Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

04 червня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить зменшити розмір аліментів, визначених за Договором між батьками про участь у вихованні та утриманні дитини, сплату аліментів на дитину, посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області Крайчинською Т.В. 28.07.2015 року, згідно якого на утримання дітей сплачує аліменти в розмірі 5000 грн. на кожну дитину, до 1500 грн. щомісяця на кожну дитину, але не менше за 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з часу укладення Договору у нього відбулися зміни в матеріальному становищі. Відповідач відзив не надала. В судове засідання сторони не з`явились, позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує. Судом встановлені наступні обставини справи. 28.07.2015 року між [PERSON] та [PERSON] ( після зміни прізвища та ім.»я - [PERSON] ) було укладено Договір між батьками про участь у вихованні та утриманні дитини, сплату аліментів на дитину, який посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Крайчинською Т.В. Пунктом 1.2 Договору визначено розмір аліментів, які сплачує [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в сумі 5000 грн. на кожну дитину щомісяця. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршенням або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як вбачається з наданих документів, матеріальний стан позивача погіршився, відповідно до довідки №1835 від 14.09.2020 року він з 15.06.2020 року перебуває на обліку в Чернігівському міському центрі зайнятості як безробітний. Факт погіршення матеріального становища позивача, що унеможливлює сплату ним аліментів в розмірі 5000 грн. щомісяця на кожну дитину, відповідачем не оспорений та не спростовано, відзив не надано. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність зменшення розміру аліментів з 5000 грн. на кожну дитину до 1500 грн. на кожну дитину щомісяця.

Outcome: approved