Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

05.08.2011 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №481 (а.с.9). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії І-КИ №477523 від 04.03.2014 року (а.с.7). Як вказувала позивач, що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Хомутецької сільської ради Миргородського району Полтавської області від 30.07.2018 року (а.с.8) та не оспорював відповідача, дитина проживає з матірю [PERSON] за адресою: вул. Миру 33, с. Хомутець Миргородського району Полтавської області спільно з батьками [PERSON] Судовим розглядом\~встановлено,\~що шлюбні стосунки між подружжям припинено з серпня 2017 року у звязку з відсутністю взаєморозуміння, виникненням конфліктів та сварок. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, єдиного бюджету не мають. Відповідно до ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду згідно ст.110 СК України. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114, ч.3 ст.115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про його розірвання. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження по справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У раз визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України, у випадку визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. В ході підготовчого провадження судом застосовувались положення ст.111 СК України шляхом надання сторонам строку на примирення з метою збереження їх сімї, що позитивних результатів не дало. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу. Таким чином, в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, а збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Аналізуючи викладене, обопільну згоду сторін на розірвання шлюбу, суд вважає за необхідне ухвалити рішення в підготовчому провадженні із задоволенням позовних вимог [PERSON] та розірванням шлюбу, зареєстрованого між нею та [PERSON] 05.08.2011 року Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №481. Згідно зі ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Із свідоцтва про шлюб серії 1-КИ №197442 від 05.08.2011 року слідує, що під час державної реєстрації шлюбу позивач [PERSON] змінила своє дошлюбне прізвище «Смородіна» на «Пилипенко», яке суд вважає за доцільне залишити без змін згідно поданої позивачем заяви. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно ст.142 ЦПК України, суд враховує ухвалення рішення на користь позивача у звязку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, а тому вважає за необхідне повернути позивачеві 50% судового збору (352,40 грн.), сплаченого при поданні позову, а інші 50% судового збору (352,40 грн.) стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] Крім того, в порядку ст.7 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за доцільне повернути [PERSON] надміру сплачену нею суму судового збору 6 грн., а загалом повернути 358,40 грн.

Outcome: approved