Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

06.11.2013 року позивачі звернулися до Деснянського районного суду міста Чернігова у відповідності до уточненої позовної заяви від 14.11.2013 року з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецторг групп», [PERSON] про визнання не дійсними прилюдних торгів. Позов обгунтовано тим, що на виконанні в Новозаводському відділі державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції знаходиться виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 103870 грн. 22.10.2013 року позивач [PERSON] отримала лист від філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецторг групп» про те, що земельна ділянка, площею 1500 кв.м., будівельні матеріали та обладнання, які були використані в будівництві житлового будинку та надвірних споруд, що знаходяться за адресою [ADDRESS], виставлені на торги, які згідно тексту листа призначені на 04.11.2013 року. Оскільки боржник [PERSON] не мала інформації про накладення арешту на зазначене майно та передачу вказаного майна на продаж з прилюдних торгів, 22.10.2013 року вона звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця. Позивач [PERSON] посилається на те, що як вбачається з тексту виконавчого листа, борг на користь [PERSON] стягнуто особисто з неї, беручи це до уваги, арешт, оцінка та продаж повинні були стосуватися тільки ? частини земельної ділянки та будинку за адресою [ADDRESS], оскільки і земельна ділянка і будинок набувалися подружжям позивачів ,які зареєстрували шлюб 30.12. 1994 року і їх частки у відповідності до ст. 370 ЦК України є рівними. На думку позивачів прилюдні торги належить визнати недійсними оскільки у відповідності до ст. 366 та 371 ЦК України кредитор співвласника майна, що є у спільній сумісній власності, в разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може заявити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї. Також позивачка стверджує, що до проведення торгів вона розрахувалася зі стягувачем [PERSON], та частково розрахувалася зі стягувачем [PERSON] в інтересах яких, як вбачається з тексту листа, проводилась реалізація арештованого майна. Також позивач вказує на те, що державним виконавцем не вірно висвітлені дані про майно оскільки будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS] збудований. Позивачі [PERSON] та [PERSON] позов підтримали та просили його задовольнити. Представник позивачів в судовому засіданні позов підтримав та просив суд його задовольнити. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецторг групп» Сидоренко С. В., представник відповідача [PERSON] - [PERSON] та головний державний виконавець Новозаводського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції Богуш М. В. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, посилаючись на безпідставність вимог позивачів. Заслухавши пояснення представника позивачів, представника відповідача Сидоренко С.В., представника відповідача [PERSON], головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Новозаводського відділу Державної виконавчої служби Богуш М.В., суд приходить до висновку що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що в Новозаводському відділі державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції перебувало зведене виконавче провадження №35997808 з виконання виконавчого листа №2/2515/11962/2012 від 22.11.2012 року та виконавчого листа № 2/2515/10341/2012 від 25.10.2012 року виданих Новозаводським районним судом м. Чернігова про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] - 104908 грн. 87 коп., [PERSON] - 22813 грн. 25 коп., а всього в сукупності 127722 грн. 12 коп.(а.с.162) 22.11.2012 року головним державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2/2515/11962/2012 від 22.11.2012 року та встановлено боржнику строк для самостійного виконання, копію постанови про відкриття виконавчого провадження надіслано [PERSON] рекомендованою кореспонденцією. (а.с. 121-126). Одночасно при відкритті виконавчого провадження, 22.11.2012 року державним виконавцем за заявою стягувача було накладено арешт на все майно боржника, про що винесена відповідна постанова. У встановлений державним виконавцем строк для добровільного виконання, позивачка рішення не виконувала, й у відповідності до ст. 27 ЗУ «Про виконавче провадження» було розпочате примусове виконання рішення. Державним виконавцем були надіслані відповідні запити до Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради, КП ЧМБТІ. В ході чого було з'ясовано що за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку по вул. Черняховського, площею 0, 1500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та квартира [ADDRESS]. Згідно розширеного витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна вищевказаний об'єкт (квартира [ADDRESS]) нерухомості перебуває в іпотеці ПАТ «Укрексімбанк» (а.с. 156-157, 160). 19.12.2012 року державним виконавцем було складено акти опису квартири [ADDRESS] та земельної ділянки [ADDRESS], площею 0, 1500 га, під час акту опису і арешту земельної ділянки було встановлено, що на ній перебуває житловий будинок, про що зроблена відповідна відмітка в акті опису й арешту майна, копії яких направлено позивачці [PERSON] рекомендованою кореспонденцією. Державним виконавцем були надіслані відповідні запити. 28.01.2013 Управління архітектури та містобудування Чернігівської міської ради повідомило, що заяв для одержання будівельного паспорту або містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки по [ADDRESS], від [PERSON] до управління не надходило в наслідок чого вищезазначені документи [PERSON] не надавалися. (а.с.159) Як вбачається з відповіді Комунального підприємства Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації від 19.07.2013 року на запит державного виконавця , станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] не зареєстровано. Документи в матеріалах інвентаризаційної справи відсутні.(а.с.158) Комунальне підприємство «Чернігівводоканал» на запит державного виконавця 31.07.2013 року надало відповідь, що за адресою [ADDRESS] працівниками КП «Чернігівводоканал» був встановлений факт самовільного підключення споживача до систем централізованого комунального водопостачання. Також було повідомлено, що за вищевказаною адресою особовий рахунок в абонентському відділі КП «Чернігівводоканал» по нарахуванню та оплаті за отримані послуги з водопостачання відкритий на ім'я [PERSON] з 25.07.2006 р.(а.с.159) Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації 19.07.2013 року надіслало відповідь на запит Новозаводського відділу державної виконавчої служби ЧМУЮ в якій повідомило, що гр.. [PERSON] чи інші особи не зверталися з заявою про підключення до газопостачання будинку розташованого за адресою [ADDRESS]. Технічні умови на зазначений будинок не видавались, договір про надання населенню послуг з газопостачання не укладався. (а.с. 165) ПАТ «Чернгівобленерго» на запит державного виконавця повідомило, що за адресою [ADDRESS] абонентом являється [PERSON], з якою 06.10.2006 року укладено договір про користування електричною енергією. 07.08.2013 року Чернігівська районна державна адміністрація Чернігівської області повідомила Новозаводський відділ державної виконавчої служби ЧМУЮ, що в архіві відділу з питань містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства райдержадміністрації інформація про надання дозволу на будівництво об'єкта нерухомості, а саме житлового будинку, що знаходиться за адресою [ADDRESS] відсутня. 19.02.2013 року державним виконавцем винесена постанова про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні, для оцінки земельної ділянки. 13.03.2013 року до Новозаводського відділу ДВС ЧМУЮ було надіслано звіт з оцінки земельної ділянки [ADDRESS]. Державним виконавцем було надіслано сторонам листи з результатами визначення вартості. 27.06.2013 Головному управлінню юстиції у Чернігівській області надіслано заявку, щодо передачі майна на реалізацію земельної ділянки [ADDRESS]. Звіт було повернуто на доопрацювання. 03.09.2013 року повторно направлено заявку до Головного управління юстиції у Чернігівській області щодо передачі майна на реалізацію, а саме земельної ділянки [ADDRESS] та будівельних матеріалів та обладнання, які були використані в процесі будівництва житлового будинку та надвірних споруд.(а.с. 161) 13.09.2013 року між Ново заводським відділом державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрспецторг групп» було укладено договір №26-0263/13 про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна.(а.с.151-152) 04.11.2013 року відповідно до протоколу №26-0263/13 відбулися прилюдні торги по реалізації нерухомого майна яке належало [PERSON], за результатами якого переможцем торгів стала [PERSON], майно було реалізоване за 997 300 грн. 00 коп.(а.с. 150). Позивачі вважають, що прилюдні торги по реалізації спірного майна належить визнати не дійсними, у відповідності до ст. 60 Сімейного кодексу України, оскільки вважають земельну ділянку та будівельні матеріали та обладнання які були використані в процесі будівництва житлового будинку та надвірних споруд спільною сумісною власністю подружжя. Також позивачі посилаються на те, що державним виконавцем та відповідачем не додержано вимог ст. 61 ЗУ «Про виконавче провадження» - реалізація арештованого майна цивільного, сімейного та цивільно-процесуального законодавства. Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. У відповідності до ч.1 ст. 215 ЦК України Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. У відповідності до ч.2 ст. 69 Сімейного кодексу України Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Договір про поділ житлового будинку, квартири, іншого нерухомого майна, а також про виділ нерухомого майна дружині, чоловікові зі складу усього майна подружжя має бути нотаріально посвідчений. Ст. 71 Сімейного кодексу України закріплено способи та порядок поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема ч.1 вищевказаної статті вказано,що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню в разі не виконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України «Про виконавче провадження», Інструкцією про порядок проведення виконавчих дій, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 року№74/5. Що стосується порушень, допущених, державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень передбачених Законом України «Про виконавче провадження», до призначення торгів, у тому числі, щодо визначення вартості чи оцінки майна, то такі дії(бездіяльність) державного виконавця підлягають оскарженню в порядку передбаченому цим Законом. Отже, суд приходить до висновку, що дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів не дійсними. Відповідно до вимог ч.1 ст. 61 ЗУ «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна, за винятком майна, вилученого за законом з обігу та зазначеного в ч.5 ст. 55 цього закону, здійснюється спеціалізованими організаціями, які залучаються на тендерній (конкурентній) основі, на підставі договорів між Державною виконавчою службою та спеціалізованими організаціями шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах та комісійних засадах. Прилюдні торги - це продаж майна, на яке звернено стягнення і яке підлягає реалізації. Під час проведення прилюдних торгів укладається угода про передачу майна у власність, сторонами якої, з одного боку, є покупець прилюдних торгів, котрим може бути фізична чи юридична особа, а з другої - продавець - відділ ДВС в особі спеціалізованої організації, яка організовує та проводить ці прилюдні торги за договором з ДВС. Власником цього майна стає покупець, котрий запропонував за нього у ході торгів найвищу ціну. Тимчасове положення про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 року №68/5, визначає умови і порядок проведення прилюдних торгів з продажу квартир, будинків, підприємств як цілісного майнового комплексу, інших приміщень, земельних ділянок, що є нерухомим майном, на яке звернено стягнення відповідно до чинного законодавства. В ході розгляду справи, та виходячи з аналізу зазначених норм закону, судом не виявлено порушень під час проведення процедури реалізації арештованого майна, та продажу його на прилюдних торгах. Інші зазначені порушення, на які посилалися позивачі, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та не тягнуть за собою визнання недійсними результатів прилюдних торгів. Одночасно суд приходить до висновку, що підлягають скасування заходи забезпечення позову. Оскільки у відповідності до ч.6 ст. 154 ЦПК України, якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову. Враховуючи відсутність підстав для визнання прилюдних торгів не дійсними, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed