Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-12 00:00:00

06.03.2020 [PERSON] звернувся до суду з позовною завою до [PERSON] в якій просить суд змінити розмір аліментів, призначених на підставі судового наказу від 17.02.2020 за заявою [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку та визначити розмір таких аліментів у твердій грошовій сумі розміром 1000,00 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 17.02.2020 судом було видано судовий наказ про стягнення з нього аліментів на утримання доньки, який ним отримано 27.02.2020. Вказує, що таку суму аліментів необхідно змінити на розмір визначений у твердій грошовій сумі, так як при видачі судового наказу судом не було враховано, що він є батьком ще однієї дитини і на підставі виконавчого листа від 08.04.2003 з нього стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини його доходу. Також вказує, що він не має офіційного місця праці, а тому його доходи є не стабільними. Крім того, він є опікуном свого непрацездатного брата, несе витрати на комунальні послуги, харчування тощо. Ухвалою суду від 25.03.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. У судове засідання позивач не прибув, однак забезпечив явку його представника - адвоката Мельник Л.І., яка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав, які наведені у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не прибула повторно, хоча про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, у визначений судом строк відзиву не надала. З огляду на наведене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі відповідача, яка була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, однак не прибула і про причини неявки суд не повідомила. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] , що доводиться копією свідоцтва про її народження від 01.04.2015 (а.с. 11). 17 лютого 2020 року суддею Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду 29.01.2020 і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 10). Як видно з листа Кам`янка-Бузького РВ ВДВС від 04.03.2020 станом на 04.03.2020 на виконанні перебуває виконавче провадження про стягнення з [PERSON] аліментів зі всіх видів його заробітку в розмірі 1/4 частина, але не менше 1/2 неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з 26.03.2003 в користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] і до досягнення повноліття (а.с. 9). Також, як встановлено судом, [PERSON] відповідно до рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 12.02.2015 є опікуном недієздатного [PERSON] (а.с. 8). Як видно з позовної заяви та пояснень представника позивача, позивач просить зменшити йому розмір аліментів, який визначений судовим наказом, оскільки вважає, що сума для стягнення є надмірною для нього та просить змінити вид стягнення з відсоткового відношення на тверду грошову суму. Право позивача на подачу такого позову визначено у ч. 4 ст. 170 ЦПК України. А відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як на підставу для зменшення розміру аліментів позивач посилається на те, що з нього вже стягують аліменти на одну дитину, а також те, що він є опікуном свого недієздатного брата. Оцінюючи такі обставини, суд виходить з того, що вони не зумовлюють зміну розміру аліментів, оскільки такі існували на момент винесення судового рішення про стягнення аліментів і не свідчать про неправильне визначення розміру аліментів. Так, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частин 5 ст. 183 визначає, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Таким чином, суд визначив [PERSON] розмір аліментів, який відповідає розміру визначеному законом і який на переконання суду забезпечить гармонійний розвиток дитини. Сам факт наявності іншого виконавчого провадження про стягнення з відповідача аліментів не спростовує цього висновку, так як загальна сума такого стягнення не перевищує максимальну межу розміру аліментів. Крім того суд враховує, що станом на момент розгляду даної справи, донька позивача, на утримання якої він сплачував аліменти згідно виконавчого листа від 08.04.2003, досягнула повноліття (02.06.2020), а тому така обставина відпала. Наявність у позивача статусу опікуна також не вказує на необхідність зміни розміру аліментів, так як набуття такого статусу є добровільним для позивача, а держава виплачує таким категоріям громадян відповідну соціальну допомогу згідно закону. Тому, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для зміни розміру аліментів позивачу. Щодо посилання позивача на необхідність зміни розміру аліментів з відсоткового відношення на тверду грошову суму, то суд вважає їх такими, що прямо суперечать закону. Так, згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Тобто, закон визначає, що виключно відповідач у даному випадку може ставити перед судом питання про зміну способу стягнення аліментів, а позивач таким правом не наділений. З огляду на наведені вище підстави, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог позивачу у повному обсязі.

Outcome: dismissed