Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~06 березня 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визначити місце проживання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], разом з ним, за його місцем проживання, стягнути з відповідачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, допустити до негайного виконання рішення суду у частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.\~ Крім цього, просив зменшити розмір аліментів, сплачуваних ним на утримання доньки, встановивши їх в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходів), щомісяця до досягнення повноліття. В обґрунтування своїх вимог вказував, що з 12 травня 2014 року перебував у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] та мають двох спільних доньок [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. В липні 2016 року відповідачка пішла з дому та забрала їх дітей. Рішенням суду з нього було стягнуто аліменти на утримання доньок у розмірі 1/ 3 частини усіх видів його доходу. Але через деякий час старшу доньку - [PERSON] відповідачка привезла до нього і залишила. На даний час [PERSON] проживає із ним та повністю перебуває на його утриманні, натомість з нього подовжують утримуватись аліменти на утримання обох доньок. Оскільки на даний час, місце проживання їх старшої доньки не визначене, він просить про встановлення вказаного в судовому порядку. Посилаючись ухилення відповідачки від участі в утриманні їх старшої доньки [PERSON], просить про стягнення на її утримання аліментів, і, відповідно, зменшення розміру аліментів, стягнутих на користь відповідачки рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області, при ухваленні якого розмір аліментів визначався на двох дітей. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник позовні вимоги підтримали. [PERSON] пояснив, що між ним та відповідачкою не досягнуто згоди щодо місця проживання їх доньки [PERSON], та відповідачка, залишивши доньку у нього, періодично без його відома та попередження забирає доньку зі школи до себе, тобто на даний час є невизначеним місце проживання [PERSON]. Вважає, що цей спір можливо вирішити лише в судовому порядку, при цьому, не перешкоджатиме спілкуванню матері з дитиною. Вказує, що створив для доньки належні умови проживання, має житло та стабільний заробіток, необхідний для її утримання, влаштував її до школи. Також вважає, що розмір аліментів на утримання їх доньки [PERSON] має бути зменшено, та просить стягнути з відповідачки аліменти на утримання їх старшої доньки, яка нині перебуває на його утриманні. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що дійсно вони домовились про проживання старшої дитини із батьком, але не постійно і вона періодично забирала дитину до себе. Позовні вимоги щодо зменшення аліментів на утримання доньки [PERSON] та щодо стягнення з неї аліментів на утримання доньки [PERSON] визнала. Представник служби у справах дітей [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що між батьками часто виникали сварки з приводу місця проживання їх старшої доньки. За проведеним комісією обстеженням та вивченням даної ситуації були прийнято рішення про доцільність проживання неповнолітньої [PERSON] із батьком, яким створив для доньки належні умови проживання та виховання. Вислухавши пояснення сторін, представника позивача та представника служби у справах дітей Вітовської райдержадміністрації, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 12 травня 2014 року, який розірвано рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області 13 грудня 2016 року. Мають спільних доньок [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 23 вересня 2016 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання обох доньок в розмірі 1/ 3 частини усіх видів його доходу, до повноліття дітей. За даними Первомайської селищної ради Вітовського району Миколаївської області, [PERSON], [INFO] проживає з батьком [PERSON], за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] [INFO] є вихованкою Засільської філії (ДНЗ) Первомайської [PERSON] ступенів. За актом обстеження умов проживання сімї [PERSON], його донька [PERSON] проживає разом із ним без реєстрації, житлове приміщення має задовільний стан, для дитини облаштовані окреме спальне місце та власний куточок. Відповідно до характеристики з місця проживання від 12.01.2017 року, [PERSON] характеризується позитивно, має постійне місце роботи монтером Каховської дистанції колії, виховує старшу доньку [PERSON], [INFO], користується повагою серед односельців. Позитивною є його характеристика і за місцем роботи та навчального закладу за місцем навчання його доньки [PERSON]. Окрім того, за даними характеристики, [PERSON] уважний та турботливий батько, переймається проблемами дитини, [PERSON] охайна та доглянута. За даними висновку Вітовської РДА від 23.02.2017 року, було прийнято рішення про доцільність проживання неповнолітньої [PERSON] [INFO] із батьком [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. З досліджених доказів слідує, що сторони по справі мають неповнолітню доньку [PERSON]. Після розірвання шлюбу між сторонами, дитина залишилася проживати із матірю, але з часом мати передала доньку на виховання батька, при цьому остаточно домовленості щодо місця проживання [PERSON] між батьками не досягнуто. Їх менша донька [PERSON] проживає біля матері. З досліджених судом письмових доказів та пояснень учасників процесу, обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог щодо визначення місця проживання дитини із ним, знайшли своє підтвердження. Враховуючи наведене та встановивши, що [PERSON] належно виконує батьківські обовязки, створив для доньки [PERSON] необхідні умови для росту, розвитку, виховання, утримання та також навчання, має власне житло та стабільний дохід, з урахуванням інтересів неповнолітньої [PERSON], яка має доброзичливі стосунки із батьком та для визначення стабільності умов проживання дитини, можливого її гармонійного розвитку в сімї, що є основним для суду, при вирішенні таких спорів, суд вважає необхідним позовні вимоги [PERSON] щодо визначення місця проживання доньки [PERSON] із ним, задовольнити. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання їх з відповідачкою доньки [PERSON], то відповідно до приписів ст.ст. 180, 182-183 СК України, останні відповідають вимогам закону, є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Стосовно вимог про зменшення розміру аліментів, що стягуються на користь [PERSON] на утримання дітей, то враховуючи нині проживання старшої доньки із батьком, та що свідчить про зміну його сімейного і матеріального становища, за положеннями ст. 192 СК України, суд вважає ці вимоги обґрунтованими і необхідним їх задовольнити. Відповідно до приписів ст. 88 ЦПК України, на користь позивача з [PERSON] підлягають стягненню понесені ним судові витрати. З урахуванням матеріального становища відповідачки, перебуванням на її утриманні двохрічної дитини, на підставі ст. 82 ЦПК України, суд вважає необхідним звільнити її від сплати судового збору на користь держави за вимогами про стягнення аліментів.

Outcome: approved