Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

06 грудня 2018 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду із заявою про розірвання шлюбу, зареєстрованого 10 січня 2009 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім'ї, про що складено відповідний актовий запис №11. Посилаючись на те, що сімейні відносини між ними не склалися, вони не підтримують сімейних стосунків та не ведуть спільне господарство. Подальше спільне життя, як подружжя та збереження шлюбу є неможливим, суперечить їх інтересам. Від шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Враховуючи наявність письмової угоди про те, що малолітні діти до досягнення вісімнатирічного віку будуть проживати із матір'ю [PERSON], а батько - [PERSON] зобов'язується сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей, подружжя просить про задоволення їхньої спільної заяви про розірвання шлюбу. У судове засідання заявники не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про розгляд справи у відсутність заявників та вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 10 січня 2009 року [PERSON] та [PERSON] перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим повторно Дніпровським районним у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що складено відповідний актовий запис №11 (а.с. 7). Від шлюбу подружжя має двох спільних малолітніх дітей: доньку - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження, виданими повторно Дніпровським районним у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві (а.с. 8, 9). 30 листопада 2018 року між [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з другої сторони, укладено договір про сплату аліментів на дітей, посвідчений державним нотаріусом Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Пономаренко О.О., зареєстрований в реєстрі за № 1-397 (а.с. 10-11). Відповідно до умов договору, діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], до досягнення вісімнадцятирічного віку кожного з них будуть проживати разом із матір'ю, а у разі навчання дітей у Вищому навчальному закладі на денній формі - до 23-х річного віку. Батько [PERSON] зобов'язався сплачувати на утримання дітей аліменти у розмірі 6000,00 грн. щомісяця, шляхом перерахування суми аліментів на відкритий на ім'я матері картковий рахунок, починаючи з грудня 2018 року. Згідно із ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За положеннями ст. 109 Сімейного кодексу України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Між сторонами не склалися нормальні сімейні відносини з різних причин, а тому вони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, питання з ким із батьків будуть проживати діти, та яку участь у забезпеченні умов їх життя братиме батько, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], між сторонами вирішено у добровільному порядку шляхом укладання нотаріально посвідченого договору (а.с. 12). Враховуючи, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], спільна заява подружжя про розірвання шлюбу протягом місяця з дня звернення до суду не відкликана жодною із сторін, суд приходить до висновку, що їх шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved