Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

04 травня 2016 року [PERSON] звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовом, де просить ухвалити судове рішення, яким визнати відповідача [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком №60 по пров. Річний в м. Жовті Води Дніпропетровської області. Вобгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідач з 2009 року в спірному будинку не проживає, в добровільному порядку з реєстрації не знімається, а вона позбавлена можливості вільно володіти, користуватись та розпоряджатись будинком, позбавлена можливості оформити житлову субсидію, так як при її обчисленні враховуються доходи всіх зареєстрованих на житловій площі осіб, а відповідач відмовляється як надавати інформацію про свої доходи, так і надавати кошти на утримання будинка. Позивач, належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, в судове засідання не зявилась. У своїй письмовій заяві просить розглядати справу без її участі. Позов підтримує в повному обсязі та наполягає на його задоволенні. Відповідач, [PERSON], в судові засідання не зявляється, заяви про розгляд справи за його відсутності не подає, заперечень щодо позову не надає. Про розгляд справи позивач повідомлявся також за місцем його роботи. Віповідно до листа ПРАТ «ГМІ» №552/2/2016 від 29.11.2016 року копію ухвали Жовтоводського міського суду від 13 жовтня 2016 року вручена працівнику підприємства [PERSON] 29 листопада 2016 року особисто під підпис (а.с.47-48). Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про день та час розгляду справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідач не повідомив суд про поважність його неявки в судові засідання, суд вважає, що є передбачені ст.ст. 224, 225 ЦПК України підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі письмових доказів. Відповідно до ч. 2\~ ст. 197 ЦПК України\~ у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~ кодексу\~ розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Повно, всебічно та обєктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 41 Конституції України\~та ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до\~Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР\~Про ратифікацію\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Відповідно до\~ст.386 ЦК України\~власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. У відповідності до\~ст.405 ЦК України\~члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За змістом\~ст. 72 ЖК України\~дозволяється в судовому порядку визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, буд. №60 по пров. Річний в м. Жовті Води Дніпропетровської області належить позивачці [PERSON] на праві приватної власності, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 09 грудня 2003 року, посвідченого державним нотаріусом Жовтоводської державної нотаріальної контори (а.с.9). Свідоцтво про право на спадщину 26.12.2003 року зареєстровано в Жовтоводськму МБТІ відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.8). 19 лютого 2007 року у належному позивачу будинку зареєстровано її сина [PERSON] (а.с.10). За поясненнями позивача у позовній заяві, починаючи з 2009 року і по теперішній час відповідач у спірному будинку не проживає, що підтверджується довідкою від 07.04.2016 року, затвердженою головою квартального комітету №2 м. Жовті Води (а.с.11). Відповідач фактично проживає разом із своєю сімєю за адресою: Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Кропоткіна, б. 8, кв. 119. В добровільному порядку [PERSON] з реєстрації не знімається. Позивач, ставлячи питання про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням у будинку №60 по пров. Річний в м. Жовті Води Дніпропетровської області посилається на те, що відповідач в спірній квартирі не мешкає, а вона позбавлений можливості вільно володіти, користуватись та розпоряджатись будинком в тому числі оформити субсидію, так як при її обчисленні враховуються доходи всіх зареєстрованих на житловій площі осіб, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище. Оскільки відповідач, не являючись власником житла, не проживає і не користується житловим приміщенням, а саме, будинком №60 по пров. Річний в м. Жовті Води Дніпропетровської області, що є приватною власністю позивача, не виявив наміру проживати у будинку вчиненням відповідних дій, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і підлягають задоволенню і [PERSON] слід визнати таким, що втратив право користування спірним\~жилим приміщенням. При цьому, суд враховує, що обставин, які б свідчили, що позивач та/або будь-які інші особи коли-небудь перешкоджали відповідачу в користуванні будинком, та/або що з цього питання відповідач звертався до суду або до правоохоронних органів (до звернення позивача до суду із даним позовом) судом не встановлено. Крім того, судом не встановлено обставин, які б свідчили, що відповідно до пунктів 1-7 ст.71 ЖК України за відповідачем зберігається спірне жиле приміщення понад одного року. \~ Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється зокрема на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. У відповідності дост.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави, судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. З урахуванням наведеного,

Outcome: approved