Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 05 вересня 2016 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] сільської ради Варвинського району Чернігівської області, яким просить визнати за ним право на земельну частку (пай) площею 7,99 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території [PERSON] сільської ради Варвинського району Чернігівської області, після померлої 06 червня 2004 року [PERSON]. Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно заповіту [PERSON], посвідченого секретарем Богданівської сільської ради 05 лютого 1996 року він є спадкоємцем всього її майна на випадок смерті. 06 червня 2004 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку та земельної частки (паю). В серпні 2016 року [PERSON] звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай), проте йому було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на земельну частку (пай). [PERSON] отримала сертифікат серії ЧН № 0241347 на право на земельну частку (пай) 12 вересня 1996 року, але втратила його. Оскільки дублікат втраченого сертифікату на право на земельну частку (пай) може бути видано лише власнику, а іншого способу отримати у власність успадковане майно немає, він змушений звертатися до суду з вимогою про визнання права на успадковане майно. Позивач в судове засідання не зявився, до початку судового засідання подав заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно якої позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с. 36). Представник відповідача [PERSON] сільської ради Варвинського району Чернігівської області в судове засідання не зявився. Від сільського голови надійшла заява про розгляд справи без участі представника сільської ради. Проти задоволення позовних вимог не заперечують (а.с. 22). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що 05 лютого 1996 року [PERSON] заповідала все своє майно [PERSON], що підтверджується копією заповіту, посвідченого секретарем Богданівської сільської ради (а.с. 9). 06 червня 2004 року [PERSON] померла в с. Богдани Варвинського району Чернігівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 7). Відповідно до довідки № 156, виданої виконкомом [PERSON] сільської ради 15 липня 2016 року (а.с. 33), [PERSON], [INFO], на момент смерті 06 червня 2004 року, була зареєстрована за адресою: [INFO]. Разом з нею проживав та вів спільне господарство [PERSON], [INFO]. 17 серпня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до Варвинської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON], та про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) (а.с. 24), але того ж дня отримав відмову у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на земельну частку (пай), що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 10). Згідно довідки Відділу Держгеокадастру у Варвинському районі Чернігівської області № Н-226/0-225/6-16 від 16 вересня 2016 року, наданої [PERSON] (а.с. 37), сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0241347 зареєстровано та видано громадянці [PERSON] 12 вересня 1996 року за № 162, що підтверджується підписом про отримання. Дублікат сертифіката на право на земельну частку (пай) може бути видано лише його власнику. Державний акт на право власності на земельну ділянку на імя [PERSON] на заміну сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0241347 не видавався. В газеті «Слово Варвинщини» розміщено оголошення такого змісту: «Загублений сертифікат на право власності на земельну частку (пай) серії ЧН № 0241347 від 12 вересня 1996 року на імя [PERSON] вважати недійсним» (а.с. 11). Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-ІV визначено, що право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно ч. 2 ст. 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» від 14 лютого 1992 року N 2114-XII пай може успадковуватись відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування №7 від 30 травня 2008 року при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат на земельну частку (пай). Статтями 15, 16, 20 ЦК України передбачено право особи на судовий захист свого цивільного права у разі його порушення. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не приймати її. Позивач [PERSON] виявив свою волю на прийняття спадщини шляхом визнання за ним права на спадкове майно. З матеріалів справи вбачається, що інших спадкоємців за заповітом, спадкоємців, передбачених статтею 1241 ЦК України, та пережившого її чоловіка у спадкодавиці немає. Оформлення державного акту на право власності на земельну ділянку на імя спадкодавця [PERSON] не здійснювалось. Відповідач проти задоволення позову не заперечує. Згідно зі ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладено в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача. На підставі наведеного,

Outcome: approved