overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

07.09.2016 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом. Вказала, що з 14.08.1999 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] від якого мають спільних дітей: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через несумісні характери, різні погляди на вирішення побутових питань, в зв»язку з чим виникали суперечки. З цих причин шлюбні відносини було припинено з березня 2015 року. Примирення, а також подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу вона вважає неможливим. Спору про розподіл майна та визначення місця проживання дітей немає. Посилаючись на викладене, позивач прохала розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. В заяві, адресованій суду, прохала розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. В заяві, адресованій суду, прохав розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів у їх сукупності та взаємозвязку, встановив наступне. Сторони зареєстрували шлюб у Перевальському районному відділі реєстрації актів громадського стану Луганської області 14.08.1999 року, актовий запис № 76. Мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]; малолітніх доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні стосунки не підтримують з березня 2015 року через виникнення непримиренних протиріч та непорозумінь, викликаних різними характерами, поглядами на подружнє життя та обовязки. Спільного господарства та бюджету не ведуть. Спору про розподіл майна та визначення місця проживання дітей немає. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Статтею 55 СК України визначено, що дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, утверджувати в сімї повагу один до одного, зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. Клопотання про надання терміну для примирення ні від дружини, ні від чоловіка не надходило. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що шлюб існує формально, а подальше його збереження суперечитиме інтересам кожного з подружжя та їх дітей. Шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

07.09.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23.08.2005 року Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №456. В обґрунтування позову зазначила, що з 23.08.2005 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось через різні погляди на сімейне життя, відсутність у відповідача зацікавленості у повсякденному житті сім'ї, побуті, сварки, внаслідок чого між ними втрачені почуття. Шлюбні відносини припинено з серпня 2016 року і з того часу вони проживають окремо. Спір про поділ майна, що є спільною сумісною власністю, за його наявністю, буде вирішено між ними в іншому провадженні, а на даний час такий спір взагалі відсутній. Малолітня дочка після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею, що буде відповідати її інтересам. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивачка [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутністю, на позовних вимогах наполягала. Відповідач [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнав, просив розірвати шлюб. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Згідно свідоцтву про укладення шлюбу та копії свідоцтва про народження, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23.08.2005 року, мають спільну дочку [PERSON], [INFO] (а. с. 7, 8). Сторонами визнані та, відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, не підлягають доказуванню ті обставини, що фактично вони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо, спільне господарство не ведуть; спору про розділ майна та про місце проживання малолітньої дочки між ними немає; збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Згідно із ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідністю зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивачка [PERSON] у заяві наполягала на розірванні шлюбу, відповідач [PERSON] подав заяву про визнання позову, а подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечило б інтересам сторін, позовна заява про розірвання шлюбу є обґрунтованою і підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути на користь позивачки судові витрати: 551 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

\~ 07.09.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Чорноминської сільської ради Піщанського району Вінницької області про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Позивач наполягала на задоволенні позову і прохає визначити їй додатковий \~2-місячний строк для прийняття спадщини, мотивуючи позовні вимоги тим, що 10.09.2007 року відкрилася спадщина після смерті її батька [PERSON]. Встановлений законом 6-місячний строк для прийняття спадщини пропущено нею у звязку з юридичною необізнаністю. \~ \~ \~ \~Від відповідача в судове засідання надійшла заява, в якій він не заперечував проти задоволення позовних вимог і просив справу слухати у його відсутності. \~ \~ \~ \~ \~ \~Вивчивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини. \~ 10.09.2007\~року відкрилась спадщина після смерті спадкодавця. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Позивачка вважає себе спадкоємцем за законом. \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.ст. 1270, 1272 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у 6 місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який \~пропустив строк для прийняття спадщини, \~суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Суд вважає, що зазначені причини пропуску строку прийняття спадщини є поважними, тому вимоги підлягають задоволенню. Достатнім для подання позивачем заяви про прийняття спадщини суд вважає 2-х місячний термін. \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

07.09.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що сімейне життя між сторонами не склалося через несумісність характерів, поглядів на сімейне життя, ведення спільного побуту, способу життя та інших важливих питань, що призвело до втрати сімейних стосунків. Сторони не підтримуюсь подружні стосунки. З грудня 2014 року сторони припинили фактичні шлюбні відносини та ведення спільного побуту. Подальше спільне життя та збереження сімї є неможливим, так як суперечить інтересам сторін. Вказані вище обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом. До судового засідання позивачка та її представник не зявилися, суду надали заяви, в який просять справу розглянути за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, наполягають на задоволенні позову. До судового засідання відповідач не зявився, суду надав заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 серпня 2011 року між [PERSON], [INFO], та [PERSON] (дошлюбне призвіще Бондаренко) Крістіною Василівною, [INFO], було зареєстровано шлюб, про що Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції було видано свідоцтво про шлюб серії 1-ФП №075250, та зроблено відповідний актовий запис за №411 в Книзі реєстрації шлюбів. Від шлюбу подружжя має дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ФП №160083, актовий запис за №172. Сімейне життя між сторонами не склалося через несумісність характерів, поглядів на сімейне життя, ведення спільного побуту, способу життя та інших важливих питань. Спільне життя між подружжям поступово погіршувалося. З грудня 2014 року сторони припинили фактичні шлюбні відносини та ведення спільного побуту. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим, так як суперечить інтересам сторін. За такого, суд вважає, що їх сімя розпалася остаточно і зберегти її неможливо, тому згідно зі ст.ст. 110, 112 СК України позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

07.09.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що сімейне життя між сторонами не склалося через несумісність характерів, поглядів на сімейне життя, ведення спільного побуту, способу життя та інших важливих питань, що призвело до втрати сімейних стосунків. Сторони не підтримуюсь подружні стосунки. З квітня 2016 року сторони припинили фактичні шлюбні відносини та ведення спільного побуту. Подальше спільне життя та збереження сім'ї є неможливим, так як суперечить інтересам сторін. Вказані вище обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом. До судового засідання представник позивача не з'явилася, суду надала заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. До судового засідання відповідач не з'явився, суду надав заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07 березня 1997 року між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], було зареєстровано шлюб, про що відділом реєстрації одружень м. Миколаєва було видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], та зроблено відповідний актовий запис за №174 в Книзі реєстрації актів про одруження. Від шлюбу подружжя має дитину - сина[PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], актовий запис за [NUMBER]. Сімейне життя між сторонами не склалося через несумісність характерів, поглядів на сімейне життя, ведення спільного побуту, способу життя та інших важливих питань. Спільне життя між подружжям поступово погіршувалося. З квітня 2016 року сторони припинили фактичні шлюбні відносини та ведення спільного побуту. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим, так як суперечить інтересам сторін. За такого, суд вважає, що їх сім'я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, тому згідно зі ст.ст. 110, 112 СК України позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

07.09.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх вимог послалася на те, що з вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 04.12.2015 року. В період спільного проживання у шлюбі у них народилась донька [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з нею. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання доньки не надає, інших аліментних зобовязань не має. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частки його доходу, щомісячно, до досягнення донькою повноліття. У судове засідання сторони не зявились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності: позивач [PERSON] на позові наполягає, відповідач [PERSON] проти позову не заперечує (а.с. 8,9 - заяви). Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи проводиться без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу. Судом встановлено, що сторони з 04 грудня 2015 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено актовим запис № 676 ( а.с. 5 копія свідоцтва про шлюб). В період спільного проживання у шлюбі у них народилась донька: [PERSON], [INFO] ( а.с. 4 - копія свідоцтва про народження). Відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягненням ним повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України розмір аліментів на утримання дитини визначається судом. За таких обставин, враховуючи, що відповідач заперечень щодо позовних вимог не надав, суд вважає необхідним позов задовольнити, стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини доходу відповідача, на користь позивача до досягнення донькою повноліття. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

07.09.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів. Позовні вимоги позивач мотивувала тим, що з 07 березня 1997 року вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Син проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. [PERSON] жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, доходів позивача не вистачає на утримання дитини. Син потребує матеріальної допомоги. Зазначені обставини і стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. До судового засідання представник позивача не з'явилася, суду надала заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач до судового засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, суду надав заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07 березня 1997 року між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], було зареєстровано шлюб, про що відділом реєстрації одружень м. Миколаєва було видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], та зроблено відповідний актовий запис за №174 в Книзі реєстрації актів про одруження. Від шлюбу сторони мають дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], актовий запис за №2644. З квітня 2016 року сторони припинили фактичні шлюбні відносини та ведення спільного побуту, позивач звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дитини позивачці не надає. Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Відповідач працює, інших дітей, непрацездатних батьків не має, тому він має можливість у встановленому законом порядку надавати грошову допомогу на утримання свого сина. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При визначенні розміру аліментів суд враховує вимоги щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути менший ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч. 2 ст. 182 СК України. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивачки на утримання дитини підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку /доходу/ відповідача, починаючи стягувати від дня подання позовної заяви до суду і до досягнення сином - [PERSON], [INFO] повноліття. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 551, 20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

07.09.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] 05.02.2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Іваничівського районного управління юстиції. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Вимоги позивач обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, через несумісність характерів та різні погляди на життя. Внаслідок поведінки відповідача та його небажання підтримувати належні сімейні стосунки, сторони припинили шлюбні відносини. Упродовж двох років не підтримують шлюбних стосунків, проживають окремо, не ведуть спільне господарство. Вважає, що спільне проживання, примирення і збереження сім'ї є неможливим. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася. Представник позивача [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. У разі неявки відповідача не заперечує щодо винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, ведуть окремо господарства, шлюб фактично розпався. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні встановлені обставини, які свідчать про неможливість збереження шлюбу і спільного життя подружжя, збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, тому суд шлюб розриває. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судя стягує з відповідача на користь позивача 551,20 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

07.09.2016 року до Погребищенського районного суду заявлено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Свій позов мотивує тим, що з 14.08.2004 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] У зв'язку з тим, що діти знаходяться на утриманні позивача, відповідач ніякої матеріальної допомоги на їх утримання не надає, [PERSON] просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу (заробітку) на кожну дитину окремо, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивач в судове засідання не з'явилась, проте подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та клопотала розгляд справи провести за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, але подав заяву в якій проти задоволення позову не заперечує, просить розгляд справи провести за його відсутності. Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі у зв'язку з наступним. Судом беззаперечно встановлено, що 14.08.2004 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції міста Києва (а.с. 4). Від шлюбу в них народились діти - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 5-6). Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, усі доходи повністю витрачає на власні потреби. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів своїх доходів на утримання неповнолітніх дітей. При цьому, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує, що інших утриманців у відповідача немає, до того ж вінпрацездатний і має реальну змогу сплачувати такий розмір аліментів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

07.09.2016 року до суду надійшла письмова заява представника позивача ПАТ «ВТБ БАНК» - [PERSON]м. про виправлення описки, допущеної в рішенні Приморського районного суду м.Одеси від 16.07.2015 року по справі №522/24026/14-ц та помилки, допущеної при оформленні виконавчого листа, виданого 20.07.2016 року на виконання вказаного рішення суду. При цьому заявник вказує, що в рішенні суду було допущено описку у визначенні розміру судового збору, який підлягає стягненню у звязку із задоволенням судом даного позову, а саме замість суми судового збору у розмірі 1\~563,21 грн. зазначено 967,18 грн.. Таку ж саму помилку було допущено судом при оформленні виконавчого листа на примусове виконання рішення суду. Відповідно до ст.. 219 ЦПК України, питання про внесення виправлень у судовому рішенні вирішується в судовому засіданні, неявка сторін не перешкоджає розглядові питання про внесення виправлень. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява представника позивача про виправлення описки у рішенні суду та у виконавчому листі не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 16 липня 2015 року позов ПАТ «ВТБ Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено та суд стягнув з [PERSON] на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованість за Кредитним договором №R53700329459B від 13.09.2012 року у розмірі 156321 грн. 41 коп., та судовий збір у розмірі 967 грн. 18 коп.. Крім того, судом установлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 967,18 грн. та 596,03 грн., але при ухваленні рішення суд стягнув з відповідача на користь позивача лише судовий збір у розмірі 967,18 грн.. З огляду на викладене, суд доходить висновку, що у вищевказаному рішенні суду та у виконавчому листі не допущено описку і заява представника позивача про виправлення описки не підлягає задоволенню, оскільки вона є помилковою.

Outcome: dismissed