Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-25 00:00:00

05.04.2021 року заявник звернувся до суду з вищевказаною заявою на обґрунтування якої зазначив, що 09.11.2020 року він звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку. До вказаної заяви ним були додані довідки № 891/06-15 від 11.10.2019 року про період його роботи в колективному сільськогосподарському підприємстві «Шепель» с. Шепепь Луцького р-ну (далі КСГП «Шепель») за 1991-2007 роки, які видані відділом трудового архіву Луцької районної ради Волинської області. Однак, 10.11.2020 року ГУ ПФУ у Волинській області йому було відмовлено у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. У відповіді також вказано, що страховий стаж згідно наданих довідок не був зарахований, оскільки його прізвище не відповідає паспортним даним, а саме в довідках вказане прізвище « [PERSON] », замість правильного написання « [PERSON] ». Вважає, що при заповненні Книг обліку розрахунків по оплаті праці КСГП «Шепель» відповідальною особою було допущено орфографічну помилку при написанні його прізвища. Враховуючи наведене, просить суд встановити факт, який має юридичне значення, а саме: що архівні довідки № 891/06-15 від 11.10.2019 року, видані Луцькою районною радою Волинської області про заробітну плату в КСГП «Шепель» с. Шепепь Луцького р-ну, належать йому [PERSON] . До початку судового засідання заявником було подано до суду заяву з проханням розгляд справи здійснювати у його відсутності, заявлені вимоги він підтримує та просить їх задовольнити (а.с. 27). Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, будь-яких заяв чи клопотань від неї на адресу суду не надходило. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що 09.11.2020 року заявник [PERSON] звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, до якої долучив довідки № 891/06-15 від 11.10.2019 про період його роботи в КСГП «Шепель» с. Шепепь Луцького р-ну за 1991-2007 роки на 3 аркушах, які видані відділом трудового архіву Луцької районної ради Волинської області (а.с. 18-21). 10.11.2020 року ГУ ПФУ у Волинській області [PERSON] було відмовлено у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Вказаним листом заявника повідомлено, що страховий стаж згідно довідок, виданих Луцькою районною радою Волинської області № 891/06-15 від 11.10.2019 року не був зарахований, оскільки його прізвище не відповідає паспортним даним, а саме: в довідках вказане прізвище « [PERSON] », замість вірного зазначення « [PERSON] » (а.с. 16-17). На обгурунтування заявлених вимог [PERSON] зазначає, що при заповненні Книг обліку розрахунків по оплаті праці КСГП «Шепель» відповідальною особою було допущено орфографічну помилку при написанні мого прізвища. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Пленум Верховного Суду України у п. 12 постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року роз`яснив, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Аналіз даних норм дає підстави для висновку, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, що засвідчує факт, що має юридичне значення; 4) чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Положеннями ст. ст. 80, 81 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 06.10.1964 року Гораймівською сільською радою, прізвище, ім`я та по батькові заявника значиться як « [PERSON] » (а.с. 9). Аналогічна інформація про прізвище, ім`я та по батькові заявника - « [PERSON] », міститься і в свідоцтві про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 30.08.1989 року (а.с. 10). Із паспорта громадянина України серії [NUMBER] , який виданий Луцьким РВ УМВС України у Волинській області 05.06.2001 року вбачається, що прізвище, ім`я та по батькові заявника вказане як « [PERSON] », [INFO] (а.с. 6-8). В свою чергу, Трудову книжка колгоспника № [NUMBER] також заповнена на ім`я « [PERSON] » [INFO] . Відповідно до запису № 5 на 48 арк. трудової книжки, 29.04.1991 року заявника було прийнято на роботу в колгосп «Большевик» с. Шепель, Луцького р-ну. В подальшому цей колгосп було реорганізовано в КСГП «Шепель», де останній залишився працювати, що підтверджується записами в трудовій книжці № [NUMBER] про трудову участь у громадському господарстві на арк. 60-61 та проставленням на них печаток КСП «Шепель». У 2000 році КСГП «Шепель» було перейменовано в СГВК «Шепель», с. Шепель Луцького р-ну, на якому заявник працював до 2006 року, що підтверджується відмітками на арк. 62-63 трудової книжки № [NUMBER] (а.с. 12-15). У наданих архівних довідках про заробітну плату в КСП «Шепель» та СГВК «Шепель» вказано, що в Книгах обліку розрахунків по оплаті праці міститься прізвище та ім`я « [PERSON] », а інших осіб на прізвище « [PERSON] » в цих книгах не виявлено. На переконання суду, наявність розбіжностей в написанні прізвища [PERSON] як « [PERSON] » та « [PERSON] » в архівних довідках № 891/06-15 від 11.10.2019 року про заробітну плату та в паспорті останнього позбавляє його права у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку, передбаченого ст. 55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Встановлення належності правовстановлюючих документів має для [PERSON] юридичне значення та породжує юридичні наслідки, пов`язані з правом отримання пенсії. Таким чином, суд вважає, що заява [PERSON] , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved