Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

05.05.2015р. [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до приватного акціонерного товариства страхова компанія «Уніка» про визнання договору страхування недійсним, повернення грошових коштів та стягнення моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяві посилався на те, що 25.11.2013 року між [PERSON] та Страховою компанією «УНІКА» в особі Приватного акціонерного товариства «Банк Кіпру», було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, на підставі якого, [PERSON], було видано поліс №АС/6395920. Відповідно до умов даного полісу, Страхувальник мав сплатити страховий внесок визначений у пункті 10 полісу, а саме 437 гривень 00 копійок. Страхувальник сплатив страховий внесок у розмірі 437 гривень 00 копійок на рахунок Страхувальника за призначенням - страховий платіж без ПДВ, що підтверджується квитанцією № 54-19702 від 25 листопада 2013 року. Страхувальник свої зобовязання щодо сплати страхового внеску виконав у повному обсязі, відповідно за що й отримав страховий поліс на своє авто. Як зясувалось пізніше, Страховик застрахував авто не [PERSON] (який у полісі зазначався як страхувальник), а саме інше авто, що підтверджується у пункті 7 страхового полісу. У пункті 7 полісу, не вірно зазначені данні авто, що не збігаються з даними технічного паспорту, а саме не збігається VIN (номер кузова, шасі, рами). Це призвело до певних незручностей Страхувальника, до чисельних проблем з працівниками ДАЇ та шкоди (матеріального та морального характеру). У звязку з цим позивач просить визнати договір страхування від 25.11.2013 року Поліс №АС/6395920 нікчемним/недійсним; повернути грошові кошти сплачені [PERSON] за страхування свого автомобіля марки DAEWOO модель LANOS TF69Y, тип Седан-В, номер шасі (кузова, рами) SUPTF69YD6W2614068, державний номер [NUMBER] у розмірі 437 гривень 00 копійок у звязку з тим, що фактично його авто не було застраховано та Страховиком Страхувальнику не було надано послуги щодо страхування відповідальності; Стягнути з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «УНІКА» на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 7500 гривень. Позивач в наданій суду 14.07.2015р. заяві просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, розглянути справу з винесенням рішення за його відсутності за правилами ч.2 ст.197 ЦПК України, проти винесення заочного рішення не заперечував (а.с.28). Відповідач в судові засідання, призначені на 08.06.2015 р., 22.06.2015р. та 14.07.2015 р. свого представника не направив, про причини цього суд не повідомив, ніяких заяв та клопотань, до суду не надіслав. Про час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся шляхом направлення судових повісток, які згідно до поштових повідомлень отримані уповноваженим представником відповідача (а.с.26-27). За таких обставин, на підставі ч.4,5 ст.74 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленим про день та час судового засідання і таким, що відсутній без поважних причин, що є підставою для вирішення справи за відсутністю відповідача на підставі наявних в справі доказів. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 169, ч. 2 ст. 197 ЦПК України ухвалити рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами, а також на підставі ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України винести по справі заочне рішення суду. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.11.2013 року між [PERSON] та Страховою компанією «УНІКА» в особі Приватного акціонерного товариства «Банк Кіпру», було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, на підставі якого, [PERSON], було видано поліс №АС/6395920. Відповідно до умов даного полісу, Страхувальник мав сплатити страховий внесок визначений у пункті 10 полісу, а саме 437 гривень 00 копійок (а.с.4). Страхувальник сплатив страховий внесок у розмірі 437 гривень 00 копійок на рахунок Страхувальника за призначенням - страховий платіж без ПВД, що підтверджується квитанцією № 54-19702 від 25 листопада 2013 року (а.с.6). У пункті 7 полісу №АС/6395920 не вірно зазначені данні авто позивача, що не збігаються з даними технічного паспорту, а саме не збігається VIN (номер кузова, шасі, рами), який згідно до останнього є SUPTF69YD6W2614068 (а.с.5), а за даними полісу №АС/6395920 - SUPTF69YD6W264068 (а.с.4) цифровому ряді відсутня цифра «1». Згідно ч.ч.1,3 ст.215 Цивільного Кодексу, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно ч.1 ст.979 Цивільного Кодексу, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ч.1 ст.981 Цивільного Кодексу, договір страхування укладається в письмовій формі. Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката). Згідно ч.1 ст.982 Цивільного Кодексу, істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства. Згідно ст.983 Цивільного Кодексу, договір страхування набирає чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч.ч.1,2 ст.998 Цивільного Кодексу, договір страхування є нікчемним або визнається недійсним у випадках, встановлених цим Кодексом. Наслідки недійсності договору страхування визначаються відповідно до положень про недійсність правочинів, встановлених цим Кодексом. З урахуванням викладеного, дослідивши письмові матеріали справи, з огляду на те, що спірний договір страхування у формі полісу №АС/6395920 містить відомості щодо предмету страхування, які не відповідають дійсності, враховуючи, що такі відомості вніс до цього полісу відповідач, суд прийшов до висновку, що цей договір має бути визнаний недійсним, наслідком чого має бути повернення позивачу сплачених ним відповідачу коштів у сумі 437 грн. 00 коп. та в цій частині позов підлягає задоволенню. Що стосується вимог про відшкодування моральної шкоди, то з огляду на те, що позивачем не надано жодних доказів, які б підтверджували наявність такої шкоди, суд дійшов висновку про те, що в цій частині в задоволенні позову має бути відмовлено. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави 243,60 грн. в рахунок судового збору, оскільки позивач від його плати був звільнений на підставі п.7 ч.5 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: partial