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON], оскільки помилково вважала, що при наявності оригіналу правовстановлюючого документа строк на прийняття спадщини є необмежений. Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач подала заяву, в якій позов підтримує і просить справу розглянути у її відсутність. Представник відповідача подав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутність. Згідно з ч.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України, якою передбачено, що в такому випадку суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання позову суперечить \~закону або порушує права інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-УР №820269 від 12 серпня 1961 року та свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-БП №356408 від 31 жовтня 1981 року (а.с.6,7). [PERSON] помер 21 червня 2002 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БП №149604 від 25 червня 2002 року (а.с.8). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 05 лютого 2004 року, [PERSON] прийняла після смерті [PERSON] житловий будинок по вул. 1-го Травня, 37 у с. Скуносове Путивльського району Сумської області (а.с.11). [PERSON] померла 12 травня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БП №102029 від 14 травня 2009 року (а.с.9). Відповідно до довідки №241 від 27 вересня 2016 року, виданої Октябрською сільською радою Путивльського району, [PERSON], на день смерті була зареєстрована та постійно проживала одна [INFO] (а.с.10). Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) інформація стосовно спадкодавця [PERSON] в Спадковому реєстрі відсутня (а.с.15). Листом державного нотаріуса №775/01-16 від 16 вересня 2016 року [PERSON]П, було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлої 12 травня 2009 року, у звязку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.14). Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що визнання позову не суперечить закону і не порушує прав інших осіб, у звязку з чим, виходячи з засад розумності та справедливості, позивачу необхідно визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved