Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

05 травня 2015 [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що працював у мостозагоні №2 публічного акціонерного товариства «Мостобуд», наказом від 29 грудня 2014 року звільнений з роботи, але відповідач не здійснив в день звільнення і на час звернення до суду виплату всіх належних йому сум. Просить стягнути на його користь борг із заробітної плати в сумі 3861,37 грн., середній заробіток за затримку розрахунку з дня звільнення по день розгляду справи судом, моральну шкоду в сумі 1000 грн. В суд позивач подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує повністю, згідний на ухвалення заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання не прибув, хоча 25 травня 2015 року належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням. Заяви про відкладення розгляду справи, письмове заперечення проти позову не подав. Суд ухвалює заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] працював в ПАТ „Мостобуд, звільнений з роботи з 29 грудня 2014 року наказом №52 «К» від 30 грудня 2014 року за власним бажанням. Заборгованість по заробітній платі за липень і серпень 2012 року в сумі 3861,37 грн. при звільненні та на час розгляду справи в суді йому не виплачено. Середній заробіток позивача перед звільненням з роботи становив 83,94 грн. в день. З дати наказу про звільнення і по дату розгляду справи судом затримка розрахунку при звільнені становить 110 робочих днів. Дані обставини встановлені з письмових доказів. Зокрема, вказані факти підтверджуються наданими суду копією трудової книжки позивача, довідками відповідача про суму боргу та заробіток. Достовірність вказаних доказів сторони не оспорюють. Відповідно до вимог ст.116, 117 КЗпП України заробітна плата при звільненні виплачується працівникам в день звільнення, а у разі невиплати з підприємства стягується середній заробіток працівника за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно ч.1 ст.233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а в разі порушення законодавства про оплату праці - без обмеження будь-яким строком. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення і з відповідача необхідно стягнути на користь позивача невиплачений йому при звільненні борг із заробітної плати, стягнути середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні з роботи за період з дня видання наказу про звільнення [PERSON] з роботи тобто з 29 грудня 2014 року, до дня ухвалення в суді даного рішення - по 09 червня 2015 року включно. Затримка розрахунку при звільненні з 29 грудня 2014 року по 09 червня 2015 року становить 110 робочих днів виходячи з такого розрахунку. В грудня 2014 року затримка у виплаті заробітної плати [PERSON] становила 3 робочих дні, у січні 2015 року 20 днів, у лютому 2015 року 20 днів, у березні 2015року 21 день, у квітні 2015 року 21 день, у травні 2015 року 18 днів, у червні 2015 року 7 днів - тобто всього 110 робочих днів. Середній заробіток в день [PERSON] за два останні місяці перед звільненням становить 83,94 грн. Всього необхідно стягнути середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні 9233,40 грн.( 83,94 грн. х 110 робочих днів = 9233,40грн.). Судові витрати у виді судового збору підлягають стягненню в дохід держави з відповідача згідно п.п.1,2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за два види позовних вимог про стягнення боргу із заробітної плати і середнього заробітку та з позовних вимог немайнового характеру - стягнення моральної шкоди по 243,60 грн. за кожен вид позовних вимог на загальну суму 487,20 грн. (243,60 грн. +243,60 грн. = 487,20 грн.).

Outcome: approved