overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

05 лютого 2014 року заявники звернулися до суду із заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 08 жовтня 2006 року сторони перебувають у шлюбі. Мають спільного сина [PERSON] [INFO]. Зазначивши, що внаслідок відсутності взаєморозуміння шлюбні відносини між ними припинені, заявники просять суд розірвати шлюб. Заявники в судовому засіданні вимоги підтримали в тому обсязі, що визначений у поданій спільній заяві. Судом встановлено, що заявники перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05 лютого 2014 року. Мають спільного сина [PERSON] [INFO]. Дані факти підтверджуються: свідоцтвом про шлюб та свідоцтвом про народження дитини. Між заявниками 17 березня 2015 року було укладено та нотаріально посвідчено договір про участь у вихованні та утриманні дитини. Згідно ст.109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Вимогами ч.3 ст.234 ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються також справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. В судовому засіданні встановлено, що подана подружжям заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини, їх майнові та особисті права після розірвання шлюбу порушені не будуть, як і права спільної малолітньої дитини тому вимоги в цій частині підлягають до задоволення.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

05 лютого 2014 року згідно рішення Надвірнянського районного суду у даній справі позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволено. [PERSON] звернулася в суд із заявою, в якій просить суд ухвалити додаткове рішення, оскільки судом при слуханні рішення не вирішено в повному обсязі питання про стягнення на її користь понесених витрат на правову допомогу в розмірі 200 грн. Позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала подану заяву про стягнення в її користь витрат на правову допомогу і просить її задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечив проти винесення додаткового рішення про стягнення судових витрат. Суд, вислухавши сторони, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. У відповідності до п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно ст. 88 ч.1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В матеріалах цивільної справи міститься угода про надання юридичної допомоги [PERSON] (а.с.16) та згідно поданих квитанцій витрати на правову допомогу становлять 400 грн. (а.с.11, 17). При винесенні судом рішення по справі 05.02.2014 року з відповідача на користь позивача стягнуто тільки 200 грн. судових витрат по справі. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] ще 200 грн. понесених нею витрат на правову допомогу. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

05 лютого 2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 30 січня 2008 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір № 004-18970-300108, за умовами якого останній отримав 3000 грн. кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою щомісяця обов'язкового мінімального платежу. У зв'язку з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору станом на 20 листопада 2013 року утворилась заборгованість у розмірі 3379 грн. 99 коп., яку позивач просить стягнути з [PERSON] Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про підтримання позову та розгляд справи у його відсутність. Заслухавши пояснення відповідача, який позов не визнав, дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 30 січня 2008 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір № 004-18970-300108, за умовами якого останній отримав 3000 грн. кредитного ліміту на платіжну картку (а.с.8-9, 10-13). Відповідно до п. 3.6. договору [PERSON] зобов'язаний щомісяця у визначені строки здійснювати погашення заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу, складові якого зазначаються у тарифах. Обов'язковими складовими обов'язкового мінімального платежу є частка погашення заборгованості, овердрафт та прострочена заборгованість попередніх періодів. Крім того, згідно з п.5.2. Заключних положень договір набуває чинності з дати його укладення сторонами та діє до повного виконання сторонами зобов'язань за цим договором. Починаючи з серпня 2012 року, відповідач взагалі не сплачував кошти на погашення тіла кредиту, а останній платіж ним здійснено 17 вересня 2013 року в сумі 160 грн., які було спрямовано на погашення заборгованості по комісії та відсотках (а.с.14-15). Позичальник не виконував належним чином зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим станом на 20 листопада 2013 року утворилась заборгованість у розмірі 3379 грн. 99 коп., в тому числі: тіло кредиту - 2385 грн. 20 коп., борг за відсотками - 423 грн. 77 коп., борг по комісіях - 571 грн. 02 коп. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно вимог договору та вимог ЦК України, а при відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, передбаченому договором. Враховуючи наведене, з [PERSON] слід стягнути заборгованість за кредитним договором від 30 січня 2008 року у розмірі 3379 грн. 99 коп. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь ПАТ «Дельта Банк» 243 грн. 60 коп. в рахунок повернення сплаченого судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

05 лютого 2014 року позивач [PERSON] звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області із позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він з відповідачкою з 29 квітня 2006 року знаходиться у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживає з відповідачкою. Фактично шлюбні стосунки припинені з 2011 року у зв'язку з психологічною несумісністю через різні погляди на життя, що призвело до відсутності взаєморозуміння та припинення шлюбних відносин. Збереження шлюбу вважає неможливим, просив шлюб розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу не має сенсу, на примирення не згодний. Майнового спору та спору щодо місця проживання неповнолітніх дітей на даний час вони не мають. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав до суду заяву з проханням розглядати справу в його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив шлюб розірвати. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, до адреси суду від неї надійшла заява з проханням розглядати справу в її відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 квітня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 29 квітня 2006 року, актовий запис № 227. Згідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] народився [INFO], актовий запис № 862, в графі «батьки» зазначені: батько - [PERSON], та мати - [PERSON]. Згідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] народилась [INFO], актовий запис № 49, в графі «батьки» зазначені: батько - [PERSON], та мати - [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище чоловіку та дружині залишити без змін, На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

05 лютого 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 18.08.2009 року він уклав шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 161 з відповідачкою по справі. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені з листопада 2013 року. Спільне життя с відповідачем не склалося. Спільного господарства не ведуть. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння, а тому [PERSON] просить розірвати шлюб з відповідачкою. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, знаходиться на лікуванні у Обласному центрі ресоціалізації наркозалежної молоді, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала в повному обсязі. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 18.08.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 161 (а.с. 9), від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені з листопада 2013 року через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння, а також тому, що відповідач [PERSON] знаходиться на лікуванні у Обласному центрі ресоціалізації наркозалежної молоді (а.с. 16,17). Сторони спільне господарство не підтримують, примирення між ними неможливо, оскільки вони не бажають в подальшому жити разом, спор про розподіл майна не виникає, тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] Відповідно до ст.110 СК України позивач має право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу. За цих обставин, суд вважає, що зберегти сім'ю неможливо. Після розірвання шлюбу відповідач просить залишити прізвище - [PERSON]. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

05 лютого 2014 року позивач [PERSON] звернулась до Київського районного суду м.Полтави з позовом про стягнення з відповідача на її користь, на утримання сина [PERSON], [INFO] аліменти. Посилалась на те, що вона 24 жовтня 2003 року зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Мають сина, [PERSON], [INFO], який проживає з нею. З серпня 2013 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. Відповідач не надає достатньо матеріально допомагає, не вистачає на потреби дитини. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина, [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повнолітня дитини. У судове засідання позивач не з'явилась, надала до суду заяву про можливість розгляду справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, заяв про неможливість розгляду справи у його відсутність не надав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 2003 року по 2013 рік. Вони мають сина, [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та вона сама утримує і виховує сина. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, тоді як відповідно до вимог ст. 180 СК України зобов'язаний утримувати його до досягнення повноліття. Враховуючи наявні обставини, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття дитини. Підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

05 лютого 2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18 листопада 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Єнакіївського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 688. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені в зв'язку з тим, що відповідач не піклується про матеріальний стан родини, не приділяє уваги дитині, зловживає спиртними напоями, в результаті такої поведінки з боку відповідача між подружжям постійно виникали спори з побутових питань, що призвело до втрати взаєморозуміння, почуття поваги та довіри одне до одного. Питання про місце мешкання дитини та про поділ майна не ставиться. У судове засідання позивач не з'явилась, проте надала до суду заяву, в якій просила суд розглядати справу у її відсутність та наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно з ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

05 лютого 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 23 вересня 2003 року зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Від сумісного проживання сторони мають сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося через постійні непорозуміння, сварки в зв'язку з протилежними поглядами на життя, сім'ю та виховання дітей. З серпня 2013 року шлюбні відносини між сторонами припинені, сумісне господарство не ведеться, проживають окремо. Позивач прийшла до впевненості, що їх сім'я з відповідачем розпалася та примирення між ними неможливе. Позивач в судове засідання не з'явилася, до суду надіслала заяву з проханням слухати справу за її відсутності та просила задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та дату слухання справи повідомлений належним чином та своєчасно, заперечень проти позову не надіслав, в зв'язку з чим суд допустив заочний розгляд справи. Відповідно до свідоцтва про одруження, виданого Мішково-Погорілівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області, шлюб зареєстрований 23 вересня 2003 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів було зроблено актовий запис за №23. Під час державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с.5). (а.с.5). Сторони мають дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.6,7). Дослідивши надані докази, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача, оскільки встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, сумісне господарство не ведуть. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з положень ст.ст.110, 112 Сімейного Кодексу України, суд вважає встановленим, що збереження сім'ї неможливе, шлюб сторін існує формально і може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

05 лютого 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 31.08.1996 року вона уклала шлюб, зареєстрований Красноармійським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис № 288 з відповідачем по справі. Від цього шлюбу мають неповнолітніх дітей - дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені з грудня 2013 року. Спільне життя с відповідачем не склалося. Спільного господарства не ведуть. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння. Позивач [PERSON] просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON].. в судове засідання з'явився, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі 31 серпня 1996 року зареєстрували Красноармійським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис № 288 (а.с. 3), від шлюбу мають неповнолітніх дітей - дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6,7). Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені з грудня 2013 року через несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння. Сторони спільне господарство не підтримують, примирення між ними неможливо, оскільки вони не бажають в подальшому жити разом, спор про розподіл майна не виникає, тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] Відповідно до ст.110 СК України позивач має право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу. За цих обставин, суд вважає, що зберегти сім'ю неможливо. Після розірвання шлюбу позивач просить залишити прізвище - [PERSON]. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України суд ухвалює рішення на попередньому судовому засіданні в разі визнання позову відповідачем. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

05 лютого 2014 року позивач звернувся в суд з позовом до Шацької селищної ради Шацького району Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться [ADDRESS]. Позовну заяву обґрунтовано тим, що [PERSON] належав житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, який розташований [ADDRESS], що підтверджується договорами про страхування будівель фізичних осіб УБ № 307028 від 29.01.2006 року та серії Б № 0811990 від 29.01.2007 року. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті залишилось спадкове майно до складу якого входить зокрема вказаний житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Шацького нотаріального округу Волинської області [PERSON] від 11.09.2008 року та зареєстрований в реєстрі за № 2385, яким заповіла все своє майно позивачу [PERSON]. Позивач, як спадкоємець за заповітом, відповідно до ст. 1269-1270 ЦК України, прийняв спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Інших спадкоємців за заповітом, а також спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку немає. Однак, у зв'язку з відсутністю правовстановлювального документа про право власності спадкодавця на вказане нерухоме майно, позивачу відмовлено в нотаріальному оформленні його спадкових прав. Тому [PERSON] просить суд визнати за ним право власності на дане нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. Позивач [PERSON] подав до суду письмову заяву, в якій просить суд справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідач Шацька селищна рада Шацького району Волинської області свого представника в попереднє судове засідання не направила. Суду подано письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача. У заяві вказано, що Шацька селищна рада Шацького району Волинської області позовні вимоги визнає повністю, проти їх задоволення не заперечує. Проаналізувавши обставини справи, представлені докази, суд дійшов висновку, що визнання позову не суперечить вимогам закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому позов підлягає задоволенню і рішення про задоволення позову може бути ухвалене в попередньому судовому засіданні. На підставі статей 328, 392, 1233, 1269, 1296 ЦК України,

Outcome: approved