Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

06 грудня 2017 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із позовом до [PERSON], в якій, остаточно уточнивши позовні вимоги, просять усунути їм перешкоди в користуванні житлом шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою № 63 в житловому будинку № 41 по вул. Щорса в м. Хмельницькому, посилаючись на те, що вони є співвласниками даної квартири, на підставі договору купівлі-продажу. Вказують, що за вказаною адресою зареєстрований відповідач [PERSON] з 08.09.2005 року, проте фактично не проживав у вказаній квартирі з дня реєстрації, тобто понад 12 років. У звязку із тим, що відповідач зареєстрований, проте не проживає за місцем реєстрації, у позивачів виникають перешкоди у використанні та розпорядженні їх власністю. В судове засідання позивачі не зявились, через канцелярію суду подали заяви про розгляд справи без їх участі, та вказали, що вимоги позову підтримують та просили задовольнити з підстав наведених у позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі та вказав, що заявлені позовні вимоги визнає у повному обсязі, оскільки викладені позивачами обставини відповідають дійсності та він дійсно не проживав і на даний час не проживає за місцем своєї реєстрації. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює дані правовідносини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Так, судом встановлено, що позивачу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 17.11.1992 р. належить квартира № 63 в житловому будинку № 41 по вул. Щорса в м. Хмельницькому. Даний факт, також, підтверджується копією технічного паспорту на вказану квартиру. Відповідно до довідки, виданої Управлінням архітектури та містобудування Хмельницької міської ради від 11.12.2017 року вих. № 1870/03-01-16, вулицю Щорса було перейменовано на вулицю Спортивна згідно розпорядження Хмельницького міського голови від 19.02.2016 року № 53-р. В даній квартирі № 63 в житловому будинку № 41 по вул. Спортивна в м. Хмельницькому, зареєстровані позивачі власник квартири з 30.03.1977 року, його дружина [PERSON], [INFO] з 30.03.1977 року, та внук [PERSON], [INFO], з 08.09.2005 року, що підтверджується довідкою, виданою Відділом реєстрації місця проживання Управління з питань реєстрації № 2358 від 04.12.2017 року. Так, згідно довідки відділу адресно-довідкової роботи Управління ДМС України в Хмельницькій області від 18.12.2017 року [PERSON], [INFO], згідно облікових даних відділу реєстрації місця проживання зареєстрований в квартирі № 63 в житловому будинку № 41 по вул. Щорса в м. Хмельницькому. Із акту від 05.12.2017 року про не проживання особи за місцем реєстрації вбачається, що [PERSON] дійсно не проживає в квартирі № 63 в житловому будинку № 41 по вул. Щорса в м. Хмельницькому, з 2005 року. Отже, судом встановлено, що у зазначеній квартирі відповідач [PERSON], який є членом сім'ї власника, продовжує бути зареєстрованим, однак не проживає з 2005 року, не сплачує комунальні послуги, чим перешкоджає позивачу [PERSON] у реалізації його права власності на житло. Дані обставини знайшли своє підтвердження в наявних в матеріалах справи письмових доказах та підтверджуються письмовими поясненнями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], які долучені до матеріалів справи. Частинами 1, 2\~ст. 16 Цивільного кодексу України\~визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до\~ст. 41 Конституції України\~«Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю». Ніхто не можу бути позбавлений права власності, окрім як на підставах, встановлених Законом. Право приватної власності є непорушним Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України\~- правом власності є право особи, на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1ст. 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 319 Цивільного Кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. В силу ст. 383 цього ж Кодексу власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Згідно ст. 391 Цивільного кодексу власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. (ст. 405 ЦК України). З огляду на викладене та враховуючи, що [PERSON], який є членом сімї власника квартири, однак в такій не проживає понад один рік, хоча продовжує бути зареєстрованим, чим здійснює перешкоди [PERSON] у реалізації його права власності, суд вважає за необхідне усунути перешкоди в користуванні позивачу [PERSON] житлом, шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою № 63 в житловому будинку № 41 по вул. Щорса в м. Хмельницькому. При цьому в частині вимог [PERSON] слід відмовити, оскільки власником означеної квартири вона не являється. Позивачі не наполягали на стягненні судового збору з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: partial