Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

06.04.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] 18000 грн. заборгованості за договором оренди автомобіля, витрати на правову допомогу в розмірі 2000 грн., та судовий збір в розмірі 640 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 20.09.2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір оренди автомобіля на умові сплати орендної плати в розмірі 4500 грн. щомісяця. Починаючи з грудня 2016 року [PERSON] орендну плату не сплачує, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 18000 грн. 08.06.2017 року від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог. В даній заяві позивач просить також стягнути заборгованість з урахуванням індексу інфляції, а також 3% річних, що передбачено ч. 2 ст. 625 ЦК України. Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явилися. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд позову без участі позивача та його представника. Відповідач в судове засідання не з'явився. Судові повістки, що були направлені на адресу відповідача, повернулися до суду з поміткою про закінчення строків зберігання. На підставі вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, оскільки судовий виклик направлено відповідачу на адресу за місцем його реєстрації, вважається, що відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Позивач є власником транспортного засобу - автомобілю [NUMBER]. Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. В ч.ч. 1, 5, 6 ст. 762 ЦК України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає. 20.09.2016 року між позивачем з одного боку та відповідачем з іншого боку укладено договір оренди автомобіля, за умовами якого позивач передав відповідачу в користування автомобіль [NUMBER] на строк до 20.09.2017 року, а відповідач зобов'язався сплачувати орендну плату в розмірі 4500 грн. на місяць не пізніше 21 числа кожного місяця. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з вимогами ст. 629 ЦК України - договір є обов'язковим для виконання сторонами, а з вимогами ст. 610 ЦК України - порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Позивач вказує на те, що відповідачем умови договору належним чином не виконуються. Позивач зазначає, що з грудня 2016 року відповідач припинив сплачувати орендну плату, в результаті чого утворилася заборгованість в розмірі 18000 грн. Статтею 782 ЦК України передбачено, що наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору. 22.03.2017 року позивач направив на адресу відповідача повідомлення про відмову від договору та про необхідність сплатити заборгованість. Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно з вимогами ч. 2 ст. 27 ЦПК України всі наявні докази для підтвердження своїх вимог та заперечень сторони повинні надати до початку розгляду справи по суті. Беручи до уваги, що відповідач доказів належного виконання умов договору не надав, а також не надав доказів наявності обставин, що тягнуть за собою звільнення від сплати орендної плати, суд не вбачає підстав для відмови у стягнення заборгованості. При цьому, суд вважає, що позивачем вірно визначено розмір заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача: 4 місяці х 4500 грн. = 18000 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Передбачені вказаною нормою 3% річних, що підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача за невиконання грошового зобов'язання, розраховані наступним чином: - заборгованості в період з 22.11.2016 року по 21.12.2016 року становить 4500 грн.; - 3% річних на день складають 0 грн. 37 коп. (4500 грн. х 3% / 365 днів); - з 22.11.2016 року по 21.12.2017 року минуло 30 день; - 3% річних за період з 22.11.2016 року по 21.12.2017 року становлять 11 грн. 10 коп. (0,37 грн. х 30 день). - заборгованості в період з 22.12.2016 року по 21.01.2017 року становить 9000 грн.; - 3% річних на день складають 0 грн. 74 коп. (9000 грн. х 3% / 365 днів); - з 22.12.2016 року по 21.01.2017 року минуло 31 день; - 3% річних за період з 22.12.2016 року по 21.01.2017 року становлять 22 грн. 94 коп. (0,74 грн. х 31 день). - заборгованості в період з 22.01.2017 року по 21.02.2017 року становить 13500 грн.; - 3% річних на день складають 1 грн. 11 коп. (13500 грн. х 3% / 365 днів); - з 22.01.2017 року по 21.02.2017 року минуло 31 день; - 3% річних за період з 22.01.2017 року по 21.02.2017 року становлять 34 грн. 41 коп. (1,11 грн. х 31 день). - заборгованості в період з 22.02.2017 року по 07.06.2017 року становить 18000 грн.; - 3% річних на день складають 1 грн. 48 коп. (18000 грн. х 3% / 365 днів); - з 22.02.2016 року по 07.06.2017 року минуло 106 днів; - 3% річних за період з 22.02.2017 року по 07.06.2017 року становлять 156 грн. 88 коп. (1,48 грн. х 106 днів); - 3% річних за період з 22.11.2016 року по 07.06.2017 року становить 225 грн. 33 коп. (11,10 грн. + 22,94 грн. + 34,41 грн. + 156,88) Передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України інфляційні витрати, що підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача за невиконання грошового зобов'язання, розраховані наступним чином: січеньлютийбере-зенькві-теньтра-веньчер-веньлипеньсер-пеньвере-сеньжов-теньлисто-падгру-день 2016 100,9 2017101,1101,0101,8100,9101,3 - величина приросту споживчих цін (інфляції) за період з 22.11.2016 до 21.12.2016 року - 0,9 (1,009 х 100 = 100,9 - 100 = 0,9); - інфляційні витрати за цей період становлять: 0,9 х 4500 грн. / 100 = 40 грн. 50 коп.; - величина приросту споживчих цін (інфляції) за період з 22.12.2016 до 21.01.2017 року - 1,1 (1,011 х 100 = 101,1 - 100 = 1,1); - інфляційні витрати за цей період становлять: 1,1 х 9000 грн. / 100 = 99 грн.; - величина приросту споживчих цін (інфляції) за період з 22.01.2017 до 21.02.2017 року - 1 (1,010 х 100 = 101,0 - 100 = 1); - інфляційні витрати за цей період становлять: 1 х 13500 грн. / 100 = 135 грн.; - величина приросту споживчих цін (інфляції) за період з 22.02.2017 до 07.06.2017 року - 1 (1,018 х 1,009 х 1,013 = 1,04051 х 100 = 104,051 - 100 = 4,051); - інфляційні витрати за цей період становлять: 4,051 х 18000 грн. / 100 = 729 грн. 18 коп.; - інфляційні витрати за весь період існування заборгованості становлять 1003 грн. 68 коп. (40,50 грн. + 99 грн. + 135 грн. + 729,18 грн.) Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягнення боргу в розмірі 18000 грн., а також передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України 3% річних в розмірі 225 грн. 33 коп. та інфляційні витрати в розмірі 1003 грн. 68 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До останніх, зокрема, відносяться витрати на правову допомогу. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 640 грн., що підтверджується квитанцією від 06.04.2017 року. Крім того, на підставі договору від 03.04.2017 року позивачу було надано правову допомогу, яка включала в себе юридичну консультацію, підготовку до написання позовної заяви та складення і написання позовної заяви. Вартість наданих послуг становить 2000 грн., що підтверджується розрахунком розміру правової допомоги, рахунком-фактурою № 03-04/2017 від 03.04.2017 року та квитанцією про оплату від 03.04.2017 року. Оскільки позовні вимоги обґрунтовані, сплачений позивачем судовий збір та витрати на правову допомогу підлягають стягненню з відповідача в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved