Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

06.11.2018р. позивач звернулася в суд з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 30.01.2007 року помер її дідусь [PERSON]. Після смерті останньої відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними спорудами в с. Черна по вул. Шевченка, 23, Виноградівського району, Закарпатської області. Для оформлення спадщини вона звернулася до нотаріальної контори, але отримала відмову, оскільки були відсутні правовстановлюючі документ на будинок. По справі існує, ще один спадкоємець, а саме дружина померлого та бабка позивача - [PERSON], яка не заперечує проти визнання права власності за онукою. У звязку з тим, що реєстрація права власності на померлу людину не може бути здійснена, просила суд визнати за нею право власності на вказаний будинок. В судове засідання позивач не з'явився, однак надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав, обставини вказані в позовній заяві підтвердив. Відповідачка та її представник до суду не з'явилися, проте надали письмову заяву в якій позовні вимоги визнали та просили слухати справу у їх відсутність. Третя особа до суду не з'явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність достатність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] Судом встановлено, що 30.01.2007 року помер [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть, видане 01.02.2007 року виконкомом Чернянської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області та про що зроблений запис в Книзі реєстрації смертей за №3 (а.с.8). Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями в с. Черна по вул. Шевченка, 23, Виноградівського району, Закарпатської області. До складу домоволодіння, згідно технічного паспорту, входить житловий будинок, літня кухня, вбиральня, корівник, ворота, огорожа, колодязь (а.с.13-15), які оцінені Виноградівським районним БТІ на загальну суму 80 803 грн. (а.с.12). Заповіт спадкодавцем не складався. Спадкової справа не заводилась. Родинні звязки між спадкодавцем та позивачем підтверджується копією свідоцтва про народження серії ІІІ-ФМ №489245 від 22.09.1992 року (а.с.36) де остання записана донькою [PERSON]. Копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану (долучена до матеріалів справи), де вона [PERSON] записаний сином [PERSON]. Крім [PERSON] у справі існують інші спадкоємці за законом, а саме: дружина померлого та бабка позивача - [PERSON] (долучено до матеріалів справи), яка відмовляється від своєї частки у спадковому майні на користь онуки. В судовому засіданні встановлено, що позивач звертався до органів нотаріату з заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у оформленні спадщини через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок на імя спадкодавця, [PERSON], у звязку з чим він не може успадкувати його, й отримати свідоцтво про право на спадкування за законом. Ці обставини суд встановив на підставі належних в справі документів, а саме: копії свідоцтва про смерть, технічного паспорту, копій свідоцтв про народження, витягу з державного реєстру, інших документів. Зазначений житловий будинок, разом з іншими спорудами, які входять до складу домоволодіння, знаходиться на не приватизованій земельній ділянці, у звязку з чим має статус садиби, відповідно до ч.1 ст. 381 ЦК України. Питання щодо земельної ділянки даним позовом не вирішувалось. Судом також враховано, що технічний паспорт на спадкове нерухоме майно складено Виноградівським районним бюро технічної інвентаризації 02.10.2018 року тобто після смерті [PERSON] З цього приводу позивач зазначив, що за допомогою оформленого технічного паспорту він намагалася отримати правовстановлюючі документи на будинок, однак, як йому повідомили, це не є підставою для оформлення спадщини та визнання за ним права власності, оскільки цього не достатньо. У звязку з цим позивач звернувся з позовом до суду, оскільки однією з підстав для реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду про визнання права власності. Право власності на нерухоме майно, яке є обєктом спадщини, в даному випадку житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, підлягає державній реєстрації, у звязку з цим, відповідно до ст. 182 та ч. 2 ст. 331 ЦК України, - воно виникає з моменту такої реєстрації. Для цього є необхідність визнати за позивачем право власності на нерухоме майно, що є обєктом спадщини, оскільки відсутність правовстановлюючих документів позбавляє спадкоємця можливості здійснити реєстрацію власності й прийняти спадщину за законом. Згідно довідки, наданої виконкомом Чернянської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області від 28.12.2018 року №02-29/911 (долучена до матеріалів справи) позивачка на момент смерті спадкодавця фактично проживала разом з ним в с. Черна, по вул. Шевченка, 23, Виноградівського району Закарпатської області, що вказує на те що вона фактично прийняла спадщину у відповідності до ст.1268 ч.3 ЦК України. Вказані вище обставини свідчать про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON], у звязку з тим, що її права щодо володіння, користування та розпорядження спадковим майном порушуються, а тому підлягають захисту відповідно до ст. 392 ЦК України, оскільки не визнаються органом, який здійснює державну реєстрацію нерухомого майна.\~ Крім того, згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У цьому звязку судом встановлено, що спадкодавець займався належним оформленням житлового будинку до моменту своєї смерті, про що свідчить технічний паспорт на такий будинок, виготовлений 02.10.2018 року Виноградівським районним бюро технічної інвентаризації, і яким правомірно скористався позивач підтверджуючи своє право власності.\~ Сам факт наявності технічного паспорту на житловий будинок свідчить, що обєкт спадщини не є самочинним будівництвом. Беручи до уваги, що позивач, як спадкоємець за законом, має право на набуття права власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, після смерті [PERSON], а також те, що він має право на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак не зміг його отримати з незалежних від нього причин, - позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України слід визнати право власності позивача в порядку спадкування на домоволодіння, до складу якого входить: житловий будинок, літня кухня, вбиральня, корівник, ворота, огорожа та колодязь, що розташовані за адресою: вул. Шевченка, 23, в с. Черна, Виноградівського району, Закарпатської області, на загальну суму 80 803 грн., оскільки остання їх прийняла відповідно до ст. 1297 ЦК України. Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину. Оскільки таке свідоцтво видано не було, з незалежних від позивача причин, суд вважає за можливе ухвалити відповідне рішення визнавши спадкоємця власником зазначеного нерухомого майна. Судові витрати в справі слід покласти на позивача, оскільки рішення ухвалено в його інтересах. На підставі ст.ст. 392, 1218, 1268, 1297 ЦК України,

Outcome: approved