Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

05.03.2021 Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , треті особи: Сумська міська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Юморанова В.М., [PERSON] , в якому просить визнати за нею право власності у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] на 2/3 частини квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є єдиною спадкоємицею своєї матері [PERSON] за заповітом, якій на час смерті належало 2/3 частини вказаної квартири, у видачі свідоцтва про право на спадщину на яку їй було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів та наявну заборону на відчуження ? частини квартири за договором довічного утримання. 12.03.2021 ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 10:00 22.04.2021, витребувано спадкові справи, заведені після смерті [PERSON] та [PERSON] 23.03.2021 на адресу суду надійшли пояснення приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Юморанової В.М., за змістом яких 30.12.2004 нею було посвідчено договір довічного утримання, за яким [PERSON] передає, а [PERSON] отримує у власність 1/2 частки квартири за адресою: [ADDRESS] , та відповідно нею було накладено заборону на відчуження вказаної частки квартири, яку було знято на підставі рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 25.11.2020 у справі №592/10596/20; у вирішенні спору покладається на розсуд суду. 29.03.2021 ухвалою суду було забезпечено позов, заборонено вчинення будь-яких реєстраційних дії щодо квартири за адресою: [ADDRESS] . 22.04.2021 ухвалою суду провадження по даній справі зупинено до набрання законної сили рішенням у справі №592/17574/19 за позовом [PERSON] , [PERSON] до Сумської міської ради, третя особа: Сумська Державна нотаріальна контора, про визнання права власності. 12.05.2021 ухвалою суду провадження у справі відновлено, призначено підготовче судове засідання на 13:30 17.05.2021. 17.05.2021 протокольною ухвалою суду підготовче судове засідання відкладено в зв`язку з неявкою відповідачів, щодо яких відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час і місце судового засідання. 02.06.2021 до суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , треті особи: Сумська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Юморанова В.М., в якій позивачі [PERSON] та [PERSON] просять визнати за ними право власності на 13/24 та 7/24 частини квартири відповідно, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтовують тим, що з врахуванням укладеного між [PERSON] та [PERSON] договору довічного утримання, вони, як спадкоємці першої черги за законом після смерті [PERSON] набули право власності на спірну квартиру у вказаних частинах, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину їм відмовлено через те, що договір довічного утримання від 30.12.2004 не було зареєстровано у встановленому законом порядку. 02.06.2021 ухвалою суду зустрічний позов [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , треті особи: Сумська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Юморанова В.М., про визнання права власності об`єднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи: Сумська міська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Юморанова В.М., [PERSON] , про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом. 06.07.2021 ухвалою суду [PERSON] залучено до участі у справі в якості співвідповідача за первісним позовом, підготовче судове засідання відкладено на 09:00 27.07.2021. 27.07.2021 ухвалою суду підготовче провадження закрито, призначено справу до судового розгляду по суті на 13:30 27.09.2021. В судове засідання позивач за зустрічним позовом - відповідач за первісним [PERSON] , треті особи - приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Юморанова В.М., представник Сумської міської державної нотаріальної контори не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Юморанової В.М. та завідувача Сумської міської державної нотаріальної контори Ляшенко А. до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивачка за первісним позовом [PERSON] та її представник - адвокат Кузнєцов А.С. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити, визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом право власності на 2/3 частки квартири за адресою: [ADDRESS] . Позивач за зустрічним позовом [PERSON] та його представник - адвокат Сенченко А.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити, визнати за [PERSON] право власності на 13/24 частини квартири, за [PERSON] право власності на 7/24 частини квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Заслухавши учасників та дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Так, в судовому засіданні встановлено, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , згідно свідоцтва про право власності на житло від 02.06.1993 належала на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] (батько), [PERSON] (мати), [PERSON] (дочка, в шлюбі з 04.09.1993 - [PERSON] ) (а.с. 114, 116). Після смерті батька [PERSON] 06.12.1996 належна йому частка була успадкована в рівних частках [PERSON] та [PERSON] (а.с. 117). Після отримання 18.09.1997 свідоцтва про право спадщину за законом після смерті [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] уклали 20.12.2004 договір про поділ нерухомого майна та стали власниками квартири в рівних частинах (а.с. 118-119). 30.12.2004 між [PERSON] та [PERSON] був укладений нотаріально посвідчений договір довічного утримання, за яким [PERSON] набула право власності на 1/2 частини належної [PERSON] вказаної квартири (а.с. 120-121). З 04.09.1993 [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, у якому [INFO] народився син - [PERSON] (а.с. 114, 115). [INFO] померла [PERSON] і 17.04.2015 [PERSON] звернувся з заявою до Другої Сумської державної нотаріальної контори для оформлення спадкових прав після смерті [PERSON] 09.12.2015 державним нотаріусом відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , оскільки остання не зареєструвала договір довічного утримання від 30.12.2004 у встановленому законом порядку (а.с. 124). [INFO] померла [PERSON] , яка 08.11.2000 склала нотаріально посвідчений заповіт, за яким на випадок своєї смерті всю належну частину квартири за адресою: [ADDRESS] , заповіла [PERSON] - доньці (а.с. 5, 6, 7-8). За зверненням [PERSON] 09.10.2015 Другою Сумською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа після смерті [PERSON] та постановою державного нотаріуса від 17.07.2020 відмовлено у видачі свідоцтва про право власності за законом після смерті [PERSON] , оскільки нею не надано оригіналу документу, що підтверджує право власності померлої на нерухоме майно, а також за наявності в реєстрі обтяжень заборони відчуження квартири по договору довічного утримання (а.с. 9). Постановою Сумського апеляційного суду від 27.04.2021 скасоване рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 25.02.2020 у справі №592/17574/19, яким за [PERSON] визнано право власності на 5/8 частин квартири, за [PERSON] - на 3/8 частини квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог [PERSON] , [PERSON] до Сумської міської ради, третя особа - Сумська державна нотаріальна контора, про визнання права власності відмовлено (а.с. 97-99). Відповідно до положень ст.ст.744, 745 ЦК України (в редакції, яка діяла на час укладення договору довічного утримання між [PERSON] та [PERSON] ), за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно; .договір довічного утримання (догляду) укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню; договір довічного утримання (догляду), за яким передається набувачеві у власність нерухоме майно, підлягає державній реєстрації. Відповідно до положень ст.748 ЦК України, набувач стає власником майна, переданого йому за договором довічного утримання (догляду), відповідно до статті 334 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним; якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Матеріалами справи підтверджується, що 30.12.2004 [PERSON] та [PERSON] уклали у належній, визначеній чинним ЦК України формі договір довічного утримання (догляду), відповідно до умов якого [PERSON] передала у власність [PERSON] належну їй на праві власності 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Договір посвідчений нотаріально, зареєстрований в реєстрі за №2648. У день укладення договору - 30.12.2004 приватним нотаріусом Юморановою В.М. накладено заборону на відчуження 1/2 частини зазначеної квартири до закінчення дії цього договору (а.с. 120). Одночасно з нотаріальним посвідченням вказаний договір був зареєстрований у державному реєстрі правочинів 30.12.2004 за №435391 (а.с.121). Тобто з моменту реєстрації договору довічного утримання, яким передбачено відчуження нерухомого майна, у набувача [PERSON] виникло право власності на це майно як це передбачено ч.4 ст.334 ЦК України. Крім того, у відповідності до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України суд враховує правову позицію, висловлену Великою палатою Верховного Суду у постанові від 22.06.2021 у справі 334/3161/17, згідно з якою, до 01.01.2013 право власності у набувача нерухомого майна за договором купівлі-продажу виникало за правилами ч.4 ст.334 ЦК України - з моменту державної реєстрації такого договору як правочину; відтак особа, яка до 01.01.2013 придбала нерухоме майно за договором купівлі-продажу, державну реєстрацію якого було належним чином здійснено, стала власником такого нерухомого майна з моменту державної реєстрації відповідного договору купівлі-продажу незалежно від того, чи здійснила ця особа в подальшому державну реєстрацію свого права власності. Отже, не внесення відомостей про право власності [PERSON] на 1/2 частини квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору довічного утримання до Реєстру прав власності на нерухоме майно, як це передбачено ст.182 ЦК України та п.4.3 зазначеного договору, не свідчить про не набуття нею такого права. Враховуючи положення ст.60 СК України щодо належності майна, набутого подружжям під час шлюбу, дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, та положення ч.1 ст.357 ЦК України щодо рівності часток співвласників у праві спільної часткової власності, а також те, що на час укладення договору довічного утримання [PERSON] перебувала в шлюбі зі [PERSON] , останній також є набувачем 1/2 частини квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , за договором довічного утримання, частина якого становить 1/4. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ч.1 ст.1217 ЦК України). Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно зі ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України). Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. На момент відкриття спадщини після смерті [PERSON] , до спадкової маси входила 1/2 частина квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , належна їй за договором про поділ нерухомого майна від 20.12.2004, а також 1/4 частина вказаної квартири, право власності на яку нею набуте за договором довічного утримання від 30.12.2004. Зважаючи на те, що [PERSON] померла раніше за свою матір [PERSON] ; вони згідно договору довічного утримання та довідки про місце проживання №14.03-08/93256 від 20.02.2020 (а.с.12) мешкали за однією адресою, за відсутності в матеріалах справи інших даних про фактичне місце проживання померлої [PERSON] на час смерті [PERSON] та доказів про відмову [PERSON] від спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] , [PERSON] успадкувала після смерті своєї дочки [PERSON] 1/6 частину спірної квартири (1/3 від 1/2 належної їй частини за договором про поділ нерухомого майна від 20.12.2004). Згідно складеного померлою [PERSON] заповіту, вона заповіла належну їй частку у спірній квартирі [PERSON] , яка прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, на що їй було відмовлено у зв`язку з неподанням оригіналу документу, що підтверджує право власності померлої на нерухоме майно, а також за наявності в реєстрі обтяжень заборони відчуження квартири по договору довічного утримання, тому позивачка за первісним позовом позбавлена можливості у встановленому законом порядку реалізувати своє право на оформлення спадкових прав. З огляду на встановлені факти та досліджені докази, суд дійшов висновку, що у порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] слід визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Повертаючись до складу спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] , зокрема належній їй 1/2 частини спірної квартири за договором про поділ нерухомого майна, то нарівні з [PERSON] , спадкоємцями першої черги за законом є чоловік [PERSON] та син [PERSON] , які успадкували після смерті [PERSON] по 1/6 частині. Також [PERSON] та [PERSON] , як спадкоємці першої черги за законом, успадковують після смерті по 1/8 частки квартири, належної [PERSON] 1/4 частки по договору довічного утримання. При цьому суд враховує, що діючим цивільним законодавством не врегульовані відносини спадкування набувачем за договором довічного утримання переданого майна після смерті набувача. В той же час, враховуючи положення ст.757 ЦК України щодо правових наслідків смерті набувача, зокрема набуття відчужувачем права власності на майно виключно в разі відсутності у набувача спадкоємців або їхньої відмови від прийняття майна, а також зважаючи на те, що [PERSON] та [PERSON] не відмовилися від прийняття майна, переданого відчужувачем, отже до них перейшло право власності на 1/4 частину спірної квартири, право власності на яку [PERSON] було набуто за договором довічного утримання, разом з обов`язками набувача за вказаним договором. Інші відомості щодо невиконання останніми цих обов`язків, розірвання договору довічного утримання з цих підстав тощо в матеріалах справи відсутні. За таких обставин, [PERSON] набув право власності на 13/24 частини квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , що складається з 1/6 частини в порядку спадкування за законом належної [PERSON] 1/2 частини квартири за договором про поділ нерухомого майна та 3/8 частини спірної квартири, право власності на яку перейшло за договором довічного утримання. [PERSON] , в свою чергу, набув право власності в порядку спадкування за законом на 7/24 частини квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , що складається з 1/6 частини в порядку спадкування за законом належної [PERSON] 1/2 частини квартири за договором про поділ нерухомого майна, та 1/8 частини спірної квартири, право власності набуто [PERSON] за договором довічного утримання. У відповідності до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що позивач за зустрічним позовом [PERSON] не відмовлявся від спадщини, [PERSON] , як спадкоємець за законом, після смерті [PERSON] звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, на що йому було відмовлено у зв`язку з тим, що [PERSON] не зареєструвала договір довічного утримання від 30.12.2004 у встановленому законом порядку, отже позивачі за зустрічним позовом позбавлені можливості у встановленому законом порядку реалізувати своє право на оформлення спадкових прав. З огляду на встановлені факти та досліджені докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] про визнання за ними права власності на спадкове майно є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, за [PERSON] слід визнати право власності на 13/24 частини квартири, за [PERSON] право власності на 7/24 частини квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . На підставі викладеного та

Outcome: partial