overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

05 березня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особою, яка втратила право користуватися житловим приміщенням, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що позивач разом зі своєю матір'ю [PERSON] проживають та зареєстровані у квартирі [ADDRESS]. Також у квартирі проживають та зареєстровані малолітні діти позивача: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], та відповідач. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 листопада 2013 року був розірваний шлюб між позивачем та відповідачем. Відповідач ще до розірвання шлюбу залишив квартиру [ADDRESS], забравши всі свої особисті речі та почав проживати окремо. З серпня 2013 року відповідач квартирою не цікавиться, житлово-комунальні послуги не сплачує, тому позивач вимушена сплачувати додаткові витрати на сплату комунальних послуг. У зв'язку з цим позивач просить визнати відповідача особою, яка втратила право користування житловим приміщенням. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі на підставах, викладених у позовній заяві, просила задовольнити позов, надала згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є сусідкою позивача з 2004 року, у серпні 2013 року вона бачила відповідача, який збирав свої речі у квартирі [ADDRESS], а згодом виїхав з цієї квартири, і саме з цієї дати відповідач більше не проживає з позивачем у вказаній квартирі. Свідок [PERSON], допитана у судовому засіданні, пояснила, що вона є рідною сестрою позивача, відповідач [PERSON] не проживає у квартирі [ADDRESS] з серпня 2013 року, після виїзду відповідача з квартири її сестра розлучилася з відповідачем. Згідно з ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

05 березня 2015 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про оспорювання батьківства та виключення відомостей про нього як батька з актових записів про народження дітей. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він із [PERSON] орієнтовно півтора року до офіційного одруження проживали у цивільному шлюбі. 14 вересня 2012 року шлюб між ними зареєстровано. У шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], батьком яких записаний позивач - [PERSON] Рішенням суду від 20 лютого 2015 року шлюб між ним та відповідачем розірвано та призначено стягнення аліментів на дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. на кожну дитину щомісячно. Разом з тим, у нього наявні обгрунтовані сумніви про те, чи являється він біологічним батьком народжених відповідачем дітей. Враховуючи наведене, просить виключити відомості про його батьківство із актових записів про народження [PERSON] та [PERSON]. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з наведених у позові підстав. Відповідач позов не визнала, зазначила, що позивач є батьком їх дітей - [PERSON] та [PERSON], а тому зобов'язаний їх утримувати. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.7). У шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], батьком яких записаний позивач - [PERSON], що вбачається із свідоцтв про народження дітей (а.с.8,9). Відповідно до ст. 136 Сімейного кодексу України (далі - СК України) особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Як вбачається з висновку судово-медичної експертизи генетичної ідентифікації № 114 від 31 липня 2015 року, молекулярно-генетичним дослідженням встановлено: вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] відносно [PERSON] та [PERSON] складає величину не менше ніж 99,99 %. Таким чином, біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] та [PERSON] практично доведено (а.с.34-37). Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України кожна стороназобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивач не надав суду жодних належних та допустимих доказів в підтвердження відсутності кровного споріднення між ним та дітьми. За таких обставин справи суд приходить до висновку, що його позовні вимоги не підлягають до задоволення. У зв'язку з прийняттям судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, судові витрати у справі покладаються на позивача.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

05 березня 2015 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди (а.с.2-3). В обґрунтування позовних вимог зазначив, що під час технічної перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок у відповідача за адресою: [ADDRESS], яка проводилась 12.04.2013 року, представниками енергопостачальника було виявлено без облікове споживання електроенергією шляхом самовільного підключення повз прилад обліку, тобто електроенергія споживається - приладом обліку не враховується, внаслідок таких неправомірних дій споживача енергопостачальній компанії було спричинено матеріальний збиток.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

05 березня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. В судове засідання сторони не зявилися, про час і місце розгляду справи оповіщені. Позивач поданійдо початку судового засідання письмовій заяві просивсправу слухати за його відсутності, позов задовольнити. Відповідач у письмовій заяві просила відкласти розгляд справи та надати строк для примирення, в чому протокольною ухвалою суду відмовлено. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25 вересня 1999 року (а.с. 3). Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Через несумісність характерів спільне подружнє життя у сторін не склалося, між ними постійно виникають непорозуміння та сварки. Поновлювати шлюбні стосунки позивач наміру не має, примирення та збереження сімї вважає неможливим. На виконання вимог ст. 111 Сімейного кодексу України, суд ухвалою від 25.05.2015 надавав сторонам строк для примирення, проте згоди щодо збереження сімї сторонами не досягнуто. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

05 березня 2015 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій зазначила, що 20 червня 2009 року зареєструвала шлюб з відповідачем, про що свідчить свідоцтво про шлюб, серія [NUMBER] видане Огульцівською сільською радою Валківського району Харківської області, актовий запис №01. Від шлюбу з відповідачем мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір'ю. Спільне життя між сторонами не склалося, в даний час вони проживають окремо, з 2014 року вони не підтримують подружніх стосунків, сім'я існує формально. Позивачка ставить питання про розірвання шлюбу, вона вважає, що сім'я розпалася остаточно, вони не зійшлися характером з відповідачем та мають різні погляди на життя, внаслідок чого в їхніх стосунках виникла неприязнь, яка з часом перетворилась психологічну несумісність. В судовому засідання позивачка була відсутньою, але від неї надійшла заява про слухання справи за її відсутності, просить позов задовольнити в повному об'ємі. Відповідач в судове засідання не з'явився, але від нього надійшла заява про слухання справи без його участі, позов визнає. Виходячи із вищевикладеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Із матеріалів справи видно, що 20 червня 2009 року сторони зареєстрували шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб, серії [NUMBER] видане Огульцівською сільською радою Валківського району Харківської області, актовий запис №01. В сім'ї сторін народилася дитина, донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] виданого 03 листопада 2009 року Циркунівською сільською радою Харківського району Харківської області, актовий запис № 48. Спільне життя між сторонами не склалося, в даний час вони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, сім'я існує формально. Згідно зі ст.112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини звернення до суду про розірвання шлюбу, та інші обставини із життя подружжя. Суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Питання про розподіл майна сторони не порушують. При таких обставинах суд вважає, що шлюб носить формальний характер, тому повинен бути розірваний. Дитина проживає із позивачкою. Прізвище позивач просить залишити «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

05 березня 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивувала тим, що 31 серпня 1991 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу дітей немає. Спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок різних поглядів на життя, ними утрачено почуття любові та поваги, шлюбні відносини припинені, спільно не проживають з 2010 року. Шлюб носить формальний характер, подальше його збереження та примирення неможливе. Позивач в судове засідання не з'явивилася. Про час та місце слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку, надала до суду письмову заяву, в якій просить суд слухати справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, у разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку судовою кореспонденцією, однак до суду не з'явивився, причин неявки суду не повідомив, заперечень проти позову до суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно положень ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 31.08.1991 року, який зареєстрували у Височанській селищній раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 38, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим Височанською селищною радою Харківського району Харківської області (а.с.3). Судом встановлено, що сторони фактично не підтримують шлюбні відносини та не проживають разом з 2010 року, сім'я розпалась і існує лише формально. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки вони спільно з відповідачем не проживають, їх шлюб розпався і існує формально. Відповідно до ч.2 ст.104, ст.110 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 243 грн. 60 коп. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем слід розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

05 березня 2015 року позивач звернулася до суду з заявою, в якій вказувала, що 02 жовтня 2012 року вона та відповідач уклали шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Рудосільської сільської ради Володарського району Київської області, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний запис за № 04. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [ADDRESS], виданим 22 жовтня 2012 року виконавчим комітетом Рудосільської сільської ради Володарського району Київської області та про що зроблено відповідний актовий запис за №14. Відповідач не надає допомогу на дитину, яка знаходиться біля неї, тому просила стягнути аліменти у розмірі 500 грн. щомісячно до повноліття дитини. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, відповідач позов визнав повністю. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 02 жовтня 2012 року сторони зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис за №04, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [ADDRESS], виданим 22 жовтня 2012 року виконавчим комітетом Рудосільської сільської ради Володарського району Київської області та про що зроблено відповідний актовий запис за №14. Дитина проживає разом з позивачем, що підтверджується довідкою №94 від 09 лютого 2015 року, виданою виконавчим комітетом Рудосільської сільської ради Володарського району Київської області. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Між сторонами немає домовленості щодо способу виконання батьками обов'язку утримувати дитину. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, тому вимоги позивача підлягають до задоволення. Позивач звільнена від сплати судового збору у справах про стягнення аліментів, відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір стягується в дохід держави з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

05 березня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якомупроситьстягнути з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 05 березня 2015 і до досягнення дітьми повноліття, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає та має нерегулярний дохід. До початку судового засідання через канцелярію суду позивач подала суду письмову заяву, в якій просила позов задовольнити, справу розглядати без її участі та дала згоду на заочний розгляд справи. Відповідач до суду не зявився, про час і місце розгляду справи оповіщався, причин неявки суду не повідомив, у звязку з чим за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30 квітня 2010 року. Від шлюбумають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які мешкають разом з матірю та перебувають на її утриманні (а.с. 3-7). Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітейне надає, що стало причиною звернення позивача до суду з даним позовом. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати свою неповнолітню дитину. В силу положень статті 181 цього Кодексу, способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України, враховуючи обовязок батьків утримувати неповнолітніх дітей, відсутність будь-яких доказів непрацездатності відповідача,тяжкого стану здоровя або матеріального становища батька, наявності у нього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім того, з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн. на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

05 березня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 04 жовтня 2013 року виконавчим органом Кіровської селищної ради міста Дзержинська Донецької області, за актовим записом № 40. Від спільного проживання мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сумісне життя не склалося в звязку з різними поглядами на життя. На теперішній час шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, повністю втрачено почуття любові і взаємоповаги. Позивач в судове засідання не зявилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, заявлені позовні вимоги визнає повністю, не заперечує щодо їх задоволення. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Виходячи з того, що сторони написали заяви про слухання справи у їх відсутності, не бажають зберегти шлюб, суд приходить до висновку, що примирення сторін не можливе і подальше збереження шлюбу не буде відповідати інтересам подружжя. Майнового спору та питань щодо утримання дитини у сторін не має. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сімї, фактичні обставини справи, а також той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сімю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі. Залишити [PERSON] прізвище «Красильникова». Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір, що підтверджено документально: квитанцією № 04032015134159 від 04.03.2015 року (а.с. 2) у розмірі 243 грн. 60 коп., який підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

05 березня 2015 року позивачка [PERSON] звернулась до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилалась на те, що вони із відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 червня 2005 року, від якого мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. З відповідачем склались важкі стосунки. Розлад сімейного життя стався через суперечки та нерозуміння один одного. Відповідач зловживає спиртними напоями та в наслідок чого постійно влаштовує дома сварки, свідком яких неодноразово була дочка. Зараз вони з відповідачем проживають окремо, сімейні стосунки припиненні з травня 2012 року, матеріальної допомоги по утриманню їх спільної дитини він не здійснює.. Дитина проживає разом із позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач ніде не працює, не має постійний дохід. Дитина проживає разом з позивачкою, їй дуже важко утримувати дитину самостійно, оскільки її матеріальне становище не дозволяє забезпечити дитину усім необхідним для її розвитку, що ставить позивачку у скрутне матеріальне становище, тому позивачка [PERSON] просить суд стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Просить також суд розірвати між ними шлюб, на примирення не згідна. Позивачка [PERSON] до судового засідання не з,явилась , надавши суду заяву з проханням розглядати дану справу без її участі, вказавши, що позовні вимоги підтримує і наполягає на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] будучи неодноразово повідомленим, до судового засідання не з?явився, причини неявки суду не повідомив, у зв?язку з чим суд,

Outcome: approved