Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

05.04.2018 року Керівник Київської місцевої прокуратури № 10 в інтересах держави в особі Київської міської ради звернувся до суду із заявою, у якій просить визнати відумерлою спадщину, яка відкрилась після [PERSON] , померлої [INFO] , яка складається з квартири [ADDRESS] . Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що у провадженні Шевченківського УП ГУНП в м.Києві перебувало кримінальне провадження № 12015100100011249 від 21.09.2015 року, за фактом смерті [PERSON] , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України. Під час огляду місця події 21.09.2015 року виявлено труп [PERSON] , за результатами огляду якого ознак насильницької смерті не виявлено. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] , яка належала останній на праві власності на підставі договору міни від 31.05.1996 року. Разом з тим, після смерті [PERSON] спадкоємці із заявами про прийняття спадщини у встановлений законом порядку не звертались та спадкова справа не заводилась. Таким чином, посилаючись на положення ст. 1277 ЦК України, заявника вважає, що спадщину, яка залишилась після [PERSON] , необхідно визнати відумерлою, а тому звернувся до суду з даною заявою. Представник заявника в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду подав письмове пояснення, зі змісту якого вбачається, що останній проти заявлених вимог не заперечив, просив суд розглянути справу за його відсутності. Вислухавши пояснення сторони заявника, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що у провадженні Шевченківського УП ГУНП в м.Києві перебувало кримінальне провадження № 12015100100011249 від 21.09.2015 року, за фактом смерті [PERSON] , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України. Під час огляду місця події 21.09.2015 року виявлено труп [PERSON] , за результатами огляду якого ознак насильницької смерті не виявлено, що підтверджується копією витягу з кримінального провадження № 12015100100011249. Згідно з відповіддю Відділу ДРАЦС УДР ГТУЮ у м.Києві від 27.06.2019 року № 2275/3.1-44, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , про що складено відповідний актовий запис про смерть № 15696 від 20.10.2015 року. Факт смерті підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 2420 від 22.09.2015 року, виданим Київським міським клінічним бюро судово-медичної експертизи. Разом з тим, [PERSON] у актовому записі про смерть була помилково записана як [PERSON] . Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Так, зі змісту листа Першої київської державної нотаріальної контори від 01.11.2017 року № 10592/01-16, а також доданої до нього інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 28.10.2017 року, вбачається, що інформація щодо померлої [PERSON] у Спадковому реєстрі відсутня, а отже спадкоємці із заявами про прийняття спадщини у встановлений законом порядку не звертались та спадкова справа не заводилась. Статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS] , яка належала останній, що підтверджується листом КП КМР «БТІ» від 30.10.2017 року, копією договору купівлі-продажу від 27.08.1992 року та копією договору міни від 31.05.1996 року. Відповідно до ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням. Територіальна громада, яка стала власником відумерлого майна, зобов`язана задовольнити вимоги кредиторів спадкодавця, що заявлені відповідно до статті 1231 цього Кодексу. Якщо власниками відумерлого майна стали декілька територіальних громад, вимоги кредиторів спадкодавця задовольняються територіальними громадами пропорційно до вартості відумерлого майна, набутого у власність кожною з них. За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи відсутність спадкоємців після смерті [PERSON] , при цьому з часу відкриття спадщини минуло більше двох років, суд вважає, що вимоги заявника про визнання спадщини відумерлою, яка складається з квартири [ADDRESS] , є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved