Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-13 00:00:00

06 серпня 2020 року [PERSON] (надалі також - позивач, [PERSON] ) звернулась до Новосанжарського районного суду Полтавської області з позовною заявою до Новосанжарського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (надалі також - відповідач), в якій просила: встановити факт, яким визнати, що [PERSON] , [INFO] , є рідною дочкою [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою суду від 10 серпня 2020 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання (а.с. 24). 01 вересня 2020 року від позивача до суду надійшла заява про уточнення позовних вимог, яка ухвалою суду від 02 вересня 2020 року повернута позивачу (а.с. 46). Також, суд своєю ухвалою від 02 вересня 2020 року зобов`язав надати Мачухівську сільську раду Полтавського району Полтавської області до суду відомості про реєстрацію місця проживання [PERSON] та [PERSON] за період з 2008 року по 28.10.2018 рік; виписку із погосподарських книг та копії сторінок з цих книг за період з 01 січня 2008 року по 28 жовтня 2018 рік щодо складу сім`ї за адресою: [ADDRESS] ; відомості щодо спільного проживання та ведення спільного господарства між [PERSON] та [PERSON] , які мешкали за адресою: [ADDRESS] (а.с. 44-45). Ухвалою суду від 02 вересня 2020 року закрито підготовче провадження у справі, справа призначена до судового розгляду по суті (а.с. 47-48). 08 вересня 2020 року [PERSON] подала до суду заяву про уточнення позовних вимог (а.с. 56-61), у прийнятті якої Новосанжарський районний суд Полтавської області своєю ухвалою від 23 вересня 2020 року відмовив (а.с. 78-79). 26 листопада 2020 року позивач звернулась до суду із клопотанням про призначення експертизи, в якому просила призначити по справі посмертну судово-медичну молекулярно - генетичну експертизу (а.с. 120-121). Ухвалою суду від 01 грудня 2020 року призначено судово-медичну молекулярно - генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Харківського НДЕКЦ МВС України. На вирішення експертів поставлено питання: Чи є громадянин [PERSON] , уродженець с. Більшовик, Барищівський район, Київська область, який помер [INFO] , біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] народження , уродженки с. Божківське, Полтавський район, Полтавська область, і яка вірогідність цього? Зобов`язано експертів Полтавського обласного бюро судово-медичної експертизи належним чином упакувати та невідкладно, у встановленому порядку, направити до Харківського НДЕКЦ МВС України (61036, м. Харків, вул. Ковтуна, 34) парафінові гістологічні блоки трупа [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , для встановлення факту батьківства, а решту (залишок) біологічного матеріалу залишити для подальшого зберігання у кількості, необхідній для проведення (у разі потреби) додаткової або повторної експертизи. Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено (а.с. 125-126). 21 грудня 2020 року до суду надійшло клопотання Обласного бюро судово-медичної експертизи Департаменту охорони здоров`я Полтавської обласної державної адміністрації про визначення особи, якій буде доручено отримання гістологічного матеріалу для передачі в експертну установу для проведення судово-медичної молекулярно - генетичної експертизи на підставі ухвали суду від 01.12.2020 у справі № 542/928/20. Клопотання обґрунтовано тим, що в Обласному бюро судово-медичної експертизи кошторисом на 2020 рік не передбачені кошти на поштові відправлення (а.с. 135). Ухвалою від 22 грудня 2020 року суд поновив провадження у справі за позовом [PERSON] до Новосанжарського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про встановлення факту батьківства за рішенням суду, та призначив судове засідання з розгляду вказаного клопотання (а.с. 136). Своєю ухвалою від 22 грудня 2020 року суд задовольнив відповідне клопотання, визначивши особу, якій буде доручено отримання гістологічного матеріалу з Обласного бюро судово-медичної експертизи для передачі до Харківського НДЕКЦ МВС України, а також зупинив провадження у справі на час проведення експертизи (а.с. 145-146). 24 березня 2021 року до суду надійшов висновок експерта № СЕ-19/121-20/21704-Б від 12.03.2021 (а.с. 161-174). Суд своєю ухвалою від 25 березня 2021 року поновив провадження у справі та призначив судове засідання на 14 квітня 2021 року о 10 год. 00 хв. (а.с. 176). Аргументи учасників справи В обґрунтування позовних вимог позивачем вказано, про те, що вона з серпня 2006 року проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Зазначено, що вони вели спільне господарство, проживали разом з його матір`ю - [PERSON] . [INFO] у них народилась донька - [PERSON] , про що 22 квітня 2008 року складено відповідний актовий запис за № 7. У актовому записі про народження доньки вона записана матір`ю як [PERSON] (прізвище зазначено як [PERSON] , оскільки до укладення шлюбу зі [PERSON] 01.11.2018 мала саме таке прізвище), а батьком дитини зазначено [PERSON] - зі слів матері відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України. [INFO] [PERSON] помер. За життя останній вважав [PERSON] своєю донькою, піклувався про неї, виховував її. Його мати - [PERSON] склала на [PERSON] заповіт від 20.05.2019, яким усе належне їй майно заповідала - [PERSON] . Однак, у зв`язку з відсутністю доказів родинного зв`язку між [PERSON] та [PERSON] , їй, як законному представнику малолітньої [PERSON] , відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Також через відсутність доказів родинного зв`язку між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] позбавлена можливості в інтересах малолітньої [PERSON] , звернутись до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлого [PERSON] . Вказані обставини, стали підставою для звернення [PERSON] до суду із цим позовом. В судове засідання позивач не з`явилась, 13 квітня 2021 року надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі (а.с. 180). Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на аргументи, аналогічні викладеним у позовній заяві. Новосанжарський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином (а.с. 178). Явку свого уповноваженого представника не забезпечив, про причини неявки не повідомив. У наданій до суду заяві від 02 вересня 2021 року (а.с. 38) просив провести розгляд справи за відсутності уповноваженого представника відповідача. Частиною 1 статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. З огляду на викладене, суд вирішив розгляд справи здійснювати за даної явки на підставі документів, наявних в матеріалах справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, заслухавши пояснення свідків у судовому засіданні, що відбулось 23 вересня 2020 року, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне. Обставини справи, встановлені судом З матеріалів справи вбачається, згідно з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22 квітня 2008 року (а.с.16) [PERSON] народилась [INFO] , про що Надержиншинською сільською радою Полтавського району Полтавської області зроблено відповідний актовий запис № 7 від 22 квітня 2008 року. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22 квітня 2008 року матір`ю [PERSON] вказано [PERSON] , а батьком - [PERSON] . Відомості про батька зазначені відповідно до частини 1 статті 135 СК України - зі слів матері. [PERSON] та [PERSON] не перебували у зареєстрованому шлюбі. Судом встановлено, що на момент народження [PERSON] позивачка мала прізвище « [PERSON] », однак в подальшому внаслідок укладення шлюбу 01 листопада 2018 року зі [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується наданою до суду копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 01 листопада 2018 року (а.с. 17). З матеріалів справи вбачається, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується наданою до суду копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 11). В подальшому, [INFO] , померла і його мати - [PERSON] , що вбачається зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 31 січня 2020 року (а.с. 12). [PERSON] склала на ім`я [PERSON] заповіт від 20.05.2019, яким усе належне їй майно заповідала - [PERSON] (а.с. 85). Однак, у зв`язку з відсутністю доказів родинного зв`язку між [PERSON] та [PERSON] , їй, як законному представнику малолітньої [PERSON] , відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с. 30). Також через відсутність доказів родинного зв`язку між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] позбавлена можливості в інтересах малолітньої [PERSON] , звернутись до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлого [PERSON] . Як зазначено у позовній заяві, вказані обставини спонукали [PERSON] звернутись до суду із відповідним позовом про встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , у зв`язку з тим, що позивач не має можливості документально підтвердити родинний зв`язок між нею та померлим [PERSON] . Надаючи оцінку позовним вимогам [PERSON] , суд виходить з наступного. Норми права, які підлягають застосуванню Згідно зі статтею 2 Цивільного процесуального кодексу України (надалі також - ЦПК України) завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (надалі також - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі статтею 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до пункту 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі статтею 135 Сімейного кодексу України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, врегульовано статтею 125 СК України. Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду. Відповідно до частин першої та другої статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Статтею 130 СК України передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статі 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно з пунктом 4 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до статей 213, 215 ЦПК України 2004 року рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень статті 212 ЦПК України 2004 року, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Висновки щодо правозастосування Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що [PERSON] та [PERSON] у період з 27.05.2008 по 20.09.2018 були зареєстровані та проживали за адресою: [ADDRESS] . До цього часу з 2006 року [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS] , без реєстрації до 2018 року. Під час спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилась спільна дитина - донька [PERSON] , [INFO] народження . Оскільки шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано не було, відомості про батька дитини - [PERSON] - були записані за вказівкою матері згідно з частиною першою статті 135 СК України. На підтвердження спільного проживання [PERSON] та [PERSON] надано довідку Виконавчого комітета Мачухівської сільської ради від 22.09.2020 № 02-21/2502 (а.с. 90), а також відомості з облікової картки об`єкта погосподарського обліку з відомостями про членів домогосподарства з реєстрацією місця проживання на території ради (а.с. 91-93). Однак, суд зазначає, що у довідці Виконавчого комітета Мачухівської сільської ради від 22.09.2020 № 02-21/2502 (а.с. 90) вказано, що в родинних стосунках [PERSON] з [PERSON] не перебувала, спільного господарства не вела. Відомості сільської ради про те, що позивачка не вела спільного господарства з [PERSON] , спростували допитані у судовому засіданні в якості свідків гр. [PERSON] , гр. [PERSON] , гр. [PERSON] . Допитані як свідки зазначені особи підтвердили той факт, що [PERSON] проживав разом із [PERSON] в одному домогосподарстві за адресою: [ADDRESS] з 2006 року. Свідки зазначили, що за життя [PERSON] визнавав [PERSON] своєю донькою, у тому числі і забирав її з пологового будинку у якості батька, та проживав разом зі [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вони вели спільне господарство. Свідки гр. [PERSON] , гр. [PERSON] , крім вказаного, зазначали, що і мати [PERSON] - [PERSON] , яка проживала разом із [PERSON] та [PERSON] за вказаною адресою, за життя визнавала [PERSON] своєю онукою, склала на неї заповіт. З огляду на викладене, судом встановлено, що [PERSON] , який помер [INFO] , за життя визнавав [PERSON] своєю донькою та проживав разом зі [PERSON] у період з 2006 року по 20.09.2018 однією сім`єю без реєстрації шлюбу, з якою вони вели спільне господарство. Однак, не зважаючи на вказані та встановлені обставини, суд зазначає, що з процитованого вище положення частини 2 статті 128 СК України вбачається, що підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. У свою чергу ЦПК України встановлює вимоги до доказів - даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України). Докази мають бути, в тому числі, належними та допустимими (статті 58, 59 ЦПК України 2004 року станом на дату ухвалення оскаржуваного рішення суду першої інстанції, статті 77, 78 ЦПК України станом на дату ухвалення оскаржуваної постанови). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до частин першої, п`ятої та шостої статті 81 ЦПК України (частини перша, друга та четверта статті 60 ЦПК України 2004 року) кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 лютого 2020 року у справі № 643/9245/18 (провадження № 61-16732св19) зроблено висновок по застосуванню статті 130 СК України та вказано, що «тлумачення статті 130 СК України свідчить, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України». Тобто підставою для визнання батьківства є відомості, що засвідчують саме походження дитини від певної особи. Європейський суд з прав людини зауважив, що «в ході національного розгляду суд призначив ДНК-тест з метою вирішення цього спору про батьківство. Тест продемонстрував, що відповідач був батьком дитини з ймовірністю 99,99 відсотків. Суд враховує, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року). Суд зазначає, що за наслідками проведеної у справі № 542/928/20 на підставі ухвали Новосанжарського районного суду Полтавської області судової молекулярно-генетичної експертизи, старшим судовим експертом складено висновок від 12.03.2021 № СЕ-19/121-20/21704-Б про те, що гр. [PERSON] , [INFO] народження , може бути біологічним батьком дитини - [PERSON] , [INFO] . Ймовірність даної події складає 99,9999901%. З огляду на викладене, враховуючи, в першу чергу, зазначений висновок експерта, яким вказано на 99,9999901% ймовірність батьківства [PERSON] по відношенню до [PERSON] , зважаючи на досліджені в судовому засіданні документи та додатково зважаючи на пояснення свідків, суд приходить до висновку про доведеність того факту, що [PERSON] є батьком [PERSON] . Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved