Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

06 квітня 2017 року представник позивача звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до Територіальної громади в особі Дніпровської міської ради, третя особа: Восьма дніпровська державна нотаріальна контора про визначення додаткового для прийняття спадщини. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що [INFO] помер [PERSON], позивач є спадкоємцем першої черги, т.я. є матір'ю померлого. На момент смерті сина позивач проживала за кордоном, а саме в Німеччині. Позивач за статусом є громадянкою України з постійним місцем проживання на консульському обліку в Німеччині, куди вона виїхала в 2000 році, та до переїзду мешкала за адресою спадкової квартири, а саме: [ADDRESS]. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 09.06.1997 року виданого Придніпровською ГРЕС згідно з розпорядженням № 1544 спірна квартири належала родині: чоловіку позивача [PERSON], що помер [INFO]), позивачу та їх сину [PERSON] на праві спільної сумісної власності. В строки, встановлені законом для подачі заяви про прийняття спадщини позивач не звернулась через те, що їй стало відомо про смерть сина вже зі спливом 6-тимісячного терміну, оскільки родичі, що проживають у Німеччині, також дізнались про ці події вже після 6-ти місячного терміну та не хотіли сповіщати її через можливість погіршення психологічного стану. Повторне свідоцтво про смерть було отримано представником позивача 14.02.2017 року. Після звернення до нотаріальної контори нотаріусом було відмовлено у вчинені дії, оскільки позивач протягом 6-ти місячного строку з дня смерті [PERSON] не вчиняла дій що свідчили б про її прийняття спадщини. Представник позивача просила суд визнати причину пропуску строку поважною та визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] тривалістю в два місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та пояснила, що позивач дізналася про смерть сина вже після спливу 6 місячного строку. Позивач не знала в якій лікарні помер син, та де він був зареєстрований вона також не знала. Про смерть сина їй стало відомо влітку 2015 року, підтвердженням цього є те, що свідоцтво про смерть було отримано в 2017 році. За життя [PERSON] позивач підтримувала з ним стосунки та спілкувалася з ним. Просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Представник третьої особи - Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився. повідомлений належним чином, надіслала на адресу суду заяву, в якій повідомлено, що нотаріальна контора ознайомлена з матеріалами справи, згодна з будь-яким рішенням суду та просить розглядати вищевказану цивільну справу без участі представника нотаріальної контори. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав. Відповідно до положень 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців. Згідно зі ст.ст. 1268, 1269 ЦК України прийняття спадщини здійснюється шляхом подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у шестимісячний термін, а також у випадку постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом шестимісячного строку не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строку встановлений для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строку, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть та копією актового запису про смерть (а.с. 4, 49). Позивач [PERSON] є матір'ю [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача (а.с. 4 зв.). Позивач постійно проживає на території Федеративної Республіки Німеччина та перебуває там на консульському обліку, що підтверджується копією її паспорту (а.с.6-8). Як вбачається з копії спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON], представник позивача звернулася з заявою про прийняття спадщини 17.01.2017 року, тобто з порушенням встановленого законом шестимісячного строку, у зв'язку з чим постановою нотаріуса від 17.01.2017 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини (а.с.36-47). В обґрунтування поважності причини пропуску строку на прийняття спадщини представник позивача посилається на те, що позивач дізналася про смерть сина лише влітку 2015 року, тобто вже коли сплив шестимісячний строк для прийняття спадщини. Однак суд не може погодитися з такими доводами представника та визнати причину пропуску строку поважною з огляду на наступне. Так, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За змістом ст.1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні, оскільки саме по собі незнання про смерть спадкодавця без установлення інших об'єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку. Аналогічна правова позиція викладена в Постановах Верховного Суду України від 26.09.2012 року (справа №6-85цс12) та від 04.11.2015 року (справа №6-1486цс15). Крім того, відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Так, посилаючись в своїй заяві на те, що позивачу до літа 2015 року було невідомо про смерть її сина, представник позивача не надала суду жодного доказу на підтвердження даного факту. Те, що повторне свідоцтво про смерть [PERSON] було отримано лише 14.02.2017 року, ніяким чином не доводить той факт, що позивачу до літа 2015 року не було відомо про смерть її сина. Окрім того, як пояснювала представник позивача в судовому засіданні, позивач за життя сина підтримувала з ним стосунки та періодично спілкувалася з ним. Разом з тим, представник позивача не змогла врозуміло пояснити суду чому саме позивачу протягом біль ніж 6 місяців не було відомо про смерть її сина. Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що представником позивача не доведено суду поважності причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини, у зв'язку з чим у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed