Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

05 травня 2020 року позивач Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» (далі - позивач, АТ «Криворізька теплоцентраль») звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] (далі - відповідачі, [PERSON] , [PERSON] ) про стягнення заборгованості за комунальні послуги. Обґрунтовуючи позовні вимоги АТ «Криворізька теплоцентраль» посилалося на те, що відповідачі є споживачами послуг з теплопостачання, які надаються підприємством. [PERSON] та [PERSON] своїх зобов`язань щодо оплати за централізоване опалення не виконують, у зв`язку з чим за період з 01.10.2013 року по 01.04.2020 року у відповідачів утворилася заборгованість в сумі 35747,57 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідачів солідарно зазначену суму заборгованості, а також інфляційні втрати в сумі 8174,53 грн., 3% річних в сумі 2500,46 грн. та судовий збір за подачу позову в сумі 2102 грн. Ухвалою суду від 18 травня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судовий розгляд на 15 червня 2020 року. 15 червня 2020 року судовий розгляд не відбувся через відрядження головуючого у справі. Судовий розгляд призначений на 13 липня 2020 року. 24 червня 2020 року від відповідачів [PERSON] та [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому вони просили відмовити у задоволенні позовних вимог. Обґрунтовуючи відзив послалися на те, що з 2011 року у квартирі відповідачів встановлено автономне опалення та послуги позивача вони не споживають. Крім того, зазначили, що позовні вимоги пред`явлені поза межами позовної давності за період з жовтня 2013 року по 04 травня 2017 року і просили застосувати строк позовної давності як щодо основного боргу, так і щодо інфляційних витрат та 3% річних. 13 липня 2020 року за клопотаннями представника позивача АТ «Криворізька теплоцентраль» та відповідача [PERSON] судовий розгляд відкладено на 07 вересня 2020 року. 04 вересня 2020 року від [PERSON] надійшла заява про вступ у справу у якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору та позовна заява [PERSON] до АТ «Криворізька теплоцентраль», треті особи, які не заявляють самостійні вимог и, [PERSON] , [PERSON] про визнання нарахування плати за опалення неправомірним та зобов`язання вчинити дії. В обґрунтування позовних вимог третя особа, яка заявляє самостійні вимоги, зазначила, що їй на праві приватної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] , у якій зареєстровані і проживають її діти - відповідачі за первісним позовом АТ «Криворізька теплоцентраль». В даній квартирі вже дуже давно не використовується централізоване опалення та послуги АТ «Криворізька теплоцентраль» не споживаються, так як в квартирі встановлено автономне опалення ще попереднім власником. 06.08.2009 рішенням комісії УЖКГ виконкому Криворізької міської ради з розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання попередньому власнику - батькові третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги, [PERSON] було надано дозвіл на встановлення автономного опалення у квартирі [ADDRESS] . На підставі цього рішення був розроблений робочий проект № 184-2009 встановлення автономного опалення в квартирі, який було погоджено КПТМ «Криворіжтепломережа», яке виконувало на той час централізоване опалення будинку, яке в свою чергу надало технічні умови № 4587 на встановлення автономного опалення, на підставі яких і розроблювався даний проект. У подальшому в 2009-2010 роках в квартирі було виконано відключення від мережі централізованого опалення, але ще деякий час завершувалося оформлення та введення в експлуатацію газового обладнання. 23.06.2011 було складено акти про відключення квартири від централізованого опалення, а у вересні 2011 року було прийнято в експлуатацію газифікований об`єкт - квартиру [ADDRESS] , з газовим лічильником. У подальшому [PERSON] оформив все належним чином та з 2011 року КПТМ «Криворіжтепломережа» не мало жодних претензій до них, бо послуги не надавалися. Після того як будинок був переданий для централізованого опалення АТ «Криворізька теплоцентраль», останній почав нараховувати плату. 25.06.2020 вона звернулася до відповідача із заявою про зняття квартири з теплового навантаження та подала усі необхідні документи, на що відповідач листом повідомив про розмір заборгованості та належним чином не вирішив її звернення. На думку третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги, ні вона, ні треті особи по справі не мають статусу споживачів, але не зважаючи на зазначені факти відповідач нараховує та намагається стягнути кошти за неіснуючу послугу. Такі дії відповідача зазіхають на її право власності та на законні інтереси і вона вимушена просити суд про визнання нарахування плати за опалення неправомірним та зобов`язання відповідача вчинити дії щодо припинення таких нарахувань та зняття її квартири з теплового навантаження. Ухвалою суду від 07 вересня 2020 року задоволено заяву [PERSON] про вступ у якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги і допущено її до участі у цивільній справі за первісним позовом АТ «Криворізька теплоцентраль», прийнято її позовну заяву до спільного розгляду із цивільною справою за первісним позовом, здійснено перехід від розгляду у спрощеному до загального позовного провадження та призначено підготовче засідання із роз`ясненням прав учасників справи на подачу відзиву, відповіді на відзив, заперечень, пояснень по справі. 16 вересня 2020 року від відповідача за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги, АТ «Криворізька теплоцентраль» надійшов відзив на позов, у якому відповідач не визнав позовні вимоги і просив відмовити у задоволенні позову. При цьому посилався на те, що Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 р. № 4 (далі - Порядок), визначено процедуру відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води житлового будинку при відмові споживачів від таких послуг, а саме єдиною підставою для зняття теплового навантаження та закриття особового рахунку є затверджений акт про відключення від мереж ЦО та ГВП на міжвідомчій комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від ЦО та ГВП. Датою відключення споживачів є дата протоколу Міжвідомчої комісії про затвердження відповідного акту про відключення. Отже, відключення споживачів від мереж ЦО відбувається тільки на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади з вчиненням в подальшому дій заявником з дотриманням визначеної Порядком процедури, який діяв на той момент. Крім того, з метою захисту прав усіх мешканців багатоквартирних будинків передбачено відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води не окремих квартир багатоквартирного будинку з ініціативи їх власників або наймачів, а відключення цілих багатоквартирних будинків з ініціативи споживачів. На думку відповідача, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження звернення [PERSON] до Комісії для розгляду питань щодо відключення її квартири від мереж ЦО і ГВП, що в свою чергу виключає можливість відключення квартири від центрального опалення. Відповідач вважає, що позивачем порушено Порядок відключення від мереж централізованого опалення, тому у АТ «Криворізька теплоцентраль» відсутні законні підстави для зняття навантаження та підстави нездійснення нарахування грошових коштів за спожиту теплову енергію, а також перерахунку за послуги централізованого опалення. Ухвалою суду від 05 жовтня 2020 року закрито підготовче проваджена у справі та призначено справу до судового розгляду на 03 листопада 2020 року. В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом та відповідача за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги АТ «Криворізька теплоцентраль» - Нофенко Л.В. підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, просила їх задовольнити, та заперечила проти позову третьої особи з підстав, викладених у відзиві на позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги. Відповідач за первісним позовом та третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги, за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги, - [PERSON] в судовому засіданні заперечила проти задоволення первісних позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, просила відмовити в позові АТ «Криворізька теплоцентраль», підтримала позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги, просила задовольнити цей позов. Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги, [PERSON] підтримала свій позов з підстав, викладених у ньому, просила задовольнити її позовні вимоги, у позові АТ «Криворізька теплоцентраль» - відмовити. Відповідач за первісним позовом та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги, - [PERSON] просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги за первісним позовом АТ «Криворізька теплоцентраль» не визнав у повному обсязі, просив відмовити у їх задоволенні, позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги, [PERSON] підтримав, просив його задовольнити (а.с. 101, 102). Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку. Судом встановлено, що АТ «Криворізька теплоцентраль» відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (далі - Правила). Надає населенню м. Кривого Рогу теплову енергію для потреб опалення, у тому числі за місцем проживання відповідачів. Після укладення шлюбу відповідач [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 27-28) Відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] , і цей факт не оспорюється сторонами (а.с. 4, 15-16). Відповідно до Інформації про нарахування по рокам та детальної виписки з особового рахунку, наданих позивачем, вбачається, що заборгованість відповідачів [PERSON] та [PERSON] за централізоване опалення за період з жовтня 2013 року по квітень 2020 року складає - 35737,57 грн. (а.с. 5-6). З копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.05.2013 № 3932072 вбачається, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с. 55). Відповідно до копії договору дарування квартири від 25.05.2013 [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняла в дар квартиру під [ADDRESS] (а.с. 56-57). У 2009 році ПП «СГК Прометей» за замовленням [PERSON] виконало робочий проект № 184-2009 установки індивідуального автономного теплопостачання приміщень квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с. 59-68). Згідно із витягом із протоколу № 26 засідання комісії з розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання від 06.08.2009, комісією було вирішено, що для розгляду питання щодо влаштування додаткового індивідуального опалення та гарячого водопостачання (газовий котел) [PERSON] , який мешкає за адресою: [ADDRESS] , необхідно виконати певні умови, зокрема отримати згоду власників вище розташованих квартир на влаштування індивідуального опалення; отримати технічні умови від постачальників газу, тепла, холодної води; замовити проект індивідуального теплопостачання, який узгодити з підприємствами, які видали технічні умови; по закінченню робіт скласти акт про відключення приміщення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання. Дозвіл діє протягом одного року з моменту видачі (а.с. 70). 02.09.2009 КПТМ «Криворіжтепломережа» надало [PERSON] технічні умови № 4587 для розробки проекту додаткового індивідуального опалення та системи гарячого водопостачання (а.с. 71). Згідно із копією Акту від 23.06.2011, комісія у складі майстра [PERSON] , майстра [PERSON] , сл. сантехніка [PERSON] , в присутності власника квартири [ADDRESS] [PERSON] , провела обстеження квартири [ADDRESS] , та встановила відключення квартири від мереж центрального опалення та централізованого гарячого водопостачання шляхом видимого розриву заварюванням вводів у квартиру, пошкодження загально будинкових стоякових труб відсутні (а.с. 72). Вказаний акт має довільну форму, підписаний вказаними у ньому особами та затверджений печаткою КП «Житлово-експлуатаційна компанія № 31». Акт на затвердження до комісії не подавався. З копії Акту б/н від 23.06.2011 вбачається, що він складений за участі [PERSON] , представника монтажної організації ФОП [PERSON] , без участі представника виконавця послуг з ЦО і ГВП, яким підтверджено відключення від мереж ЦО і ГВП квартири за адресою: [ADDRESS] , яке виконано шляхом видимого розриву заварюванням уводів ГВП у квартиру (а.с. 73). Даний акт підписаний власником квартири, представником монтажної організації, скріплений печаткою ФОП « [PERSON] », а також власниками квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] . Акт на затвердження будь-якій комісії не надавався. Судом встановлено, що спірні відносини виникли у зв`язку із виконанням послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб`єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг, тому до нього мають бути застосовані норми Цивільного кодексу України, Житлового кодексу України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про теплопостачання», а також Правил надання населенню послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила № 630). Відповідно до частин першої-третьої статті 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Згідно з пунктами 24, 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила № 630), споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку (пункт 2.1 Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 «Про затвердження Змін до Наказу Мінбуду України від 22 листопада 2005 року № 4). При цьому обов`язково враховуються технічні можливості існуючих мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання даного населеного пункту або окремого мікрорайону щодо забезпечення живлення запропонованої власником (власниками) системи теплопостачання (пункт 2.2 Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 «Про затвердження Змін до наказу Мінбуду України від 22 листопада 2005 року № 4). Пунктом 26 Правил № 630 передбачено, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 р. № 4 (далі - Порядок), не передбачена можливість відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води окремої квартири у багатоквартирному будинку, а відключення окремого багатоквартирного будинку за заявою власника (власників) будинку вирішується постійно діючою міжвідомчою комісією, створеною органом місцевою самоврядування або місцевим органом виконавчої влади відповідно до розділу 2 вищезазначеного Порядку. Згідно з пунктами 2.6, 2.7 Порядку, по закінченню робіт складається акт про відключення будинку від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання і в десятиденний термін подається заявником до постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання. Тобто, єдиною законною підставою для відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення є відповідний акт постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води. Інших підстав чинне законодавство не передбачає. Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 було внесено зміни, які унеможливлюють відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише щодо будинку в цілому. Матеріали справи не містять відповідної проектної документації, яка б засвідчувала факт відключення квартири відповідачів від мережі централізованого теплопостачання та доказів ненадання послуг з постачання тепла. Разом з тим, суд, дослідивши Акти б/н від 23.06.2011 (а.с. 72, 73), встановив, що квартира [ADDRESS] відключена від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, вказані акти мають довільну форму, не підписані представником КПТС «Криворіжтепломережа», на затвердження до постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води, не подавалися, тому цей доказ не є доказом відключення квартири відповідачів за первісним позовом від мережі централізованого теплопостачання та доказом ненадання споживачам послуг з постачання тепла. Відповідачами за первісним позовом [PERSON] , [PERSON] та третьою особою [PERSON] не надано суду доказів на отримання дозволу міжвідомчої комісії, після чого мали б звернутися до позивача для отримання технічних умов на влаштування автономного опалення та відповідно до яких мав би бути розроблений робочий проект індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП. Натомість в матеріалах справи є Витяг із протоколу № 26 комісії з розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж ЦО та ГВП від 06.08.2009, у якому зазначено, що для розгляду такого питання щодо влаштування додаткового індивідуального опалення необхідно виконати певні умови, однак інших документів, які б підтверджували, що комісія розглянула це питання після виконання необхідних умов - відсутні. Крім того, суд звертає увагу, що дозвіл наданий у цьому Витягу з протоколу діє протягом одного року з моменту видачі і надається для вирішення питання влаштування саме додаткового індивідуального опалення, але не автономного, тоді як документи, надані третьою особою [PERSON] вказують на те, що власником було встановлено автономне опалення поза межами строку дії дозволу комісії, більше ніж 2 роки. Таким чином, діюче законодавство та нормативні акти не передбачають відключення окремої квартири у багатоквартирному будинку від централізованого опалення та постачання гарячої води, відповідно нарахування плати за надані послуги проводиться правомірно. Правила № 630 передбачають, що договір про надання послуг укладається між виконавцем послуг і споживачем. Відсутність укладеного договору не звільняє споживачів від сплати за фактично надані послуги. Частиною шостою статті 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб. Статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач зобов`язаний за власний рахунок ремонтувати та міняти санітарно-технічні прилади і пристрої, обладнання, що вийшли з ладу з його вини; дотримуватися вимог житлового та містобудівного законодавства щодо здійснення ремонту чи реконструкції приміщень або їх частин, не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг; своєчасно проводити підготовку житлового будинку, помешкання (в якому він проживає або належить йому на праві власності) та його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період. Дослідивши розрахунок заборгованості, а саме Інформацію про нарахування по рокам із зазначенням періодів нарахування, перерахування, оплати послуг, детальну виписку з особового рахунку із зазначенням нарахувань та оплати послуг опалення, розрахунки сум компенсації за інфляцію та 3% річних (а.с. 5-7), суд дійшов висновку про підтвердження факту наявності заборгованості відповідачів по оплаті послуг з централізованого опалення за період з жовтня 2013 року по квітень 2020 року в сумі 35737,57 грн., а також погоджується із розрахунком інфляційних втрат в сумі 8174,53 грн. та 3% річних в сумі 2500,46 грн. З урахуванням викладеного, доводи відповідача [PERSON] та третьої особи [PERSON] щодо неправомірного нарахування позивачем оплати за послуги з теплопостачання у зв`язку із фактичним невикористанням відповідачами цих послуг через наявність автономної системи опалення у квартирі, суд відхиляє, оскільки споживачами не дотримано порядку відключення квартири від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води багатоквартирних будинків з ініціативи споживачів. Отже, на думку суду, обставини порушення відповідачами за первісним позовом оплати за спожиту теплову енергію є доведеними частково у межах суми заборгованості у розмірі 35737,57 грн., при цьому суд звертає увагу на те, що позивач просить стягнути з відповідачів суму заборгованості за централізоване постачання у розмірі 35747,57 грн., тоді як у наданому позивачем розрахунку вбачається сума заборгованості у розмірі 35737,57 грн. У відзиві на позовну заяву відповідачі [PERSON] та [PERSON] просили застосувати позовну давність. За нормами ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заборгованість повинна бути стягнута в межах трирічного строку, що передував зверненню до суду із позовною заявою, тобто з травня 2017 року по квітень 2020 року, що становить 21198,16 грн. Згідно з частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18). Отже, наявні правові підстави для стягнення з відповідачів [PERSON] , [PERSON] на користь позивача АТ «Криворізька теплоцентраль» інфляційних втрат та трьох відсотків річних. Звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами, АТ «Криворізька теплоцентраль» просило суд стягнути з відповідачів інфляційні втрати за період жовтня 2013 року по квітень 2020 року у сумі 8174,53 грн. та три відсотки річних за цей же період у сумі 2500,46 грн., з врахуванням заявленої у позовній заяві суми боргу у розмірі 35747,57 грн., при цьому позивачем на підтвердження цих сум був наданий детальний розрахунок із визначенням інфляційних витрат та 3% річних за кожний період із зазначенням суми заборгованості за кожен місяць. Однак, оскільки судом визначена до стягнення заборгованість в межах трирічного строку позовної давності у розмірі 21198,16 грн., то і суми інфляційних витрат та 3% річних підлягають стягненню за цей же період у розмірі 1123,84 грн. та 781,00 грн. відповідно. Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення первісного позову, а саме стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача суму заборгованості по оплаті послуг з централізованого опалення у розмірі 21198,16 грн., інфляційні витрати у розмірі 1123,84 грн., 3 % річних у розмірі 781,00 грн., і про відмову у повному обсязі в задоволенні позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги, [PERSON] . Згідно ст. 141 ЦПК України, оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, з відповідачів на користь позивача АТ «Криворізька теплоцентраль» необхідно стягнути судовий збір за подачу позовної заяви пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме у сумі 1051 грн., тобто по 525,50 грн. з кожного відповідача.

Outcome: partial