Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

05.09.2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 359540 грн. 20 коп., мотивуючи позов систематичним невиконанням відповідачем умов кредитного договору. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Судова повістка відповідачу надсилалася за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, про поважні причини неявки до суду відповідач не повідомив, відзив не подав. Зі згоди представника позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали цивільної справи № 750/6921/14, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 13.06.2013 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № 03/10347212201, відповідно до якого останній отримав кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії за картковим рахунком в розмірі 30000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі базової ставки 3,5 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 11.06.2015 року (а.с. 7-8). 21 травня 2014 року позивачем відповідачу було направлено претензію, відповідно до якої, від відповідача вимагалось здійснити повне погашення боргу., у разі непогашення заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії від 13.06.2013 року у встановлений термін, Банк буде змушений стягнути заборгованість у встановленому законом порядку. 10.07.2014 року позивач звернувся з позовом до [PERSON], посилаючись в позовній заяві на пункт 4.3.4 Договору, відповідно до якого у випадку прострочення повернення сплати кредиту, відсотків за його користування, а також у разі обліку понад 30 календарних днів над лімітної заборгованості за картковим рахунком Позичальника, яка виникає при використанні понад витратного ліміту за картковим рахунком, вважається, що термін виконання зобовязання таким, що настав. Також в позовній заяві вказано про те, що Банк набув право на дострокове повернення суми кредиту та всіх нарахованих відсотків за його користування (а.с. 4, 2 абзац, справи № 750/6921/14) Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 30.10.2014 року позов Публічного акціонерного товариства КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК ХРЕЩАТИК до [PERSON], Приватного підприємства Фавориттранс про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто солідарно з [PERSON], Приватного підприємства Фавориттранс на користь Публічного акціонерного товариства КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК ХРЕЩАТИК заборгованість за договором № 03/10347212201 про відкриття кредитної лінії від 13.06.2013 в сумі 30000 грн., заборгованість за відсотками в сумі 7209,04, а всього 37209 (тридцять сім тисяч двісті девять) гривень 04 копійки. Відповідач вказує, що станом на 01.08.2018 року становить 389540,20 грн. Відповідно до ст.\~526 ЦК\~України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки. \~ \~ \~ \~Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред'явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. Якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов'язання відповідно до частини другої\~статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Також позивач просив стягнути три відсотки річних та інфляційні, які, згідно наданого розрахунку ( а.с. 6), розраховані на суму заборгованості 118185,77 грн, яку Банк вважає заборгованістю за кредитом. Однак, як вбачається із розрахунку та виписки по рахунку 10347212201, це є фактично відсотками, що нараховані Банком після постановлення рішення суду від 30.10.2014 року та перенесені ним як заборгованість по кредиту, на ці відсотки позивачем нараховані знову відсотки та пеня, однак ця сума не є сумою позики. З огляду на вищенаведене, вимога про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних не підлягає задоволенню, так як позивач має право на стягнення трьох відсотків річних та інфляційні не на суму, яка нарахована Банком після дострокового стягнення заборгованості, а на суму, яка стягнута за рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 30.10.2014 року та яка не була повернута відповідачем, а такої вимоги позивач не заявляв.

Outcome: dismissed