Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

06 лютого 2018 року до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] в інтересах: [PERSON], до [PERSON], [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Слов'янської районної Державної адміністрації, органу опіки та піклування Райгородоцької селищної ради про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки. В обґрунтування позову зазначено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO], а позивач [PERSON] є матір'ю [PERSON], тобто рідною бабусею неповнолітньої [PERSON] [PERSON] та [PERSON] 21.10.2014 року добровільно залишили їй дівчинку [PERSON], [INFO], та поїхали невідомо куди. У період з 21 жовтня 2014 року по теперішній час, місцезнаходження відповідачів їй невідомо. За місцем реєстрації вони не з'являються. На даний час дівчинка [PERSON], [INFO], проживає разом з нею, даний факт підтверджено актом обстеження матеріально-побутових умов домогосподарств від 18.12.2017 року та довідкою № 02-30/1619 від 18.12.2017 року виданою виконкомом Райгородоцької селищної ради. З моменту народження та по теперішній час відповідачі взагалі не виконували своїх обов'язків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: не піклувались про її здоров'я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, також не забезпечували здобуття дитиною будь-якого розвитку. Таким чином, відповідачі грубо порушують вимоги ст. 150 СК України. Зважаючи на вищенаведене, вважає, що наявні підстави для позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно доньки, - [PERSON], [INFO]. . Позивач та представник позивача [PERSON], який діє на підставі договору б/н про надання юридичних послуг від 19.12.2017 року, будучи належним чином повідомлені про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з'явились, подали до суду заяви з проханням розгляд справи проводити у їх відсутність, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] повідомлені належним чином про час, місце та дату розгляду справи в судове засідання не з'явились. Представник служби у справах дітей Слов'янської районної Державної адміністрації, будучи належним чином повідомлений про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Представник органу опіки та піклування Райгородоцької селищної ради, будучи належним чином повідомлений про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з'явився, подав до суду висновок в якому не заперечував проти позбавлення батьківських прав [PERSON], [PERSON], щодо їх малолітньої доньки [PERSON]та не заперечував проти призначення опікуном її бабусю [PERSON] Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог встановив наступне. Згідно із свідоцтвом про народження Серія: [NUMBER] від 15.11.2012 року [PERSON] народилась [INFO] року в Донецькій області, Слов'янського району, смт. Донецьке. ЇЇ батьками у свідоцтві записані [PERSON] та [PERSON]; (а.с.12) Згідно із свідоцтвом про народження Серія: [NUMBER] від 27.06.1986 року відповідач [PERSON] є сином позивачки [PERSON]; (а.с.15) Згідно з актом обстеження матеріально - побутових умов домогосподарств від 18.12.2017 року виданий депутатом Райгородоцької селищної ради [PERSON], в присутності сусідів: [PERSON], [PERSON], який складено про те, що громадянка [PERSON], [INFO], яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS], проживала разом з батьками [PERSON], [PERSON] На даний час батьки з дитиною не проживають та не спілкуються. [PERSON] на даний момент проживає з бабусею, за адресою: [ADDRESS] Згідно з довідкою від 18.12.2017 року, яка видана виконкомом Райгородоцької селищної ради про те, що [PERSON], [INFO], фактично мешкає в [ADDRESS] з 21 жовтня 2014 року по теперішній час; (а.с.19) Як вбачається із висновку про стан здоров'я позивачки [PERSON], [INFO], уродженки х. Габун, Краснодонського району, Луганської області, яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] згідно якого на диспансерному обліку не перебуває; (а.с.20-21) Згідно з довідкою про доходи від 22.12.2017 року позивач [PERSON] працевлаштована та має постійний дохід; (а.с.22) Згідно зі свідоцтвом про право власності від [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] та її членам сім'ї: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. (а.с.23-24) Згідно із довідки Національної поліції України Головного управління Національної поліції в Донецькій області, яка видана гр. [PERSON] про те, що гр. [PERSON] та гр. [PERSON] у розшуку за Слов'янським ВП ГУНП в Донецькій області не перебувають. (а.с.25) Згідно із висновком Органа опіки та піклування Райгородоцької селищної ради, вважає доцільним позбавити батьківських прав гр.[PERSON] і гр.[PERSON], щодо їх малолітньої доньки [PERSON], [INFO], та призначити опікуном на нею гр. [PERSON].(а.с.51) Суд виходить з вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплені обов'язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовка її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків є підставою для покладання на них відповідальності, установленої законом. Відповідно до ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладаються однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із ч.1 ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім'ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Згідно із положеннями Закону та роз'яснень, даних у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (зі змінами, внесеними згідно з постановою Верховного Суду № 20 від 19 грудня 2008 року), позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до роз'яснень, викладених у пункті 16 цієї ж постанову Пленуму, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормальному самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов'язків. Аналізуючи наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до переконання, що позивачем доведено факт ухилення [PERSON] та [PERSON] від виконання своїх обов'язків по вихованню своєї дитини [PERSON], [INFO], а саме суду надані належні та достовірні докази того, що відповідачі не піклується про свою дитину, покинули її, залишивши з бабусею та не цікавиться її долею. Аналізуючи вказані обставини, суд приходить до переконання про свідоме нехтування відповідачами [PERSON], [PERSON] своїми батьківськими обов'язками та їх небажання змінити своє ставлення до дитини. У суду немає підстав вважати, що позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] якимось чином вплине на інтереси дитини, яка не отримує від батьків необхідної уваги та догляду. Крім того при зміні своєї поведінки та зміні обставин згідно із ст. 169 СК України, відповідачі не позбавлені права звернутися до суду із позовом про поновлення батьківських прав. Положенням ст. 180 СК України закріплений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положення ч. 3 ст.166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно із ст. 243 СК України, опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених ЦК України. Відповідно до ст. 58 ЦК України, опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування тощо. Згідно із правилами ч. ч. 3, 4 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою (піклування над неповнолітньою особою), якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна (піклувальника) за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ст. 62 ЦК України, опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Відповідно до ст. 63 ЦК України, опікуном чи піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. При призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного. Приймаючи до уваги ті обставини, що позивачка [PERSON] має повну цивільну дієздатність, звернулась до суду з позовною заявою про призначення її опікуном над малолітньою дитиною, перебуває у родинних відносинах із малолітньою дитиною - є її рідною бабусею, і цей факт не спростовано сторонами по справі, малолітня [PERSON] проживає спільно із нею та знаходиться на її утриманні, позивачка займається її вихованням, піклується про стан її здоров'я, суд приходить до висновку про наявність підстав для призначення [PERSON] опікуном малолітньої [PERSON] Відповідно до ст. 141 ЦПК України, Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із наданою позивачкою квитанцією, при зверненні до суду із даним позовом, нею був сплачений судовий збір в розмірі 704,80 грн. Таким чином, враховуючи, що позов судом повністю задоволений, суд приходить до висновку, що з відповідачів на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved