Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

06 серпня 2021 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить: визнати дійсним Договір купівлі-продажу нерухомого майна № 26756 від 17 листопада 2000 року, а саме: квартири, що має загальну площу 48,40 кв.м., корисну площу 47,4 кв.м., складається з 2 /двох/ кімнат житловою площею 29 кв.м., що розміщена адресою: [ADDRESS] , укладений між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , як продавцями та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , як покупцями на ОДЕСЬКІЙ ТОВАРНІЙ БІРЖІ. Свої вимоги мотивувала тим, що 17 листопада 2000 року між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , діючої від себе особисто та зі згоди матері [PERSON] , як продавцями та [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] як покупцями, укладено Договір купівлі-продажу нерухомого майна № 26756, а саме: квартири, що має загальну площу 48,40 кв.м., корисну площу 47,4 кв.м., складається з 2 /двох/ кімнат житловою площею 29 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , кожна із сторін виконала повністю цей договір, однак, під час укладання Біржового договору вони не знали про те, що договір необхідно укладати саме в нотаріальній формі, так як чинним на той час законодавством зазначене не було передбачено. У зв`язку з чим на теперішній час вона не може реалізовувати свої права власника по розпорядженню своїм майном, так як нотаріусами не визнається правомірність договору купівлі-продажу укладеного на біржі нерухомості. Вказана обставина і стала підставою, для звернення до суду з даним позовом. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Куриленко О.М. Ухвалою судді від 11.08.2021 року провадження по справі було відкрито в порядку спрощеного позовного провадження. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, її представник [PERSON] через канцелярію суду надала заяву, в якій просила судове засідання провести без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явились, про час та місце його проведення сповіщались належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяв та клопотань про відкладення слухання справи від них до суду не надійшло. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази, вважає позов підлягаючим задоволенню, виходячи з наступного. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України у редакції 1963 року, який діяв на момент укладання договору купівлі-продажу вказаної квартири. Судом встановлено, що 17.11.2000 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , діючої від себе особисто та зі згоди матері [PERSON] з однієї сторони, та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з другої, уклали договір купівлі-продажу нерухомого майна № 26756, згідно якого [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , діючої від себе особисто та зі згоди матері [PERSON] продали, а [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , купили квартиру, що має загальну площу 48,40 кв.м., корисну площу 47,4 кв.м., складається з 2 /двох/ кімнат житловою площею 29 кв.м., що розміщена адресою: [ADDRESS] . Вказаний договір купівлі - продажу нерухомого майна було укладено у письмовій формі та зареєстровано на Одеській товарній біржі у «Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю» за реєстраційним № 26756 від 17.11.2000 року. 05.12.2000 року Одеське міське бюро технічної інвентаризації на підставі договору купівлі-продажу № 26756 від 17.11.2000 року зареєструвало право приватної власності в рівних частках на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до п. 5 договору купівлі-продажу нерухомого майна № 26756 квартиру було продано за 10 624,00 гривень, які отримані Продавцем до підписання договору купівлі-продажу нерухомого майна, тому вона належить новим власникам: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть від 19.02.2021 року, серія [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] . Як вбачається з витягу про реєстрацію в Сподаковому реєстрі № 65538717 від 12.07.2021 року, виданого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Дімітровою Тетяною Андріївною, до спадкового реєстру внесено реєстраційний запис, параметрами якого, окрім іншого, є: спадкова справа № 67959924, дата звернення 12.07.2021 року, спадкодавець [PERSON] . Листом приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Дімітрової Т.А. від 26.07.2021 «Щодо неможливості видачі свідоцтва по право на спадщину» доведено до відома Позивача, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Крім того, приватним нотаріусом вказано, що не можливо підтвердити, що квартира за адресою [ADDRESS] належить [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки Договір купівлі-продажу нерухомого майна № 26756 від 17.11.2000 на вищезазначену квартиру був посвідчений Одеською товарною біржою за участі неповнолітньої дитини. Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. У разі недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення одностороннього правочину такий правочин є нікчемним. Суд може визнати такий правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі (ст. 219 ЦК України). Разом з тим, у відповідності зі ст. 227 ЦК України в редакції 1963 року, що діяла на момент виникнення правовідносин, при укладені договорів купівлі-продажу нерухомого майна потрібна нотаріальна форма договору, якщо хоча б одна зі сторін договору є громадянин України. Згідно до ч. 2 ст. 47 ЦК України (у редакції 1963 року) та ст. 220 ЦК України (у редакції 2003 року), якщо одна зі сторін повністю або частково виконала договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, а інша ухиляється від нотаріального посвідчення, суд вправі на вимогу однієї зі сторін визнати угоду дійсної. Крім того, у відповідності зі ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених умов, а саме: якщо вона являє собою куплю-продаж, допущений до обороту на товарній біржі, якщо її учасники - члени біржі, якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угода вважається укладеної з моменту її реєстрації на біржі. Таким чином, сторони виконали всі умови договору купівлі-продажу, у результаті яких наступили юридичні наслідки, а саме одна сторона передала іншій квартиру. Отже, докази щодо виконання умов договору купівлі-продажу нерухомого майна № 26756 від 17 листопада 2000 року ніким не спростовані та свідчать про те, що позивач є добросовісним набувачем нерухомого майна. Відповідно до ст.334 ЦК України право власності у набувача майна за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За таких обставин, коли позивач передала гроші за куплену квартиру, а відповідач передала їй у відповідь квартиру та право встановлюючи документи, а позивач відповідно їх прийняла, та розпочала користуватися вказаною квартирою то суд на підставі ст. ст. 224-225 ЦК УРСР (в ред.1963р.), які діяли на час домовленостей і існуючих правовідносин між сторонами, вважає, що відбулося повне виконання договору купівлі-продажу і право власності на куплене нерухоме майно підлягає захисту шляхом визнання правочину дійсним. Крім того, згідно з ст. 328 ЦК України,України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. З урахуванням вищевказаного, оцінивши всі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов законний та обґрунтований та підлягає задоволенню шляхом визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна № 26756 від 17 листопада 2000 року. На підставі викладеного й

Outcome: approved