Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

07.05.2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про розірвання між ним та [PERSON] шлюбу, зареєстрованого 30 квітня 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Одеської міської ради, актовий запис №291, мотивуючи позовні вимоги тим, що шлюбні відносини між ними припинені з січня 2016 року, з цього ж приводу ними не ведеться спільне господарство, між ними відсутнє почуття любові та взаєморозуміння, сім`я носить формальний характер, тому позивач наполягає на розірванні шлюбу. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, після надання судом строку на примирення, позивач зазначив, що вони з відповідачем не дійшли згоди до збереження сім`ї тому на розірвання шлюбу останній наполягає, оскільки збереження сім`ї неможливе, у зв`язку з чим просить позов задовольнити та розірвати шлюб між ним та [PERSON] Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не погодився на розірвання шлюбу, оскільки дійсно вважає, що вони з позивачем мають усі підстави для збереження сім`ї, оскільки проживають в одному будинку. Також відповідач зазначила, що підстави для розірвання шлюбу, визначені позивачем у позові не відповідають дійсності та підтримуючи наданий суду відзив на позов та уточнення до відзиву просить у позові відмовити, оскільки на розірвання шлюбу не погоджується. Представник відповідача адвокат біла Ж. Г. підтримала у судовому засіданні позицію відповідача, вважає за можливе збереження між сторонами сім`ї, у зв`язку з чим просить у позові відмовити. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 30 квітня 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Одеської міської ради, актовий запис №291, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). В період шлюбу у сторін є діти: [PERSON] , [INFO] , яка вже повнолітня та [PERSON] , [INFO] . В ході розгляду справи судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, за час наданий судом для примирення, згоди щодо збереження сім`ї не дійшли. Причиною розпаду сім`ї є відсутність між подружжям почуття любові, взаєморозуміння та поваги. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відновлювати подружні відносини з відповідачем не має наміру, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. Позивачем у позові зазначено про відсутність спору про поділ майна. Відповідно до ст.56 ч.3 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно з нормами ч.1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 105 ч.3 Сімейного Кодексу України наголошує нате, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу, відповідно до вимог ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін. Судовий збір по справі складає 704,80 грн., які повністю сплачено позивачем при зверненні до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved