Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

06 грудня 2013 року позивач звернувся до суду з вимогами про зменшення розміру аліментів. Позовні вимоги обґрунтував тим, що згідно рішення Харцизького міського суду Донецької області від 05 листопада 2009 року з нього на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] стягнуті аліменти в розмірі ? частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини. Крім того рішенням Харцизького міського суду Донецької області від 21 червня 2010 року з нього на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] стягнуті аліменти в розмірі ? частини заробітку(доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини. З огляду на зазначене на утримання двох дітей він сплачує аліменти в розмірі ? частини з усіх видів свого заробітку. В даний час погіршилося його сімейне та матеріальне становище. Свого житла він не має, проживає разом з бабусею 1930 року народження, яка знаходиться на його утриманні, оскільки пенсії в розмірі 1126,07грн. не вистачає на ліки, які вона потребує. Внаслідок зміни сімейного та матеріального стану вважає існують підстави для зменшення розміру аліментів. Рішенням Харцизького міського суду Донецької області від 05 березня 2014 року позов задоволено, зменшено розмір аліментів, стягнутих з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], з ? частини до 1/6 частини заробітку, щомісячно і до повноліття дитини, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили та до досягнення донькою повноліття. Виконавчий лист №2-6209/2009 року, виданий Харцизьким міським судом на підставі рішення від 05 листопада 2009 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки - [PERSON] у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), відкликано з моменту набрання рішенням законної сили. В апеляційній скарзі [PERSON] посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просить рішення Харцизького міського суду Донецької області від 05 березня 2014 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги [PERSON] зазначила, що суд помилково дійшов висновку про зміну сімейного стану позивача, оскільки, жодних доказів окремого проживання, розірвання шлюбу з [PERSON] та відсутність ведення ними спільного господарства, суду не надано. Висновки щодо зміни матеріального стану позивача також помилкові, оскільки позивач своєчасно отримує заробітну плату, яка з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів у 2009 році, неодноразово змінювалась у бік збільшення. Третя особа - [PERSON] має власний дохід, оскільки також працює в ПАТ ВО «Стальканат Сілур». Посилання позивача на наявність витрат на лікування бабусі та оплату комунальних послуг у ході розгляду справи не знайшли свого підтвердження. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] доводи апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити. Позивач [PERSON] та третя особа [PERSON] в судовому засіданні просили скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін. Суду пояснили, що позивач одночасно звернувся до суду із заявами про зменшення розміру аліментів стосовно обох стягувачів. Рішення відносно зменшення розміру аліментів на користь [PERSON] до 1/6 частини заробітку, щомісячно і до повноліття дитини, набуло чинності. Вважають, що зменшення розміру аліментів на користь [PERSON] до 1/6 частини заробітку, щомісячно і до повноліття дитини буде свідчити про однакове матеріальне забезпечення обох дітей. Заслухавши суддю-доповідача, осіб присутніх в судовому засіданні, дослідивши матеріали цивільної справи, та перевіривши наведені в скарзі доводи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню. Судом першої інстанції встановлено, що згідно свідоцтв про народження, [PERSON], яка народилася [INFO] та [PERSON], яка народилася [INFO], їх батьком є позивач по справі. Згідно з рішенням Харцизького міського суду від 05 листопада 2009 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], стягнуті аліменти в розмірі ? частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини. Згідно з рішенням Харцизького міського суду від 21 червня 2010 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO] стягнуті аліменти в розмірі ? частини заробітку, (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини. Згідно довідки ПАТ ВО «Стальканат Сілур» [PERSON] працює на підприємстві заступником начальника цеху з 01.01.2011 року, його середня заробітна плата з травня 2013 року по жовтень 2013 року складає 48792,77 грн., з яких з травня 2013 року по жовтень 2013 року вираховують аліменти в розмірі 25% та 25% на користь [PERSON] та [PERSON] загалом в сумі 19 990,40 грн. Згідно довідки виданої головою мікроради [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] разом зі своєю бабусею [PERSON], 1930 року народження, яка є пенсіонеркою та знаходиться на утриманні позивача. Згідно довідки УПФУ в м. Харцизьку [PERSON] отримує пенсію в розмірі 1126,07 грн. Апеляційний суд вважає висновки суду щодо зменшення розміру аліментів не відповідають обставинам справи та не ґрунтуються на законі. Судом апеляційної інстанції встановлено, що аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO] були стягнуті рішенням Харцизького міського суду від 11 липня 2003 року у розмірі ? частки з усіх видів його доходу. Пізніше, рішенням вказаного суду від 23 жовтня 2006 року розмір аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], був збільшений до 1/3 частини з усіх видів його доходу. Рішенням Харцизького міського суду від 05 листопада 2009 року розмір аліментів на користь [PERSON] був зменшений з 1/3 частини до ? частини усіх видів доходу позивача [PERSON] Згідно ст. 182 СК, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та у випадках, передбачених СК України. Відповідно до роз'яснень, наведених у п. 17 постанови пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. У п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Задовольняючи позов щодо зменшення розміру аліментів, стягнутих на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], з ? частини до 1/6 частини усіх видів заробітку з підстав наявності на утриманні доньки [PERSON], народженої [INFO], суд першої інстанції неповно встановив обставини, що мають значення для справи та дійшов помилкових висновків. Помилковість висновку випливає з того, що рішенням Харцизького міського суду від 05 листопада 2009 року, зазначені обставини вже були враховані під час зменшення розміру аліментів на користь [PERSON] з 1/3 частини до ? частини усіх видів доходу позивача [PERSON] Рішення чинне, ніким не оскаржене. Заперечення третьої особи [PERSON] та позивача [PERSON] проти апеляційної скарги, з посиланням на рішення Харцизького міського суду від 26 березня 2014 року щодо зменшення аліментів стягнутих з останнього за рішенням Харцизького міського суду від 21 червня 2010 року на користь [PERSON] з ? частини до 1/6 частини усіх видів заробітку, суд не приймає до уваги, оскільки фактично спору між ними з питання розміру стягнення аліментів та їх зменшення не існувало. (а.с.10,91,92) Крім того позивач [PERSON] та третя особа [PERSON] не надали суду належних та переконливих доказів факту окремого проживання та відсутність ведення ними спільного господарства. Обґрунтування рішення про зменшення розміру аліментів з підстав знаходження на утриманні позивача бабусі 1930 року народження не ґрунтується на законі. З пояснень позивача, наданих в судовому засіданні, встановлено, що бабуся має рідного сина, доказів, що останній не має можливості надавати їй допомогу суду не надано. Згідно ст. 266 СК України повнолітні внуки, правнуки зобов'язані утримувати непрацездатних бабу, діда, прабабу, прадіда, які потребують матеріальної допомоги і якщо у них немає чоловіка, дружини, повнолітніх дочки, сина або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що повнолітні внуки, правнуки можуть надавати матеріальну допомогу. Доводи позивача, що він проживає однією сім'єю з бабусею належним чином не підтверджені. Доказів того, що позивач витрачає кошти на утримання та лікування бабусі суду не надано. Зазначені обставини свідчать про відсутність доказів погіршення його матеріального стану та підстав для зменшення розміру аліментів. Відповідно до положень ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Оскільки судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, а висновки не відповідають обставинам справи, рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON], третя особа [PERSON], про зменшення розміру аліментів.

Outcome: dismissed