Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-09 00:00:00

05.07.2021 представник позивача КП «Жилкомсервіс» звернувся до суду з позовною заявою, в якій з подальшим уточненням просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що виникла за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.04.2007 по 31.01.2009 у сумі 812 грн. 46 коп., та стягнути з відповідачів судовий збір в розмірі 2270 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на наступне. Відповідач [PERSON] був власником квартири [ADDRESS] , та 01.04.2008 подарував 1/3 частку вказаної квартири своєму на той час малолітньому сину. 27.01.2021 право власності на вищевказану квартиру перешло до відповідача [PERSON] . Позивач виконує свої обов`язки та забезпечує надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, вартість яких затверджується рішенням виконавчого комітету ХМР. Між позивачем та відповідачами встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг на підставі відкритого особового рахунку. Відповідачі не виконують обов`язки, у зв`язку з чим утворилась заборгованість перед позивачем за надання вказаних послуг на загальну суму 3812 грн. 46 коп., однак відповідачем [PERSON] була сплачена заборгованість у розмірі 3000 грн., тому позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що виникла за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.04.2007 по 31.01.2009 у сумі 812 грн. 46 коп. Відповідачі не скористались своїм правом на подання відзиву. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні просив уточнені позовні вимоги задовольнити, та стягнути заборгованість за судові витрати відповідно до поданої заяви від 08.12.2021. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні просив застосувати строки позовної давності до уточнених позовних вимог. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, повідомлялись у встановленому законом порядку. 05.07.2021 року вказана справа надійшла до Київського районного суду м. Харкова та розподілена судді Зуб Г.А. 10.07.2021 року судом здійснено електронні запити до Реєстру територіальної громади м. Харкова для встановлення місцеперебування відповідачів, відповідь на які надано до суду 10.07.2021. 10.07.2021 судом надані запити до АДБ для встановлення місцеперебування відповідачів, відповіді на які надійшли до суду 29.07.2021. Ухвалою судді від 17.08.2021 було прийнято до розгляду вказану позовну заяву, та відкрито провадження в ній за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідач [PERSON] був власником квартири [ADDRESS] з 05.04.2007, та на підставі договору дарування від 01.04.2008 року 1/3 частку вказаної квартири подарував [PERSON] . Відповідач [PERSON] набула право власності на вказану квартиру 27.01.2021 на підставі договору купівлі-продажу від 27.01.2021 посвідченого ПН ХМНО Гібадуловою Л.А. . Наявними у справі доказами встановлено, що між позивачем та відповідачами фактично склалися правовідносини з приводу надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в будинку, де знаходиться квартира відповідача [PERSON] на даний час. Відповідачі не своєчасно оплачували послуги позивача, у зв`язку з чим останній звертався до суду двічі із заявами про видачу судового наказу, за результатами розгляду яких 31.10.2014 та 07.08.2018 Київським районним судом м. Харкова було видано судові накази про стягнення заборгованості, однак вони були скасовані в подальшому як зазначає представник позивача. Стороною позивача заявлений період стягнення заборгованості з відповідача [PERSON] за період з 01.04.2007 по 31.01.2009 у сумі 812 грн. 46 коп., оскільки відповідачем [PERSON] сплачена заборгованість у розмірі 3000 грн. після надходження позовної заяви до суду. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст.ст. 319 та 322 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст. 151 ЖК УРСР, громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Відповідно до ст. 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. У відповідності зі ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електричну і теплову енергію, інші послуги) стягується, крім квартирної плати, по затвердженим у встановленому порядку тарифам. Тарифи по оплаті за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюються рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги. За приписами ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказів зі сторони відповідача, що позивачем не надаються послуги матеріали справи не містять, так і доказів спростування наявної заборгованості також надано не було. Однак, представником відповідача [PERSON] в судовому засіданні заявлено клопотання про застосування строків позовної давності. Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (§ 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Stubbings and Others v. the United Kingdom»; § 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»). Оскільки, представником відповідача заявлено клопотання про застосування позовної давності, та стороною позивача заявлена сума боргу для стягнення поза межами строку позовної давності, а саме за період з 01.04.2007 по 31.01.2009, тому суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову у зв`язку з пропущенням строку позовної давності. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір компенсується за рахунок самого позивача.

Outcome: dismissed