Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

06 грудня 2016 року заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій ставить питання про встановлення факту смерті її зятя [PERSON], яка настала [INFO]. В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначила, що [PERSON] є її зятем. Він був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. З травня 2015 року [PERSON] проживав разом з заявником у м.Торецьку. У жовтні 2016 року він виїхав по особистим справам за адресою реєстрації. [INFO] у лікарні №16 м.Донецька настала його смерть. Факт смерті підтверджено лікарським свідоцтвом про смерть, довідкою про причину смерті, виданими на території непідконтрольній Україні. Звернувшись до Торецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій областіз заявою про реєстрацію факту смерті [PERSON], заявнику було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті, тому вона звернулася до суду про встановлення факту смерті зятя. Заявник надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні заявлених вимог наполягала. Представник заінтересованої особи Торецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала щодо задоволення вимог. Представник заінтересованої особи управління Пенсійного фонду України м.Дзержинська Донецької областінадала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечувала щодо задоволення вимог. Дослідивши та вивчивши матеріали по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. У відповідності до абзацу другого ч.1 ст.257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Родинні відносини між померлим та заявником підтверджено наданими матеріалами справи. Згідно п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Судом встановлено, що заявник позбавлена можливості підтвердити смерть свого зятя у встановленому законом порядку та отримати свідоцтво про смерть [PERSON] у зв'язку з невідповідністю медичних документів про смерть, виданих на тимчасово непідконтрольній державі України території (мДонецьк), зразку документів, відповідно до вимог законодавства України Як встановлено в судовому засіданні, факт смерті [PERSON], [INFO], який помер [INFO] у м.Донецьк підтверджено лікарським свідоцтвом про смерть № 349 від [INFO], довідкою про причину смерті, виданими на території не підконтрольній Україні (а.с.8). Заявник зверталася до Торецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з заявоюпро видачу свідоцтва про смерть, однак їй була надана відмова у проведенні державної реєстрації смерті (а.с.9). Судом встановлено, що у відповідності до Розпорядження КМУ від 07.11.2014 року №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», м.Донецьк відноситься до міст у Донецькій області, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. З огляду на викладене, суд вважає, що дійсно для проведення державної реєстрації смерті особи є об'єктивні перешкоди. За таких обставин, необхідно встановити факт смерті [PERSON], яка настала [INFO] в м.Донецьк.

Outcome: approved