Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

05 грудня 2017 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Тур» про стягнення збитку в розмірі 40400 грн. та відшкодування моральної шкоди в сумі 10000 грн. за невиконання договору про надання туристичних послуг, в порядку захисту прав споживачів. При цьому позивач посилається на те, що 01.08.2017 року між [PERSON] та туроператором ТОВ «Транс Тур» був укладений договір про надання туристичних послуг. За умовами вказаного договору відповідач взяв на себе зобов?язання забезпечити надання комплексу туристичних послуг (туристичного продукту) в Турцію з 20.08.2017 року по 26.08.2017 року. 09.08.2017 року та 14.08.2017 року позивачем на розрахунковий рахунок відповідача була здійснена повна оплата вартості запропонованого комплексу туристичних послуг за договором у розмірі 40400 грн. В подальшому, після підписання договору, позивач в телефонній розмові отримала інформацію, якою було підтверджено бронювання та зарахування коштів в розмірі 100%. Пізніше, відповідач відмовився від взятих на себе зобов?язань та не повернув позивачці перераховані кошти. Такі дії відповідача спричинили позивачеві моральні страждання, які [PERSON] оцінює в 10000 грн. Провадження по справі відкрито 08 грудня 2017 року. Відповідно до Закону України від 3 жовтня 2017 року N 2147-VIII Цивільний процесуальний Кодекс викладено у новій редакції, який набрав чинності з 15.12.2017 року. Згідно п. 9 ч.1 Перехідних Положень (розділ ХІІІ) справи, провадження яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу (Законом України від 3 жовтня 2017 року N 2147-VIII), розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Позивач в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити та не заперечує проти винесення зочного рішення. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання сповіщався належним чином, про поважність причин не явки суд не повідомив. Суд у звязку з повторною неявкою відповідача, враховуючи відсутність відповідних заперечень від представника позивача, слухає справу за відсутності відповідача, у порядку заочного розгляду справи згідно ст. 281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. 01.08.2017 року між [PERSON] та туроператором ТОВ «Транс Тур» був укладений договір про надання туристичних послуг. За умовами вказаного договору відповідач взяв на себе зобов?язання забезпечити надання комплексу туристичних послуг (туристичного продукту) в Турцію (а.с.8-15). 09.08.2017 року та 14.08.2017 року позивачем на розрахунковий рахунок відповідача була здійснена повна оплата вартості запропонованого комплексу туристичних послуг за договором у розмірі 40400 грн., що підтверджено квитанціями (а.с.16) Однак, як зазначає позивач, відповідач відмовився від взятих на себе зобов?язань та не повернув позивачці перераховані кошти, незважаючи на неодноразові прохання [PERSON] Ці факти підтверджені матеріалами справи. Відповідно до ч.1, 2 ст. 33 Закону України «Про туризм» Суб'єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобов'язаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Заподіяна туристу моральна (немайнова) шкода, якою порушені його законні права, відшкодовується суб'єктом туристичної діяльності в порядку, встановленому законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 03 липня 2013 року (справа № 6-42цс13), майнову відповідальність несе суб'єкт туристичної діяльності,\~який порушив законодавство\~в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, порушив умови договору між туристом і суб'єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг, та\~з вини\~якого замовнику (туристу) завдано збитків. Таким чином, суд вважає доведеним спричинення відповідачем позивачеві матеріальних збитків на суму 40400грн., а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Судом встановлено, що невиконання відповідачем своїх обов?язків по договору, спричинило позивачеві моральні страждання. Враховуючи характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань позивача, погіршення нормального ритму життя позивача, ступеня вини відповідача, а також з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення, суд вважає, що розмір майнової шкоди в даному випадку складає 2000 грн. Крім того, в поряду ст. 141 ЦПК України, на користь позивача підлягають стягненню з відповідача 340,40 гривень судового збору, сплаченого позивачем при подачі позовної заяви, а враховуючи те, що відповідно до вимог ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», позивач звільнений від сплати судового збору, стягнути з відповідача судовий збір в дохід держави в сумі 640,00 грн. На підставі ст.ст. 610, 611, 1167 ЦК України, ст. 33 Закону України «Про туризм»,

Outcome: partial