Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

06 березня 2017 року орган опіки і піклування звернувся до суду з даним позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON], та [PERSON], які ухиляються від виховання та матеріального утримання малолітніх дітей синів [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], та стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що вказані діти перебувають на профілактичному обліку служби у справах дітей Камінь-Каширської райдержадміністрації з 16 грудня 2015 року. Відповідачі зловживають спиртними напоями, недобросовісно відносяться до виконання своїх батьківських обовязків, мати залишає дітей самих, в її будинку збираються сумнівні компанії. Батьки розлучені, проживають окремо. Під час обстеження житлово-побутових умов виявлено, що в будинку не прибрано, холодно, речі розкидані, діти голодні, відсутній запас продуктів харчування і дров для опалювання будинку. Грошові виплати на дітей не використовуються за призначенням. Згідно характеристики сільської ради, відповідачі негативно характеризуються, зловживають спиртними напоями. На проведені заходи з метою створити належні умови проживання та виховання дітей, припинити вживання алкоголю, відповідачі не реагують. Враховуючи наведені обставини, просить позбавити відповідачів батьківських прав відносно їх малолітніх дітей, стягнути з них аліменти на утримання цих дітей в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення ними повноліття в користь особи або закладу, до яких вони будуть влаштовані. В судовому засіданні представник органу опіки і піклування Камінь-Каширської райдержадміністрації позовні вимоги підтримав повністю, просить їх задовольнити. Відповідачі позов не визнали, просять не позбавляти їх батьківських прав щодо своїх дітей та пояснили, що змінять свою поведінку в кращу сторону. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачів, свідків, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 155 ч. 4 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно ст. 164 ч. 1 п. 2 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання обовязків по вихованню дитини. Відповідно до ч. 3 вказаної статті мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що стверджено їх свідоцтвами про народження (а.с. а.с. 3, 4). Щодо сина [PERSON], то його батьком у свідоцтві про народження записаний [PERSON] згідно ст. 135 СК України зі слів матері [PERSON] Згідно рішення Камінь-Каширського районного суду від 28 лютого 2014 року (а.с. 10) відповідачі на даний час розлучені і проживають окремо одне від одного, що вбачається із довідок про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку (а.с. а.с. 6, 7). Як убачається із характеристик Пнівненської сільської ради Камінь-Каширського району (а.с. а.с. 11, 12), [PERSON] та [PERSON] негативно характеризуються, зловживають спиртними напоями, ведуть аморальний спосіб життя. [PERSON] участі у вихованні дітей не бере. [PERSON] неодноразово залишала дітей без нагляду, не утримує належний санітарний стан в будинку, не приділяє належного догляду за дітьми. Крім цього, як вбачається із листа Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області від 24 листопада 2016 року № 2651/52/01-18 (а.с. 13) [PERSON] неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за ст. 184 ч. ч. 1, 2 КУпАП. Про ухилення [PERSON] від виконання батьківських обовязків свідчить лист Камінь-Каширського районного центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді від 22 листопада 2016 року № 229/02-07 (а.с. 14). Згідно актів обстеження умов проживання від 30 листопада 2015 року, 22 березня, 14 вересня, 18 жовтня, 02, 30 листопада 2016 року, 17 січня 2017 року (а.с. а.с. 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21) під час обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] та її дітей, на час обстеження останньої не було вдома, за дітьми дивилася сусідка, в будинку не прибрано, розкидані речі, немає приготовленої їжі, відсутній запас продуктів харчування, дров для опалення будинку. [PERSON] двічі попереджалася про наслідки невиконання батьками обовязків щодо виховання дітей (а.с. а.с. 22, 23). Свідки - сільський голова Пнівненської сільської Камінь-Каширського району [PERSON], заступник директора начальник відділу соціальної роботи районного центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді [PERSON], завідуюча Пнівненської амбулаторії загальної практики сімейної медицини [PERSON] показали при розгляді справи, що відповідачі не займаються вихованням дітей, діти проживають в жахливих умовах, недоглянуті, на заходи впливу не реагують. Згідно рішення виконавчого комітету Пнівненської сільської ради Камінь-Каширського району від 15 жовтня 2015 року №36 (а.с. 25), у звязку з невиконанням [PERSON] батьківських обовязків, її сімю поставлено на облік служби у справах дітей Камінь-Каширської райдержадміністрації, а рішеннями вказаного органу від 20 січня 2016 року № 2 (а.с. 26), від 05 липня 2016 року №21 (а.с. 27) [PERSON] зобовязано утримувати належний стан в будинку, здійснювати належний догляд за дітьми, займатися їх вихованням. Служба у справах дітей Камінь-Каширської райдержадміністрації вважає доцільним позбавлення відповідачів батьківських прав, про що подано до матеріалів справи відповідний висновок Камінь-Каширської райдержадміністрації від 03 березня 2017 року № 410/26/2-17 (а.с. 32-33). Враховуючи, що [PERSON] та [PERSON] свідомо ухиляються від виховання та утримання своїх дітей, матеріально їх не забезпечують, про що зазначено і у вищевказаному висновку, з яким суд погоджується, їх слід позбавити батьківських прав, зокрема, [PERSON] щодо обох дітей, а [PERSON] відносно сина [PERSON]. Згідно ст. 166 ч. 2 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 ч. 2 СК України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» № 1801-VІІI від 21.12.2016 року передбачено, що для дітей віком до 6 років та від 6 до 18 років з 1 січня 2017 року прожитковий мінімум становить відповідно 1355 грн. та 1689 грн., що 30 відсотків становитиме 406 грн. 50 коп. та 506 грн. 70 коп. Беручи до уваги, що відповідачі інших, окрім синів [PERSON] і [PERSON], дітей не мають, суд вважає, що вони повинні сплачувати аліменти на їх утримання в розмірі 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину до повноліття старшої на користь особи або закладу, на утриманні якого вони будуть знаходитися. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає до негайного виконання. Задовольняючи позов, суд, в силу ст. 88 ЦПК України, за позовні вимоги про стягнення аліментів стягує із відповідачів в користь держави судовий збір в розмірі 640 грн. відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік».

Outcome: approved