Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

05 листопада 2013 року до суду надійшов позов ПАТ «Альфа-Банк» до відповідача [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення. В обґрунтування вимог зазначено, що 28 лютого 2008 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № SМЕ0009155, відповідно до якого Банк надав [PERSON] грошові кошти в сумі 85 000 доларів США строком на 84 місяця зі сплатою процентів за користування грішми в розмірі 14,8% річних, на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. Також 28 лютого 2008 року у забезпечення виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] був укладений іпотечний договір № SМЕ0009155/1, за яким остання надала в іпотеку нерухоме майно - трьохкімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS], заставна вартість якої становить 242400 гривень. Проте [PERSON] зобов'язання за договором кредиту належним чином не виконує, у зв'язку з чим станом на 04 жовтня 2013 року має прострочену заборгованість за кредитом - в сумі 76655,05 доларів США, що за курсом НБУ станом на 04 жовтня 2013 року складає 612703,81 гривень, за процентами - в сумі 44392,23 долари США, що за курсом НБУ станом на дату розрахунку складає 354827,10 гривень. Крім того, через систематичне порушення боржником своїх зобов'язань зі сплати кредиту, на підставі норм діючого законодавства їй було нараховано неустойку - пеню в сумі 375081,01 долари США, що за курсом НБУ станом на дату розрахунку складає 2998022,50 гривень. Проте, з огляду на принцип розумності та справедливості, позивач прийшов до висновку про зменшення розміру пені до 329782,48 гривень, що складає 11% від суми нарахованої пені. На підставі викладеного, посилаючись на діюче законодавство, позивач просить у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № SМЕ0009155 від 28 лютого 2008 року, яка станом на 04 жовтня 2013 року складає 1 297313,39 гривень, з яких 612703,81 гривнь - заборгованість за кредитом, 354827,10 - заборгованість по процентах, 329782,48 гривень - пеня, звернути стягнення на предмет іпотеки - трьохкімнатну квартиру загальною площею 63,4 кв.м, житловою площею 46,3 кв.м, розташовану за адресою: [ADDRESS], на користь ПАТ «Альфа-Банк», шляхом проведення прилюдних торгів відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», встановивши початкову ціну предмету іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна. Одночасно просить виселити [PERSON], [PERSON], [PERSON] із вказаної квартири та стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 3555,70 гривень. Представник позивача - Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» - Сосницький Д.В., діючий на підставі довіреності, у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, дав пояснення, аналогічні викладеним у позові та додав, що [PERSON] зобов'язання за договором кредиту не виконує, систематично порушує його умови. В результаті цього в неї виникла заборгованість перед Банком, яка станом на 04 жовтня 2013 року дорівнює 1297313,39 гривень. [PERSON] та [PERSON] - неповнолітні діти [PERSON], яких остання зареєструвала у квартирі вже після укладення договору іпотеки, без згоди Банку (Іпотекодержателя), чим порушила умови договору та Закону України «Про іпотеку». На момент укладення договору іпотеки, діти були зареєстровані за іншою адресою, про що [PERSON] зазначала у своїй заяві. До звернення до суду із даним позовом, позивачем була направлена вимога на ім'я відповідачки про добровільне виселення з квартири, яка є предметом іпотеки. Однак ця вимога залишилась проігнорованою. Отже вважає, що позов має бути задоволений у повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачка [PERSON] жодного разу до суду не прибула. Отримавши повістки під особистий підпис про виклик до суду на 16 січня 2014 року, потім - на 11 березня 2014 року, у судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила. Решта судових повісток про виклик до суду на інші дати були повернуті поштовим відділенням за закінченням строку зберігання. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради Донецької області Богач О.С., діюча на підставі довіреності, у судове засідання не прибула, надіславши заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, при ухваленні рішення максимально врахувати інтереси малолітніх дітей. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, та приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно з положеннями ст. ст. 526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, при цьому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання зобов'язання. У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Матеріалами справи встановлено, що 28 лютого 2008 року між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» (нині Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк») - Кредитор та [PERSON] - Позичальник, був укладений кредитний договір № SМЕ0009155, за умовами якого Кредитор надав Позичальнику кредит в сумі 85000,00 доларів США на строк користування 84 місяці зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 14,8% річних, а Позичальник у свою чергу зобов'язалась повернути кредит, сплатити проценти та комісії за кредитом у встановлений договором строк. Проценти за користування кредитом обчислюються від суми кредиту, яка фактично знаходиться у користуванні Позичальника за кожен календарний день користування кредитом за методом факт/360 з моменту надання кредиту до моменту повного повернення кредиту, при цьому день надання кредиту враховується, а день повернення кредиту не враховується. Цільове призначення договору - задоволення неспоживчих потреб (п. 1.1, 1.2 кредитного договору). Повернення кредиту має здійснюватися позичальником в порядку та строки згідно з графіком повернення кредиту та сплати процентів, наведеному у додатку № 1 до договору (п.3.1. кредитного договору) (а.с. 8-14). Крім того, 28 лютого 2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк» (Іпотекодержатель) та [PERSON] (Іпотекодавець) був укладений договір іпотеки № SМЕ0009155/1, посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 836, за яким іпотекодавець у забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором передав іпотекодержателю в іпотеку нерухоме майно - трьохкімнатну квартиру загальною площею 63,4 кв.м, житловою площею 46,3 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (предмет іпотеки), а іпотекодержатель прийняв його в іпотеку та набув право одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки у повному обсязі переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця. Сторони зазначили, що вартість предмета іпотеки складає 48000 доларів США, що за погодженим сторонами курсом еквівалентно 242400 гривень (п.п. 1.1, 3.1, 3.3 договору іпотеки) (а.с. 16-21). При цьому [PERSON] була ознайомлена з умовами кредитного договору, з порядком та строками здійснення погашення отриманого кредиту і сплати відсотків за його використання, а також з умовами іпотечного договору, що підтверджується її особистим підписом на договорах. Під час укладання договорів [PERSON] своєю заявою від 28 лютого 2008 року повідомила, що має дітей, які не досягли 18 років, - [PERSON], [INFO], проживає за адресою: [ADDRESS] та [PERSON], [INFO], проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 27). Відповідно ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Як вбачається з доданих до позову роздруківки розрахунку заборгованості, довідки-розрахунку заборгованості за вказаним договором, [PERSON] у порушення умов кредитного договору несвоєчасно та не у повному обсязі здійснювала щомісячні платежі, у зв'язку з чим станом на 04 жовтня 2013 року прострочення платежу складає 1622 дня, отже заборгованість відповідача за кредитом становить 76655,05 долари США, що за курсом НБУ станом на 04 жовтня 2013 року складає 612703,81 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом становить 44392,23 долари США, що за курсом НБУ станом на 04 жовтня 2013 року складає 354827,10 гривень, пеня за порушення зобов'язань становить 375081,01 долари США, що за курсом НБУ становить 2998022,50 гривень (а.с.28-52). Вказаний розрахунок проведений відповідно до умов укладеного договору, процентна ставка розрахована з урахуванням фіксованої процентної ставки 14,8 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак у позовній заяві позивач, посилаючись на принцип розумності та справедливості, зменшив розмір пені та просив стягнути з відповідачки 11% від нарахованої суми пені, що становить 329782,48 гривень. Таким чином, суд вважає встановленим факт неналежного виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором, та доведеною заборгованість за кредитом в сумі 1297313,39 гривень, з яких 612703,81 гривень - заборгованість за кредитом, 354 827,10 гривень - заборгованість по відсоткам, 329782,48 гривень - пеня. Згідно із ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. З урахуванням наведених норм, виходячи з того, що відповідач [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, суд вбачає підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором у відшукуваному позивачем розмірі. Крім того, відповідно до ч. 1, 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, в рішенні суду зазначаються крім іншого спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою статтею 38 цього Закону, частина 1 якої передбачає право Іпотекодержателя на продаж цього предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, а також початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку», ст.. 109 ЖК України, звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Частина 2 статті 40 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Як вбачається з довідки ЖКП «Азовжилкомплекс» від 15 серпня 2012 року, у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 23). Вимога про усунення порушень шляхом добровільного звільнення квартири, що є предметом іпотеки, та зняття зареєстрованих в ній осіб з реєстраційного обліку, була вручена відповідачці по справі 24 вересня 2013 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 57). Враховуючи, що [PERSON] не виконала своїх зобов'язань за кредитним договором, а банком було дотримано встановлений ст.. 40 Закону України «Про іпотеку» порядок повідомлення мешканців про звільнення квартири, є підстави для задоволення позову й в частині виселення відповідачки [PERSON] та її малолітніх дітей з квартири, що є предметом іпотеки. При цьому суд враховує ту обставину, що реєстрація малолітніх дітей у вказаній квартирі була проведена після укладення іпотечного договору, що є порушенням умов договору та Закону України «Про іпотеку». Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору за подання позову у розмірі 3555,70 гривень. Відповідач, не прибувши до судового засідання, не побажала реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування належного виконання нею обов'язків за кредитним договором, тим самим не оспорює наявних підстав для задоволення позову та суми заборгованості. На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 546, 549, 629, 1048, 1049, 1050, 1054, 1056-1 Цивільного Кодексу України, 33, 35, 38, 39, 40 Закону України «Про іпотеку»,

Outcome: approved