Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

06.03.2020 року позивач звернувся до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області з вищевказаним позовом, який обґрунтовано тим, що з 21.05.2005 року вона з відповідачем [PERSON] , перебували у шлюбі, зареєстрованому виконавчим комітетом Лубянської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 1. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . 15 січня 2008 року їх шлюб було розірвано. 19 серпня 2014 року позивач вступила до іншого шлюбу, і тому на теперішній час її прізвище « [PERSON] ». Після розірвання шлюбу і до тепер їх з відповідачем син проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою з місця проживання, син [PERSON] є інвалідом і навчається в КЗО НРЦ «Горлиця» ДОР. Більше восьми років відповідач не бачив свого сина навіть не виявляв такого бажання, тобто вже тривалий час участі у вихованні дитини батько не приймає, не доглядає за сином, не виявляє бажання спілкуватися з дитиною, не цікавиться успіхами дитини, не потребує її, не цікавиться станом здоров`я сина. На теперішній час вихованням та забезпеченням дитини займається тільки позивач. З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини позивач вважає за необхідне вирішити питання про позбавлення відповідача батьківських прав. Позивач до початку проведення судового засідання надала суду заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи без її участі. Відповідач до початку проведення судового засідання надав суду заяву, що проти заявлених вимог не заперечує та просить розглядати справу без його участі, аліменти на сина [PERSON] - [INFO] , сплачує по рішенню Синельниківського міськрайонного суду від 16.11.2012 року. Третя особа Орган опіки та піклування Роздорської селищної ради до початку проведення судового засідання надала суду заяву про підтримання позовних вимог повністю з проханням розглядати справу без їх участі Третя особа Орган опіки та піклування служби у справах дітей Синельниківської міської ради до початку проведення судового засідання надала суду заяву про розгляд справи без їх присутності. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до копії Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , виданого 01 грудня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 224, підтверджено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є сторони у справі (а.с.7). Матеріалами справи встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] відділом реєстрації актів цивільного стану по Синельниківському району Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області між сторонами по справі було розірвано шлюб (а.с.6). Згідно копії Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 19 серпня 2014 року виконавчим комітетом Старовишневецької сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, про що складено відповідний актовий запис № 06, зареєстровано новий шлюб позивачем та було змінено прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.5). Окрім того, в матеріалах справи знаходиться довідка з КЗО НРЦ «Горлиця» ДОР , в якій вказано, що рідний батько [PERSON] , [INFO] на протязі усіх років навчання до центру не з`являвся, на зв`язок не виходив, дитиною не цікавився (а.с.8). Відповідно медичного висновку № 725 від 22.11.2011 року [PERSON] , є дитиною - інвалідом ( а.с. 12,13). Згідно довідки виданою Роздорською селищною радою Синельниківського району Дніпропетровської області за № 2104 від 27.09.2019 року, про те що [PERSON] дійсно зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але проживає за адресою: [ADDRESS] і має склад сім`ї: син - [PERSON] , донька - [PERSON] , чоловік - [PERSON] (а.с. 14). Також відповідно висновку виконавчого комітету Роздорської селищної ради, яка вважає доцільним позбавлення громадянина [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , батьківських прав по відношенню до неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено зобов`язання батьків піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до вимог ст. 164 Сімейного Кодексу України батько, мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 р. №3 ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Отже, під час розгляду справи судом встановлено, що відповідач [PERSON] року ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків з виховання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , життям та здоров`ям останнього в необхідному обсязі не цікавиться, вихованням та його утриманням не займається, фактично переклавши цей обов`язок на позивача. В зв`язку із чим, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу, що відповідно до ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не можу бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї працездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Таким чином, з огляду вищевикладене, а також досліджені, встановлені обставини у справі, які є належним чином обґрунтовані та підтверджені доказами, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Крім того, згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з чим, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 840 грн. 80 коп. Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений нею при зверненні до суду судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved