Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

04\~листопада [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] , правовстановлюючого документу свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого від 27 серпня 2003 року на будинок площею 45,5 кв.м, житлова площа 12,9 кв.м., розташованого за адресою [ADDRESS] , на ім`я [PERSON] . Заява обґрунтована тим, що [INFO] померла її матір [PERSON] , яка за життя набула право власності на житловий будинок площею 45,5 кв.м, житлова площа 12,9 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] . Право власності на означений житловий будинок посвідчується свідоцтвом про прав власності на нерухоме майно, видане виконавчим комітетом Знаменівської сільської ради 18 листопада 2003 року, яке було зареєстроване в Новомосковському районному комунальному підприємстві бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» того ж дня. Між\~тим, у свідоцтві про право власності на житловий будинок, що було видане 18 жовтня 2003 року виконкомом Знаменівської сільської ради, прізвище власника житлового будинку зазначено, як [PERSON] , в зв`язку з чим заявник, як спадкоємець майна померлої [PERSON] , позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно. Оскільки будь-яким іншим чином, ніж в судовому порядку, заявник позбавлена можливості встановити факт належності правовстановлюючих документів спадкодавцю, вона змушена звернутися до суду з цією заявою. Ухвалою суду від 04 грудня 2020 року заяву [PERSON] , - залишено без руху та надано час для усунення недоліків. Ухвалою від 22 січня 2021 року, після усунення недоліків, заяву прийнято до розгляд та відкрито провадження по справі. До судового засідання представник заявника [PERSON] , через канцелярію суду подала заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, вимоги заявника підтримувала в повному обсязі. Представники заінтересованих осіб - Головного управління Дергеокадастру у Дніпропетровській області, Знаменівської сільської ради в судове засідання не з`явилися, про час та місце проведення розгляду справи повідомлені належним чином, про причину не явки суду не повідомили. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у\~разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Суду надано свідоцтво про смерть [PERSON] , у відповідності до якого остання народилася [INFO] , та померла [INFO] (а.с. 11). Остання склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Знаменівської сільської ради Новомосковського району 11 серпня 2014 року, яким все своє майно заповіла [PERSON] (а.с. 9). Новомосковською районною державною нотаріальною конторою розглянуто заяву [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , однак надані свідоцтво про смерть [PERSON] та свідоцтво про право власності на спадковий будинок, що було видане 18.11.2003 року виконкомом Знаменівської сільської ради на ім`я [PERSON] , містять розбіжності у прізвищі спадкодавця, що не дає можливості видати свідоцтво про право на спадщину (а.с. 14). Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу\~\~диспозитивності цивільного судочинства\~\~\~(ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п.5 ч.2\~ст.293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 12\~постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Так, як вбачається з матеріалів справи, а саме копії свідоцтва про народження заявника, виданого російською мовою, її свідоцтв про укладення шлюбів спочатку із [PERSON] , а в подальшому із [PERSON] (а.с. 7-8), які теж видані компетентними органами російською мовою, [PERSON] є дочкою [PERSON] . Суду надано копію паспорта [PERSON] , народженої [INFO] , який вона отримала у лютому 2002 року, а також довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру, отриману в Новомосковській ОДПІ 23.06.2000 року (а.с. 10) Так, копія паспорта містить відомості про реєстрацію [PERSON] у будинку за [ADDRESS] до 24.12.2009 року, тобто у будинку на який видане свідоцтво про право власності на нерухоме майно. В свою чергу, довідка про присвоєння ідентифікаційного номера містить дані про присвоєння [PERSON] ідентифікаційного номеру [NUMBER] , який співпадає з ідентифікаційним номером, зазначеним у заповіті від імені [PERSON] . Сама по собі наявність у заявника оригіналів усіх зазначених документів, свідчить на його користь, тому у суду є всі підстави для встановлення юридичних фактів, на яких наполягав заявник. При цьому, вимоги заявника підтверджуються належними допустимими та достовірними доказами, доданими до заяви та підтверджують обставини, на які посилається заявник, а тому суд приходить до висновку, що заява обґрунтована, та має бути задоволена. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню.

Outcome: approved