overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

04 серпня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 05 серпня 2011 року у Донецькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 713, від спільного проживання дітей не мають, також зазначив, що шлюбно-сімейні відносини припинили з липня 2015 року через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками. Позивач вважає, що сім'ю зберегти неможливо, в позовній заяві просив шлюб між ним та відповідачкою розірвати. Позивач [PERSON], в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON], в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Суд, з'ясувавши позицію сторін, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 05 серпня 2011 року сторони зареєстрували шлюб у Донецькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 713, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб (а.с.3). Сторони від спільного проживання дітей не мають. З липня 2015 року сторони мешкають окремо, спільний побут не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинили через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками, неможливістю знайти спільний погляд на життя. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їхньої дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

04 серпня 2016 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона із відповідачем з 08 травня 2014 року перебуває у шлюбі, зареєстрованому Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 245. Від шлюбу дітей не маю. Фактично шлюбні стосунки між ними припинені пів року потому через різні погляди на життя, відсутність взаємоповаги та взаєморозуміння. Позивач вважає, що шлюб необхідно розірвати, просить позов задовольнити. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, на задоволені позовних вимог наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно належним чином, тому суд за наявності письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 08 травня 2014 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували 08 травня 2014 року шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №245, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Спір майнового характеру між сторонами на час вирішення справи не виникав. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені приблизно пів року потому. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов. Згідно ч.8 ст. 235 ЦПК України після розірвання шлюбу прізвище позивача змінити на дівочу «[PERSON]». На підставі ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 551,20 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

04 серпня 2016 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона із відповідачем з 21 вересня 2010 року перебуває у шлюбі, зареєстрованому Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 817. Від шлюбу маю неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні стосунки між ними припинені понад двох років потому через різні погляди на життя, відсутність взаємоповаги та взаєморозуміння. Позивач вважає, що шлюб необхідно розірвати, просить позов задовольнити. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, на задоволені позовних вимог наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно належним чином, тому суд за наявності письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-НО № 213773, виданого 21 вересня 2010 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували 21 вересня 2010 року шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №817, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Спір майнового характеру та про місце проживання дитини між сторонами на час вирішення справи не виникав. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені понад двох років потому. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов. Згідно ч.8 ст. 235 ЦПК України після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити без змін - «Ісупова». На підставі ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 551,20 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-15 00:00:00

04 серпня 2016 року позивач звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовною заявою про розірвання шлюбу. В позові вказав, що з 12 серпня 2006 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який був зареєстрований у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Хмельницького міськрайонного управління юстиції. Від шлюбу подружжя мають дитину, - доньку [PERSON] [INFO]. Шлюбне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на спільне сімейне життя, між сторонами постійно виникали сварки через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, сімя розпалася остаточно. Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, а розгляд справи провести без його участі. Відповідач в судове засідання не зявився. Надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив розгляд справи провести без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з таких підстав. Частиною 2 ст.112 СК України передбачено, що шлюб може бути розірвано у разі встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що 12 серпня 2006 року між сторонами був укладений шлюб, який був зареєстрований у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Хмельницького міськрайонного управління юстиції, про що було зроблено запис за №1454. Від шлюбу у подружжя народилась донька, - [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-БВ №168106 виданого Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області за актовим записом №2992. На даний час родина розпалася остаточно, відновити її неможливо. Сторони втратили почуття кохання, виникають постійні сварки, шлюбні стосунки фактично припинені. За таких обставин, а також зважаючи на категоричну позицію обох сторін, щодо небажання перебувати у шлюбі, суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б моральним засадам суспільства, інтересам сторін та порушувало б права і свободи подружжя, гарантовані ч.1 ст.51 Конституції України. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позов про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-01 00:00:00

04 серпня 2016 року позивач звернулась до Володарського районного суду Київської області з названим позовом в якому вказала, що вона з відповідачем мають дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та не бере участі у її вихованні, не цікавиться її життям. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини [PERSON] Євгеніїни, [INFO] у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач подала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила суд розглядати справу без її участі. Відповідач подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає та просив суд розглядати справу без його участі. Розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. По справі встановлено, що сторони мають дочку [PERSON], [INFO], що стверджено свідоцтвом про народження серії І-ОК № 208745 (а.с.5). Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та не бере участі у її вихованні, не цікавиться її життям, чим [PERSON] ухиляється від своїх обовязків по утриманню та вихованню дочки [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. У разі ухилення від цього обовязку кошти на утримання дитини стягуються в судовому порядку. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначені розміру аліментів суд враховує, стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Ст. 183 Сімейного Кодексу України вказує, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вище викладене, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

04 серпня 2016 року позивач звернулась до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON], в якому просить стягувати щомісяця з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітну, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, а також аліменти на її утримання в розмірі ? частини до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позовної заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені факти та відповідні до них правовідносини. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12 вересня 2014 року. Від шлюбу в них народилась дитина - [PERSON], [INFO]. З копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] року народження, вбачається, що у графі батьки записані: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, у зв'язку з чим суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, у зв'язку з тим, що дитина, [PERSON], [INFO], мешкає разом із матір'ю та знаходиться на її утриманні, а відповідач є батьком дитини, який не заперечує сплачувати позивачу аліменти на її користь на утримання дитини та аліменти на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме: з відповідача можливо стягнення аліментів на користь позивача на утримання дитини у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви до суду до повноліття дитини та аліменти на утримання дружини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу, щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви до суду до досягнення дитиною трьох років. У відповідності до ст. 214 п. 7 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в один місяць. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп., оскільки позивач, при зверненні до суду з даним позовом звільнений від сплати судового збору. На підставі викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

04 серпня 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Просить стягнути на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу з дня подання заяви і до повноліття дитини. Позовні вимоги мотивувала тим, що відповідач - батько дитини - не виконує свого обов'язку по його вихованню та не утримує матеріально, останній перебуває на утриманні матері. Позивач в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує щодо винесення заочного рішення Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань в судове засідання не направляв. Враховуючи вимоги ст.224 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів , які є в матеріалах справи. Вивчивши матеріали справи, матеріальне становище сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.11.2002 року шлюб між сторонами було розірвано, про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу, актовий запис №1052. Від даного шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру утримання, що підлягає стягненню з відповідача, суд враховує ряд обставин, серед яких матеріальне становище відповідача. Оскільки судом встановлено, що дитина проживає з позивачкою, відповідач працює, однак матеріальної допомоги на утримання сина не надає, тому суд вважає за необхідне стягнути з нього аліменти розмірі 1/4 частини всіх видів доходу. Крім того, стягненню на користь держави з відповідача підлягають судові витрати по справі, а саме судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

04 серпня 2016 року позивач звернулась з цим позовом до відповідача про стягнення на її користь аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів його заробітку /доходу /щомісячно, починаючи з дня поступлення позову до суду і до досягнення сином повноліття, а також стягнення аліментів на її утримання, як дружині, зайнятій доглядом за дитиною до 3 років в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку/доходу/ щомісячно, починаючи з дня поступлення позову до суду і до досягнення сином [PERSON] віку трьох років, тобто по 14 березня 2019 року включно. В обґрунтування позовних вимог, які вона підтримала в судовому засіданні, посилається на те, що відповідач матеріально її не підтримує, проживає окремо від сімї, інших утриманців не має, працездатний та працює робітником Красилівського агрегатного заводу, спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини та дружини. Відповідач позовні вимоги визнав повністю, погодився платити аліменти в зазначених розмірах. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Обставин, які свідчать про те, що визнання відповідачем пред'явленого позову суперечить закону, порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб, не встановлено. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551,20 грн., від сплати якого позивача звільнено. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

04 серпня 2016 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який мотивувала тим, що на її утриманні знаходиться син [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач [PERSON]. Відповідач працездатний, має нерегулярний дохід, інших утриманців не має, добровільно матеріально дитину не підтримує, хоча спроможний це робити. З викладених підстав просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі 1000 гривень щомісячно, що підлягає індексації відповідно до закону з дня надходження справи до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій просила позов задовольнити з викладених у ньому підстав, в разі неявки в судове засідання відповідача проти проведення заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач, якого про час та місце розгляду справи повідомлено судовою повісткою, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, в суд не зявився і від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності та заперечень проти позову. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно свідоцтва про народження відповідач є батьком малолітнього сина позивача [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з матірю і перебуває на її утриманні. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягненню нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

04 серпня 2016 року позивач звернулася\~\~до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини дочки [PERSON], [INFO], яка проживає з нею і знаходиться на її утриманні, у розмірі 1/4 частини з всіх доходів відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі заяви. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити та стягнути з відповідача аліменти в судовому порядку, оскільки матеріальну допомогу на утримання дитини отримує від відповідача не регулярно і не в достатньому розмірі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він надає за можливістю матеріальну допомогу дружині на утриманні дитини, і надання такої допомоги залежить від специфіки його професії, вважає, що у позивача не було підстав звертатися з таким позовом до суду, однак у вирішенні цієї справи поклався на розсуд суду. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, дійшов до висновку, що позов обґрунтований, підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що сторони мають від шлюбу, який зареєстровано Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області 24 листопада 2012 року, актовий запис №922, неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO], батьками якої записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6,7). Згідно ст. 180 СК України батьки повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів, суд\~\~відповідно до ст. 182 СК України, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та відомості про відповідача, який працює, а тому вважає, що на користь позивача можливо стягнути аліменти\~\~у\~\~розмірі 1/4\~\~частини з всіх видів доходів відповідача. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому у відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір в дохід держави в розмірі 551,20 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved