Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-10 00:00:00

05 вересня 2016 року представник Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 384/064/08-Пі укладеним між сторонами 04.07.2008р. у розмірі 27 116,11 доларів США, мотивуючи свої вимоги неналежним виконанням відповідачем умов вищезазначеного договору. Заочним рішення Деснянського районного суду міста Києва від 26 грудня 2016 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 384/064/08-Пі укладеним між сторонами 04.07.2008р. були задоволені в повному обсязі. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 18 квітня 2018 року вищевказане заочне рішення було скасовано, справу призначено до розгляду в порядку загального провадження. 02 березня 2021 року представником позивача подано заяву про зменшення позовних вимог. Відповідно до вимог поданої заяви позивач просив стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості за Кредитним договором № 384/064/08-Пі укладеним між сторонами 04.07.2008р. в розмірі 26326,15 доларів США ( еквівалент на 22.20.2018 року - 710491,17 гривень). Позовні вимоги позивачем обґрунтовані наступним. 04.07.2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та відповідачем був укладений Кредитний договір № 384/064/08-Пі за умовами якого позивач надав відповідачу на умовах повернення, строковості, платності та цільового характеру грошові кошти у розмірі 20 000, 00 доларів США, зі сплатою 14 % річних, з кінцевим терміном повернення - 03.07.2018р. Свої зобов`язання, визначені п. 1.1. та 3.1.1. Договорів кредиту позивачем виконані в повному обсязі. Позивальником не виконуються умови договору, у зв`язку з чим виникла заборгованість. В процесі розгляду справи судом залучено АТ «Альфа-Банк» як правонаступника позивача ПАТ «Укрсоцбанк». Протягом підготовчого розгляду справи представник позивача вимоги позову підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити. Відповідач, представник відповідача проти задоволення вимог позову заперечували в повному обсязі. У поданому суду 19.06.2018 року відзиві відповідач зазначив, що а обґрунтування розміру заборгованості відповідача перед позивачем останній надав розрахунок суми заборгованості. Однак, вказаний розрахунок не може бути належним доказом у справі. Адже позивачем не було враховано значних коштів, які Відповідач вносив в рахунок погашення кредиту. З позовної заяви та доданих до неї документів вбачається те, що Відповідач сплатив банку лише 2892,31 долар США. Однак, Відповідач сплатив банку 19930,72 доларів США. Таким чином банк не врахував 17038,41 доларів США, які Відповідач сплатив на користь банку. В зв`язку з неврахуванням цих сум, банк нараховував проценти, штрафні санкції, за начебто прострочену заборгованість, незаконно, що призвело до суттєвого збільшення заборгованості відповідача. Також, відповідач зазначив, що згідно Договору кредиту № 384/064/08-Пі від 04 липня 2008 року, відповідач має сплачувати 14% річних за користування кредитом. Однак, в розрахунку заборгованості Позивач незаконно нараховує вже 15 відсотків річних. За клопотання відповідача ухвалою суду від 29 січня 2019 року в цивільній справі було призначено судову економічну експертизу. На виконання вимог вищевказаної ухвали Київським Науково - дослідним інститутом судових експертиз було надано Висновок експертів № 4594/19-72/16790-16792-72 від 14 червня 2019 року. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.07.2008 року між АКСР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та відповідачем був укладений Кредитний договір № 384/064/08-Пі за умовами якого позивач надав відповідачу на умовах повернення, строковості, платності та цільового характеру грошові кошти у розмірі 20 000, 00 доларів США, зі сплатою 14 % річних, з кінцевим терміном повернення - 03.07.2018р. Факт укладення договору та його підписання відповідачем не оспорювався. Відповідно до п. 1.1.1 Кредитного договору позичальник зобов`язався щомісячно погашати кредит до 10 числа. Відповідно до п. 4.1 Кредитного договору, у разі прострочення строків повернення кредиту визначених п. 1.1., 3.2.3 цього договору, позичальник сплачує кредитрові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення, від несвоєчасного сплаченої суми за кожний день прострочення. Відповідно до п. 3.2.3 Кредитного договору кредитор має право вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів, сплати комісії та можливих штрафних санкцій у разі затримання позичальником сплати кредиту (частини кредиту) та/або процентів щонайменше на 30 календарних днів. З представленого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач протягом тривалого часу виконував умови договору та сплатив на користь Банку кошти в розмірі 20030,72 долари США. У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України). Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (частина перша статті 611 ЦК України). Згідно зі статтями 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). На підтвердження розрахунку заборгованості за кредитним договором, ПАТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», надано банківську виписку по особовому рахунку позичальника. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 (в редакції, чинній на час звернення до суду з позовною заявою), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75. Таким чином, виписка по особовому рахунку позичальника, що міститься в матеріалах справи, може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача, яка повинна досліджуватися судом апеляційної інстанції у сукупності з іншими доказами. Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом у постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 (провадження № 61-9618св19). За наведених підстав, аргументи відповідача про те, що позивачем не доведено факту отримання [PERSON] кредитних коштів та те, що розрахунок заборгованості є неналежним доказом та не може слугувати доказом розміру грошових вимог є безпідставними. Таким чином судом установлено, що [PERSON] не виконував належним чином взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, внаслідок чого утворилася заборгованість, яку банк просить стягнути у судовому порядку. Щодо розміру заборгованості, яка підлягає стягненню. Звертаючись до суду з цим позовом, Банк просив стягнути з відповідача на свою користь кредитну заборгованість Кредитним договором № 384/064/08-Пі укладеним між сторонами 04.07.2008р. в розмірі 26326,15 доларів США ( еквівалент на 22.20.2018 року - 710491,17 гривень). Разом з цим, відповідно до Висновок експертів № 4594/19-72/16790-16792-72 від 14 червня 2019 року, наявний в матеріалах справи розрахунок заборгованості [PERSON] перед ПАТ «Укрсоцбанк» станом на 02.03.2018р. в частині заборгованості за основним боргом та нарахованими процентами не відповідає умовам укладеного між сторонами Договору кредиту №384/064/08-Пі від 04.07.2008р., оскільки, згідно наданих на дослідження документів, надання кредиту підтверджується частково, в сумі 20 000,00 дол. США, та застосування банком відсоткової ставки в розмірі 15% при розрахунку процентів за користування кредитними коштами за період з 01.11.2008р. по 01.03.2018р. є необґрунтованим. Виходячи з вищевикладене у суду відсутність достатні підстави вважати, що позивачем правомірно нараховано відсотки за користування кредитними коштами із розрахунку 15 відсотків річних. Відповідно до Висновку експертів № 4594/19-72/16790-16792-72 від 14 червня 2019 року, із наданих на дослідження документів, заборгованість [PERSON] за Договором кредиту № 384-064/08-Пі від 04.07.2008р. по основному боргу та сплаті процентів за користування Кредитними коштами станом на 02.03.2018р. складає 23 007,02 дол. США, в тому числі: 15979,83 доларів США - заборгованість за основним боргом; 7 027,19 доларів США - заборгованість зі сплати процентів. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Доводи відповідача про фактичне не отримання грошових коштів за кредитним договором № 384-064/08-Пі від 04.07.2008р. спростовуються фактичним матеріалами справи та діями відвпоідаяа щодо повернення кредитних коштів. Зважаючи на викладене враховуючи висновки експертів № 4594/19-72/16790-16792-72 від 14 червня 2019 року суд вважає за необхідне частково задовольнити вимоги позовної заяви та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 384-064/08-Пі від 04.07.2008р. в розмірі 23 007,02 дол. США, в тому числі: 15979,83 доларів США - заборгованість за основним боргом; 7 027,19 доларів США - заборгованість зі сплати процентів. Станом на 11 серпня 2021 року курс долара США до гривні склав - 1 долар США - 26,7557 гривень. Відповідно до ч.1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на часткове задоволення вимог позову суд вважає необхідне визначити судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог та стягнути з відповідача на користь позивача 8817 гривень 21 копійку.

Outcome: partial