Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

06 серпня 2021 року заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до паспорта громадянки України її прізвище, ім`я та по-батькові є: [PERSON] . Разом з тим, у свідоцтві про право на спадщину з реєстровим номером №2-7416, виданому Першою Луцькою державною нотаріальною конторою 23 липня 1974 року, спадкоємцем значиться [PERSON] . У свідоцтві про право на спадщину з реєстровим номером №1-4582, виданому Першою Луцькою державною нотаріальною конторою 29 жовтня 1986 року, неправильно зазначено по-батькові спадкоємця, а саме: [PERSON] . У зв`язку з вказаними розбіжностями в правовстановлюючих документах департамент «Центр надання адміністративних послуг у місті Луцьку» Луцької міської ради відмовив їй в перереєстрації місця проживання. Наведене зумовлює необхідність звернення до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. З врахуванням наведеного та на підставі п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, заявник просить встановити факт належності їй, [PERSON] , правовстановлюючих документів, а саме: свідоцтва про право на спадщину з реєстровим номером №2-7416, виданого Першою Луцькою державною нотаріальною конторою 23 липня 1974 року, та свідоцтва про право на спадщину з реєстровим номером №1-4582, виданого Першою Луцькою державною нотаріальною конторою 29 жовтня 1986 року. Ухвалою судді від 11 серпня 2021 року відкрито окреме провадження у справі, призначено судове засідання. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала суду заяву про розгляд справи без її участі, вимоги заяви підтримує, просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи департамент «Центр надання адміністративних послуг у місті Луцьку» Луцької міської ради в судове засідання не з`явився, директор департаменту Л. Карп`як подала суду заяву про розгляд справи без участі представника заінтересованої особи, зазначивши про відсутність заперечень на заяву [PERSON] . Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення з таких підстав. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючих документів. З дослідженої судом копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Луцьким МУ УМВС України у Волинській області 19 липня 1997 року, встановлено, що прізвище, ім`я та по батькові заявника - [PERSON] (а. с. 4). З відповідних відміток в паспорті також встановлено, що [PERSON] з 01 червня 1971 року прописана за адресою: [ADDRESS] (а. с. 5). Відповідно до копії свідоцтва про право спадщину за законом, яке видане Першою Луцькою державною нотаріальною конторою 29 жовтня 1986 року та зареєстроване в реєстрі за №1-4582, [PERSON] успадкувала після смерті матері [PERSON] 3/4 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] (а. с. 7). З копії свідоцтва про право спадщину за законом, яке видане Першою Луцькою державною нотаріальною конторою 23 липня 1974 року та зареєстроване в реєстрі за №2-7416, вбачається, що майно спадкодавця [PERSON] в рівних частках успадкували його дружина [PERSON] та дочка [PERSON] (а. с. 8). Відповідно до п. 5 ч. 2ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п.12постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Досліджені судом докази вказують на належність заявниці свідоцтва про право спадщину за законом, виданого Першою Луцькою державною нотаріальною конторою 29 жовтня 1986 року та зареєстрованого в реєстрі за №1-4582, а також свідоцтва право спадщину за законом, виданого Першою Луцькою державною нотаріальною конторою 23 липня 1974 року та зареєстрованого в реєстрі за №2-7416, однак наявність розбіжностей в написанні прізвища та по-батькові заявниці в цих документах зумовлює необхідність встановлення факту, що має юридичне значення в судовому порядку. Встановлення факту належності вищевказаних правовстановлюючих документів для заявника має юридичне значення, оскільки виявлені розбіжності позбавляють її можливості отримати адміністративні послуги в департаменті «Центр надання адміністративних послуг у місті Луцьку» Луцької міської ради, а відтак суд вважає заяву [PERSON] обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення. Враховуючи викладене, на підставі Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 « Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» та

Outcome: approved