Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

05 червня 2018 року [PERSON] звернувся в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовною заявою до [PERSON], в якій просить виключити запис про [PERSON], [INFO], як про батька із актового запису № 632 від 17 грудня 2014 року про народження дитини [PERSON], [INFO], вчинененого Баглійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ( далі за текстом - РАЦС) реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 04 жовтня 2008 року уклав шлюб з відповідачкою [PERSON], який був зареєстрований у Заводському відділі РАЦС Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено відповідний актовий запис №495. З січня 2012 року фактично припинили шлюбні відносини і більше не проживали разом та не спілкувались. [INFO] року відповідачка [PERSON] народила сина - [PERSON], та 17 грудня 2014 року у Баглійському відділі державної РАЦС реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області отримала свідоцтво про народження, серія [NUMBER], актовий запис №632. 19 серпня 2014 року шлюб з [PERSON] було розірвано у Заводському відділі РАЦС Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 70. Згідно вимог ч. 1 ст. 122 Сімейного кодексу України батьком дитини [PERSON] було записано позивача, оскільки на той час він перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі. Однак, позивач стверджує, що взагалі не може бути батьком малолітнього [PERSON], оскільки з січня 2012 року інтимних зв'язків з [PERSON] не мав та про вагітність відповідачки і народження дитини дізнався від [PERSON] лише під час розірвання шлюбу в органах РАЦС. До того ж, на час ймовірного зачаття дитини позивач знаходився на заробітках в АР Крим. Крім того, з лютого 2012 року позивач фактично мешкав разом із [PERSON], з якою 23 жовтня 2015 року зареєстрували шлюб у Дніпровському відділі державної РАЦС Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER], актовий запис № 605. Від шлюбу з [PERSON] позивач має дитину - доньку [PERSON], [INFO]. [PERSON] про народження дитини нічого не знав, оскільки не проживав з відповідачкою та взагалі не підтримував ніяких стосунків з 2012 року, тому не може бути біологічним батьком дитини. Просить суд виключити дані про нього як батька з актового запису про народження малолітнього [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав, зазначених у позові. Пояснив, що малолітнього сина відповідачки ніколи не бачив, вона не повідомляла йому про свою вагітність і взагалі на час народження дитини вони не спілкувались майже два роки. Після припинення спільного проживання з відповідачкою, він з літа 2012 року став підтримувати шлюбні стосунки з іншою жінкою, з якою на даний час зареєстрував шлюб і має спільну дитину. Своєчасно розірвати шлюб з відповідачкою не міг, так як вона відмовлялася звертатись для цього до органів РАЦС, погодилась лише у серпні 2014 року, при цьому повідомила, що чекає дитину від іншого чоловіка. Відповідачка ніколи не заявляла, що він навіть гіпотетично може бути батьком дитини і не заявляла жодних претензій до нього щодо утримання дитини. На даний час звернувся з цим позовом на прохання позивачки, оскільки фактично не є батьком дитини, позивачка і тепер не просить будь-якого утримання від нього, у разі заявлення нею таких вимог вимагав би проведення експертизи, за яку потім довелось би сплачувати позивачці. Так як сама позивачка визнає, що він не є батьком дитини, вважає проведення такої експертизи непотрібним, оскільки це призведе до зайвих витрат. Надав суду письмову заяву, в якій просить завершувати розгляд справи без його участі, оскільки має намір виїхати за межі країни на заробітки. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні визнала повністю позовні вимоги [PERSON], зазначила, що не заперечує проти їх задоволення, оскільки позивач дійсно не може бути біологічним батьком її дитини; підтвердила, що дійсно з січня 2012 року фактично припинила з позивачем шлюбні відносини, з того часу не спілкувалась з позивачем взагалі і не підтримувала близьких стосунків. З чоловіком, який є біологічним батьком дитини, підтримувала стосунки нетривалий час з початку 2014 року, потім звязок із ним увірвався, вона намагалась його розшукати, однак на даний час це не вдалося зробити; про народження дитини йому не повідомляла, так як станом на листопад 2014 року вже не мала відомостей про його місце знаходження, з його родиною не була знайома. Не просить про проведення судово-генетичної експертизи, оскільки абсолютно впевнена, що позивач не є батьком її дитини, тому проведення такої експертизи призведе лише до необхідності матеріальних витрат. Вона виховує дитину самостійно, їй допомогає її батько, матері немає, дитина має низку захворювань, потребує обстежень та лікування, тому коштів не вистачає. Розуміє, що у разі задоволення позовних вимог, у записі про народження дитини будуть відсутні відомості щодо батька, але наявність цих відомостей жодним чином не покращує становище дитини, оскільки батьківство позивача є лише формальним, з вимогами щодо утримання дитини до нього ніколи не зверталася, так як завжди знала, що батьком дитини він не є. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] підтвердили той факт, що позивач не проживав та не спілкувався взагалі з відповідачкою з січня 2012 року. Свідок [PERSON] суду повідомив, що є батьком відповідачки, його донька припинила подружнє життя з позивачем на початку 2012 року і більше вони стосунки не поновлювали; йому особисто позивач подобався, позитивно його характеризує, але з яких причин вони з донькою розлучилися не знає, позивач одного дня зібрав свої речі і виїхав з їх житла, більше не повертався. Донька ніколи не закликала позивача до участі у вихованні дитини; від народження дитини і він, як дідусь, і решта родичів та знайомих не сприймали позивача як батька дитини, так як знали, що задовго до народження дитини відповідачка з ним припинила будь-які стосунки. Вважає, що якби позивач мав сумніви щодо свого батьківства він би ніколи не самоусунувся від своїх обов`язків, очевидно утримував би дитину та виховував. Донька не казала і зараз не каже, хто є справжнім батьком дитини, але оскільки це питання є досить делікатним, свідок не наполягав, щоб дізнатись ці відомості. На даний час донька сама виховує сина, свідок допомогає їй в міру можливостей. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що є дружиною позивача, зареєстрували шлюб у жовтні 2015 року, мають спільну доньку. Познайомалися з позивачем у березні 2012 року, до реєстрації шлюбу з липня 2012 року стали підтримувати фактично шлюбні стосунки, проживали разом. Зі слів позивача знає, що його колишня дружина [PERSON] не надавала згоди на розірвання шлюбу, мабуть

Outcome: approved