Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

05 січня 2017 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], в якому просить постановити рішення про розірвання шлюбу, що був зареєстрований з відповідачем 13 червня 2014 року у Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, та стягнення з нього аліментів на малолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1500, 00 грн. щомісячно. В обгрунтування своїх вимог зазначала про те, що 13 червня 2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем та від подружнього життя 30 вересня 2014 року в них народився син [PERSON]. Однак подружнє життя між ними не склалося через різні погляди на сімейне життя та шлюбі, ведення спільного господарства. Невдовзі після народження дитини між ними стали виникати сімейні конфлікти і непорозуміння, які в кінцевому результаті призвели до того, що в травні 2016 року вони припинили подружні відносини, ведення спільного господарства та вони стали проживати окремо. Між ними втрачено почуття любові і поваги, шлюб існує формально, та збереження сімї є неможливе. Після припинення подружніх відносин син [PERSON] залишився прожити з нею, позивачем, однак відповідач не надає коштів на його утримання, а тому вона вирішила звернутись в суд. В судове засідання, яке було призначено на 28 квітня 2017 рок о 16.00 год., позивач [PERSON] не зявилась та подала заяву, в якій просить розглядати справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився повторно, хоч про час і місце розгляду справи повідомлявся в установленому порядку, в т.ч. шляхом опублікування оголошення в газеті Львівська пошта» №27 (1937) від 8 квітня 2017 року. Відповідно до ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування цього судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані в справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. У відповідності до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з приписами ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають між собою в шлюбі, який зареєстрований між ними 13 червня 2014 року у Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №276. Від подружнього життя вони мають малолітнього сина [PERSON]. [INFO]. Починаючи з 2015 року сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося через різні характери і різні погляди на сімейне життя та це призвело до того, що в травні 2016 року вони припинили подружні відносини, ведення спільного господарства та вони стали проживати окремо. Розлад в сімї носить стійкий характер, між сторонами втрачено почуття любові, поваги та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Після припинення подружніх відносин малолітній син [PERSON] залишився прожити з матірю - позивачем [PERSON], однак відповідач не надає коштів на його утримання. Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Outcome: approved