Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

05.02.2014 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі на її користь на утримання сина [PERSON] в розмірі 1 000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Мотивуючи свої вимоги тим, що з 10.06.2000 по 04.04.2007 перебувала з відповідачем у шлюбі. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дитина мешкає з нею та знаходиться на її забезпеченні. Відповідач мешкає окремо, матеріальної допомоги не надає, участі у вихованні дитини не бере. Позивач у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, подала заяву про розгляд справи без її участі (а.с.43). Відповідач в судове засідання не з'явився, відповідно до ч. 5 ст.74 ЦПК України вважається повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи (а.с.36-39). У відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками дитини [PERSON], [INFO], являються громадянка України [PERSON] та громадянин Республіки Білорусь [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.8). Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 Сімейного кодексу України на батьків покладено обов'язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Стаття 27 «Конвенції про права дитини», ратифікованої Верховною Радою України 27.09.1991 та положення «Декларації прав дитини» регламентують, що інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини - не досягнуто, а, отже, аліменти підлягають стягненню в судовому порядку в силу ст. 181 Сімейного Кодексу України. Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Виходячи з того, що дитина подружжя проживає разом із позивачем, враховуючи вік дитини, спільний обов'язок батьків щодо матеріального утримання дитини, виходячи з засад справедливості, добросовісності, розумності, суд приходить до висновку про задоволення позову про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи з 05.02.2014 в силу ст. 191 Сімейного Кодексу України. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial