Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

07.03.2014 року позивачка звернулася до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області з позовом про стягнення з відповідача на свою користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей : доньки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 33 відсотків від всіх його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття дітей, а також на своє утримання в розмірі 16 відсотків від всіх його доходів, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення сином [PERSON] 3-х річного віку, тобто до [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилося двоє дітей : донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та перебувають на її повному утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей та на її утримання в добровільному порядку не надає, хоча є працездатною особою, регулярно отримує заробітну плату, а крім того працює приватним підприємцем, де також отримує доходи, а тому має можливість надавати допомогу на утримання дітей і на її утримання, а тому вона просить стягувати з нього аліменти в судовому порядку. В ході розгляду справи позивачка уточнила свої вимоги, подавши відповідну позовну заяву (а.с. 18 - 19). Просила суд винести рішення, згідно якого стягувати з відповідача на свою користь на утримання неповнолітніх дітей - доньки [PERSON] та сина [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі по 1000 грн. на кожну дитину, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дітей. В судовому засіданні позивачка підтримала позов в межах та в обсязі, зазначених в позовній заяві в порядку уточнення позовних вимог (а.с. 18-19). Відповідач визнав позов частково. Пояснив, що згоден сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 650 грн. щомісячно на кожну дитину, зазначивши, що сплачувати аліменти в більшому розмірі він не в змозі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08.07.2011 року (а.с. 6). Від цього шлюбу у них є неповнолітні діти : донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], батьком яких записаний відповідач, що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 4,5). З кінця грудня 2013 року - початку січня 2014 року сторони не підтримують подружніх відносин, проживають окремо один від одного за різними адресами. Діти знаходяться на повному утриманні позивачки, що підтверджується поясненнями сторін та довідкою Новоград-Волинської міської Асоціації об'єднань співвласників багатоквартирних будинків «Вікторія» № 165 від 06 березня 2014 року (а.с. 7). Згідно ст. 51 ч. 2 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідач в судовому засіданні визнав, що з часу, коли він з позивачкою стали проживати окремо, допомогу на утримання на дітей він став надавати несистематично, проте заперечив факт повного ухилення від виконання своїх зобов'язань по відношенню до них. Відповідач є здоровим, працездатним, офіційно працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Виробниче об'єднання Техна» з 01.11.2011 року, займає посаду фахівець з адміністрування системи, систематично отримує заробітну плату, його дохід за період з 01.09.2013 р. по 28.02.2014 р. склав 17 761,33 грн., що підтверджується довідкою від 04.04.2014 р. № ТХ000000115 (а.с. 24). Крім того, відповідач є приватним підприємцем, займається ремонтом та обслуговуванням комп'ютерної техніки. З пояснень відповідача встановлено, що підприємницькою діяльністю він став займатися починаючи з січня 2014 року, однак фактично почав отримувати доходи від підприємницької діяльності лише на протязі останніх декількох тижнів. Декларація про розмір доходів, отриманих відповідачем від підприємницької діяльності, останнім до податкових органів не подавалась. Позивачка в заяві про уточнення позовних вимог (а.с. 18-19) просила стягувати з відповідача аліменти на свою користь на утримання двох неповнолітніх дітей саме в твердій грошовій сумі в розмірі по 1 000 грн. на кожну дитину щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до повноліття дітей. Ст. 184 ЦПК України передбачає, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, погодився сплачувати аліменти на утримання своїх неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 650 грн. на кожну дитину. Пояснив, що сплачувати аліменти в більшому розмірі він не в змозі, оскільки його доходів від підприємницької діяльності на це не вистачає, а крім того йому необхідно виплачувати заробітну платню двом працівникам, які йому допомагають. П. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачає, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Ст. 60 ЦПК України зазначає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки позивачкою не було надано суду належних доказів на підтвердження тієї обставини, що відповідач за рівнем отримуваних від підприємницької діяльності доходів може сплачувати аліменти в розмірі, зазначеному в позовній заяві (а.с. 18-19), суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог в розмірі, який визнав відповідач, а саме в твердій грошовій сумі по 650 грн. щомісячно на утримання кожної дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: partial