Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

05.12.2019 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] . Зазначає, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] перебуває з 16.07.2016 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у позивачки [PERSON] з чоловіком [PERSON] з кінця 2018 року почали виникати складні сімейні ситуації, які часто закінчувалися конфліктами. Їхні сімейні відносини вже не будуються на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові, поваги та взаємодопомоги. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, але надала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглядати без її участі та зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить залишити місце проживання дитини разом з нею, залишити їй прізвище « [PERSON] », судові витрати з відповідача не стягувати. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, але надав до суду письмову заяву, в якій просив справу розглядати без його участі та зазначив, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, та вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачем та, відповідно, для його задоволення, у зв`язку з цим, суд враховує наступне. 16.07.2016 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Новгород-Сіверському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 47, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 16.07.2016 року (а.с.7). Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , (а.с.5). Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім`ї, фактично їх сім`я розпалась. Позивачка [PERSON] в своїй заяві наполягала на розірванні шлюбу, відповідач [PERSON] не повідомив суду жодних заперечень щодо цього, що свідчить про дійсну волю чоловіка та дружини. Тому суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно. Збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх малолітньої дитини. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України (Далі СК України), суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи права та інтереси малолітньої дитини, вік дитини, яка не досягли десяти років, її місце проживання визначається за згодою батьків відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України. Враховуючи те, що відповідач не заперечує, щоб дитина залишилася з матір`ю, суд вважає обґрунтованим визначити місце проживання їхньої малолітньої дитини разом з матір`ю. Позивачка, відповідно до положень ст. 113 СК України, має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу, тому суд вважає обґрунтованим її бажання залишити прізвище « [PERSON] ». Відтак, встановлені підстави для задоволення позову. Суд враховує позицію позивачки, яка просила не стягувати з відповідача на її корить судовий збір, та приходить до висновку про відсутність необхідності стягнення з відповідача на користь позивачки сплачений нею судовий збір.

Outcome: approved