Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

06.03.2017 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшов даний позов, у якому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 73296,59 грн. за кредитним договором №б/н від 26.01.2009. Свій позов позивач обґрунтовує тим, що 26.01.2009 відповідач отримав кредит у розмірі 29000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, але порушив умови договору, в результаті чого виникла заборгованість в розмірі 73296,59 грн. станом на 31.12.2016, яку відповідач добровільно погашати не бажає. Тому позивач і пред'явив даний позов. У суд представник позивача з'явився, повідомив що позов підтримує повністю та не заперечує щодо винесення заочного рішення, надав пояснення аналогічні до змісту позовної заяви. Представник відповідача у суд не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. причини неявки не повідомив. Згідно поданого зустрічного позову відповідач проти задоволення позову заперечує, та просив встановити, що [PERSON], [INFO], в момент укладення оспорюваного договору кредитування була неспроможна розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними, тобто її дієздатність була обмежена та визнати недійсним договір від 29.01.2009 без номера, укладений між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк» на отримання 29 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на залишку заборгованості за кредитом з моменту його укладення як такого, що укладений дієздатною фізичною особою, котра вчинила його у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, та звільнити [PERSON], [INFO] від сплати заборгованості по вказаній кредитній угоді. Зустрічну позовну заяву представник відповідача мотивує тим, що гроші [PERSON] не отримувала, а її права грубо порушені з боку позивача ПАТ КБ «Приватбанк». Через розлад психіки [PERSON] не здатна сприймати дійсність і не може керувати своїми діями. [PERSON] за станом здоров'я потребує постійного стороннього догляду, має обмежені фізичні та психічні можливості, тому представник відповідача вважає, що кредитний договір є недійсним. Позивач надав до суду відзив на зустрічну позовну заяву, в якому зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 26.01.2009 [PERSON] отримала кредит у розмірі 29000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. При оформленні кредиту заява на отримання кредиту підписується повнолітньою, дієздатною особою, якою підтверджується, що позичальник ознайомлений з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами, позичальник підтвердив свою згоду на те, що заява, умови надання банківських послуг, правила користування платіжною карткою та тарифи складають між ним і банком договір про надання банківських послуг. Враховуючи те, що відповідача не було визнано недієздатним в передбаченому чинним законодавством порядку, посилання останнього на психічні розлади не можуть бути прийняті до уваги. На момент укладення кредитного договору обидві сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасників було вільним та відповідало їхній внутрішній волі, що підтверджено власноручними підписами; правочин був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, зокрема надання кредиту позичальнику. Із виписки, наданої до матеріалів справи, вбачається, що відповідач знімав кредитні кошти, потім частково погашав заборгованість за договором і знову користувався кредитними коштами. Користуючись кредитними коштами, відповідачу були добре відомі і зрозумілі умови договору, а тому його твердження щодо нерозуміння власних дій та відсутності керування ними не відповідають дійсним обставинам справи. Також відповідач звернувся до суду із зустрічним позовом в 2018 році, тобто із пропуском строку позовної давності. Позивач просить застосувати суд по спірних правовідносин строк позовної давності та відмовити відповідачу, в задоволенні позову в повному обсязі. Ухвалою судді Шполянського районного суду від 15.06.2017 було відкрите провадження по справі. Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області 15.06.2017 застосовано заходи забезпечення позову та накладено арешт на земельну ділянку площею 2,5845 га, кадастровий номер [NUMBER], розташовану за адресою Кавунівська сільська рада Шполянського району, Черкаської області, яка належить [PERSON]. Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 20.07.2017 внесено виправлення до резолютивної частини ухвали Шполянського районного суду від 15.06.2017 по цивільній справі №710/182/17 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Ухвалами судді Шполянського районного суду Черкаської області від 10.10.2017, 21.12.2017, 15.02.2018 та 24.04.2018 судові засідання вирішено проводити в режимі відеоконференції. Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 15.02.2018 було відмовлено в зупиненні провадження по справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 27.02.2018 об'єднано в одне провадження первісний позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості та зустрічний [PERSON] до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про визнання договору недійсним, позовам присвоєно один єдиний унікальний номер №710/182/17, номер провадження 2/710/285/18. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що первісний позов підлягає повного до задоволення, а зустрічний позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (ПАТ КБ «ПриватБанк») відповідно до статуту є правонаступником всіх прав та зобов'язань Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (а.с.23). Згідно з свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 №054809 ПАТ КБ «ПриватБанк» замінив свідоцтво про державну реєстрацію 17.07.2009 у зв'язку зі зміною найменування юридичної особи. Дата проведення державної реєстрації 19.03.1992 (а.с.22). Згідно з банківською ліцензією № 22 від 05.10.2011 ПАТ КБ «ПриватБанк» має право надання банківських послуг, визначених ч. 3 ст. 47 ЗУ «Про банки та банківську діяльність»(а.с.22). Відповідно до відомостей з ЄДРПОУ ПАТ КБ «ПриватБанк» має організаційну правову форму акціонерного товариства, правовий статус суб'єкта - юридична особа, вид діяльності за КВЕД інше грошове посередництво (а.с.20). У суді встановлено, що 26.01.2009 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №б/н, згідно з яким банк надав відповідачеві кредит у розмірі 29000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.12-18). Даний договір укладався шляхом приєднання відповідно до ст. 634 ЦК України. Згідно з анкетою-заявою про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку дана заява разом із пам'яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами становлять договір про надання банківських послуг (а.с.12). Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно з п. 6.6 Умов у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку позичальник зобов'язується виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Згідно з п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна з сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же строк. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № б/н від 26.01.2009 станом на 31.12.2016, останні платежі були здійснені 28.10.2013та 13.06.2014 в розмірі 400,00 грн. та 12,14 грн.(а.с.4). Згідно з випискою з історії хвороби №46 від 05.01.2007, виданою Шполянською центральною районною лікарнею імені браті М.С. і О.С. Коломійченків, [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні з 29.01.2007 по 05.02.2007 (а.с.123). Відповідно до довідки, виданої Водянською амбулаторією загальної практики сімейної медицини, [PERSON] дійсно за станом здоров'я потребує постійного догляду, має обмежені фізичні на психічні можливості (за висновком психіатра від 20.11.2017 (а.с.124). Згідно з випискою по рахунку [PERSON] за період з 01.01.2009 по 16.04.2018 [PERSON] періодично до 16.11.2011 користувалася коштами кредиту, зокрема знімала гроші з банкомату, сплачувала карткою за покупки (а.с.142-149). Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідач на підтвердження свого хворобливого стану надав до суду копію амбулаторної картки [PERSON] (а.с.122), однак записи в картці зроблені нерозбірливим почерком, з картки неможливо встановити, з якими саме скаргами зверталася [PERSON], тобто з даного доказу неможливо встановити обставини, які мають значення для розгляду справи, а тому суд не бере зазначений доказ до уваги. Відповідач по справі вказує, що на момент укладення кредитного договору від 26.01.2009 він не усвідомлював значення свої дій та не міг керувати ними. Згідно з ч.1 ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Верховний суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 28.09.2016 ухвалив постанову у справі №6-1531цс16, предметом якої були спір про стягнення суми заборгованості за кредитним договором та спір визнання недійсними договорів та застосування наслідків їх недійсності і зробив правовий висновок про те, що відповідно до частини першої статті 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Правила цієї статті поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, що не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). Для визнання правочину недійсним на підставі частини першої статті 225 ЦК України суду слід встановити неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними, враховуючи сукупність зібраних доказів у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач не надав до суду достатньо доказів того, що на момент укладення договору від 26.01.2009 він справді не усвідомлював значення свої дій та не міг керувати ними, а тому суд приходить до висновку, що в задоволенні зустрічного позову необхідно відмовити. Згідно п.1 ч.2 ст.11 Цивільного Кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Частини 1-2 ст. 625 ЦК України передбачають, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Крім того, ст.1048 ЦК України передбачено, що розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Ст.1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк чи інша фінансова установа надає кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Верховний суд України на засіданні Судової палати у цивільних і кримінальних справах 29.01.2014 ухвалив постанову у справі №6-155цс13, предметом якої був спір про стягнення суми заборгованості за кредитним договором і зробив правовий висновок про те, що відповідно до вимог ч.2 ст. 1054 та ч.2 ст. 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідачем суми кредиту сплачувалися частково, що призвело до утворення заборгованості станом на 31.12.2016 в розмірі 73296,59 грн., яка складається з наступного: 6394,56 грн. - заборгованість за кредитом, 59435,76 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3737,86 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 3478,41 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ч. 3 ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається, як пеня та штраф, і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України). До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет або підставу позову та протягом усього часу розгляду справи не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, заяви про застосування строку позовної давності від відповідача до суду не надходили, а тому суд розглянув цивільну справу в межах пред'явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів. За вищевказаних обставин суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає до повного задоволення. Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 15.06.2017 було накладено арешт на земельну ділянку площею 2,5845 га, кадастровий номер [NUMBER], розташовану за адресою Кавунівська сільська рада Шполянського району, Черкаської області, яка належать [PERSON]. Згідно з ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев'яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Оскільки первісний позов задовольняється, а в задоволенні зустрічного позову відмовлено, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати в справі, а саме судовий збір в розмірі 1600,00 грн.

Outcome: approved