Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

05 жовтня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд (з урахуванням збільшення позовних вимог від 04 березня 2019 року) позбавити [PERSON], [INFO], (ідент. номер [NUMBER]), батьківських прав щодо її дітей, доньки - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO], передати дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], органу опіки та піклування Павлоградської районної державної адміністрації, стягнути з [PERSON], [INFO], (ідент. номер [NUMBER]), аліменти на користь особи або закладу, які будуть призначені офіційними представниками, на утримання неповнолітніх дітей, доньки - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO], у розмірі половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Позовна заява мотивована тим, що рідна донька позивача, [PERSON], має дітей, доньку - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO], діти зараз проживають разом з позивачем. Згідно акту обстеження матеріально - побутових умов проживання від 29 серпня 2018 року у квартирі [PERSON] створені всі умови для проживання дітей. Відповідач [PERSON] веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, постійного місця проживання не має та ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, має негативний вплив на дітей. У свідоцтві про народження дітей, батьки дітей, були записані за вказівкою матері [PERSON], згідно статті 135 СК України. Позивач вживає усіх заходів для їх матеріального забезпечення, навчання, виховання, медичного забезпечення, тобто повністю забезпечую їх фізичний, духовний та моральний розвиток. Позивач заявлені збільшені позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Згідно письмової заяви позивач просила постановити заочне рішення у справі у зв'язку з неодноразовою неявкою відповідача та необхідністю захисту прав дітей. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причину неявки суду не повідомила. Представник третьої особи, Служби у справах дітей Павлоградської районної державної адміністрації, в судовому засіданні пояснив, що відповідач залишила дітей та виїхала проживати з новим чоловіком, відповідач покинула дітей, зникла в невідомому напрямку, дітей залишила на бабусю. Представник третьої особи, Органу опіки та піклування Вербківської сільської ради, в судовому засіданні вказав, що органом опіки та піклування встановлено, що відповідач веде аморальний спосіб життя, на засідання органу опіки та піклування не з'явилась, з серпня 2018 року відповідач не з'являється за адресою проживання. В судовому засіданні 27 лютого 2019 року свідок, [PERSON], [INFO], відчим відповідача, чоловік позивачки, вказав суду, що вони з позивачкою навідували дітей на вихідних за місцем їх проживання в селі Кочережки, де вони проживали разом з їх матір'ю та бабусею, допомагали, потім їх мати покинула дітей на бабусю, дітей ніхто не доглядав, білизна в них була брудна, в будинку не прибирали. Тому вони з позивачкою забрали дітей до себе, тепер вони проживають в м.Павлоград з ними з початку серпня 2018 року. Відповідач зловживає спиртними напоями, виносила речі з дому. Відповідач навіть не привітала доньку з днем народження [INFO]. В середині серпня 2018 року відповідачка приїжджала до них в гості, відвідувала, більше не приїжджає, на телефонні дзвінки не відповідає. Останній раз свідок бачив відповідачку в середині листопада 2018 року, швидко трохи поговорили, про дітей не питала. Вислухавши учасників справи, свідка, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 15 січня 2014 року виконавчим комітетом Кочережківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], актовий запис № 1 від 15 січня 2014 року. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 15 травня 2015 року виконавчим комітетом Кочережківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], актовий запис № 5 від 15 травня 2015 року. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 07 липня 2016 року Павлоградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], актовий запис № 18 від 07 липня 2016 року. Тобто [PERSON], відповідачка, є матір'ю [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 28 лютого 2001 року Виконавчим комітетом Кочережківської сільської ради Павлоградського району, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Актовий запис № 06 від 06 травня 1996 року. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 23 вересня 2015 року відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 23 вересня 2015 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 447. Дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Тобто [PERSON] є матір'ю [PERSON] та бабусею [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Згідно з ст.258 Сімейного кодексу України баба і дід мають право на самозахист внуків. Баба і дід мають право звернутися за захистом прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх та повнолітніх непрацездатних внуків до органу опіки та піклування або до суду без спеціальних на те повноважень. Згідно довідки-характеристики № 759 від 08.08.2018 року, виданої Вербківською сільською радою Павлоградського району Дніпропетровської області на жителя [ADDRESS], [INFO], остання зареєстрована та фактично проживає за адресою: [INFO], не працює, домогосподарка, за місцем проживання характеризується з негативної сторони, веде аморальний спосіб життя, серед жителів села не користується авторитетом, громадського порядку не порушує, скарг до виконкому Вербківської сільської ради на [PERSON] не надходило. Згідно довідки № 5295 про склад сім'ї від 28 вересня 2018 року, виданої Виконавчим комітетом Вербківською сільською радою Павлоградського району Дніпропетровської області, [PERSON], [INFO] зареєстрована та проживає в [ADDRESS] Має земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства 0,55 га, якою користується 6 чоловік. Дана земельна ділянка належить бабусі - [PERSON]. Згідно акту обстеження матеріально - побутових умов проживання від 29 серпня 2018 року, складеного головним спеціалістом служби у справах дітей Павлоградської міської ради Кислою Г.С., фахівцем Павлоградського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Бабенко Т.М. та інспектором ювенальної превенції сектору превенції Павлоградського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Павленко Ю.А., у квартирі позивачки, [PERSON], за адресою: [ADDRESS] є газо-, водо-, електропостачання, індивідуальне опалення, в квартирі є необхідні меблі, електропобутова техніка, для проживання дітей відведена окрема кімната, діти сплять втрьох на одному дивані, умови проживання умовно задовільні, в квартирі робиться ремонт. Згідно акту обстеження матеріально - побутових умов проживання від 08 лютого 2019 року, у квартирі позивачки, [PERSON], за адресою: [ADDRESS] є газо-, водо-, електропостачання, індивідуальне опалення, в квартирі є необхідні меблі, електропобутова техніка, на кухні зроблено ремонт, для проживання дітей відведена окрема кімната, мається дитячий куточок, придбані дитячі ліжка для кожного окремо, в кімнаті є шафа для одягу, телевізор, для дітей придбані іграшки. Для проживання, виховання, розвитку дітей створені належні умови. Житлово-побутові умови проживання [PERSON] задовільні. Згідно акту обстеження умов проживання від 10 грудня 2018 року відповідачки [PERSON] в [ADDRESS], під час обстеження [PERSON] не було вдома, зі слів бабусі [PERSON] з 03 серпня 2018 року по теперішній час [PERSON] не проживає та не з'являється до помешкання, діти проживають з [PERSON], мамою [PERSON]. Помешкання та подвір'я знаходяться в незадовільному стані, не відповідають санітарно-гігієнічним нормам, небезпечно для дітей. Згідно висновку органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Вербківської сільської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], щодо її дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON], з утриманням аліментів на користь дітей. У висновку органом опіки та піклування при виконавчому комітеті Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області встановлено, що [PERSON] свої обов'язки по відношенню до дітей не виконує, вихованням дітей не займається. Вона неодноразово залишала дітей на прабабусю, [PERSON], [INFO], яка проживає разом з ними. Зі слів прабабусі, [PERSON] вживає спиртні напої. В помешканні, де проживає сім'я, санітарно-гігієнічні норми не дотримуються. За місцем проживання [PERSON] характеризується з негативної сторони, вона веде аморальний спосіб життя, серед жителів села авторитетом не користується. Державні виплати на дітей, [PERSON] використовувала не за призначенням. Сім'я [PERSON] знаходилась на соціальному супроводі, як така, що опинилася у складних життєвих обставинах, але була знята з супроводу за систематичну неучасть без поважних причин у заходах, передбачених індивідуальним планом соціального супроводу. Відповідно до положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей. Відповідно до ст. ст. 150, 151 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати її, батьки зобов'язані надавати дитині належне батьківське виховання, оскільки право на виховання є одним із основних прав дитини. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції ООН про права дитини, ратифікована постановою Верховної Ради від 27.02.1991 року, батьки несуть відповідальність за виховання і розвиток дитини. Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини матір'ю є відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України підставою для позбавлення батьківських прав. Згідно з п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що [PERSON] самоусунулась від виховання та виконання батьківських обов'язків, не піклується про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, не спілкується, не цікавиться, не утримує дітей, не готує їх до самостійного життя, в судові засідання [PERSON] жодного разу не з'являлась, не цікавилась станом розгляду справи, в якій вирішується питання про позбавлення її батьківських прав. Враховуючи викладене, суд вважає необхідним позбавити [PERSON] батьківських прав щодо доньки - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2,3 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України (яка визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі). Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Враховуючи викладене, суд вважає необхідним визначити розмір аліментів зі стягненням їх на користь установи, куди будуть розміщені діти.

Outcome: approved