Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-28 00:00:00

05.03.2020 року до суду звернулася позивач [PERSON] , представник позивача, адвокат Романовська Т.М., з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини до відповідача Дніпровської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області 06.03.2020 року ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами загального провадження в підготовчому судовому засіданні на 29.04.2020 року. 29.04.2020 року проведене підготовче судове засідання. Справа призначена до розгляду на 29.04.2020 року Відповідачем подана заява про розгляд справи у відсутність його представника. Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки у відповідності до ст. 43, 44, 49 ЦПК України. 29.04.2020 року в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення Згідно заявлених позовних вимог позивач просить визначити їй додатковий строк, для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на наступне: [INFO] помер її батько [PERSON] . Після смерті батька відкрилась спадщина у вигляді 1/5 частки квартири за адресою: [ADDRESS] і 1/5 частки квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . З метою отримання спадщини вона звернулась до приватного нотаріуса Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Малашової Г.М., із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину та надала всі необхідні документи, в тому числі і свідоцтво про смерть батька. Однак, постановою приватного нотаріуса Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Малашової Г.М., від 02.03.2020 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з пропуском шестимісячного строку на подання заяви про прийняття спадщини, що й стало причиною звернення до суду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, давши пояснення фактично викладені в позовній заяві. Також пояснила, що її довірителька не змогла своєчасно звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини оскільки на час закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини захворіла та перебувала на лікуванні, що підтверджується медичною довідкою. Тобто строк для подачі заяви про прийняття спадщини її довірителька пропустила з поважної причини. Відповідач, представник Дніпровської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у відсутність її представника. Будь-яких заперечень проти задоволення позовних вимог не надав. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення сторін, інших учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини Встановлено, що [INFO] помер батько позивача, [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина у вигляді 1/5 частки квартири за адресою: [ADDRESS] і 1/5 частки квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Позивач звернулася до приватного нотаріуса Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Малашової Г.М., із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину та надала всі необхідні документи, в тому числі і свідоцтво про смерть батька. Однак, постановою приватного нотаріуса Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Малашової Г.М., від 02.03.2020 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з пропуском шестимісячного строку на подання заяви про прийняття спадщини, що підтверджується копією постанови нотаріуса. З наведеного вище судом встановлено, що порушені права позивачки щодо прийняття спадщини. Позивачем обраний спосіб захисту порушених прав, у вигляді відновлення її порушеного права, передбачений нормами ЦК України, а саме: визначення додаткового строку для прийняття спадщини, з яким погоджується суд. За нормами\~ст.ст. 1220,\~1222,\~1270 ЦК України\~право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до\~ч. 1 ст. 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За положеннями п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Листом від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснив, що при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач посилається на те, що пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька, оскільки її стан здоров`я погіршився і вона проходила періодично амбулаторне лікування. Дана обставина підтверджуються довідкою КНП «Верхньодніпровський центр первинної медико - санітарної допомоги «Верхньодніпровської міської ради від 04 березня 2020 року. З якої вбачається, що [PERSON] ,. перебувала на амбулаторному лікуванні з 05.07.2011 року по 12.07.2011 року. На підставі досліджених в судовому засіданні доказів, суд вважає, що позивачка пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини стало наявність у позивачки захворювань та проходження амбулаторного лікування. В \~свою \~чергу дотримання принципу «пропорційності», визначено практикою застосування норм права Європейським судом з прав людини передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. За наведених вище обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки вважає, що позивачка пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин. Крім того, виходячи з того, що позивачка є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] , і будь-яка інша особа не претендує на спадщину, що залишилась після смерті [PERSON] , відповідно при відмові у задоволенні позовних вимог лише з формальних підстав буде порушуватись принцип пропорційності та право власності позивача на майно, що залишилось після смерті її батька. Також суд вважає, що додатковий строк для прийняття спадщини, потрібно визначити позивачці тривалістю в три місяці з моменту набрання чинності рішенням суду, який буде достатнім для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Понесені позивачем витрати по сплату судового збору суд, вважає за можливе покласти на позивача, так як не вбачається вини відповідача у порушенні прав позивача.

Outcome: approved