overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

06 листопада 2014 року до суду звернулась [PERSON] та просить встановити факт родинних відносин, яким визнати, що вона є рідною дочкою померлого [INFO] [PERSON]. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що від народження прізвище її батька та її було записане як «[PERSON]». При отриманні батьком паспорта громадянина України його прізвище записали через літеру «і» - «[PERSON]». В зв'язку з цими неточностями після смерті батька вона не може підтвердити своє з ним рідство, так як у її свідоцтві про народження його прізвище значиться через літеру «и». В судовому засіданні [PERSON] заявлену вимогу підтримала. Представник заінтересованої особи до суду не з'явився. Вислухавши пояснення заявниці, дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви, з огляду на наступне. Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] підтверджується, що [INFO] народився [PERSON]. (а.с. 5) З копії свідоцтва про народження заявниці вбачається, що [PERSON] є її батьком. (а.с. 6) При зміні паспорта [PERSON] його прізвище будо записане через літеру «і» як [PERSON]. Копією свідоцтва про смерть підтверджується факт смерті [PERSON] у віці 76 років. (а.с. 3) З довідки виконкому Грузьківської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області вбачається, що [PERSON] [INFO] входила до складу сім'ї [PERSON] як його дочка. (а.с. 10) Відповідно до ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами. Враховуючи викладене, а також те, що встановлення факту родинних відносин між заявницею та померлим [PERSON] породжує юридичні наслідки, не пов'язане з наступним вирішенням спору про право, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, суд вважає за необхідне дану заяву задовольнити. Судові витрати у справі суд відносить на рахунок заявниці. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

06 листопада 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 05.11.2014р. о 15 год. 40 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 05.11.2014р. о 15 год. 40 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Кудренко Н.К лікарні ОМКЦ КЗ «ДКПЛ» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора збуджена,темп мислення - дії прискорені, відчуває страхи. 18 діб ховалася у кущах. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - шизоафективний розлад. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

06 листопада 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 08 липня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1055. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 08 липня 2005 року. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги один до одного, через різні погляди на життя та ведення спільного господарства. Сторони проживають окремо, спільне господарство та бюджет не ведуть, спільні інтереси відсутні. Дитина проживає з позивачкою. Примирення та збереження сім'ї неможливе. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, направила до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, після розірвання шлюбу залишити прізвище, яке їй було присвоєне при державній реєстрації шлюбу - [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи судом проінформований своєчасно та належним чином. Дослідивши письмові докази матеріалів справи, які надані сторонами, судом встановлено наступне. 08 липня 2005 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1055 (а.с. 8). Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с. 9), в якому сторони вказані батьками дитини. Частиною 1 статті 112 Сімейного кодексу України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. В своїй заяві, поданій до суду, позивачка просить розірвати шлюб, неявку належним чином повідомленого відповідача суд вважає, як свідчення того, що він також втратив будь-який інтерес до шлюбу з позивачем. Таким чином, суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить формальний характер, і збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін, які не бажають зберегти сім'ю, у зв'язку з чим позов [PERSON] слід вважати таким, що підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

06 листопада 2014 року позивач звернувся до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу з вищеназваним позовом. Позовні вимоги позивачем вмотивовано тим, що 19 вересня 2009 року між ним та відповідачем Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області було зареєстровано шлюб, про що у книзі реєстрації актів цивільного стану було зроблено відповідний запис №515. Від спільного подружнього життя сторони мають малолітню дитину, доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з відповідачем та знаходиться на її утриманні. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинилися 10 жовтня 2014 року. На даний момент сторони проживають окремо, причиною слугувало те, що сторони мають різні погляди на життя, у зв'язку з чим втратили почуття любові та поваги одне до одного. Подальше проживання та збереження шлюбу між ними неможливо, у зв'язку з чим позивач просить шлюб укладений між ним та відовідачем - розірвати. Спору стосовно місця проживання дитини сторони не мають. Майновий спір також відсутній. Позивач з'явився до суду, надав пояснення по суті позову, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідач також з'явилася до суду, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. З'ясувавши повно і всебічно обставини справи, оцінивши докази сторін на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, виходячи з наступного . Згідно ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За таких обставин, суд вважає шлюб між сторонами розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. У судовому засіданні позивач просив суд залишити витрати по сплаті судового збору за ним, на підставі чого суд дане питання не вирішує.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

06 листопада 2014 року позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що вони уклали шлюб 18.11.2007 року. Від даного шлюбу у подружжя є донька [PERSON], 2009 року народження. Спільне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів. Збереження сім'ї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб із відповідачем. Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності позивача, вимоги позову підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій позов визнала, просила проводити розгляд справи у її відсутності. Відповідно до абзацу 3 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню оскільки згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Позивач не наполягав на стягненні з відповідача судових витрат. Відповідно до ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

06 листопада 2014 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця м. Чернігова, аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до повноліття дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що дитина знаходиться повністю на її утриманні та потребує матеріальної допомоги, а відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Сторони до суду не з'явились, про час та місце розгляду справи оповіщені, позивач позов підтримала, а відповідач його визнав, просили справу розглядати без їх участі, про що подали письмові заяви. Фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося відповідно до ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки це не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 6), яка мешкає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 199 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів, суд приймає до уваги визнання відповідачем позову, проживання дитини сторін разом з матір'ю, перебування на її утриманні. Відповідно до положень ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

06 листопада 2014 року позивач звернулася до суду з позовною заявою в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем - [PERSON], зареєстрований 28 липня 1989 року Коломацькою селищною радою Харківської області, актовий запис № 15. Позивач зазначає, що сімейне життя подружжя не склалося. Шлюбні стосунки фактично припинені. Подальше сумісне життя і збереження сім`ї вважає неможливим. Просила також визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS], які є спільним сумісним майном подружжя та стягнути з відповідача на її користь суми сплаченого при поданні позову судового збору, і вартість експертної оцінки будинку, всього 2609,60 грн. Ухвалою Коломацького районного суду Харківської області від 15 січня 2015 року провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя в частині поділу майна - закрито, в зв'язку з відмовою позивача від заявленого позову в цій частині. В судове засідання позивач не з'явилася, надавши до суду заяву № 2590/01-34/14 від 26 грудня 2014 року підтримання позовних вимог в частині розірвання шлюбу та про розгляд справи без її участі (а. с. 38). Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву № 2544/01-34/14 від 23 грудня 2014 року про розгляд позовної заяви без його участі та про згоду на розірвання шлюбу (а. с. 35). Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України в зв'язку з неявкою учасників процесу в судове засідання фіксування технічними засобами не проводилось. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, врахувавши думки позивачки та відповідача, проаналізувавши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, так як сім'я сторін розпалася остаточно та відновлена бути не може, подальше сумісне життя подружжя неможливе. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне витрати, пов'язані з розглядом справи в суді покласти на відповідача по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

06 листопада 2014 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 15 липня 2012 року сторони перебувають у шлюбі. Мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Зазначивши, що спільне життя не склалось через несумісність характерів, різних поглядів на життя, що призвело до припинення шлюбних відносин між сторонами з середини 2014 року з огляду на що позивач просить суд розірвати шлюб. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала, в тому обсязі, що визначений у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Суд, із письмової згоди позивача ухвалив заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів відповідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15 липня 2012 року. Мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Дані факти підтверджуються: свідоцтвом про одруження та свідоцтвом про народження дитини. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.112 цього Кодексу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

06 листопада 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з вказаною позовною заявою, в обґрунтування якої зазначала, що 08 серпня 2008 року було зареєстровано їх з відповідачем шлюб. [INFO] року народилась їх донька - [PERSON]. Разом з тим сімейне життя із відповідачем не склалося, між ними втрачено почуття любові один до одного, та вони припинили шлюбні стосунки і мешкають окремо один від одного з 2012 року. Позивачка вважає, що подальше сумісне життя та збереження їх шлюбу неможливе, тому просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивачка [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій свої позовні вимоги підтримала, просила справу розглянути у її відсутність. У разі задоволення позову, бажала залишити прізвище, обране нею під час державної реєстрації шлюбу «[PERSON]». Відповідач [PERSON] також звернувся до суду із заявою, в якій проти задоволення вимог щодо розірвання їх з позивачем шлюбу не заперечував, просив справу розглянути у його відсутність. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін. Відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Снігурівського районного управління юстиції Миколаївської області, сторони зареєстрували шлюб 08 серпня 2008 року, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу було зроблено актовий запис за № 66. Під час державної реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з «Татарова» на «[PERSON]» (а.с.5). Проте шлюб між сторонами не склався, вони втратили почуття любові один до одного, та фактично припинили шлюбні відносини і мешкають окремо один від одного з 2012 року. Згідно копії свідоцтва про народження [NUMBER] сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 6) Спір між сторонами щодо розподілу спільного майна та місця проживання їх неповнолітньої дитини на час розгляду справи відсутній. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. За встановлених в ході розгляду справи обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, а тому, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб між сторонами має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

06 листопада 2014 року позивачка звернулася до Іллічівського райсуду м.Маріуполя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 24.07.2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Орджонікідзевському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 178. З відповідачем разом не проживають. Просила розірвати шлюб, оскільки відношення з відповідачем не склались, у зв’язку з різними поглядами на життя, у результаті чого виникали сварки, що і призвело до розпаду сім’ї. Позивач в судове засідання не з’явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій просила розглянути позовні вимоги за її відсутністю, підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити у повному обсязі / а.с.11/. Відповідач в судове засідання не з’явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, надала до суду заяву, в якій просила розглянути позовні вимоги за його відсутністю, позовні вимоги визнав, просив позов задовольнити. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у зв’язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, та підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved