Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

05.03.2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно із відповідачів 119 287,35 грн. - 3% річних, 283 954,20 грн. курсової різниці, а всього 403 241,55 грн. та про стягнення з відповідача [PERSON] 46 741,32 грн. - 3% річних і 11 264,20 грн. курсової різниці, а всього 58 005,32 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 29 червня 2007 року між ним та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики, згідно з умовами якого він позичив [PERSON] 20000 доларів США на термін до 02.08.2007 р. Відповідач [PERSON] повернув позичені кошти лише частково, а саме: 25.06.2010 року - 500 доларів США, а 28.08.2012 року - 300 доларів США. Крім того, відповідачі [PERSON] та [PERSON] 20 вересня 2007 року позичили у нього 50 000 доларів США, які зобовязувалися повернути до 31.12.2007 року. Відповідачі повернули позичені гроші лише частково, а саме: 23 жовтня 2010 року [PERSON] повернув позивачу 500 доларів США, а 22 вересня 2012 року ще 500 доларів США, що підтверджується розписками. Оскільки позичальниками не було повернуто решту суми боргу він звернувся до суду з позовом. 05.10.2015 року Залізничним районним судом м. Львова справі № 462/9079/14-ц ухвалено рішення яким позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за договорами позики задоволено. Вирішено стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] 1039045 (один мільйон тридцять девять тисяч сорок пять) гривень 80 коп. боргу, що еквівалентно 49000 (сорок девять тисяч) доларів США згідно з офіційним курсом НБУ на день винесення рішення. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 407136 (чотириста сім тисяч сто тридцять шість) гривень 00 коп. боргу, що еквівалентно 19200 (девятнадцять тисяч двісті) доларів США згідно з офіційним курсом НБУ на день винесення рішення. Стягнути з [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] 3 654 гривні 00 коп. судового збору в рівних частинах, тобто по 1827 гривень 00 коп. з кожного. Рішення набрало законної сили. На виконання вказаного рішення 06.07.2017 року Залізничним районним судом м. Львова видано виконавчі листи, які були пред'явлені стягувачем до приватного виконавця [PERSON] Приватним виконавцем [PERSON] на примусове виконання зазначених вище виконавчих листів винесено постанови про відкриття виконавчого провадження ВП 54966515, ВП 54966326, ВП 54966205, ВП 54966470, ВП 54966405 з примусового виконання виконавчих листів по справі № 462/9079/14. Станом на 26.02.2018 р., державним виконавцем по зазначених вище виконавчих документах примусово стягнуто з відповідачів на користь позивача 1 134 727,64 грн. Разом з тим, умисне ухилення відповідачів від виконання зобовязання згідно зазначених вище договорів позики призвело до звернення до суду про стягнення з них 3% річних та курсової різниці через зміни курсу національної валюти України по відношенню до іноземної валюти. Оскільки залишок нестягнутої суми становить 313 281,16 грн. і станом на дату подання позову зобовязання відповідачів в повному обсязі не виконані, тому нарахування 3% річних за зазначеними вище договорами позики просить здійснити за період з 26.02.2015 року по 26.02.2018 рік (дата звернення до суду з позовом) і стягнути 46 741, 32 грн. з [PERSON] та 119 287,35 грн. солідарно з [PERSON] та [PERSON]. Крім того, оскільки положення чинного законодавства не містять заборони на визначення грошового еквіваленту зобов'язань в іноземній валюті, а також на здійснення перерахунку грошового зобов'язання, у випадку зміни курсу національної валюти України по відношенню до іноземної валюти просить стягнути курсову різницю по сумі 19 200 доларів США : 518 400, 00 грн ( сума станом на день предявлення позову) - 407 136, 00 грн. ( сума, яка підлягала стягненню станом на 05.10.2015 рік за рішенням суду ) становить 11 264,00 грн, яка підлягає стягненню з [PERSON] і курсову різницю по сумі 49 000 доларів США : 1 323 000,00 грн ( сума станом на день предявлення позову) 1\~039 045,80 ( сума, яка підлягала стягненню станом на 05.10.2015 рік за рішенням суду) = становить 283 954, 20 грн., яка підлягає стягненню солідарно з відповідачів. Крім того, 06.03.2018 р. позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно [PERSON],\~а саме:\~? нежитлової\~будівлі,\~загальною площею\~403,\~2\~кв.\~м,\~що знаходиться\~у м.\~Львові на\~вул.\~Братів Міхновських\~,\~1/3;\~нежитлове приміщення,\~загальною площею\~29,5\~кв.\~м,\~що знаходиться\~за адресою\~м.\~Львів,\~вул.\~Бортнянського,\~50/2;\~нежитлове приміщення\~загальною площею\~5,5\~кв.\~м,\~що знаходиться\~за адресою:\~м.\~Львів,\~вул.\~Бортнянського,\~50/2;\~земельну ділянку\~кад.\~№ 4623685100:04:000:0274,\~площею 0,09\~га,\~що знаходиться\~за адресою:\~Львівська обл.,\~Пустомитівський район,\~с.\~Пасіки -Зубрицькі;житловий будинок, загальною площею 315,4 кв.м, що знаходиться за адресою: Львівська обл., Пустомитівський район, с. Солонка, вул. Симоненка, 12; земельну ділянку, кад. № 4623686600:01:002:0777, площею 0,0546 га що знаходиться за адресою: Львівська обл., Пустомитівський район, с. Солонка; земельну ділянку, кад. № 4623681600:06:000:0326 , площею 1,8895 га, що знаходиться за адресою: Львівська обл., Пустомитівський район, с.Зимна Вода;\~1/2 адмінбудинку лісокомбінату, що знаходиться за адресою: Івано-Франківська обл., м.Яремче, смт. Ворохта, вул. Данила Галицького, 192; житловий будинок,\~що знаходиться\~за адресою:\~Львівська обл.,\~с.\~Гребенів,\~вул.\~Шевченка,\~буд.\~84-б. Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова Гедз Б.М. від 12.03.2018 р. у задоволенні вищевказаної заяви про забезпечення позову відмовлено. 16.03.2018 року позивач повторно звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на майно [PERSON] в межах суми 461 246,87 грн., а саме: земельну ділянку площею 0,3500 га для особистого селянського господарства в смт.Славське Сколівського району Львівської області та колісний транспортний засіб TOYOTA PRADO (2006), сірий, № кузова JTEBU25J665042674. Ухвалою судді\~Залізничного районного\~суду м.\~Львова \~Гедз Б.М.\~від 20.03.2018\~р.\~заяву позивача\~[PERSON] про\~забезпечення позову\~задоволено\~частково,\~застосовано заходи\~забезпечення позову\~у вигляді\~накладення арешту\~ на\~транспортний засіб\~TOYOTA\~PRADO\~(2006),\~сірий,\~реєстраційний номер\~ ВС\~7710АМ,\~РСА 401442,\~№ кузова\~JTEBU25J665042674, котрий\~належить [PERSON]\~в межах\~суми пред?явлених\~позовних вимог,\~ шляхом заборони відчуження та проведення реєстраційних дій стосовно вказаного транспортного засобу. В решті заявленого клопотання відмовлено (а.с. 27-28 виділених матеріалів). Вказана ухвала залишена без змін постановою Апеляційного суду Львівської області від 19.06.2018 року (а.с. 87-89 виділених матеріалів). Ухвалою судді Залізничного районного суду м.Львова від 29.03.2018 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено сторони (а.с. 138). 16.04.2018 року від відповідача [PERSON] поступила апеляційна скарга на ухвалу про відкриття провадження. Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 18.04.2018 року зупинено провадження у справ до перегляду ухвали у справі в порядку апеляційного провадження (а.с. 159). Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 18.06.2018 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою [PERSON] на ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 29 березня 2018 року (а.с.175). А ухвалою судді Залізничного районного суду м.Львова від 14.08.2018 року поновлено провадження у справі. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, пояснененя надали аналогічні викладеним у позовній заяві, просять позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечив, вважає позовні вимоги безпідставні, розписка сфальсифікована, рішення про стягнення заборгованості за договорами позики набрало законної сили в грудні 2016 року. Виконавчі листи були повернені без виконання, оскільки в них були невірно вказані ідентифікаційні коди. Вини його довірителя в цьому немає і умисного ухилення від виконання рішення суду також не було, тому в задоволенні позову просить відмовити. Відповідач [PERSON] в судове засіданні не зявився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших відносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Згідно з вимогами ч. 1 ст.\~264\~ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження. У відповідності до вимог ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що в провадженні Залізничного районного суду м. Львова перебувала цивільна справа № 462/9079/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за договорами позики. У вказаній справі 05.10.2015 року ухвалено рішення, яким позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за договорами позики задоволено. Вирішено стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] 1039045 (один мільйон тридцять девять тисяч сорок пять) гривень 80 коп. боргу, що еквівалентно 49000 (сорок девять тисяч) доларів США згідно з офіційним курсом НБУ на день винесення рішення. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 407136 (чотириста сім тисяч сто тридцять шість) гривень 00 коп. боргу, що еквівалентно 19200 (девятнадцять тисяч двісті) доларів США згідно з офіційним курсом НБУ на день винесення рішення. Стягнути з [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] 3654 гривні 00 коп. судового збору в рівних частинах, тобто по 1827 гривень 00 коп. з кожного. Рішення набрало законної сили. Обставини встановлені рішенням суду, яке набрало законної сили, відтак, доказуванню не підлягають, тому покликання представника відповідача на те, що розписка сфальсифікована судом до уваги не беруться. Відповідно до ч.ч. 4, 5 статті 82\~ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Також встановлено, що 06.07.2017 року Залізничним районним судом м. Львова по справі №462/9079/14-ц видано виконавчі листи. Постановою приватного виконавця [PERSON] відкрито виконавче провадження ВП №54966405, ВП №54966205, ВП №54966470, ВП №54966326 з виконання виконавчих листів по справі 462/9079/14-ц виданих 06.07.2017 року (а.с. 12-18). 25.01.2018 року приватним виконавцем [PERSON] винесено постанову у ВП №54966326 про закінчення виконавчого провадження про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 407136 грн. 00 коп. боргу, що еквівалентно 19200 доларів США згідно з офіційним курсом НБУ, та у ВП №54966405 про закінчення виконавчого провадження про стягнення [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] 3654 грн. 00 коп. судового збору в рівних частинах, тобто по 1827 гривень 00 коп. з кожного, оскільки кошти за вказаними виконавчими документами перераховані стягувачу в повному обсязі (а.с.20, 22). З відповіді приватного виконаця від 15.02.2018 року вбачається, що станом на 15.02.2018 року у приватного виконавця виконавчого округу [PERSON] перебуває на виконанні виконавче провадження ВП №5466205 з виконання виконавчого листа №462/9079/14-ц виданого 06.07.2017 року Залізничним районним судом м. Львова про стягнення солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] 1039045 грн. 80 коп. боргу, що еквівалентно 49000 доларів США згідно з офіційним курсом НБУ. Залишок нестягнутої з боржника суми боргу станом на 15.02.2018 року за вказаним виконавчим провадженням становить 313281,16 грн. сума нестягнутої основної винагороди приватного виконавця становить 31617,89 грн. (а.с. 23). Вказаний виконавчий документ повернуто стягувачу, згідно постанови приватного виконавця від 16.02.2018 року (а.с. 25). Як встановлено судом, відповідачі в повному обсязі не виконали зобовязання, залишок нестягнутої з боржників суми боргу станом на 15.02.2018 року становить 313281,16 грн. У відповідності до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Разом з тим, навіть при наявності судового рішення, як акту правосудця, але яке не виконано - зобовязання (в т.ч. грошове) є чинним. (ВГСУ від 09 серпня 2016 року у справі №924/167/16). Положеннями ст. 611 ЦК передбачено, що в разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Правовий аналіз положень ст.ст. 526, 599, 611, 625 ЦК дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст. 625 цього Кодексу, за\~ час прострочення. Враховуючи н6аведене,\~а також\~те,\~що на\~дату подання\~позову зобовязання\~відповідачів в\~повному обсязі\~не виконане,\~тому нарахування\~3%\~річних за\~зазначеними вище\~договорами позики\~здійснюється за\~період з\~26.02.2015\~року по\~26.02.2018\~рік (дата\~звернення до\~суду з\~позовом)\~і становить\~:\~46\~741,\~32\~грн,\~які підлягають\~стягненню з\~[PERSON] та\~119287,35\~грн,\~які підлягають\~стягненню солідарно\~з [PERSON]\~та [PERSON].\~Розрахунок долучено\~до матеріалів\~справи,\~з таким\~суд погоджується,\~оскільки він\~є коректним. Крім того,\~у відповідності\~до вимог\~ст.629\~ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Із положень ст. 1049 ЦК України вбачається, що позичальник зобовязується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтею 524 ЦК України зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Разом з тим ч.2 ст. 524 та ч.2 ст. 533 ЦК України допускають, що сторони можуть визначити в грошовому зобовязанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобовязанням, визначається в гривнях за офіційним курсом Національного банку України встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (правова позиція Верховного Суду України висловлена ним у справі за № 6-284 ЦС). Таким чином, оскільки відповідачі не повертали кошти ні з моменту обумовленого договорами позики, ні з моменту винесення Залізничним районним судом м. Львова рішення від 05.10.2015 року та набрання ним законної сили по справі № 462/9079/14-ц, ні з моменту винесення виконавцем постанов про відкриття примусового виконання виконавчих листів по справі, тому позивач зазнав втрат у грошових коштах, які обумовлені змінами курсу національної валюти. Позивач просить стягнути курсову різницю по сумі 19 200 доларів США : 518 400, 00 грн (сума станом на день предявлення позову) - 407 136, 00 грн. ( сума, яка підлягала стягненню станом на 05.10.2015 рік за рішенням суду ) становить 11 264,00 грн, яка підлягає стягненню з [PERSON] і курсову різницю по сумі 49 000 доларів США : 1 323 000,00 грн (сума станом на день предявлення позову)\~ 1\~039\~045,80\~(\~сума,\~яка підлягала\~стягненню станом\~на 05.10.2015\~рік за\~рішенням суду)\~=\~становить 283\~954,\~20\~грн.,\~яка підлягає\~стягненню солідарно\~з відповідачів.\~При цьому, представивши відповідний\~розрахунок,\~з таким\~розрахунком суд\~погоджується,\~оскільки він\~є коректним. Положеннями ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, суд вважає що позов слід задовольнити та стягнути з відповідачів три проценти річних від простроченої суми та курсову різницю. Враховуючи положення ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача 4934 грн. судових витрат. Враховуючи наведене та

Outcome: approved