Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~05 листопада 2019 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідач [PERSON] 03 березня 2008 року отримав кредит у розмірі 340 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, зобов`язався здійснювати погашення кредиту та процентів та дав свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та іншими банківськими нормативними актами складає між ним та банком відповідний Договір, що підтверджується підписом позивача у заяві. Проте, в порушення вимог чинного цивільного законодавства України та зазначених умов договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 31 серпня 2019 року виникла заборгованість в загальному розмірі 38 363 грн. 51 коп., яку позивач просив стягнути з відповідача разом із понесеними ним витратами по сплаті судового збору. Ухвалою суду від 02 грудня 2019 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 20 січня 2020 року, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу - відповіді на відзив. Представник позивача за довіреністю №1735-К-Н-О від 01 квітня 2019 року Чепіга Д.О. у судове засідання не з`явився, до позовної заяви долучив клопотання про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав в повному обсязі. У разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечував проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення суду. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов, заяв про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи суду не подав. 20 січня 2020 року прийнято ухвалу про заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не надав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч.8\~ст.178 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 03 березня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит в сумі 340 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. В анкеті-заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та Банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. До кредитного договору Банк додав Витяг з «Тарифів Банку», Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку. Згідно з наданим Банком розрахунком заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 31 серпня 2019 року становить 38 363 грн. 51 к. та складається з: 247 грн. 20 к. заборгованість за кредитом, 34\~392 грн. 25 к. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1659 грн. 13 к. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи у загальному розмірі 2064 грн. 93 к. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1\~ст.638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнута згода. Частиною 1\~статті 634 вказаного Кодексу\~встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Докази у справі достовірно вказують на те, що ПАТ КБ «ПриватБанк» відкрило на ім`я відповідача картковий рахунок, на який Банком перераховані кредитні кошти, та через який сторонами здійснювались фінансові операції. Позивач видав відповідачу кредитну картку, яка використовувалася ним для проведення розрахунків. Вказані докази підтверджують одержання відповідачем кредитних коштів. Відповідно до ч.1\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Свої зобов`язання відповідно до умов кредитного договору відповідач належним чином не виконував, оскільки не повернув отриманої у Банку суми. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (далі - Постанова) встановлено, якщо Правила надання банківських послуг та Тарифи обслуговування кредитних карт не містять підпису боржника, то з огляду на їх мінливий характер, їх не можна вважати складовою кредитного договору, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо ним підписана, і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Із анкети-заяви, підписаної Банком та відповідачем вбачається, що в ній відсутні правила надання банківських послуг, тарифи обслуговування кредитних карт, а саме строк дії договору, процентна ставка, сума комісії, відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми тощо. Велика Палата Верховного Суду зазначила: оскільки підписана лише заява-анкета, яка не містить детальних умов договору, а Правила надання банківських послуг та Тарифів обслуговування кредитних карт не містять підпису боржника, тому відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками, а також пеню і штрафи. Обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 03 березня 2008 року, посилався на Витяг з «Тарифів Банку» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку як невід`ємні частини спірного договору, положеннями яких передбачені процентна ставка за користування коштами, пеня за несвоєчасне погашення кредиту, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг Банку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), комісії, та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані Банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. \~Тому відповідно до ч.ч.1, 6\~ст.81\~ЦПК України відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем\~\~АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою\~статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів»\~про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк. Як зазначає Велика Палата Верховного Суду у своїй Постанові, якщо фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, то відповідно до ч.2\~ст.530 ЦК України\~банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. З огляду на зазначене, відсутні правові підстави для стягнення на користь АТ КБ «ПриватБанк» відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів, оскільки в матеріалах справи відсутні дані щодо прийняття боржником умов і тарифів кредитування. Безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір у виді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним). Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку Банку не повернуті, а також положення частини другої\~статті 530 ЦК України,\~з відповідача\~підлягає стягненню\~лише заборгованість\~за кредитом\~в розмірі\~247\~грн.\~20\~к. Відповідно до вимог\~ст.141 ЦПК України, виходячи із задоволення позовних вимог банку на 0,64% з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 12 грн. 29 к. На підставі викладеного,

Outcome: partial