Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

05.04.2016 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому посилається на те, що рішенням Жовтневого раойнного суду м. Дніпропетровська від 06.09.2011 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 18.02.2013 року, з відповідачки на користь позивачки стягнуто 51\~145,92 грн. грошової суми в рахунок відшкодування щкоди. За вищевказаним рішенням було відкрито виконавче провадження. Відповідачка виплатила вказану грошову суму лише 09.04.2015 року, тобто більш ніж через рік. З огляду на те, що з моменту набуття судовим рішенням законної сили та до моменту фактичної виплати грошової суми пройшло більше року, позивач просить стягнути з відповідачки, на підставі ст. 625 ЦК України, 3% річних та суму інфляційних втрат у період невиплати основного грошового зобовязання з 18.02.2013 року по 09.04.2015 року у розмірі 3\~146,50 грн., суму інфляційних втрат у розмірі 28\~176,98 грн. та судовий збір у розмірі 551,21 грн. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідно до вказаної заяви, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача та відповідача за правилами ст. 169,224,225,226 ЦПК України - заочно. В звязку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні, рішенням Жовтневого раойнного суду м. Дніпропетровська від 06.09.2011 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 18.02.2013 року, з відповідачки на користь позивачки стягнуто 51\~145,92 грн. грошової суми в рахунок відшкодування щкоди. 02.12.2013 року державним виконавцем Жовтневого ВДВС ДМУЮ було відкрито виконавче провадження. Однак, відповідачка виплатила всю суму боргу лише 09.04.2015 року. Стаття 625 ЦК України встановлює відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Так, частиною першою вказаної статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частиною другою встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.124 Конституції України всі судові рішення, є обовязковими до виконання на всій території України. Оскільки з моменту набрання рішення законної сили по фактичне виконання рішення відповідачкою пройшло більше року(з 18.02.2013 року по 09.04.2015 року), суд вважає, що є всі правові підстави для застосування норми ст.625 ЦК України, так як відпоідачкою було порушено встановлені чинним законодавством строки виконання рішення суду. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження, є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а отже з відповідачки слід стягнути на користь позивача 3% річних за період з 18.02.2013 року по 09.04.2015 року у розмірі 3\~146,50 грн., суму інфляційних втрат за період з 18.02.2013 року по 09.04.2015 року у розмірі 28\~176,98 грн. Відповідно ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму сплачених судових витрат в розмірі 551 грн. 21 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved