Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

05.05.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Державного підприємства «Бар`єр» м. Дніпродзержинська, в якій, уточнивши в суді позовні вимоги, просив стягнути з підприємства, на якому він працював з 31.03.2014 року по 18.02.2015 року і був звільнений за угодою сторін, ст. 36 КЗпП України, середній заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати після звільнення із розрахунку на 01.12.2015 року 51205,95 грн., компенсацію за весь час затримки виплат заробітної плати 9551,01 грн. і моральну шкоду в розмірі 10000 грн., тому що підприємство з 18.02.2015 року не здійснює грошові виплати, незважаючи на те, що позивач має сім`ю, в якій виховується двоє неповнолітніх дітей. Позивач в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, тому що його інтереси в суді буде представляти [PERSON] Представник позивача за довіреністю [PERSON] підтримав позовні вимоги в повному обсязі, наполягає на ухваленні заочного рішення, у зв`язку з тим, що представник відповідача ухиляється від явки в судове засідання. 27.11.2015 року працівник канцелярії ДП «Бар`єр» Токмакова в черговий раз отримала виклик в судове засідання і заяву про уточнення позовних вимог, подану до суду 22.10.2015 року. Представник ДП «Бар`єр» в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про місце, час та дату розгляду справи, про поважні причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, тому суд вважає за можливе, згідно зі ст.224 ЦПК України, розглянути позовні вимоги за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, взявши до уваги позицію представника позивача [PERSON], дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено. [PERSON] перебував у трудових відносинах з ДП «Бар`єр». Працював на посаді механіка з 31.03.2014 року по 18.02.2015 року. Був звільнений з роботи 18.02.2015 року за угодою сторін. В день звільнення з роботи згідно довідки про заборгованість із заробітної плати підприємство нарахувало позивачу заборгованість із заробітної плати 34125,80 грн. День звільнення був робочим днем [PERSON], але заборгованість йому не була сплачена. Відповідно до ч.1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства проводиться в день звільнення. Згідно з ч.1 ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Заборгованість по заробітній платі [PERSON] за період квітень 2014 року лютий 2015 року становила 34125,80 грн., середньоденна заробітна плата за останні два місяці перед звільнення становила 179,67 грн. Заперечення ДП «Бар`єр» про відсутність коштів для виплати заробітної плати не виключає відповідальність роботодавця і обов`язку наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок на підставі ст. 117 КЗпП України стягнути на користь працівника середнього заробітку за весь період затримки розрахунку, тому суд вважає за необхідне стягнути з ДП «Бар`єр» на користь позивача середній заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати після звільнення, з 18.02.2015 року на день ухвалення рішення суду 01.12.2015 року 51205,95 грн., компенсацію за весь час затримки виплат заробітної плати 9551,01 грн. Статтею 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від працівника додаткових зусиль для організації свого життя. [PERSON] має сім`ю, в якій виховується двоє неповнолітніх дітей. У зв`язку з несвоєчасною невиплатою йому заробітної плати він не мав можливості створювати собі та неповнолітнім дітям необхідні умови для життя, змушений був брати кошти в борг у своїх знайомих, що призвело до моральних страждань позивача, тому суд вважає за можливе стягнути в рахунок відшкодування моральної шкоди 2000 грн., що є на думку суду пропорційно тим моральним стражданням, які причинив відповідач грубим порушенням норм трудового законодавства, відмовивши в задоволенні вимог про стягнення моральної шкоди в розмірі 10000 грн. Згідно з ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду про стягнення заробітної плати допустити до негайного виконання в межах платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з ДП «Бар`єр» на користь держави судовий збір у розмірі 627,57 грн. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved