Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

05 червня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що мешканцям жилого будинку [ADDRESS] він регулярно надає послуги з водопостачання та водовідведення. У квартирі [NUMBER] вказаного будинку мешкають відповідачки, які не оплачують ці послуги, у результаті чого утворилася заборгованість в сумі 30 014,55 грн. У добровільному порядку відповідачки борг погасити не бажають, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про солідарне стягнення з них вказаної заборгованості з урахуванням трьох відсотків річних та інфляційних загальною сумою 44 489,87 грн. (а.с.а.с. 1, 17, 20). Представник позивача до суду не з'явився, звернувшись із заявою про розгляд справи за його відсутності. Відповідачки до суду також не з'явилися, були повідомлені належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК). 07 грудня 2018 року суд постановив ухвалу про розгляд справи у заочному порядку. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом було встановлено, що у квартирі [ADDRESS] зареєстровані відповідачки (а.с.а.с. 4, 14 - 16). Позивач регулярно надає відповідачкам послуги з водопостачання та водовідведення, проте останні плату за користування вказаними послугами вносять неналежно, у зв'язку з чим станом на 31.03.2018 року утворилася заборгованість в сумі 30 014,55 грн., розрахована у відповідності із встановленими тарифами (а.с.а.с. 5, 6). Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України від 24.06.2004 року №1875-ІV «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон №1875-ІV) предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Згідно з пунктом 2 статті 5 Закону №1875-ІV комунальні послуги - це послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. У відповідності з пунктом 5 частини 2 статті 7 Закону №1875-ІV споживачі зобов'язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. За правилами, встановленими частиною 1 статті 9 Закону №1875-ІV споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Статтею 22 Закону України від 10.01.2002 року №2918-ІІІ «Про питну воду, витне водопостачання та водовідведення» визначено, що споживачі питної води зобов'язані: своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. За змістом статті 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) зобов'язання повинні виконуватися потрібним чином згідно з умовами договору та вимогами цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - за звичаями ділового обороту або інших вимог, які звичайно пред'являються. Відповідно до статті 541 ЦК солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. Відтак, ураховуючи той факт, що відповідачки порушують зобов'язання з оплати наданих послуг з водопостачання та водовідведення, і таке зобов'язання є неподільним, суд вважає вимоги позивача про стягнення з них заборгованості у солідарному порядку такими, що підлягають задоволенню. Розв'язуючи позов у частині стягнення трьох відсотків річних та інфляційних, суд виходить з такого. Згідно з частиною 2 статті 625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора має сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлено договором або законом. Матеріали справи не містять відомостей про встановлений між сторонами інший розмір відсотків за несвоєчасне виконання зобов'язання, отже, вимога позивача про стягнення з відповідачок трьох відсотків річних та інфляційних обґрунтована й підлягає задоволенню. Три відсотки річних за несвоєчасне виконання зобов'язань складає 2 171,40 грн., а інфляційні - 12 303,92 грн. відповідно до докладного розрахунку, доданого позивачем до позовної заяви (а.с.а.с. 5, 6). З огляду на викладене, суд вважає за необхідне заявлений позов у частині стягнення трьох відсотків річних та інфляційний також задовольнити. У порядку статті 141 ЦПК з відповідачок на користь позивача у рівних частках підлягає стягненню компенсація понесених судових витрат загальною сумою 1 762,00 грн. - по 587,33 грн. (а.с. 2).

Outcome: approved