Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-14 00:00:00

04 травня 2016 року та 24 червня 2016 року представник співвідповідача [PERSON] - [PERSON], звернувся до суду з аналогічними за змістом заявами про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 12 квітня 2016 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], про звернення стягнення на предмет іпотеки. Зокрема представник заявника у своїх заявах зазначає, що Оболонським районним судом м. Києва 12 квітня 2016 року було постановлено заочне рішення по вказаній справі. Вказує на те, що співвідповідач [PERSON] не був присутній у судовому засіданні з поважних причин, оскільки не отримував судових повісток, а отже не був повідомлений про місце, день і час розгляду справи. Також вважає, що при постановленні заочного рішення судом не було враховано вимоги закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», приписами якого встановлено, що не може бути примусово стягнуте нерухоме житлове майно, яке вважається предметом іпотеки, якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами в іноземній валюті. Зважаючи на те, що нерухоме майно, на яке було звернуто стягнення є єдиним житлом відповідачів та використовувалось ними як місце постійного проживання, судовим рішенням було порушено вимоги згаданого Закону, що є підставою для відмови у задоволенні позову банку, що також на думку заявника вплинуло на законність постановленого рішення. Просить суд скасувати заочне рішення та призначити справу до розгляду у загальному порядку. У судове засідання представник заявника та заявник, представник позивача, інші учасники судового розгляду не з'явились, про місце день і час розгляду заяв були повідомлені судом належним чином, причини своєї неявки суду не повідомили. Відповідно до вимог ч.1 ст. 231 ЦПК України, суд вважає можливим провести розгляд заяви за відсутності вказаних осіб. Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного. Судом встановлено, що заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 12 квітня 2016 року позов Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], про звернення стягнення на предмет іпотеки,був задоволений. Судом було постановлено заочне рішення в порядку ст. 224, 225 ЦПК України. За положеннями ч. 1 ст. 74 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 74 ЦПК України в судове засідання, призначене на 09 год. 30 хв. 12 квітня 2016 року відповідачі та представник співвідповідача [PERSON] викликалися шляхом надіслання їм рекомендованими листами судових повісток про виклик. Згідно з ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. З огляду на наведені законодавчі положення, вважається, що відповідачі належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи 12 квітня 2016 року. Відповідно до ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Зі змісту наведеної норми вбачається, що заочне рішення може бути скасоване судом лише за наявності двох підстав, визначених у ст. 232 ЦПК України, зокрема, якщо буде встановлено, що відповідач, який був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи (до зазначеного висновку прийшов також ВСУ у здійсненому ним Узагальненні судової практики ухвалення та перегляду судами заочних рішень у цивільних справах). Крім того суд вважає, що пояснення та докази на які посилається в заявах представник [PERSON], не мають істотного значення для правильного вирішення справи, оскільки такі докази зводяться до правової позиції відповідача щодо предмета спору. Таким чином суд вважає, що підстав для скасування заочного рішення передбачених ч.1 ст.232 ЦПК України не має і тому вказана заява не підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed