Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

06 серпня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів у якому зазначив, що 25 травня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», в особі Миколаївської обласної дирекції та товариством з обмеженою відповідальністю «Луна» (далі ТОВ «Луна») було укладено кредитний договір № 012/01-04/07-359, за умовами якого було надано кредит в сумі 361760 грн. зі сплатою 17,5% річних за користування кредитом з кінцевим терміном повернення до 24 травня 2010 року. 29 грудня 2009 року між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду №012/01-04/07-359/2, за якою ліміт кредитування було реструктуризовано до 24 травня 2012 року зі сплатою 24% річних.Того ж дня, з метою забезпечення виконання зобов'язань ТОВ «Луна» за кредитним договором були укладені договір поруки з [PERSON], та [PERSON], з кожним окремо, за умовами яких вони зобов'язались солідарно з боржником відповідати за належне виконання зобов'язань за кредитним договором. Після закінчення строку договору залишилась несплаченою заборгованість в сумі 12984 грн. 94 коп., яка складається із заборгованості за відсотками та пені. Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором в сумі 12984 грн. 94 коп. та сплачений судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. Представник позивача Носова О.Г. (за довіреністю) у судове засідання не з'явилась, суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON],в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Представник відповідача голова товариства з обмеженою відповідальністю «Луна» Лук'яненко Н.А. в судове засідання не з'явилась, до суду направила заперечення проти позову, в яких просила відмовити у задоволенні позову, зокрема за пропуском позивачем загального строку позовної давності. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, оскільки від позивача надійшла заява про слухання справи за його відсутності, а відповідачі не з'явились в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази суд доходить наступного. Судом встановлено, що 25 травня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є позивач та ТОВ «Луна» було укладено кредитний договір №012/01-04/067-359 за умовами якого ТОВ «Луна» в тимчасове користування на умовах забезпеченості, цільового використання, строковості, повернення та плати за користування отримала кредит в сумі 361 760 грн., зі сплатою 17,5 % річних строком до 24 травня 2010 року. За умовами договору відповідач зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, сплачувати відсотки та інші платежі передбачені Договором рівними щомісячними платежами не пізніше 26 числа кожного місяця, відповідно до Графіка погашення кредитної заборгованості, що є додатком № 1 до кредитного договору (а.с.3-5).. 29 грудня 2009 року між позивачем та ТОВ «Луна» було укладено додаткову угоду № 012/01-04/07-359/2 до кредитного договору №012/01-04/07-359 від 25 травня 2007 року, згідно з яким сторони узгодили реструктуризацію кредиту в сумі 361760 грн. на строк до 24 травня 2012 зі сплатою 24% річних (а.с.11). З метою забезпечення виконання ТОВ «Луна» своїх зобов'язань за кредитним договором від 25 травня 2007 року між банком та [PERSON] та [PERSON] , з кожним окремо, того ж дня було укладено договори поруки №012/01-04/07-359/3 та №012/01-04/07/359/4. За п.3.1 розділу 3 зазначених Договорів поручителі зобов'язались солідарно та в повному обсязі відповідати перед Кредитором за виконання Божником зобов'язань за кредитним договором (а.с.7-10). З позовної заяви слідує, що після закінчення строку договору залишилась несплаченою заборгованість відповідача в сумі 12984 грн. 94 коп., що складається із заборгованості по відсоткам в сумі 10214 грн. 88 коп. та пені в сумі 2770 грн. 06 коп., яку позивач просив стягнути з боржника та поручителів у солідарному порядку. Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з положеннями частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Договорами поруки не визначені строки, після закінчення яких порука припиняється, оскільки умовами цих договорів встановлено, що вони діють до повного виконання позичальником чи поручителями зобов'язань перед кредитодавцем, що не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки відповідно до ст.ст. 251,252 ЦК України строком є період у часі, а не подія. Отже, кредитодавець мав право вимоги до поручителів протягом шести місяців від настання строку виконання основного зобов'язання за кредитним договором боржником ТОВ «Луна», що був змінений відповідно до додаткової угоди від 29.12.2009 року №012/01-04/07-359 до 24 травня 2012 року, тобто протягом шести місяців з 24 травня 2012 року до 24 листопада 2012 року. Однак в межах вказаного строку позивач вимог до поручителів не пред'явив, а отже зобов'язання за договорами поруки припинились. Відповідно, відсутні підстави для задоволення вимог позивача до поручителів відповідачів [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно із ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України). Згідно зі статтею 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. З матеріалів справи убачається, що умовами кредитного договору встановлені окремі самостійні зобов'язання, що деталізують обов'язок відповідача повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, відповідно право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення, про що зазначено у правовій позиції Верховного суду України по справі № 6-116 цс 13. З розрахунку заборгованості відповідача убачається, що останній платіж по кредитному договору було здійснено 01 червня 2012 року, в сумі 19234 грн. 85 коп, що була зарахована банком на погашення заборгованості за тілом кредиту (а.с.13 на звороті), з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором банк звернувся до суду лише 06 серпня 2015 року, тобто за спливом загального строку позовної давності, беручи до уваги заяву відповідача представника ТОВ «Луна» про застосування наслідків спливу строку позовної давності, суд доходить висновку також про відмову у задоволенні вимог позивача до відповідача ТОВ «Луна».

Outcome: dismissed