Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

07.06.2017 року до суду надійшла позовна заява від представника Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (надалі по тексту Банк) [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на наступне. 24.04.2008 року між Банком та [PERSON] був укладений кредитний договір № 40 (надалі по тексту Договір), згідно умов якого остання отримала грошові кошти кредит у розмірі 15500,00 дол. США, а відповідач зобовязалась здійснювати погашення кредиту періодичними платежами згідно графіку погашення кредиту. Так як зобовязання за Кредитом не виконує, згідно розрахунку заборгованості, станом на 12.04.2017 року має прострочену заборгованість за Договором, а саме: 12139,74 дол. США -- сума заборгованості за кредитом, та 135,86 дол. США сума заборгованості за відсотками. В рахунок забезпечення виконання зобовязань позичальника за Договором, 24.04.2008 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки №40, яким також передбачено, що поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі що й боржник. Банком направлено відповідачам лист-вимогу про погашення заборгованості, на яку останні не відреагували. Просили суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за Договором у розмірі 12275,60 дол. США та витрати по сплаті судового збору у розмірі 4843,55 грн. [PERSON] в судове засідання свого представника не направляв, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Однак від представника позивача [PERSON] надійшла до суду заява, в якій просив розглянути справу у відсутності представника позивача, також зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просив задовольнити позов. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні просив суд закрити провадження по вставні в частині позовних вимог про стягнення солідарно заборгованості з відповідачки [PERSON], так як остання померла 22.08.2011 року. Також просив відмовити у задоволенні позовної вимоги про стягнення солідарно заборгованості з відповідача [PERSON] як поручителя, та як за Договором поруки відповідач не брав на себе зобовязання відповідати за виконання кредитного договору у разі смерті боржника, а також за будь-якого нового боржника у разі переходу боргу через правонаступництво. Судом встановлено наступні обставини справи. 24.04.2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено Договір кредиту № 40, згідно якого їй надано у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 15500,00 дол. США. В пункті 1.1. Кредитного договору визначено графік погашення заборгованості за кредитом періоди погашення та кінцевий термін користування кредитом, а саме до 20 квітня 2018 року. 24.04.2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки №40, яким згідно умов якого відповідач поручився за виконання позичальником обовязків, що виникли на підставі основного Договору. Даючи законну та правову оцінку доказам по справі суд дійшов до наступних висновків. Як вбачається з прикладеної ксерокопії свідоцтва про смерть серії І-МИ №094106 від 25.08.2011 року, відповідач [PERSON] померла 22 серпня 2011 року. Згідно ч.1 п. 6 ст. 205 ЦПК України, \~суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо померла фізична особа, яка була однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва. Частиною 4\~ст. 25 ЦК України\~передбачено, що цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно до ч. 1\~ст. 527 ЦК України\~боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно зі\~ст. 37 ЦПК України\~у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу. З наведеного вбачається, що процесуальне правонаступництво між відповідачем та його спадкоємцями у порядку\~ст. 37 ЦПК України\~допускається, якщо на момент відкриття провадження у справі цивільна правоздатність відповідача не припинилася. Так як позов поданий до відповідача [PERSON], цивільна правоздатність якої припинена, спадкоємці померлого на момент відкриття провадження у справі боржника не є процесуальними правонаступниками у цій справі, а наявність правонаступництва у матеріальних правовідносинах має вирішуватися за позовом, заявленим безпосередньо до спадкоємців боржника. Таким чином, порушений відносно фізичної особи, яка померла, цивільний процес не допускає процесуального правонаступництва , у звязку з чим позов в частині стягнення солідарно заборгованості з [PERSON] підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1\~ст. 205 ЦПК України. Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 543 ЦК України в разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. За положеннями статей 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. У разі порушення такого зобовязання боржник і поручитель відповідають як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. За положеннями\~статті 523 ЦК України порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобовязання новим боржником. Згідно із частиною третьою статті 559 ЦК України порука припиняється в разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника. Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобовязанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обовязки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто\~відбувається передбачена законом заміна боржника\~в зобовязанні. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що в разі смерті боржника за кредитним договором за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобовязанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. На поручителів може бути покладено обовязок щодо належного виконання зобовязання за кредитним договором у випадку смерті позичальника лише за наявності в позичальника правонаступника, який прийняв спадщину, та згоди поручителя відповідати за нового боржника, зафіксованої в тому числі й у договорі поруки як згоди відповідати за виконання зобовязання перед будь-яким боржником у разі переведення боргу за забезпечувальним зобовязанням. Позивачем не надані докази про наявність у позичальника [PERSON] правонаступників, які прийняли спадщину, а за договором поруки, поручитель [PERSON] не брав на себе зобовязання відповідати за виконання зобовязання перед будь-яким новим боржником правонаступником позичальника, у звязку з чим суд дійшов висновку про відмову від позову в частині стягнення солідарно з поручителя [PERSON] заборгованості за кредитним договором.

Outcome: dismissed