Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

06 лютого 2017 року [PERSON] звернувся до Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області із позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обгрунтування позову, з урахуванням уточнень від 29.03.2017 року зазначив, що [INFO] помер його син, [PERSON]. Протягом життя, його сином та дружиною сина, [PERSON], був придбаний транспортний засіб марки «SKODA FABIA COMBI 1.4» 2008 року випуску та зареєстрований на Відповідача. Оскільки цей автомобіль був спільною сумісною власністю подружжя, позивач вважав, що йому в порядку спадкування належить частка у праві власності на спірний автомобіль. Посилаючись, зокрема на ст.ст.60, 70 СК України, ст.ст.1218, 1261 ЦК України, просив суд: 1) визначити, що частки [PERSON], який помер [INFO], та [PERSON], в праві спільної сумісної власності на транспортний засіб «SKODA FABIA COMBI 1.4» 2008 року випуску, державний номер [NUMBER] є рівними і становить по 1/2 частині; 2) визнати за [PERSON], [INFO], право власності в порядку спадкування на 1/3 частину транспортного засобу «SKODA FABIA COMBI 1.4» 2008 року випуску, державний номер [NUMBER], після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явився та про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 29 травня 2017 року, представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності, подав до суду заяву про залишення позовних вимог в частині визначення часток у праві спільної сумісної власності без розгляду. Просив розглянути справу за його відсутності та відсутності позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явилася та про причини своєї неявки суд не повідомила, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник відповідача - адвокат Моргунов С.В., що діє на підставі договору, подав до суду заяву про визнання позовних вимог в частини визнання за [PERSON], права власності в порядку спадкування на 1/3 частину транспортного засобу «SKODA FABIA COMBI 1.4» 2008 року випуску, державний номер [NUMBER], після смерті [PERSON]. Справу просив розглянути за його відсутності. Відповідно до ст.44 ЦПК України, представник, який має повноваження на ведення справи в суді, може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти ця особа. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності. Доказів того, що представник відповідача - адвокат Моргунов С.В. має обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії суду не надано та спростовуються п.п.2.1., 2.2. договором про надання правової допомоги від 02.03.2017 року. Суд, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши у сукупності надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що 30 серпня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ММУЮ у Донецькій області було зроблено актовий запис №463. Також судом встановлено, і проти цього сторони не заперечували, що 08.11.2013 року, [PERSON] зареєструвала право власності на транспортний засіб «SKODA FABIA COMBI 1.4» 2008 року випуску, державний номер [NUMBER], право користування яким мав [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Частина 3 ст.368 ЦК України передбачає, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Доказів того, що між подружжям [PERSON] була досягнута згода про нерозповсюдження статусу спільного сумісного майна на транспортний засіб «SKODA FABIA COMBI 1.4» 2008 року випуску, державний номер [NUMBER], суду не надано. Таким чином, суд приходить до висновку, що транспортний засіб «SKODA FABIA COMBI 1.4» 2008 року випуску, державний номер [NUMBER], є спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON]. З матеріалів справи вбачається, [INFO] [PERSON] помер. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частина 1 ст.1217 ЦК України встановлює, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Доказів того, що [PERSON] було складено заповіт, суду не надано. Частина 1 ст.1258 ЦК України передбачає, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ч.1 ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З матеріалів справи вбачається, що до спадкоємців першої черги права на спадкування після смерті [PERSON] відносяться: дружина - [PERSON], мати - [PERSON], батько - [PERSON] Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В той же час, ч.1 ст.1269 ЦК України встановлює, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що дружина - [PERSON] проживала разом з [PERSON] на час відкриття спадщини (а.с.7, 62, 63). Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] З матеріалів справи також вбачається, що мати [PERSON] - [PERSON] 19.12.2016 року відмовилася від прийняття спадщини після смерті [PERSON] на користь батька - [PERSON], шляхом подання відповідної заяви до нотаріуса. В той же час, [PERSON], 19.12.2016 року заявив про прийняття спадщину після смерті сина. Таким чином, суд приходить до висновку, що спадкоємцями першої черги права на спадкування після смерті [PERSON] є дружина - [PERSON] та батька [PERSON] Частина 1 ст.1267 ЦК України передбачає, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ч.2 ст.1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Згідно зі ст.1275 ЦК України, якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. Положення цієї статті не застосовуються, якщо спадкоємець відмовився від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця, а також коли заповідач підпризначив іншого спадкоємця. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд робить висновок, що розподіл частки [PERSON] у праві власності на транспортний засіб «SKODA FABIA COMBI 1.4» 2008 року випуску, державний номер [NUMBER] між [PERSON] та [PERSON] повинен бути наступним: [PERSON] - 1/6 частки, [PERSON] - 1/3 частки, з урахуванням частки, від якої відмовилася [PERSON] Відповідно до постанови приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом на частку транспортного засобу «SKODA FABIA COMBI 1.4» 2008 року випуску, державний номер [NUMBER], оскільки відсутні документи про визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема визнання права. Згідно зі ст.396 ЦК України, особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи з того, що позивач звернувся в установленому порядку до нотаріуса для прийняття спадщини, але нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину саме через відсутність документів про визначення розміру часток у праві спільної власності подружжя, та усунути вказані недоліки на цей час іншим шляхом вже неможливо, оскільки другий співвласник помер, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обгрунтованими, а його право на спадкування підлягає захисту шляхом визнання за ним відповідного права власності на спадщину. На підставі викладеного,

Outcome: approved