Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

05 березня 2014 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідачів на його користь заборгованість за договором № 219/АПМК/65/2007-840 від 21.12.2007 року в сумі 345354 грн. 41 коп. та судові витрати у розмірі 3453 грн. 41 коп. В обґрунтування своїх вимог, посилається на те, що 21.12.2007 року між позивачем та відповідачами був укладений кредитний договір №219/АПМК/65/2007-840, згідно з умовами якого позивач надав [PERSON] на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти (кредит) в доларах США з метою придбання автотранспортного засобу на загальну суму 22180 доларів США із розрахунку 14,5% на рік строком з 21.12.2007 року по 21.12.2014 року. Відповідно до розділу 3.2 «Порука» кредитного договору відповідачі зобов'язалися відповідати перед позивачем, як солідарні боржники. Також, [PERSON] зобов'язався безвідривно та безспірно відповідати перед Позивачем за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань, що витікають з вищевказаного кредитного договору. Відповідно до умов кредитного договору, [PERSON] зобов'язана повернути наданий їй кредит і сплатити проценти за користування кредитом в сумі і в строки, передбачені Договором, проте, вона свої зобов'язання не виконала. Станом на 21.11.2013 року за [PERSON] наявна заборгованість по кредитному договору в сумі 43207,11 доларів США, що за курсом НБУ станом на 21.11.2013 року становить 345354 грн. 41 коп. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити повністю. Відповідачі проти позову заперечили. Зауважили, що коли брали кредит в доларах США курс долара був набагато нижчий ніж на даний час. У зв'язку з тим, що курс долара зріс, вони не в змозі платити періодичні платежі по кредиту в повному об'ємі. Вважають, що сума боргу, яку нарахував позивач занадто велика. Просять суд відмовити позивачу у задоволенні вказаного позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. Судом встановлено, що ВАТ «Комерційний банк «Надра» (на даний час перейменоване у ПАТ «Комерційний банк «Надра») та [PERSON] (Позичальник), [PERSON]Б (Поручитель), уклали кредитний договір №219/АПМК/65/2007-840 від 21.12.2007 року, за яким позивач зобов'язується надати [PERSON] у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти (кредит) в доларах США з метою придбання автотранспортного засобу на загальну суму 22180 доларів США із розрахунку 14,5% на рік строком з 21.12.2007 року по 21.12.2014 року. Позивач свої зобов'язання за Договором виконав, надавши [PERSON] кредит у сумі 22180 доларів США. У порушення умов даного кредитного договору, [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконала, в результаті чого, станом на 21.11.2013 року за [PERSON] наявна заборгованість по кредитному договору в сумі 43207,11 доларів США, в тому числі: непогашений кредит - 21247,47 доларів США; несплачені відсотки - 16232,60 доларів США; несплачена пеня за прострочення строків виконання зобов'язань - 3509,04 доларів США; несплачений штраф за прострочення строків сплати мінімально необхідного платежу - 2 218,00 доларів США, що за курсом НБУ, станом на 21.11.2013 року становить 345354,41 грн., в тому числі: непогашений кредит - 169831,03 грн.; несплачені відсотки - 129747, 15 грн.; несплачена пеня за прострочення строків виконання зобов'язань - 28047,76 грн.; несплачений штраф за прострочення строків сплати мінімально необхідного платежу - 17728,47 грн. Також встановлено, що відповідно до п. 3.2.1 договору №219/АПМК/65/2007-840 від 21.12.2007 року [PERSON] зобов'язався безвідзивно та безспірно відповідати перед Позивачем за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань, що витікають з вказаного кредитного договору. Поручитель відповідає перед позивачем у тому ж об'ємі, що і позичальник. Згідно п.3.2.4 вказаного договору, поручитель відповідає перед позивачем за виконання зобов'язання у повному об'ємі всім належним йому на праві власності майном та грошовими коштами. Так, відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Частина 2 ст. 551 ЦК України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до п. 3 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Враховуючи вищевикладене суд прийшов до висновку, що позивач правомірно вимагає з відповідачів повернення суми кредиту, а також сплату процентів у примусовому порядку, посилаючись на кредитний договір, таким чином позовні вимоги обґрунтовані та підлягають повному задоволенню. Судові витрати по справі на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved