overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

06.12.2010 р. позивач та [PERSON] уклали кредитний договір без номера, у відповідності до якого відповідач отримав кредит у розмірі 1100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% річних. Крім того, відповідач, підписуючи заяву про надання кредиту, ознайомився та дав свою згоду на встановлені позивачем Умови надання банківських послуг. Строк дії договору відповідно до Умов визначався протягом 12 місяців з моменту його підписання, а в разі , якщо жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Взяті на себе зобов»язання відповідач належним чином не виконував та станом на 30.11.15 р. утворилась заборгованість на загальну суму 11487.40 грн., яку просить суд стягнути. Відповідач в судове засідання не з»явився, про день розгляду справи повідомлявся належним чином. Позивач письмово звернувся до суду, де просить розглянути справу у відсутності відповідача, за наявними доказами, які є у справі та ухвалити заочне рішення. Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов»язується надати грошові кошти - кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит на умовах договору. 06.12.2010 р. між банком та [PERSON] був укладений кредитний договір без номера та надана згода на Умови користування кредитом, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 1100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, а.с.6-32. Факт невиконання взятих на себе зобов»язань з боку [PERSON]. підтверджується розрахунком заборгованості від 06.12.2010 р., а.с.4-5, за яким відповідач не виконав взяті на себе зобов»язання по поверненню кредиту. Згідно до п. 9.12 Умов надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання та автоматично пролонговується, якщо протягом зазначеного терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору. Наміру припинення дій договору сторони не виказували. Згідно до ст. ст. 629, 526 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами, а самі зобов»язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Оскільки вимоги позивача обгруновані, суд вважає задовольнити їх в повному обсязі. Крім того, з відповідачки підлягають стягненню судові витрати згідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

06.12.2011 позивач звернулася до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 06.08.2011 вона уклала шлюб з відповідачем, від якого в них народились двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що за час шлюбу вони час від часу проживали окремо з вини відповідача, і на протязі останнього року спільного проживання сімейне життя їх поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивач стверджує, що в них з чоловіком діаметрально протилежні погляди на життя, що призводило до частих сварок. На даний час ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено. Вважає, що примирення та збереження шлюбу між ними неможливе. У судовому засідання позивач повністю підтримала позов, відповідач позов визнав, примирення вважають неможливим. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, у зв'язку з повним визнанням відповідачем позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб, та не суперечить чинному законодавству. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 06 серпня 2011 року у Бориспільському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, про що складено відповідний актовий запис № 353, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії І-ОК №265716, виданим повторно 29 листопада 2018 року (а.с.9). Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження Серії 1-ОК №221746 від 23 жовтня 2012 року, та дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження Серії І-ОК №271219 (а.с.10,11). Сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть та згідно з їх поясненнями примирення вважають неможливим. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При цьому суд враховує вимоги ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, за змістом якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ст..142 ЦПК України у вязку з визнанням позову відповідачем половину понесених позивачем судових витрат по сплаті судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, половина сплаченого судового збору підлягає поверненню з державного бюджету. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

06.12.2011 р. між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір без номера, на підставі якого банком [PERSON] надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Умови вказаного договору банком виконані в повному обсязі. Відповідач [PERSON] умови договору не виконує. Станом на 18.10.2020р. заборгованість по кредитному договору від 06.12.2011р. становить 16478 (шістнадцять тисяч чотириста сімдесят вісім грн.) 92 коп. з яких: - 16478 грн. 92 коп. - тіло кредиту; - 16478 грн. 92 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; - 4250 грн. 91 коп. - заборгованість за відсотками на прострочений кредит згідно ст..625 ЦПК України; Позивач просить дану суму стягнути саме із [PERSON] . Згідно правил ч.6 ст.19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст.274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Згідно довідки Колочавської сільської ради Закарпатської області від 18.12.2020р. №226 суду повідомлено, що [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] та у зв`язку із одруженням змінила прізвище на « [PERSON] ). Суд констатує, що відповідачці [PERSON] , було встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву та надіслано копію позову з додатками. Враховуючи те, що відзиву відповідачем до суду подано не було, клопотання про проведення розгляду справи в судовому засіданні з викликом від жодної із сторони не надходило, представник позивача в поданій позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, суд приходить до переконання, що розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження у відповідності до вимог ч.5 ст.279 ЦПК України проводиться без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов слід задоволити. Договором, який судом досліджено, розрахунком боргу суду доведено позивачем, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання не виконує і допустила заборгованість на суму позову. За ст.ст.1048, 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позику із сплатою процентів на умовах, передбачених договором. Згідно 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у виді судового збору в сумі 2102 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

06.12.2013 року [PERSON] звернувся до Сімферопольського районного суду Автономної Республіки Крим з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач обґрунтовує вимоги тим, що спільне життя з відповідачем склалося невдало. Збереження шлюбу з відповідачем вважає неможливим. Сторони в судове засідання не з'явились, направили заяви про розгляд справи за їх відсутності, відповідач проти задоволення позову не заперечує. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони 25.02.2012 року зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис № 63 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (місце реєстрації - Київський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Сімферопольського міського управління юстиції АР Крим). Спірні правовідносини регулюються статтями 104, 105, 110-112 Сімейного кодексу України. Вирішуючи спір, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило інтересам подружжя, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню. З урахуванням викладеного, на підставі статей 104, 105, 110-112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

06.12.2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та Тернівського відділу РАЦС Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області про оспорювання батьківства відносно доньки [PERSON], [INFO], та виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що він з відповідачем перебував у фактично шлюбних відносинах з грудня 1998 року до січня 2004 року. В період їх спільного життя у відповідача народилась донька [PERSON], [INFO]. Після припинення відносин з відповідачем, позивач дізнався від неї, що не є батьком дитини, відповідач завагітніла від іншого чоловіка, від якого і народила доньку. В попереднє судове засідання позивач не з'явився, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутністю. Відповідач [PERSON] в попереднє судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутністю. Представник відповідача Тернівського відділу РАЦС Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області в попереднє судове засідання не з'явилась, надавши письмову заяву в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутністю. Оскільки відповідачі позов визнали, тому відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України, суд приймає визнання позову відповідачами, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказуванню відповідно до ст.61 ЦПК України, позов є законним та для його задоволення маються всі законні підстави. Правовідносини між сторонами регулюються ст.136 Сімейного кодексу України, згідно якої особа яка записана батьком дитини має право оспорити своє батьківство. У разі доведеності відсутності кровного споріднення з дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Таким чином порушене право позивача підлягає захисту, а тому слід виключити відомості про [PERSON] як батька з актового запису про народження дитини. На підставі ст.136 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-07 00:00:00

06.12.2013 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначила, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають малолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO]. На протязі останніх місяців сімейне життя між ними поступово погіршувалось через різні погляди на життя. В зв'язку з цим між ними виникають сварки, свідком яких стає їхня дитина. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають в сім'ї, не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги та взаємодопомоги. Позивач переконана, що підтримувати сімейні відносини не має сенсу. В позові просила розірвати шлюбу між нею та відповідачем. В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився надав до суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги визнає, просив справу розглянути без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи: ксерокопію паспорта позивача; ксерокопію свідоцтва про народження [PERSON]; свідоцтво про шлюбу серії [NUMBER]; довідку Малоглумчанської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області № 883 від 02.12.2013 року про склад сім'ї позивача, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує будь-чиїх прав, свобод та інтересів, а тому суд має можливість ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ст.105 ч.3, 110 ч.1 СК України. Підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений нею судовий збір. На підставі наведеного, ст.ст.105 ч.3, 110 ч.1 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-03 00:00:00

06.12.2013 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, вказуючи на те, що 09.08.1994 року її мама [PERSON] разом зі своїми дітьми сином (її братом) [PERSON] та дочкою- нею [PERSON] приватизували квартиру в [ADDRESS], та їм було видане свідоцтво про право власності на житло №5487 від 09.08.1994 року, але в якому були допущена помилка: її ім»я [PERSON], вказано неправильно як [PERSON]. В теперішній час ця помилка не дає можливості оформити спадщину, так як нотаріус вказав на цю помилку. Просить встановити факт належності їй свідоцтва про право власності на житло №5487 від 09.08.1994 року, а саме квартири [ADDRESS]. В судово засіданні [PERSON] повністю підтримала заяву, просить її задовольнити. Зацікавлена особа [PERSON] надав суду заяву, в якій проти заяви сестри не заперечує, просить розглядати справу без його участі. Вислухавши заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву [PERSON] обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Згідно паспорту громадянина України заявниця є [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про народження заявниці [PERSON], вона народилася [INFO], а її мати [PERSON]. Згідно свідоцтва про право власності на житло №5487 від 09.08.1994 року, виданого службою приватизації державного житлового фонду ВО «Селидіввугілля» та посвідченого Селидівським БТІ, квартира за адресою [ADDRESS] дійсно належить [PERSON], сину [PERSON] та дочці [PERSON]. У суду немає сумніву в тому, що вказане свідоцтво про право власності на житло дійсно належить заявниці та членам її сім»ї, так як відомості, які містяться в інших документах, співпадають повністю. На думку суду при заповнені свідоцтва про право власності на житло була припущена помилка і не правильно вказано ім»я заявниці. Встановлення факту належності вказаного свідоцтва про право власності на житло заявниці має юридичне значення для неї, так як дозволить їй використати своє право на спадщину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

06.12.2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], у якому просить стягнути з нього аліменти на її користь на утримання доньки: [PERSON], [INFO], в розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Посилається на те, що 03.11.2004 року вони зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. 18.07.2013 року шлюб між ними було розірвано. Дитина проживає з матір'ю та знаходяться на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дитини. Позивач надала суду заяву, в якій просить справу заслухати в її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки в суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності та свій відгук на позов суду не надав. Суд у відповідності до ст.224 ЦПК України розглянув справу заочно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 199, 200 СК України підлягає задоволенню. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що з 03.11.2004 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с.3). 18.07.2013 року шлюб між ними було розірвано (а.с. 6). Від даного шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Відповідач є батьком - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.4) Дитина проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні (а.с.5). Інших стягнень з відповідача не проводиться. При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

06.12.2013 року [PERSON] отримав в ПАТ КБ «Приватбанк» кредит в розмірі 6 500 грн. при умові сплати відсотків 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. В вересні 2014 року представник ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 6 880,10 грн. заборгованості по договору кредиту, посилаючись на те, що відповідач не виконує свої зобов'язання за вказаним договором. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій наполягає на задоволенні позову та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, тому відповідно до ст.169 ч.4, 224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що відповідач [PERSON] розрахунку по кредитному договору б/н від 06.12.2013 року не провів і заборгованість, станом на 13.08.2014 року складає: 6 880,10 грн., з них 4 069,51 грн. заборгованість за кредитом, 1 406,78 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом, 600 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 500 грн. штраф фіксована частина, 303,81 грн. штраф процентна складова. Дані факти підтверджуються: заявою на відкриття картрахунку від 07.12.2007 року; правилами надання банківських послуг; копією паспорта позичальника, розрахунком розміру заборгованості. Відповідно до ст.1054 ЦК України - За кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст. 551 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідач умови кредитного договору виконує неналежним чином, що є підставою для стягнення позики та нарахованих за користування кредитом процентів, комісії та штрафів. Судові витрати становлять 243,60 грн. і розприділяються відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-07 00:00:00

06.12.2013 року до суду заявлено позов [PERSON], в якому вона вимагає розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований виконкомом Черемошненської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, актовий запис № 02. Від даного шлюбу спільних дітей не мають. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала повністю, просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач в судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечував. За таких обставин суд визнає, що сім'я сторін розпалася остаточно, а тому шлюб необхідно розірвати на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, як такий, що суперечить їх інтересам

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

06.12.2013 року до суду подано позов [PERSON] до [PERSON], в якому позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання їх неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Сторони подали до суду заяви, в яких позивач повністю позов підтримала, відповідач позов визнав і сторони просили суд розглянути справу за їх відсутності. Перевіривши в судовому засіданні письмові заяви сторін і дослідивши надані суду докази, суд вважає необхідним повністю задовольнити вимоги позивача, оскільки вимоги обґрунтовані і доведені. Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 27 листопада 1998 року Мереф'янською міською радою Харківського району Харківської області. Відповідно до ст. 180 СК України відповідач зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дитину, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини . У відповідності до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved