Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

05.04.2018 року позивач звернувся до відповідача з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем [PERSON], вона знаходиться у шлюбі з 27 жовтня 2012 року зареєстрованому Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 496. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося через взаємне непорозуміння та несхожість характерів. Фактично шлюбні відносини припиненні чотири місяці потому. Відповідач не бажає працювати, не приділяє уваги сім'ї, постійно вчиняє скандали в присутності маленької дитини. Вважає що їх сім'я розпалася остаточно, збереження шлюбу неможливе. Враховуючи вищевикладене, просить суд, розірвати шлюб між нею [PERSON] [INFO], та [PERSON] [INFO], зареєстрований 27 жовтня 2012 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 496. До початку судового засідання позивач надав суду письмову заяву, якою просить розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 187 виклик відповідача, також здійснювався через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, прийшов до наступного. У відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах підтверджується копією свідоцтва про шлюб, з якого вбачається, що 27 жовтня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб. Шлюбне прізвище позивача «[PERSON]» (а.с.3). Факт наявності у сторін неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] , підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.4). З довідки про склад сім'ї № 14 від 16.03.2018 року вбачається, що позивач [PERSON] разом з донькою [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] ( а. с. 5). Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на вищевикладене, суд вважає доведеним факт розпаду сім'ї і знаходить, що перебування у шлюбі суперечить інтересам сторін, тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Крім того, згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв'язку з чим, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь [PERSON]документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 704 грн. 80 коп. На підставі викладено,

Outcome: approved