Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

05.02.2014 року прокурор Бобровицького району Чернігівської області звернувся з позовною заявою в інтересах держави в особі Бобровицької центральної районної лікарні до відповідача [PERSON]. з вимогою про стягнення коштів, витрачених на стаціонарне лікування. Позов обґрунтував тим, що 06.12.2013 року відповідач визнаний винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 128 КК України. По даній кримінальній справі [PERSON], є потерпілим, і у зв'язку із отриманими тілесними ушкодженнями перебува на стаціонарному лікуванні у Бобровицькій центральній районній лікарні в період 11 серпня 2013 року по 16 серпня 2013 року , та на його лікування державою були затрачені кошти в сумі 999 грн. 35 коп. (дев»ятсот дев»яносто дев»ять гривень 35 копійок), які підлягають стягненню з відповідача. У судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та просить задовольнити. Представник Бобровицької ЦРЛ в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі , позовні вимоги прокурора Бобровицького району про стягнення коштів витрачених на лікування потерпілого підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, в заяві до суду позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти стягнення з нього коштів в сумі 999 гривень 35 коп. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно із вироком Бобровицького районного суду Чернігівської області від 06.12.2013 року (а.с.4) [PERSON] був засуджений за вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 128 КК України. В результаті злочинних дій [PERSON], завданих з необережності, потерпілий [PERSON] отримав тяжкі тілесні ушкодження, у вигляді сліпого вогнепального кульового порання живота , проникаючого в черевну порожнину з ушкодженням шлунку та підшлункової залози, що супроводжувалось масивною внутрішньочеревною кровотечею та шоком важкого ступеня, які є небезпечні для життя, та відносяться до категорії невеликої тяжкості тілесних ушкоджень. У зв'язку із отриманими тілесними ушкодженнями [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у Бобровицькій центральній районній лікарні в період з 11 серпня 2013 року по 16 серпня 2013 року, і на його лікування державою було затрачено кошти в сумі 999 грн. (дев»ятсот дев»яносто дев»ять гривень 35 копійок), що підтверджується довідкою-розрахунком Бобровицької центральної районної лікарні (а.с.8). Відповідно до ч 2 ст. 1191 ЦК України та ч. 1 і 3 ст. 1206 ЦК України та особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищені меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчинені злочину, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього злочину. В свою чергу, суд звертає увагу, що відповідно до Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 року № 545 сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведеним ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Судом встановлено, що потерпілий [PERSON] перебував на лікуванні саме з приводу нанесення йому [PERSON] тілесних ушкоджень, при цьому перебування потерпілого на лікуванні в даному випадку є наслідком злочинних дій відповідача, а наданий розрахунок витрат на лікування ґрунтується на нормах закону. Таким чином, в судовому засіданні знайшли підтвердження доводи позову про необхідність відшкодування [PERSON] коштів в розмірі 999 грн. 35 коп. (дев»ятсот дев»яносто дев»ять гривень 35 копійок), витрачених на лікування потерпілого [PERSON], тому зазначену суму слід стягнути з відповідача на користь Бобровицької центральної районної лікарні. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. (двісті сорок три гривні 60 копійок).

Outcome: approved