Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

05.03.2019 до Погребищенського районного суду Вінницької області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Погребищенська міська рада про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності він являється власником житлового будинку, який розташований в м. Погребище Вінницької області по вул. Нагірна, 29. У вищевказаному житловому будинку зареєстрована, але не проживає з 2010 року відповідач по справі [PERSON], чим створює проблеми у сплаті комунальних послуг. Узгодити питання, щодо зняття відповідача [PERSON] з реєстраційного обліку немає можливості, оскільки вона на даний час проживає в м. Київ та до м. Погребище не приїжджає. Особистих речей відповідача в будинку немає, перешкод у здійсненні користування жилим приміщенням відповідачу не чинили. Тому позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, направила до суду заяву в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечувала, справу просила розглянути у її відсутності (а. с. 21). Представник Погребищенської міської ради [PERSON] в судове засідання не з'явився, у телефонному режимі повідомив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечував, справу просив розглянути у його відсутності. З'ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем Беззаперечно встановлено, що позивач згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності являється власником житлового будинку, який розташований в м. Погребище Вінницької області по вул. Нагірна, 29 (а. с. 10). Окрім позивача, відповідно до довідки Погребищенської міської ради Вінницької області №299 від 05.03.2019, в зазначеному житловому будинку зареєстрована [PERSON], [INFO] (а. с. 7). Згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 05.03.2019, складеним комісією в складі депутата Погребищенської міської ради [PERSON] та сусідів [PERSON], [PERSON], відповідач [PERSON], яка зареєстрована у житловому будинку, що розташована в м. Погребище Вінницької області по вул. Нагірна, 29, з 2010 року у ньому не проживає (а. с. 8). Згідно з ч. 2 ст. 167 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Згідно з ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім'ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час (Правова позиція ВСУ у справі №6-709цс1616 від листопада 2016 року). Окрім того, отримання такого рішення необхідне позивачу для зняття відповідача з реєстрації із належного йому житлового будинку відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003. Таким чином, оскільки відповідач [PERSON] з 2010 року в житловому будинку, що розташована в м. Погребище Вінницької області по вул. Нагірна, 29 не проживає, поважні причини відсутності її в будинку, які перелічені в ст. 71 Житлового Кодексу України, відсутні, то її необхідно визнати такою, що втратила право користування жилим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved