Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

05.06.2014 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути з відповідачки [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 9287,00 грн., моральну шкоду в сумі 5000,00 грн. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилався на те, що 03.05.2014 о 10.15 у м. Києві в тунелі Севастопольської площі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів [NUMBER], належному на праві власності позивачу, під його керуванням та автомобілем [NUMBER] під керуванням відповідачки, в результаті якого автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень. Безпосередньо на місці ДТП відповідачка визнала свою вину у її скоєнні та зобов'язалась відшкодувати позивачу завдану шкоду, про що склала відповідну розписку, крім того в рахунок відшкодування шкоди попередньо передала позивачу 2000,00 грн., у зв'язку з чим сторони домовились не викликати працівників ДАІ на місце пригоди для оформлення ДТП. В наступному позивачем здійснено оцінку завданої шкоди, розмір якої склав 9287,00 грн., однак на його звернення відповідачка відмовилася виплатити різницю, яка необхідна для ремонту автомобіля. Також позивач вказує, що внаслідок протиправних дій відповідачки, які призвели до пошкодження його автомобіля, він змушений був докладати додаткових зусиль для організації свого життя, зокрема, у зв'язку з пересуванням, ремонтом автомобіля та зверненням до суду з позовом, що в свою чергу призвело до погіршення його психологічного стану, чим завдано моральної шкоди, яку він оцінює в зазначеному вище розмірі. В судовому засіданні 01.09.2014 позивачем на підтвердження розміру заподіяної шкоди надано суду висновок експертного автотоварознавного дослідження з визначення розміру матеріального збитку від 19.08.2014 №ЕД-1-2-120/14, згідно якого вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER] складає 9524,01 грн. У зв'язку з цим позивачем змінено позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди в бік їх зменшення, з урахуванням вказаного висновку та факту часткового відшкодування відповідачкою шкоди. Під час розгляду справи по суті позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні 01.09.2014 позовні вимоги визнала частково в розмірі 2000,00 грн., які були попередньо передані позивачу на місці ДТП. В іншій частині вимоги позивача вважала безпідставними та необґрунтованими. В судове засідання 25.09.2014 відповідачка не з'явилась про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у зв'язку з чим суд вирішив провести розгляд справи у її відсутності. Заслухавши пояснення сторін, свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, враховуючи наступне. Судом встановлено, що 03.05.2014 о 10.15 у м. Києві в тунелі Севастопольської площі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів [NUMBER], належному на праві власності [PERSON], під його керуванням та автомобілем [NUMBER] під керуванням відповідачки [PERSON] Зазначена обставина визнана сторонами, тому суд вважає її встановленою. Вказана ДТП не оформлена у встановленому законом порядку, рішення суду про встановлення вини одного з учасників ДТП не приймалось. Безпосередньо на місці ДТП відповідачкою складено розписку від 03.05.2014, у якому остання засвідчує, що ДТП сталося з її вини, так як вона здійснювала перестроювання з лівого ряду в правий без увімкнутого попереджувального знаку. Також згідно вказаної розписки, відповідачкою в рахунок попереднього відшкодування матеріальної шкоди передано позивачу грошові кошти у розмірі 2000,00 грн. В судовому засіданні позивач пояснив, що 03.05.2014 керуючи автомобілем [NUMBER] під час руху по тунелю на Севастопольській площі в напрямку Червонозряного проспекту на повороті ближче до виїзду він рухався в правому ряді, де відбулось зіткнення з автомобілем відповідачки, який здійснював перестроювання з лівого ряду без будь-яких попереджувальних знаків. Від зіткнення його автомобіль повело вправо, після чого він зупинився, а автомобіль відповідачки продовжив рух. Після цього він наздогнав автомобіль відповідачки та остання зупинилась біля магазину «Новус». Позивач запропонував викликати ДАІ, однак позивачка запропонувала відшкодувати завдані збитки, не викликаючи при цьому ДАІ. Позивач погодився, після чого відповідачка передала йому техпаспорт на автомобіль, написала розписку, та згодом передала 2000,00 грн. В результаті ДТП згорнулось ліве дзеркало і на ньому є невелика подряпина, на передніх та задніх лівих дверях є потертості та вм'ятини, подряпина на передньому лівому крилі. Відповідачка в судовому засіданні пояснила, що 03.05.2014 керуючи автомобілем [NUMBER] вона рухалась по тунелю на Севастопольській площі в напрямку Червонозряного проспекту в лівій полосі руху. Під час об'їзду перешкоди люку, вона здійснила маневр вправо, не перетинаючи при цьому обмежувальну лінію її полоси руху. В цей час вона відчула стук, та вважаючи, що він є наслідком наїзду на люк, продовжила рух далі. Після чого її наздогнав позивач, вони зупинилися і стали з'ясовувати обставини ДТП. Оскільки вона поспішала до лікарні і не хотіла чекати співробітників ДАІ, а також через психологічний тиск з боку позивача вона написала представлену ним розписку, а згодом передала йому грошові кошти в розмірі 2000,00 грн. Підтвердити чи спростувати свою винуватість у ДТП вона не може, грошові кошти передала з метою уникнення зайвої тяганини. Допитаний в судовому засіданні 06.08.2014 свідок [PERSON] показав, що 03.05.2014 він знаходився в автомобілі відповідачки на задньому пасажирському сидінні. Безпосередньо самого зіткнення автомобілів він не бачив, та приймав участь уже в обговоренні ДТП. Пояснити в якій смузі руху відбулось зіткнення не зміг. Водночас спростував пояснення позивачки щодо чинення на неї психологічного тиску з боку позивача під час написання розписки. Також зазначив, що позивач пропонував викликати співробітників ДАІ та оформити ДТП у визначеному законодавством порядку, однак з ініціативи відповідачки сторони вирішили не повідомляти ДАІ про дорожньо-транспортну пригоду. Допитаний в судовому засіданні 01.09.2014 свідок [PERSON] показав, що 03.05.2014 він рухався в маршрутному таксі №17. Під мостом в районі Севастопольської площі він бачив зіткнення двох автомобілів, сірого кольору та синього, що рухались попереду. Автомобіль сірого кольору рухався в середній смузі руху, автомобіль синього кольору в правій. Під час випереджання автомобілем синього кольору автомобіля сірого кольору відбулось легке дотикання між автомобілями, після чого обидва автомобілі зупинились, з них вийшли невідомі йому особи та стали сперечатись. При цьому пояснити який з автомобілів здійснив маневр, та на чиїй смузі руху відбулось зіткнення свідок [PERSON] не зміг. Як вбачається з матеріалів справи, внаслідок ДТП пошкоджено автомобіль позивача «Нонда-Сівік» д.н. [NUMBER], у зв'язку з чим позивачу завдано матеріальної шкоди. Факт завдання пошкодження автомобіля позивача та причинно-наслідковий зв'язок між вказаними пошкодженнями і ДТП визнаний сторонами та є доведеним з огляду на положення ч. 1 ст. 61 ЦПК України. Станом на 03.05.2014 чинний договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальність власників наземних транспортних засобів у відповідачки був відсутній. Згідно висновку експерта автотоварознавчого дослідження з визначення розміру матеріального збитку від 19.08.2014 №ЕД-1-2-120/14, розмір відновлювального ремонту автомобіля позивача «Нонда-Сівік» д.н. [NUMBER] складає 9524,01 грн. Згідно протоколу огляду, що є додатком 1 до вказаного висновку, слідує, що на час проведення такого огляду автомобіль позивача не відремонтований. Вбачається, що автотоварознавче дослідження проведено експертом [PERSON], який має кваліфікацію судового експерта з правом проведення товарознавчих експертиз за спеціальністю визначення вартості колісних ТЗ та розміру збитку завданого власнику ТЗ, у зв'язку з чим суд знаходить даний доказ належним та допустимим. Частиною першою ст. 60 ЦПК України, на кожну сторону покладено обов'язок довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Заперечуючи проти розміру матеріальної шкоди відповідачка не надала суду жодного доказу, який би спростовував висновки автотоварознавчого дослідження. Таким чином судом встановлено, що розмір матеріальної шкоди завданої позивачу в результаті ДТП від 03.05.2014 складає 9524,01 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом ч. 1 ст. 1187 ЦК України, діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів є джерелом підвищеної небезпеки. Згідно ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. При цьому тягар доказування відсутності вини у заподіянні шкоди покладається на її заподіювача. Показами свідків [PERSON], [PERSON] відсутність вини відповідачки у заподіянні матеріальної шкоди відповідачу не доведена. Будь-яких інших доказів на підтвердження своєї невинуватості відповідачкою суду не надано. Разом з цим суд критично ставиться до пояснень відповідачки про те, що розписка від 03.05.2014 написана під тиском позивача, оскільки дані твердження, як встановлено вище, спростовуються показами свідка [PERSON] Разом з цим, визнання відповідачкою своєї винуватості на місці ДТП, окрім розписки, підтверджується фактом відмови останньої від виклику органів ДАІ та частковим відшкодуванням шкоди позивачу. Наведене свідчить, що своїми поясненнями відповідачка намагається уникнути від цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду. З наведених підстав суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі який складає 9524,01 - 2000,00 = 7524,01 грн. Також на думку суду обґрунтованими є вимоги позивача про відшкодування відповідачкою моральної шкоди. Зокрема, ч. 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Судом встановлено, що внаслідок пошкодження відповідачкою автомобіля позивача, останньому завдана моральна шкода, яка полягала в душевних стражданнях стражданнях, яких позивач зазнав у зв'язку з пошкодженням його майна, у зв'язку з чим він змушений був докладати додаткових зусиль та витрат для організації свого життя, спрямованих на відновлення свого порушеного права. Суд, беручи до уваги обставини встановлені в судовому засіданні, зокрема, намагання відповідачки ухилитись від цивільно-правової відповідальності, виходячи з вимог розумності та справедливості, знаходить за можливе задовольнити вимогу позивача про стягнення моральної шкоди в розмірі 1000,00 гривень, оскільки вважає, що такий розмір відповідає глибині фізичних та душевних страждань позивача. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Статтею 79 ЦПК України, визначено, що витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз відносяться до судових витрат. Таким чином відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати на оплату судового збору в сумі 243,60 грн. та витрати пов'язані із залученням спеціалістів в сумі - 1`500,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial