Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-28 00:00:00

\~\~04 серпня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Лотівка Еліт», з урахуванням змінених позовних вимог, про\~\~усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом її витребування у відповідача та повернення власнику. Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач вказує, що на підставі Державного акту серії ЯЖ № 175831 від 06.04.2011 року, вона є власником земельної ділянки площею 2,3426 га, яка розташовані на території Роговичівської сільської ради Полонського району та має цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 24.01.2008 року позивач з ТзОВ «Лотівка Еліт», уклала договір оренди землі, згідно якого передала в оренду належну для неї земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 10 років, строк дії якого закінчився 31.12. 2017 року. Вважаючи, що строк дії даних договорів закінчився, [PERSON] в 2018 році вирішила самостійно використовувати земельну ділянку, і тоді вона дізналася, що 10 листопада 2011 між нею та ТзОВ «Лотівка Еліт» було укладено договір оренди землі строком на 10 років. Вказаний договір 25.12.2012 року у відділі Держкомзему Полонського району за № 682360004004399 було зареєстровано договір оренди землі укладений між ним та відповідачем, хоча він ніяких договорів оренди землі не укладав. При ознайомлені з даним договором виявила, що в графі орендодавець стоїть не її підпис. Ухвалою суду від 07 серпня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 02 вересня 2020 року представник ТзОВ «Лотівка Еліт», адвокат Шустова М.В., яка діє за довіреністю від 25.06.2020 року, надіслала відзив на позов в якому просила відмовити у позові. 23 вересня 2020 року ухвалою Шепетівського міськрайонного суду дану справу передано на розгляд за виключною підсудністю до Полонського районного суду. 19 жовтня 2020 року Полонським районним судом винесено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та призначено підготовче судове засідання. За клопотанням представника позивача [PERSON] , ухвалою суду від 23 листопада 2020 року призначено судову почеркознавчу експертизу, провадження по справі на час проведення експертизи зупинено. 22 лютого 2021 року на адресу суду надійшов висновок судової почеркознавчої експертизи. Ухвалою суду від 23.02.2021 року поновлено провадження у справі. 03 березня 2021 року представником позивача адвокатом Янцеловським М.Ф. подано до суду заяву про зміну позовних вимог, в якій представник позивача просив усунути перешкоди у користуванні [PERSON] належною їй земельною ділянкою під кадастровим номером 6823686500:04:003:0002 площею 2,3426 га, шляхом витребування її у товариства з обмеженою відповідальністю «Лотівка Еліт» та повернення власнику. 05 квітня 2021 року закрито підготовче засідання і справу призначено до судового розгляду, про що постановлено ухвалу суду та повідомлено учасників справи. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав вимоги [PERSON] і просив суд зобов`язати відповідача повернути земельну ділянку площею 2,3428 га, яка розташована на території Роговичівської сільської ради Полонського району та має цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва для власника. Представник відповідача [PERSON] , в судовому засіданні позов не визнала вважає позовну заяву позивача безпідставною, стверджує, що позивачка знала про існування договору оренди земельної ділянки, отримувала орендну плату, що свідчить про схвалення нею договору. Крім того, стверджує, що позивачем пропущено строк позовної давності для звернення до суду з таким позовом, яка відповідно до ст.257 ЦК України складає три роки. В позові [PERSON] просить відмовити, застосувавши строк позовної давності. Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши та дослідивши матеріали справи, відзив на позов, судом встановлено, що підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 175831 від 06.04.2011 року, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,3426 га, яка розташована на території Роговичівської сільської ради Полонського району та має цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно з договором оренди землі від 10 листопада 2011 року, про визнання недійсним якого пред`явлено позов, земельна ділянка площею 2,3426 га, що належить позивачу, строком на 10 років передана в оренду ТОВ «Лотівка Еліт». Пунктом 9 вказаного договору установлено розмір орендної плати 1249,27 грн., яка вноситься орендарем у натуральній сільськогосподарській продукції або грошовій формі. Вказаний договір зареєстрований у відділі Держкомзему у Полонському районі Хмельницької області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 25 грудня 2012 року. Пред`являючи позов, позивач стверджував, що оспорюванний договір вона не підписувала, підпис у ньому вчинено іншою особою. Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/123-21/682-ПЧ від 12.02.2021 року підпис від імені [PERSON] в графі «Орендодавець» договору оренди земельної ділянки площею 2,3426 га від 10 листопада 2011 року, укладений між орендодавцем [PERSON] та ТзОВ «Лотівка Еліт», кадастровий номер земельної ділянки 6823686500:04:003:0002 виконано не [PERSON] , а іншою особою. Судом встановлено, що згідно листа АБ «Південний» на картковий рахунок Позивача [PERSON] було виплачено орендну плату за період з 2016 року по 2018 рік, а саме за: 2016 рік 13233,21 грн.; 2018 рік 21174,31 грн. Тобто позивач мав достатньо інформації про існування оскаржуваних договорів. За змістом\~статті 11 ЦК України\~цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, інші юридичні факти. Згідно із частиною першою\~статті 202 ЦК України\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті). Частиною третьою статті 203 ЦК України\~передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої\~ статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини. Відповідно до\~висновку експерта\~№ СЕ-19/123-21/682-ПЧ\~від 12.02.2021\~року підпис\~від імені\~ [PERSON] в графі «Орендодавець» договору оренди земельної ділянки площею 2,3426 га від 10.11.2011 року, укладений між орендодавцем [PERSON] та ТзОВ «Лотівка Еліт», кадастровий номер земельної ділянки 6823686500:04:003:0002 виконано не [PERSON] , а іншою особою. У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли. Стаття 207 ЦК України\~встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Згідно із частиною першою\~статті 627\~ЦК України і відповідно до статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша\~статті 638 ЦК України). За частиною першою статті 14 Закону України «Про оренду землі» (тут і далі - у редакції, чинній на дату, зазначену в спірних договорах) договір оренди землі укладається в письмовій формі, а за статтею 18 цього Закону договір оренди набирає чинності після його державної реєстрації. Частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» визначено істотні умови договору оренди землі, відсутність хоча б однієї з них, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону (частина друга цієї ж статті). У разі ж якщо сторони не досягли згоди щодо встановлення істотних умов договору, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини. За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його\~порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до частини другої статті 16 цього Кодексу способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків тощо. Позивач звернувся до суду з вимогою про визнання недійсним договору оренди землі, посилаюсь на те, що даний договір не підписував, а умови не погоджував, в подальшому, шляхом подання заяви про уточнення позовних вимог, змінив предмет позову, просив усунути перешкоди у користуванні належною йому земельною ділянкою, шляхом зобов`язання відповідача повернути її власнику з тих же підстав, що не підписував договір оренди землі та не погоджував його умов. Судом встановлено, що договір оренди землі від 10 листопада 2011 року є неукладеним, оскільки не підписаний позивачем, а тому земельна ділянка, розміром 2,3426 га, що належить позивачці, знаходиться у фактичному користуванні відповідача без установлених законом підстав. Згідно\~ст.391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності з ч.2 ст.152 ЗК України\~власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Таким чином, оскільки позивач є власником земельної ділянки: площею 2,3426 га, кадастровий номер 6823686500:04:003:0002,\~а відповідач у фактичному користуванні якого без установлених законом підстав знаходиться вказана земельна ділянка, своїми діями, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушує права позивача, як власника земельної ділянки та створює перешкоди у користуванні позивачем своїм майном. За наведених обставин порушене право позивача підлягає захисту, що полягає в\~усуненні перешкод у користуванні земельною ділянкою, шляхом зобов`язання відповідача повернути її власнику. Вирішуючи клопотання представника відповідача про застосування строку позовної давності, суд зазначає, що до позовів про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном позовна давність не застосовується, оскільки негаторний позов може бути пред`явлений позивачем доти, поки існує відповідне правопорушення. Витрати, понесені позивачем на залучення експерта в розмірі 2250,24 грн. та судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп., відповідно до ч.ч.3-7 ст.\~139, п.1 ч.2 ст.\~141 ЦПК України,\~підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, розмір яких підтверджується розрахунком витрат на правову допомогу від 13 квітня 2021 року та складає 20 000 грн., суд враховує клопотання представника позивача про зменшення розміру таких витрат і виходить\~з того, що затрати часу на вивчення документів, опрацювання правової бази, підготовка позовної заяви, заяви про уточнення позовних вимог та клопотання про призначення експертизи в розмірі 15 годин є завищеними, а тому з відповідача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в сумі 10 000 грн.

Outcome: partial