overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

05 червня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що 20 серпня 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Михайлівського районного управління юстиції Запорізької області вона зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 52. Від шлюбу дітей не мають Позивач зазначила, що вона та відповідач з тривалий час не проживають спільно, не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, в зв'язку із відсутністю взаєморозуміння, сварками, вона втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим, таким, що суперечить її інтересам. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, в разі задоволення позову, її прізвище залишити без змін. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлений, в в'язку з чим, судом проведений заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що 20 серпня 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Михайлівського районного управління юстиції Запорізької області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 52, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Встановлено, що сторони не мають дітей від шлюбу. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, позивачка втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

05 червня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що подальше спільне життя з відповідачем не можливе, через постійні сварки та непорозуміння з квітня 2014 року разом не проживають, сімейні стосунки не підтримують. Сторони в судове засідання не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивачка свій позов підтримала, відповідач позов визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Сторони уклали шлюб 26 листопада 2007 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя між ними не склалося, з квітня 2014 року разом не проживають, сімейні стосунки не підтримують. Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу розірвання шлюбу. Дані правовідносини регулюються ст. ст. 104,105,110, 112 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст.ст. 104 ,105,110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Встановлено, що подружжя припинили сімейні відносини, на примирення не згодні. На думку суду подальше спільне життя і збереження сім'ї суперечить інтересам сторін, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-31 00:00:00

05 червня 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з цивільним позовом в якому просив розірвати шлюб укладений ним 28.04.2007 року з відповідачкою [PERSON]. Позивач в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, в якій просив суд розглядати справу без його участі, свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачка направила до суду заяву в якій вказала, що не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача та просила справу слухати за її відсутності в судовому засіданні. Згідно положень ст.174 ЦПК України в разі визнання позову відповідачем, суд, за наявності законних підстав постановляє рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, на підставі ст.ст. 110,112 Сімейного кодексу України вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивач знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 28.04.2007 року, згідно свідоцтва про одруження, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Новобузького районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 31, від якого народився син - [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося, у зв'язку з різни поглядами на життя та взаємним непорозумінням. Сторони припинили шлюбні відносини, хоча проживають розам за одніє адресою. Подальше примирення сторін між собою та збереження шлюбу не представляється можливим. Як встановлено судом, спору між сторонами про проживання спільної дитини та поділ майна на час розгляду цієї справи немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

05 червня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 04 березня 2005 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Позивач у судове засідання подав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, вказавши, що позов визнає. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 04 березня 2005 року, актовий запис № 316 (а/с 3). Від даного шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] (а/с 6). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить його інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

05 червня 2014 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила винести рішення, яким визначити додатковий строк терміном 90 (дев'яносто) календарних днів для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її матері [PERSON], яка померла [INFO], оскільки після смерті останньої вона у шестимісячний строк, який відведений законом для подачі заяви про прийняття спадщини, не звернулась до нотаріальної контори по причині того, що не зрозуміла роз'яснення працівників сільської ради про порядок прийняття спадщини, а також у зв'язку з тим, що нещодавно отримала документи, які необхідні для прийняття спадщини/ В судове засідання позивач та представник позивача не з'явились, надали до суду заяви, в яких вказали, що позовні вимоги підтримують, а також просили справу розглянути без їх участі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі на попередньому судовому засіданні, в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. У відповідності до ст. 197 ч. 2 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ст. 130 ч. 4 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно ст. 174 ч. 4 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно із свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Середівської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області 13.02.2006 року, актовий запис № 7, [PERSON] померла [INFO]. Відповідно до свідоцтва про народження від 28.05.1947 року [PERSON], яка померла [INFO], являється матір'ю позивача [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст.ст. 1269, 1270 ЦК України позивач повинна була до 09.08.2006 року подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, однак не зробила цього. Відповідно до ст. 1272 ч. 3 ЦК України за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може призначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, а тому є підстави для часткового задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

05 червня 2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Сторони до суду не з'явились, про час та місце розгляду справи оповіщені, позивач позов підтримала, а відповідач його визнав, просили справу розглядати без їх участі, про що подали письмові заяви. Фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося відповідно до ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02.08.2003, актовий запис № 1024 (а.с. 4). Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Спільне подружнє життя у сторін не склалося, спільне господарство не ведеться, поновлювати шлюбні стосунки позивач наміру не має, примирення та збереження сім'ї вважає неможливим. На виконання вимог ст. 111 Сімейного кодексу України, суд ухвалою від 27 червня 2014 року надавав сторонам строк для примирення, проте згоди щодо збереження сім'ї сторонами не досягнуто, оскільки позивач вважає, що це суперечить її інтересам. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

05 червня 2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини та на власне утримання. В обґрунтування позову позивач зазначила, що сторони від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає, в зв'язку з чим позивач просить стягнути аліменти в розмірі 13 частини всіх видів заробітку щомісячно до повноліття дитини, також позивач просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та наполягала на їх задоволенні. Відповідач та його представник у судовому засіданні позов визнали частково, відповідач погодився сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку на утримання дитини та в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку на утримання дружини. Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.10.2013 року вбачається, що сторони від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. В даний час сторони перебувають у шлюбі, проте проживають окремо. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, що є підставою стягнення аліментів. Оскільки відповідач не надає допомоги на утримання дитини, враховуючи рівень доходів відповідача, суд вважає, що з нього слід стягнути аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) від дня пред'явлення позову і до її повноліття. Мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ч. 4 ст. 84 СК України, право на дане утримання дружина має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Суд приходить до висновку, що вимога позивача щодо її утримання обґрунтована і підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення аліментів у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

05 червня 2014 року позивач, звернулась до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до [PERSON], в якому з урахуванням уточнень поданих 11.07.2014 р. просила суд, розірвати укладений з відповідачем шлюб, який було зареєстровано 12 березня 2011 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 56. Позивач в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду від неї надійшла заява про підтримання позовних вимог, відсутність заперечень проти винесення заочного рішення, та розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, заяв про відкладення судового розгляду не надавав. Оскільки відомості про причини неявки відповідача до суду не надходили, за клопотанням позивача суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. 224 Цивільно-процесуального кодексу України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. 12 березня 2011 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 56, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER], виданим 06.06.2011 року Малинівською селищною радою Чугуївського району Харківської області, актовий запис №23. (а.с. 6). Як вбачається із змісту позову спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, на даний час шлюбно-сімейні відносини між ними припинено, мешкають вони окремо, примирення між ними неможливе, оскільки подальше збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї неможливим, у зв'язку з чим шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

05 червня 2014 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини - сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що з 2013 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від сумісного проживання мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. На даний час сторони проживають окремо, відповідач участі у вихованні сина не приймає, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач позбавлена можливості самостійно матеріально утримувати дитину, через що змушена звернутися до суду з позовом та просить його задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явилася, надіслала до суду заяву з проханням слухати справу за її відсутності та задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав заяву, в якій не заперечував проти стягнення з нього аліментів, просив розглянути справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. На підставі свідоцтва про шлюб, виданого Мирнівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області, шлюб зареєстрований 31 серпня 2013 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів було зроблено актовий запис за №2 (а.с.2). Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], відповідач є батьком дитини (а.с.3). Відповідно до довідки Мирнівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області за № 206/01.28 від 02.06.2014 року дитина проживає з матір'ю [PERSON] (а.с.4). Виходячи з положення ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В той же час, враховуючи обов'язок батька утримувати свою дитину до її повноліття, передбачений ст.180 СК України, вимоги ст.182 СК України, в тому числі матеріальне становище дитини, стан її здоров'я та стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів, суд прийшов до висновку, що відповідач зобов'язаний та має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) батька щомісяця, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення нею повноліття. За правилами ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 243 гривен 60 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

05 червня 2014 року позивач звернулася до суду с позовом про розірвання шлюбу, в якому зазначає, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі з 15.03.2008 року, який було зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайський Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області України, за актовим записом № 30. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] Основною причиною розірвання шлюбу є те, що відповідач зловживає спиртними напоями, вчиняє сварки, ображає свою дружину, нецензурно висловлюється навіть в присутності дитини. Все вищевикладене призвело до втрати почуття поваги та любові один до одного та розпаду сім'ї. Шлюбних стосунків не підтримують з грудня 2013 року та спільного господарства не ведуть. Позивач у судове засідання не прибула, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає. Від відповідача до суду надійшла заява, з якої вбачається, що він згоден на розірвання шлюбу, просить розглянути справу без його участі. Враховуючи, що обидві сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки причини розпаду сім'ї на які посилається позивач, є поважними і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

05 червня 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 07 листопада 2007 року присуджено стягнення аліментів на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частина частини всіх видів доходу, але не менше мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, починаючи з 02.08.2007 року і до досягнення їх повноліття. В зв'язку з тим, що на даний час на користь позивачки стягується 1/8 частина всіх видів заробітку відповідача на утримання сина [PERSON], що суперечить чинному законодавству, тому позивачка просить стягувати аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у вигляді 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до його повноліття. Позивачка позов підтримала із підстав зазначених в ньому, подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти його задоволення. Відповідно ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршенням або поліпшення здоров'я когось із них. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі в період якого [INFO] народився [PERSON], в свідоцтві про народження якого батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Відповідно до рішення Богунського районного суду м.Житомира від 07 листопада 2007 року з [PERSON], [INFO], уродженця с.Тетерівка, Житомирського району, Житомирської області стягуються аліменти на користь [PERSON], [INFO], на утримання неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], доньки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/2 частини всіх видів доходу, але не менше мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, починаючи з 02.08.2007 року і до досягнення їх повноліття. Враховуючи інтереси неповнолітнього [PERSON], [INFO], суд вважає, що є підстави для задоволення позову [PERSON] про збільшення розміру аліментів на дитину.

Outcome: approved