Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

06 липня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що 02 вересня 2006 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] , у відділі реєстрації актів цивільного стану м. Краматорськ Донецької області, актовий запис № 777. Від зазначеного шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначив, що сумісне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися з серпня 2019 року. З цього часу вони не підтримують подружні стосунки, проживають окремо, тому що за час спільного проживання переконалися, що в них немає спільних інтересів, відповідач не працює, сторони не ведуть спільне господарство, кожен з ним став жити окремо один від одного. Сторони не мають бажання бути разом, стали жити окремо своїм життям і не намагаються перейняти проблеми один одного, відповідач не має наміру зберігати сім`ю, на даний час не займається вихованням дитини, не надає на виховання дитини ніякої матеріальної допомоги. Примирення між сторонами не можливе, на даний час у позивача є інша жінка, з якою він бажає укласти в подальшому шлюбні стосунки. Тому позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач [PERSON] надав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач [PERSON] надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, проти позовних вимог не заперечувала. Надала до суду відзив в якому зазначила, що в позовній заяві не вірно зазначено, що відповідач не працює та не займається вихованням дитини. Зазначає, що це вводить суд в оману. Відповідач офіційно працює в ТОВ «Реван», всі свої потреби задовольняє виключно за рахунок заробітків, на утримання дитини сторони витрачають порівну. Зазначає, що дитина має поганий стан здоров`я, однак позивач їй не допомогає, а займається своїм особистим життям. Дослідивши надані письмові докази, суд у межах заявлених позовних вимог встановив наступне. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 02 вересня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 777. Свідоцтвом про народження підтверджується, що подружжя має неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 1360. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з частиною 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу вимог статті 81 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя [PERSON] та [PERSON] , збереження їх сім`ї неможливе і суперечить інтересам позивача, тому позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. У зв`язку із визнання позову відповідачем [PERSON] , на підставі ст. 142 ЦПК України, з державного бюджету необхідно повернути на користь позивача [PERSON] судовий збір у розмірі 420,40 грн. Аналізуючи вищезазначене,

Outcome: approved