Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-13 00:00:00

05.01.2021 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості та судових витрат. 20.01.2021 р. до суду надійшла відповідь з Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, щодо місця реєстрації відповідача. Ухвалою суду від 22.01.2020 року було відкрите провадження по даній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 25.02.2021 року. 25.02.2021 року у зв`язку з неявкою відповідача судове засідання відкладено на 31.03.2021 року. 31.03.2021 року у зв`язку з неявкою відповідача судове засідання відкладено на 14.05.2021 року. У судове засідання 14.05.2021 року сторони не з`явились, про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином. Представник позивача просив розглядати справу у їх відсутності. Відповідач не повідомив суду причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, відповідно до ст. 128 ЦПК України, через оголошення на веб-порталі судової влади України. Згідно до п.п.6, 7 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою. Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Згідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 16.11.2018 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та [PERSON] було укладено договір страхування наземного транспорту № 1022/18-Т/О, згідно якого ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати [PERSON] будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Jeep Cherokee», д.н [NUMBER] . 15.12.2018 року в с.Лиманка, Одеської області, вул. Зої Космодем`янської сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Ford Kuga», д.н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу автомобіля «Jeep Cherokee», д.н [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху водієм автомобіля «Ford Kuga», д.н [NUMBER] , [PERSON] , що підтверджується постановою Приморського районного суду м.Одеси від 28.02.2019 року, яка відповідно до вимог ч.6 ст.82 ЦПК України є обов`язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань чи мали місце події та чи вчинені вони цією особою. У зв`язку з ДТП було пошкоджено належний [PERSON] автомобіль «Jeep Cherokee», д.н [NUMBER] . Згідно звіту №9094 від 10.01.2019 року, наданого ТОВ «Експертно-асистуюча компанія «Фаворит», вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля з урахуванням зносу склала - 82299,17 грн, без урахування зносу склала 115 718,81 грн. Проте, відповідно до Рахунку № СЧ-19080 від 08.01.2019 року, наданого ТОВ «Адіс-Авто», вартість відновлювального ремонту склала 115 268,46 грн. У зв`язку з чим відповідно до умов договору страхування, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» відшкодувало [PERSON] витрати на ремонт автомобіля в сумі 115 298,46 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Ford Kuga», д.н [NUMBER] була застрахована ПАТ «СК «Євроінс Україна» (поліс № АК/8321406) ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» звернулося з вимогою про сплату відшкодованих на ремонт автомобіля [PERSON] коштів до зазначеного товариства. 25.07.2019 року ПАТ «СК «Євроінс Україна» здійснили оплату претензії ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» в розмірі 82299,17 грн - з урахуванням зносу. Невідшкодованою залишилась частина збитку в розмірі 32 969,29 грн. 19.08.2019 року ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» було надіслана на адресу відповідача претензія з вимогою добровільно відшкодувати, завдані ним збитки в ДТП від 15.12.2018 року, але як вказує позивач до теперішнього часу відповідач не задовольнив претензію в добровільному порядку. За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що з відповідача [PERSON] , як винного у заподіянні збитків особи, на користь позивача підлягає стягненню вказана сума невідшкодованої частини збитків. Статтею 141 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Як вбачається з наданого платіжного доручення від 18.11.2020 року позивач за подання даного позову до суду, сплатив судовий збір в розмірі 2102 грн, що підлягає відшкодуванню, при цьому суд враховує роз`яснення надані Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. № 39 постанови № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах». Зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для задоволення позову про стягнення з відповідача на користь позивача 32 969 грн 29 коп. заборгованості за кредитним договором, судового збору в сумі 2102 грн , сплаченого позивачем при подачі позовної заяви до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved