overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

04 листопада 2019 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 27 серпня 2004 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Сторони до початку підготовчого засідання через канцелярію суду подали письмові заяви про розгляд справи без їхньої участі, в яких позивач підтримав позов, а відповідач його визнала. Згідно вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частиною третьою статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27 серпня 2004 року, актовий запис № 1058 (а.с. 5). Від даного шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить його інтересам. Згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до частини третьої статті 56 Сімейного кодексу України кожен має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме як їхнім інтересам, так і інтересам їхніх дітей, а тому шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

04 листопада 2019 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 14 лютого 2018 року у Первомайському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, за актовим записом № 15, мотивуючи свій позов тим, що життя з відповідачем не склалося, подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, через відсутність взаєморозуміння з причини різних поглядів на сімейне життя. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинені, сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим. Від шлюбу подружжя має малолітню дочку - [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON] . Позивачка в судове засідання не з`явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позову наполягає, у разі неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення, просить стягнути судовий збір з відповідача на її користь. Відповідач до судового засідання не прибув, хоча судом повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляду справи без його участі не надав, як і не надав судові заперечень проти позову. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, отримавши згоду сторони позивача, суд ухвалив розглянути справу заочно з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав, визначених ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 лютого 2018 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] , виданим Первомайським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, за актовим записом № 15 (а.с.9). Від шлюбу мають малолітню дочку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20 березня 2018 року (а.с.10). Основною причиною розірвання шлюбу є те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Сімейно - шлюбні стосунки подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, внаслідок чого, їхнє подальше сімейне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення суду про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. Судові витрати, згідно ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

04 листопада 2020 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 29 вересня 2020 року Любешівським районним судом Волинської області було розглянуто у підготовчому судовому засіданні позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Позов задоволено. При подачі позову ним було сплачено 2153 гривень 50 копійок судового збору. Відповідач [PERSON] до початку підготовчого судового засідання подав заяву, в якій визнав позовні вимоги та не заперечує проти їх задоволення, просив підготовче судове засідання проводити без його участі, про що зазначено в рішенні суду. Просив ухвалити додаткове рішення про повернення йому 50% судового збору, сплаченого ним при подачі позову, у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті. Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з вимогами ст. 265 ЦПК України рішення суду складається зокрема з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи, що позивач при зверненні до суду поніс судові витрати, а саме сплатив судовий збір в розмірі 2153 гривень 50 копійок, що підтверджується квитанцією, а відповідач до початку розгляду справи по суті позов визнав, в зв`язку з чим його позовні вимоги були задоволені у повному обсязі, суд вважає, що позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків сплаченого ним при поданні позову судового збору в сумі 1076 гривень 75 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-25 00:00:00

04 листопада 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , вказавши, що дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому просить стягнути з нього на її користь аліменти на неповнолітню доньку в розмірі 1500 грн., щомісячно і до повноліття доньки. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. У разі неявки відповідача проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Хоча повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило, тому суд ухвалив винести по даній справі заочне рішення і позивач проти цього не заперечує. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] (а.с. 5). Дитина проживає з матір`ю, що підтверджується довідкою Теплицької селищної ради № 699 від 27.10.2020 (а.с. 6). Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, інформації щодо поганого стану здоров`я чи щодо утримання інших дітей або непрацездатних батьків не надавав. Дані правовідносини регулюються ст. 180 СК України, яка передбачає, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, ст. 182 ч. 2 СК України, яка визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину та ст. 184 СК України, яка передбачає визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи викладене, при визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд враховує, що утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, як і те, що основні витрати на утримання доньки на даний час несе позивач. Приймаючи до уваги, що позивач являється матеріально малозабезпеченою, відповідач являючись батьком дитини, є працездатний, інформації щодо поганого стану здоров`я чи щодо утримання інших дітей або непрацездатних батьків не надавав, тому, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі і розмір аліментів необхідно визначити у розмірі 1500 грн. щомісячно і до повноліття [PERSON] . Судові витрати стягнути з відповідача згідно вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-17 00:00:00

04 листопада 2020 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] . Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 10 червня 2005 року виконкомом Кам`янської сільської ради Очаківського району Миколаївської області, актовий запис № 02. Від шлюбу з відповідачем мають двох дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки протягом останнього часу вони жили як чужі люди, між ними немає взаєморозуміння та поваги, сімейні стосунки між ними припинені, сумісне господарство не ведеться, просила розірвати їхній з відповідачем шлюб та виявила бажання після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем, на яке змінила своє у зв`язку з реєстрацією шлюбу. Сторони в судове засідання не з`явилися, надавши заяви, в яких просили розглянути справу без їхньої участі; позивачка, крім цього, зазначила, що повністю підтримує заявлені вимоги та просила віднести судові витрати на її рахунок, відповідач вказав, що позов визнає повністю. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10 червня 2005 року виконкомом Кам`янської сільської ради Очаківського району Миколаївської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис № 02. Зазначений факт підтверджується дослідженим у судовому засіданні свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають двох дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується дослідженими у судовому засіданні копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с. 6-7). Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися. Причинами розпаду сім`ї є втрата взаєморозуміння та поваги між подружжям. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та, що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати, з врахуванням клопотання позивачки, суд відносить на рахунок останньої. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

04 листопада 2020 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 27 вересня 2017 року сторони перебувають у шлюбі, мають спільну дочку [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя. З огляду на викладене, позивач просить її вимоги задовольнити в повному обсязі. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила суд розірвати шлюб. Відповідач подав до суду ідентичну заяву, в якій позов визнав. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27 вересня 2017 року, мають спільну дочку [PERSON] , [INFO] . Дані факти підтверджуються свідоцтвом про одруження та копією свідоцтва про народження дитини. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Згідно ст.112 цього Кодексу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим, оскільки обидві сторони наполягають на розірванні шлюбу, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

04 листопада 2020 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 24 вересня 2016 року, позов мотивовано тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 листопада 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не подала. Позивач у судове засідання подала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання подав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає. Згідно з вимогами частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 24 вересня 2016 року Коростишівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що зроблено відповідний актовий запис № 152. Від даного шлюбу сторони мають дочку - [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Згідно із частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до положень частин третьої та четвертої статті 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі статтею 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України. З огляду на викладене, враховуючи визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню, а позов - задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

04 листопада 2020 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив шлюб з відповідачем, зареєстрований 15 липня 2017 року Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, згідно актового запису № 721 розірвати. В обґрунтування позову зазначив, що 15 липня 2017 року між ним та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сім`ї є несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя, тому сім`я розпалася остаточно і відновлена бути не може. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Кульчицький О.С. в судове засідання не з`явилися, від них надійшли заяви про розгляд справи без їхньої участі, позов підтримали та просили шлюб розірвати, не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач \~ [PERSON] \~в судове\~засідання не\~з`явилася,\~про час\~і місце\~розгляду справи\~була належним\~чином повідомлена,\~причини неявки\~суду не\~повідомила. Відзиву на позов не надійшло. Зі згоди позивача та на підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони 15 липня 2017 року уклали шлюб (арк.с.3). Від зазначеного шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON] (арк.с.10). Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

04 листопада 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, в якому вказував, що 21 вересня 2009 року між ним та відповідачкою був зареєстрований шлюб. Останнім часом сімейне життя між ними припинено через різність у характерах, відсутність взаємопорозуміння. Тому просив їх шлюб розірвати офіційно в судовому порядку. В судове засідання сторони не з`явилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, позивач надав заяву, в якій просив провести розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до вимог ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України, суд, вважаючи за можливе здійснити заочний розгляд, дослідивши докази в справі, дійшов до наступного висновку. 21 вересня 2009 року виконавчим комітетом Лиманівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, між сторонами був зареєстрований шлюб, про що був зроблений актовий запис під № 15. Після реєстрації шлюбу прізвище відповідачки змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей не мають. Проте шлюб між ними не склався, між подружжям виникли непорозуміння, які були викликані їх різними характерами та поглядами на життя, що потягло скандали, сварки, вони втратили взаємоповагу один до одного, фактично припинили шлюбно-сімейні відносини. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що має істотне значення. За встановлених під час судового засідання обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що має істотне значення і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-20 00:00:00

04 листопада 2020 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 19 вересня 2008 року він зареєстрував шлюб з відповідачем, від якого вони мають дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя із відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Шлюбні відносини вони наразі припинили, спільне господарство разом не ведуть. Додав, що спорів щодо поділу майна та визначення місця проживання дітей відсутні. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Ухвалою суду від 11 грудня 2020 року було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін і відкрито провадження у справі (а.с.\~14). У судове засідання сторони не з`явились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач визнає (а.с. 17, 18). У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 19 вересня 2008 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис за №\~388 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 4). [INFO] у сторін від шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] народився син [PERSON] та [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про їх народження, наданими суду у засвідчених позивачем копіях (а.с. 5, 6, 7). За час спільного проживання через\~\~взаємовідносини сторін, що склалися, враховуючи втрату ними\~\~почуття любові один до одного,\~припинення фактичних шлюбно-сімейних відносин та небажання їх поновлення, збереження сім`ї стало неможливим. Шлюбні відносини між сторонами наразі припинені, спільне господарство вони разом не ведуть. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені судом, з урахуванням визнання позову відповідачем, відповідно до ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам позивача, сім`я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved