Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~05.10.2021 року позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначив, що в кінці вересня 2021 року йому стало відомо про існування виконавчого провадження № 66690256, відкритого 03.09.2021 року на підставі виконавчого напису виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., зареєстрованого за № 68447 від 28.05.2021 року про стягнення з нього на користь ТзОВ ФК «Авансар» грошових кошти в розмірі 47188,43 грн. Вважає, що при вчиненні вищевказаного виконавчого напису, нотаріус не пересвідчився у безспірності вимог відповідача до нього, не з`ясував дійсного розміру заборгованості та чи не пропущено стягувачем строк позовної давності, не встановив коли було здійснено останню оплату по кредиту. Враховуючи наведене, просить визнати спірний виконавчий напис таким, що не підлягає задоволенню та стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати. До початку судового засіданні від представника позивача надійшла заява з проханням розгляд справи здійснювати у його відсутності, заявлені позовні вимоги він підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача та треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору в судове засідання повторно не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, про дату час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, заяви, клопотання про відкладення розгляду справи від них на адресу суду не надходили. Як вбачається із Єдиного реєстру нотаріусів, нотаріальна діяльність [PERSON] наразі є призупиненою. Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено,\~що 28.05.2021\~року приватним\~нотаріусом Київського\~міського нотаріального\~округу Остапенко\~Є.М.\~було вчинено\~виконавчий напис,\~зареєстрований в\~реєстрі за\~№ 68447,\~яким з\~ [PERSON] \~на користь\~ТзОВ «ФК\~«Авансар» стягнено\~суму заборгованості\~в загальному\~розмірі 47188,43\~грн.,\~яка складається\~із:\~суми заборгованості\~за тілом\~кредиту \~18649,75\~грн.;\~суми заборгованості\~за відсотками\~ 26788,68\~грн.;\~суми заборгованості\~за пенею\~ 900\~грн. Заборгованість стягується за період з 15.05.2016 року по 01.06.2020 року включно за Кредитним договором № 200529554 від 15.05.2016 року, укладеним між ТзОВ «Інвестиційно-Розрахунковий Центр» та [PERSON] . Зі змісту даного виконавчого напису слідує, що ТзОВ «ФК «Авансар» набуло право вимоги до боржника на підставі Договору факторингу № 18/05/2018-3 від 18.05.2018 року, укладеного із ТзОВ «ФК «Фагор», якому право вимоги відступлено ТзОВ «ФК «Плеяда» на підставі Договору відступлення права вимоги (Договору Факторингу) № 3 від 22.05.2016 року, якому в свою чергу ТзОВ «Інвестиційно-Розрахунковий Центр» відступлено право вимоги згідно Договору відступлення права вимоги № 1104 від 11.04.2016 року. На підставі вказаного виконавчого напису, приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Шульженком І.С. 03.09.2021 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 66690256 та 21.09.2021 року постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Заявлені позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що оскаржуваний виконавчий напис нотаріуса був вчинений за відсутності доказів безспірності заборгованості. За загальним правилом ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 1 ЗУ від 02.08.1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі - ЗУ «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Відповідно до ст. 87 ЗУ «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Положеннями ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до п. 1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до п. 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Системний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. Такими документами можуть бути: зокрема, документи первинної бухгалтерської документації, оформлені відповідно до вимог ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» від 16.07.1999 року із змінами та доповненнями, а саме: платіжні доручення, меморіальні ордери, виписки з рахунків, на які боржник перераховує кошти, розписки, чеки тощо. Приймаючи рішення про звернення до нотаріуса для вчинення ним виконавчого напису, стягувачу необхідно надати документи, які б підтверджували наступні умови, зокрема, чи підпадає заявлена вимога під вид заборгованості, визначений Постановою Кабінету Міністрів України; чи є в наявності та оформлені належним чином документи, передбачені Постановою Кабінету Міністрів України, чи підтверджують наявні документи безспірність заборгованості боржника перед стягувачем та прострочення виконання зобов`язання; чи не минув встановлений законодавством строк для вчинення виконавчого напису. З матеріалів справи вбачається, що при вчиненні виконавчого напису № 68447 від 28.05.2021 року, нотаріусом не перевірено безспірність суми заборгованості, яку запропоновано стягнути, що є порушенням ст. 87 ЗУ «Про нотаріат» від 02.09.1993 року із змінами та доповненнями та Глави 16 Розділу ІІ Наказу МЮУ «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» 22.02.2012 року № 296/5. Будь-яких доказів того, що при вчиненні спірного виконавчого напису приватним нотаріусом було враховано дійсний розмір заборгованості за Кредитним договором № 200529554 від 15.05.2016 року, що така заборгованість була визначена в межах строку позовної давності, суду надано не було. Крім того, в ході розгляду справи ані відповідачем, ані приватним нотаріусом не було надано будь-яких платіжних доручень, меморіальних ордерів, виписок з рахунків, на які боржник перераховує кошти, розписки, чеки тощо, які свідчать про безспірність суми заборгованості. Отже, дослідивши та оцінивши представлені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що обґрунтування [PERSON] щодо вчинення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. виконавчого напису від 28.05.2021 року, що зареєстрований в реєстрі за № 68477, з порушенням вимог закону є обґрунтованими, у зв`язку з чим його слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до положень ч. 1, п. 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Отже, витрати пов`язані із забезпеченням доказів, як процесуальна дія, необхідниа для розгляду справи та відновлення порушених прав та законних інтересів сторони у справі, відносить до судових витрат, які підлягають поділу за наслідками розгляду справи. Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Із наведеного слідує, що понесені позивачкою та документально підтвердженні витрати по сплаті судового збору за звернення до суду з даним позовом в розмірі 908 грн. та за звернення до суду із заявою про забезпечення позову в розмірі 454 грн., у зв`язку із задоволенням позову, підлягають компенсації за рахунок відповідача. На підставі ст.ст. 15, 16, ЦК України, ст.ст. 87, 88 ЗУ «Про нотаріат»,

Outcome: approved