Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

04 травня 2017 року позивач звернулася до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] в якому просить розірвати шлюб, укладений 04.09.2015 року, зареєстрований у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 34. Від шлюбу сторони не мають дітей. Шлюбні відносини між сторонами припинені у березні 2017 року, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю немає. Просить суд розірвати шлюб. Позивач, [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак до суду надала заяву, в якій просила позовні вимоги задовольнити, справу розглянути за її відсутності та не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач, [PERSON] в судове засідання не зявився по невідомим суду причинам. Про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, у зв'язку з чим суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з Свідоцтвом про шлюб серії І-НО № 436833, 04 вересня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу Танич) [PERSON] зареєстровано шлюб у виконавчому комітеті Миколаївської міської ради м. Словянська Донецької області, актовий запис № 34. Шлюбні відносини між сторонами припинені у березні 2017 року, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю немає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що спільне подружнє життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, спільних інтересів та протилежність поглядів на сімейні відносини. Таким чином, суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сімї не можливо, оскільки протягом довгого часу шлюб існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Враховуючи той факт, що позивач просить залишити їй прізвище «Гальченко», суд приходить до висновку, що слід його залишити. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд приходить до переконання, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, який позивач сплатив при подачі даної позовної заяви у сумі 640,00 грн., про що в матеріалах справи знаходиться квитанція про сплату судового збору.

Outcome: approved