Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

05 липня 2013 року публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» (далі - Банк) звернулося до Іллічівського міського суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], стверджуючи, що 20 листопада 2007 року між відкритим акціонерним товариством Райффайзен Банк Аваль», назву якого змінено на Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] був укладений кредитний договір №014/5507/82/85934, відповідно до п.1.1 якого Позичальнику надано кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 17340,00 доларів США, а Позичальник зобов'язався належним чином виконувати та повернути Кредитору суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов Кредитного договору та тарифів Банку, виконати інші зобов'язання за кредитним договором в порядку та строки, визначені Кредитним договором. З метою забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором, 20 листопада 2007 року між Банком та [PERSON] було укладено Договір поруки №014/5507/82/85934/1 та між Банком та [PERSON] було укладено Договір поруки №014/5507/82/85934/2, відповідно до п.1.2 яких Поручителі на добровільних засадах несуть солідарну відповідальність перед Банком за невиконання Боржником зобов'язань за кредитним договором Також, з метою забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором, 21 листопада 2007 року між Банком та [PERSON] укладено Договір іпотеки, відповідно до п.1.1 якого встановлено, що предметом іпотеки є нерухоме майно - квартира [ADDRESS], яка є власністю [PERSON] Позивач вказує, що у зв'язку з тим, що відповідач порушив умови договору, станом на 12.06.2013 року у нього виникла заборгованість в сумі 16975,50 доларів США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 12.06.2013 року становить 135685,17 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачів та у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах. Представник позивача також просив стягнути судовий збір та надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судові засідання не з'явилися, про день розгляду справи були належним чином повідомлені, причини неявки суду не відомі. Згідно ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, у зв'язку з неявкою відповідачів за даною цивільною справою, суд вважає за необхідне розглядати справу в заочному порядку. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову. Згідно ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Положеннями статей 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Згідно з ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.629 ЦК договір є обов'язковим для виконання сторонами Судом встановлено, що 20 листопада 2007 року між відкритим акціонерним товариством Райффайзен Банк Аваль», назву якого змінено на Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (а.с.38-43) та [PERSON] був укладений кредитний договір №014/5507/82/85934, відповідно до п.1.1 якого Позичальнику надано кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 17340,00 доларів США, а Позичальник зобов'язався належним чином виконувати та повернути Кредитору суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов Кредитного договору та тарифів Банку, та виконати інші зобов'язання за кредитним договором в порядку та строки, визначені Кредитним договором (а.с.14-19). З метою забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором, 20 листопада 2007 року між Банком та [PERSON] було укладено Договір поруки №014/5507/82/85934/1 (а.с.20-21) та між Банком та [PERSON] було укладено Договір поруки №014/5507/82/85934/2 (а.с.22-23), відповідно до п.1.2 яких Поручителі на добровільних засадах несуть солідарну відповідальність перед Банком за невиконання Боржником зобов'язань за кредитним договором Також, з метою забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором, 21 листопада 2007 року між Банком та [PERSON] укладено Договір іпотеки, відповідно до п.1.1 якого встановлено, що предметом іпотеки є нерухоме майно - квартира [ADDRESS], яка є власністю [PERSON] (а.с.24-26). Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.2 ст.1056 - 1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Зважаючи на те, що на даний час зобов'язання за кредитним договором не виконані, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.589, 590 ЦК України та ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотеко держатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до положень ст.572 ЦК України, ст.ст.33, 35 Закону України «Про іпотеку» згідно з якими, у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушень у не менш ніж тридцяти денний строк. Недотримання цих правил є перешкодою для звернення стягнення на предмет іпотеки, але не перешкодою для звернення з позовом до боржника про виконання забезпеченого іпотекою основного зобов'язання відповідно до ч.2 35 Закону України «Про іпотеку». З огляду на ч.3 35 Закону України «Про іпотеку», вимога, встановлена частиною першою цієї статті, не перешкоджає іпотекодержателю здійснювати свої права, визначені статтею 12 цього Закону, без попереднього повідомлення іпотекодавця, лише у випадках, якщо викликана таким повідомленням затримка може спричинити знищення, пошкодження чи втрату предмета іпотеки. Згідно копій листів (а.с.34-37) на адресу відповідачів банком направлялися вимоги про дострокове виконання грошових зобов'язань за кредитним договором. З розрахунку вимог банку у зв'язку з неповерненням [PERSON] кредитної заборгованості (а.с.8-11) підтверджується, що в порушення умов кредитного договору №014/5507/82/85934 від 20 листопада 2007 року [PERSON] не виконує умов кредитного договору та заборгованість станом на 12.06.2013 року становить 16975,50 доларів США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 12.06.2013 року становить 135685,17 грн., з них: - заборгованість за кредитом - 13715,09 доларів США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 12.06.2013 року (7,9930) становить 109624,71 грн.; - заборгованість по відсоткам - 874,36 доларів США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 12.06.2013 року становить 6988,76 грн.; - пеня за прострочення кредиту та відсотків - 2386,05 доларів США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 12.06.2013 року становить 19071,70 грн. Відтак, у суду є підстави для задоволення позову в частині звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №014/5507/82/85934 від 20 листопада 2007 року в розмірі 16975,50 доларів США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 12.06.2013 року становить 135685,17 грн. Відповідно до ст.39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначається і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленого ч.1 ст.38 цього Закону, яка передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь якій особі - покупцю. Крім того, за змістом ст.ст.34, 39 Закону України «Про іпотеку» після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки з метою забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з його цільовим призначенням предмет іпотеки, у тому числі за рішенням суду, може бути переданий іпотекодержателю в управління на період до його реалізації у порядку, встановленому цим Законом. Управління майном здійснюється відповідно до законодавства та умов, визначених договором чи рішенням суду. Також судом встановлено, що при подачі позову, позивач сплатив судовий збір у розмірі 1356,85 грн. (а.с.12). Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved