Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-20 00:00:00

04 червня 2013 року ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , третя особа - [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення. Свої вимоги позивач мотивував тим, що ВАТ «Сведбанк» (правонаступником якого є позивач ТОВ «Кредитні ініціативи») та [PERSON] 23.09.2008 року уклали кредитний договір № 2202/0908/88-059, з подальшим внесенням змін та доповнень, за яким позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 15 000 доларів США. З метою забезпечення виконання умов даного договору відповідачем, між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] 23.09.2008 року було укладено договори іпотеки, зареєстрований за № 3627, предметом якого є нерухоме майно - домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 78,4 кв.м та земельну ділянку площею 0,056 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку за тією ж адресою. Сторони оцінили вищезазначений предмет іпотеки в 155 524 грн. 00 коп. [PERSON] належним чином зобов`язання по кредитному договору не виконав, а тому станом на 23.02.2013 року заборгував 186 089 грн. 91 коп. Позивач просить в рахунок погашення зазначеної заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки - домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] загальною площею 78.4 кв.м та земельну ділянку площею 0,056 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку за тією ж адресою, які належать відповідачу [PERSON] , а також виселити [PERSON] з вказаного будинку. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи повідомлена належним чином. Представник третьої особи в судовому засіданні проти позову заперечив, вважає його безпідставним та необґрунтованим, просить відмовити в його задоволенні. Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 12.09.2013 року позов задоволено. Ухвалою суду від 23.01.2020 року заочне рішення від 12.09.2013 року скасовано, справу призначено до слухання по суті. 06.02.2020 року [PERSON] подав до суду клопотання про доручення доказів до матеріалів справи. 07.02.2020 року відповідач [PERSON] подала до суду клопотання про доручення доказів до матеріалів справи, яке судом задоволено. 19.02.2020 року за клопотанням представника третьої особи судом витребовувались докази по справі. Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи та надані докази, суд вважає за можливе розглянути справу за даної явки учасників процесу та на підставі зібраних доказів. Заслухавши пояснення учасників процесу, оцінивши зібрані докази, суд вважає за необхідне відмовити у позові з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.09.2008 року ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] уклали кредитний договір № 2202/0908/88-059, з подальшим внесення змін та доповнень, відповідно до умов якого банк зобов`язується надати боржнику кредит у сумі 15 000,00 доларів США, а відповідач зобов`язується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу [PERSON] кредит у сумі 15 000,00 доларів США. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його змов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частина 2 статті 1050 ЦК України вказує, якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати належних йому процентів. Відповідач [PERSON] неналежно виконує взяті на себе зобов`язання, чим грубо порушує умови кредитного договору, в результаті чого станом на 23.02.2013 року, має прострочену заборгованість: за кредитом - 14 295,00 доларів США (еквівалентно 114 259.94 грн.), по відсотках - 4 549,29 доларів США (еквівалентно 36 362,47 грн.), пеня - 4 437.32 доларів США (еквівалентно 35 467,50 грн.). 28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк», який в свою чергу виступає правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк» та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» було укладено Договір факторингу. Разом з тим, 28.11.2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» укладено Договір факторингу. Відповідно до гі.2.1,2.2. Договору Клієнт (ТОВ «ФК «Вектор Плюс») відступає Фактор) (ТОВ «Кредитні ініціативи») свої права Вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, право на вимогу якої належить Клієнту на підставі Документації. Отже, внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за Кредитним договором від 23.09.2008 року № 2202/0908/88-059 позичальником згідно якого є [PERSON] . Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. З метою забезпечення належного виконання зобов`язання за кредитним договором, року ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] 23.09.2008 року уклали іпотечний договір, відповідно до якого остання передала банку в іпотеку наступне майно, а саме: домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] загальною площею 78.4 кв.м та земельну ділянку площею 0,056 га. призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку за тією ж адресою. Сторони оцінили вищезазначений предмет іпотеки в 155 524,00 грн. Згідно п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Однак, представником третьої особи ставляться під сумнів ті обставини, що ТОВ «Кредитні ініціативи» є належним позивачем по справі. За клопотанням представника третьої особи, ухвалою суду від 19.02.2020 року витребовувались докази, а саме: оригінал платіжного документа про сплату коштів ТОВ «Вектор Плюс» та оригінали договору факторингу та договору застави, що підтверджують перехід права вимоги від ВАТ «Сведбанк» до ТОВ «Вектор Плюс». Клопотання заявлено у зв`язку із тим, що наявні в матеріалах справи копії не читаються, містять пропуски та закреслення. Представником позивача в судове засідання не було подано оригінали зазначених документів, натомість нотаріально посвідчені копії документів, які просив долучити представник позивача, не відповідали копіям договорів, які долучені до позовної заяви. Відповідно до ч. 6 ст. 95 ЦПК України, якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. За таких обставин, із врахуванням того, що представник третьої особи ставить під сумнів відповідність поданих копій, а оригінал письмового доказу представником позивача не подано, то суд не приймає до уваги копії документів, на які посилається представник позивача, як на підтвердження переходу до ТОВ «Вектор Плюс» права вимоги до відповідача. Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи та поданих доказів, позивачем не доведено, що до нього перейшло право вимоги до відповідача про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, а тому, за таких обставин, позов не підлягає до задоволення.

Outcome: dismissed