Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

05.11.2014 позивач звернулася до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнень, просить суд стягнути з відповідача на її користь суму нарахованої, але невиплаченої заробітної плати в розмірі 10091,29 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що наказом №44/к від 27.08.2013 вона була прийнята на посаду головного фахівця юридичного відділу Державного підприємства «Головний науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» (далі - ДП «ГНДПІЗ») з окладом 2200,00 грн., а наказом №58-к 12.09.2014 року її було звільнено з роботи на підставі п.1 ст.36 КЗпП України, проте не проведено із нею повний розрахунок, у зв`язку з чим у відповідача перед нею виникла заборгованість по сплаті нарахованої, але не виплаченої заробітної плати. В добровільному порядку цей борг відповідач позивачу не сплачує, що і змусило останню звернутися до суду. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі. Окремо зазначила, що підтримує позовні вимоги в обсязі, викладеному судом вище (а.с.22) Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України (а.с.14, 21), проте свого представника в судове засідання не направив, заяв чи клопотань щодо перенесення розгляду справи суду не подавав. Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що 27.08.2013 року наказом №44-к за підписом в.о. директора ДП «ГНДПІЗ»[PERSON] [PERSON] було прийнято на посаду головного фахівця юридичного відділу з випробувальним терміном два місяці та посадовим окладом 2200,00 грн. згідно штатного розпису (а.с.9) В цей же день відповідні відомості було внесено до трудової книжки (а.с.4) 12.09.2014 року наказом №58-к за підписом в.о. директора ДП «ГНДПІЗ» [PERSON] [PERSON] було звільнено з роботи за п.1 ст.36 КЗпП України за угодою сторін із внесенням відповідних відомостей до трудової книжки (а.с.5, 10) Судовим розглядом встановлено, що у відповідача перед позивачем утворилася заборгованість по виплаті заробітної плати за період з квітня 2014 року по вересень 2014 року включно в розмір 10091,29 грн., яка на час розгляду справи не виплачена відповідачем. Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст.43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Статтею 21 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Аналіз наведених норм закону дає підстави вважати, що позивачем повністю доведено позовні вимоги до відповідача, а відтак позов слід задовольнити. Оскільки при пред'явленні позову до суду позивач був звільнений від сплати судового збору, то, відповідно до ст. 88 ЦПК України, його слід стягнути з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved