Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

06.12.2018 Представник позивача, Національного аерокосмічного університету ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут», звернувся у суд з позовом до відповідача, [PERSON], про стягнення заборгованості за надані освітні послуги з навчання в сумі 3109,47 грн. та судові витрати 1762 грн. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що відповідач був прийнятий на навчання до інституту на платній основі за договором. Позивач виконав свої зобов'язання, надав відповідачу можливість отримати освіту, однак відповідач заняття не відвідував, вносив несвоєчасну оплату за навчання, внаслідок чого його було відраховано з інституту, договір розірвано, що не звільняє відповідача від сплати коштів, які передбачені умовами договору. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав, не заперечував проти винесення заочного рішення. Оскільки наслідки ст. 280 ЦПК України зрозумілі, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час, дату і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив та клопотань про відкладення не надавав, у зв'язку з чим з урахуванням згоди представника позивача, суд вирішив розглянути дану справу у заочному порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріали справи свідчать, що з 01 вересня 2015 року громадянина України відповідача на підставі Правил прийому до вищого навчального закладу Національний аерокосмічний університет ім. М. Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» та рішення приймальної комісії ХАІ було зараховано студентом 1-го курсу денної форми навчання гуманітарного факультету за напрямом підготовки 6.020105 «Документознавство та інформаційна діяльність» та освітнього ступеня «бакалавр на контрактній основі, згідно договору №32-7/15 від 20.08.2015, витягом з Наказу №1134-уч із додатком від 17.08.2015. Таким чином, навчання відповідача в ХАІ здійснювалося на умовах надання платних послуг. ХАІ належним чином виконував власні зобов'язання за контрактом на користь відповідача: надавав йому можливість отримувати освітні послуги на рівні державних стандартів освіти, право користування навчально-лабораторним обладнанням, читальними залами, бібліотеками, культурними й спортивними комплексами тощо. Не зважаючи на укладений контракт, відповідач, починаючи із січня 2017 року, припинив виконання своїх зобов'язань щодо сплати коштів за надані йому освітні послуги, що спричинило утворення основної заборгованості перед ХАІ відповідно до положень Контракту у розмірі 3109,47 грн., що підтверджується бухгалтерською довідкою від 21.11.2018. Відповідач згідно пунктів 5.5, 5.6 Контракту повинен був сплачувати за освітні послуги на умовах попередньої оплати за визначений період навчання (щомісячно) не пізніше початку календарного місяця, у якому повинна була здійснитися чергова плата. Відповідно до ст. 45 Закону України «Про вищу освіту» особи, які навчаються у вищих навчальних закладах, можуть бути відраховані з вищого навчального закладу у разі невиконання навчального плану, за порушення умов контракту та в інших випадках передбачених законом. Відповідача було відраховано з ХАІ з 07.04.2017 за невиконання вимог навчального плану, а контракт з ним припинено на підставі подання на відрахування згідно з Наказом ХАІ від 30.03.2017 №528-уч. ХАІ направляв відповідачу претензії про стягнення заборгованості за надані освітні послуги (дві претензії: № 24/7ф від 07.04.2017, №29-7/17 від 12.12.2017, №36-7/18 від 17.04.2018). У зв'язку із несплатою у встановлений строк вартості наданих послуг відповідачем порушуються права та законні інтереси ХАІ, передбачені Контрактом та положеннями Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу. Згідно з п. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно з пунктами 5.2-5.5 Контракту Відповідач повинен був сплатити за 2016/2017 навчальний рік суму у розмірі 10520 грн. 10-ю платежами по 1052,00 грн. щомісячно, але не пізніше початку календарного місяця, у якому повинна здійснитися чергова плата за освітні послуг. Це зобов'язання відповідач перед ХАІ не виконав. На підставі ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належни чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння змін його умов не допускається. На дату звернення до суду розмір заборгованості відповідача перед ХАІ за контрактом складає суму 3109,47 грн. За ч. 2 ст. 903 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов'язаний виплатити виконавцеві розумну плату, а якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.ст. 610-611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання а виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, установлені договором або законом. Враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved