Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

06.10.2020 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом до відповідача [PERSON] та просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 14.10.1995 року в Малоперещепинській сільській раді Новосанжарського району Полтавської області, актовий запис №9. Після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON] . Від спільного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя, небажання поступатися один одному. Подружні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 12 жовтня 2020 року вказана позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі та призначене судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.20). Ухвалою суду від 09.11.2020 року надано сторонам строк для примирення (а.с.25). Позивач в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи (а.с. 44) надавши письмову заяву, в якій вказала, що просить суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги задовольнити (а.с.45). Відповідач у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи (а.с.43), про причини неявки не повідомив. Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 14 жовтня 1995 року у Малоперещепинській сільській раді Новосанжарського району Полтавської області, актовий запис №9 (а.с.11). Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.12, 13). Звертаючись до суду із даним позовом [PERSON] зазначила, що фактичні шлюбні відносини між ним та відповідачем припинені з 10.11.2019 року, спільне господарство вони не ведуть, сім`я розпалась остаточно. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина перша статті 24 СК України). Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. За змістом частини третьої статті 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Передбачене ч.1 ст.111 СК вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. Якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті. Суд звертає увагу, що судом було задоволення клопотання відповідача й ухвалою суду від 09.11.2020 року був наданий сторонам двомісячний строк на примирення з метою збереження сім`ї. В заяві від 02.02.2021 року позивач [PERSON] зазначила, що просить задовольнити її позовні вимоги, тобто наданий судом строк на примирення не призвів до позитивного результату по збереженню сім`ї. Таким чином, оскільки причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя, виходячи з того, що сторони не підтримують сімейних відносин, тобто у даний час шлюб носить формальний характер, в зв`язку з чим суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, а тому вважає, що шлюб між сторонами має бути розірваний. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач скористалась правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку ст. 113 Сімейного Кодексу України, тому суд залишає шлюбне прізвище позивача - [PERSON] . На підставі ст. ст. 110, 112, 113 СК України та

Outcome: approved