Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

07.07.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що шлюб з відповідачем було розірвано рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 25.01.2012 року. Від шлюбу мають спільну дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] участі у вихованні дитини не приймає, матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча і може надавати таку допомогу. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на повному її утриманні. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивач уточнила свої позовні вимоги, подавши заяву про зміну предмета позову, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 1 200, 00 гривень щомісяця до досягнення нею повноліття. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, визнав в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечував. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд надходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в офіційно зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 25.01.2012 року (а.с. 2-3). Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO], про що, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції міста Києва зроблено актовий запис № 28 (а.с. 5). Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюється вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Частиною 2 ст. 51 Конституції України, яка прийнята 28 червня 1996 року, та ст. 180 СК України від 10 січня 2002 року № 2947-III чітко визначено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Аліменти є одним із способів виконання батьками обов'язку по утриманню дітей. Їх стягнення не залежить від того, чи знаходяться в шлюбі батьки, розлучені вони або взагалі не перебували в ньому. Аліменти стягуються на користь одного з батьків, з яким проживає дитина, є його власністю і повинні використовуватись за цільовим призначенням, тобто саме на утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, при чому обов'язком особистим і індивідуальним. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідністю із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дітей; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, встановлених ст. 184 цього кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. На думку суду, розмір аліментів у розмірі 1 200 гривень є необхідним і достатнім для забезпечення належного утримання дітей, оскільки рівнозначний обов'язок щодо його утримання ст. 141 СК України покладається також на позивача по справі. За правилами ст. 174 ЦПК України суд вважає за необхідне задовольнити заявлені позовні вимоги та стягнути з [PERSON] аліменти на користь позивача на утримання дочки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 1 200, 00 (тисяча двісті) грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судові витрати у справі в дохід держави. На підставі викладеного, ст. ст. 80, 84, 141, 180-184, 191 СК України,

Outcome: approved