Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

07.05.2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визначення часток у квартирі та визначення права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом . Просить визначити за нею [PERSON] [INFO] частку у спільній сумісній власності - квартирі за адресою: 60000, [ADDRESS], в розмірі 1/3 частки вказаної квартири. Визначити за [PERSON] який помер 02.12.2010 р. частку у спільній сумісній власності - квартирі за адресою: 60000. [ADDRESS]. розмірі 1/3 частки вказаної квартири.Визначити за [PERSON] який 26.02.2012р. частку у спільній сумісній власності - квартирі за адресою 60000, [ADDRESS], в розмірі 1/3 частки вказаної квартири. Право спільної сумісної власності на квартиру за адресою: 60000, [ADDRESS], припинити. Визнати за [PERSON] [INFO] право власності на цілу квартиру, розташовану за адресою: 60000, [ADDRESS], (яка складається з трьох житлових кімнат загальною площею 58,6 кв.м., в тому числі житловою площею 41,90 кв.м.) загальною вартістю 275 713грн., з урахуванням належної їй 1/3 частки, набутої внаслідок приватизації квартири, 1/6 частки в порядку спадкування після смерті 02.12.2010р. чоловіка [PERSON] та 1/2 частки в порядку спадкування після смерті 26.02.2012р. сина [PERSON]. Посилається на те, що 09 серпня 1993р. відповідно до норм Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» їй та двом членам моєї сім'ї (чоловіку -[PERSON], сину - [PERSON]) була передана безоплатно у спільну сумісну власність квартира за адресою: 60000, [ADDRESS], яка складається з трьох житлових кімнат загальною площею 58,6 кв.м., в тому числі житловою площею 41,90 кв.м. Вказала, що 15 серпня 1993 року ними було отримано свідоцтво про право власності на житло, видане виконкомом Хотинської міської ради народних депутатів, згідно з розпорядженням № 127 від 09 серпня 1993 року, записане у реєстрову книгу за № 2268 та зареєстроване у Чернівецькому обласному бюро технічної інвентаризації у реєстрову книгу № 14 на стор. № 92. Тобто право власності на зазначену квартиру було набуте ними та зареєстроване згідно з діючими на той час нормативно-правовими актами. Зазначила, що 02 грудня 2010 року помер її чоловік [PERSON], який до дня смерті постійно проживав в м Хотин, Чернівецької області у вказаній квартирі. На день смерті [PERSON] відкрилася спадщина, на частку в квартирі, що розташована за адресою [ADDRESS]. Також вказала, що при житті [PERSON] не було укладено нотаріально посвідченого договору про виділ частки в натурі, про визначення частки кожного співвласника, і на даний час такого договору між співвласниками укласти неможливо, оскільки один із співвласників помер. оскільки співвласників квартири було троє, то частка кожного з них і зокрема частка померлого [PERSON] в спільній сумісній власності складала 1/3 квартири. Крім того вказала, що за життя, [PERSON] заповіту щодо розпорядження належним йому майном на випадок своєї смерті не залишив. Спадщину після [PERSON] відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України фактично шляхом постійного проживання з спадкодавцем на момент відкриття спадщини прийняли два спадкоємці за законом, а саме: вона та [PERSON], по 1/6 частині кожний з вказаних спадкоємців. Зазначила, що крім зазначених вище осіб, до першої черги спадкоємців після смерті [PERSON] належить також донька померлого [PERSON]. Але вона особа на час смерті спадкодавця постійно разом з ним не проживав та заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] на протязі шести місяців не подавала. Також вказала, що 26 лютого 2012 року помер син [PERSON]. який також до дня смерті постійно проживав в м Хотин, Чернівецької області у вказаній квартирі. На день смерті [PERSON] відкрилася спадщина, на частку в квартирі, що розташована за адресою м.Хотин, вул. Олімпійська,73 №4. Яка на момент смерті складалася з його частки в спільній сумісній власності (1/3 частки квартири) та фактично ним успадкованої частки померлого батька [PERSON] (1/6 частки ), що разом дорівнює 1/2 частини квартири . Зазначила, що при житті [PERSON] не було укладено нотаріально посвідченого договору про виділ частки в натурі, про визначення частки кожного співвласника, і на даний час такого договору між співвласниками укласти неможливо, оскільки двоє співвласників померло. За життя, [PERSON] заповіту щодо розпорядження належним йому майном на випадок своєї смерті не залишив. Спадщину після [PERSON] відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України фактично шляхом постійного проживання з спадкодавцем на момент відкриття спадщини прийняла вона як - мати померлого. Крім того вказала, що інших спадкоємців першої черги які б на день смерті спадкодавця постійно разом з ним проживали або подали заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] на протязі шести місяців не має. Вказала, що після смерті сина нею було втрачено оригінал Свідоцтва про право власності на житло від 15 серпня 1993 року. А тому вона вимушена була звернутись до органів влади по питанню виготовлення дубліката зазначеного свідоцтва. Також зазначила, що в 2014 р. Вона звернулася до Хотинської державної нотаріальної контори Чернівецької області з метою оформлення спадкових прав, на частки квартири після смерті чоловіка та сина.11 листопада 2015р. у видачі відповідних свідоцтв про право на спадщину за законом, відносно вищезазначеного майна, оскільки в правоустановчому документі на квартиру не визначені частки померлих [PERSON] та [PERSON]. В даний час вона також не може навіть зареєструвати належну їй частку в квартирі, що розташована за адресою [ADDRESS]., оскільки вказана квартира перебувала в спільній сумісній власності отже при реєстрації даної нерухомості для проведення реєстрації мають звернутися всі співвласники квартири. Та оскільки двоє з співвласників померли, самостійна реєстрація квартири в цілому або її частки в органах державної реєстраційної служби, для мене є неможливою. Позивач [PERSON] та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини викладенні в позовній заяві. Відповідач - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі. Наслідки визнання позову відомі та зрозумілі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити частково. Судом встановлено, що 09 серпня 1993р. відповідно до норм Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» позивачу та двом членам сім'ї (чоловіку -[PERSON], сину - [PERSON]) була передана безоплатно у спільну сумісну власність квартира за адресою: 60000, [ADDRESS], яка складається з трьох житлових кімнат загальною площею 58,6 кв.м., в тому числі житловою площею 41,90 кв.м. 15 серпня 1993 року ними було отримано свідоцтво про право власності на житло, видане виконкомом Хотинської міської ради народних депутатів, згідно з розпорядженням № 127 від 09 серпня 1993 року, записане у реєстрову книгу за № 2268 та зареєстроване у Чернівецькому обласному бюро технічної інвентаризації у реєстрову книгу № 14 на стор. № 92. Тобто право власності на зазначену квартиру було набуте ними та зареєстроване згідно з діючими на той час нормативно-правовими актами. Також судом встановлено, що 02 грудня 2010 року помер чоловік позивачки [PERSON], який до дня смерті постійно проживав в м Хотин, Чернівецької області у вказаній квартирі. На день смерті [PERSON] відкрилася спадщина, на частку в квартирі, що розташована за адресою м.Хотин , вул. Олімпійська,73 кв. №4.При житті [PERSON] не було укладено нотаріально посвідченого договору про виділ частки в натурі, про визначення частки кожного співвласника, і на даний час такого договору між співвласниками укласти неможливо, оскільки один із співвласників помер. Оскльки співвласників квартири було троє, то частка кожного з них і зокрема частка померлого [PERSON] в спільній сумісній власності складала 1/3 квартири. Також встановлено, що за життя, [PERSON] заповіту щодо розпорядження належним йому майном на випадок своєї смерті не залишив. Спадщину після [PERSON] відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України фактично шляхом постійного проживання з спадкодавцем на момент відкриття спадщини прийняли два спадкоємці за законом, а саме: позивач та [PERSON], по 1/6 частині кожний з вказаних спадкоємців. Крім того судом встановлено, що 26 лютого 2012 року помер син позивачки [PERSON], який також до дня смерті постійно проживав в м Хотин, Чернівецької області у вказаній квартирі. На день смерті [PERSON] відкрилася спадщина, на частку в квартирі, що розташована за адресою м.Хотин, вул. Олімпійська,73 №4. Яка на момент смерті складалася з його частки в спільній сумісній власності (1/3 частки квартири) та фактично ним успадкованої частки померлого батька [PERSON] (1/6 частки ), що разом дорівнює 1/2 частини квартири . При житті [PERSON] не було укладено нотаріально посвідченого договору про виділ частки в натурі, про визначення частки кожного співвласника, і на даний час такого договору між співвласниками укласти неможливо, оскільки двоє співвласників померло. За життя, [PERSON] заповіту щодо розпорядження належним йому майном на випадок своєї смерті не залишив. Спадщину після [PERSON] відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України фактично шляхом постійного проживання з спадкодавцем на момент відкриття спадщини прийняла вона як - мати померлого. В судовому засіданні встановлено, що інших спадкоємців першої черги які б на день смерті спадкодавця постійно разом з ним проживали або подали заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] на протязі шести місяців не має. З матеріалів справи вбачається, що після смерті сина позивачем було втрачено оригінал Свідоцтва про право власності на житло від 15 серпня 1993 року. А тому вона вимушена була звернутись до органів влади по питанню виготовлення дубліката зазначеного свідоцтва. З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії Хотинської державної нотаріальної контори Чернівецької області від 11.11.2014 року за № 924/02-14, вбачається що позивач звернулась до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, на частки квартири після смерті чоловіка та сина, але у видачі відповідних свідоцтв про право на спадщину за законом, відносно вищезазначеного майна їй відмовили, оскільки в правоустановчому документі на квартиру не визначені частки померлих [PERSON] та [PERSON]. Крім того судом встановлено, що на даний час позивач також не може навіть зареєструвати належну їй частку в квартирі, що розташована за адресою [ADDRESS]., оскільки вказана квартира перебувала в спільній сумісній власності отже при реєстрації даної нерухомості для проведення реєстрації мають звернутися всі співвласники квартири. Та оскільки двоє з співвласників померли, самостійна реєстрація квартири в цілому або її частки в органах державної реєстраційної служби, для позивача є неможливою. Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. В силу п. 11 ч.1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.ст.372, 1226 ЦК України частки у праві спільної сумісної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом та визначена частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. У разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Так, згідно ч.2 ст. 370 ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності або поділу такого майна, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Відповідно до п.12 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду У краї від 30 травня 2008 року «Про судову практику в справах про спадкування», у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними ( ч. 2 ст.370 ЦК України ч,2 ст.372 ЦК України). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. За таких обставин позов [PERSON] в частині визнання права власності на 1/3 частку квартири за № 4, що розташована за адресою: вул. Олімпійська, 73, м. Хотин Чернівецької області, загальною площею - 58,6 кв.м., в тому числі житлова площа - 41,90 кв.м., визнання за [PERSON], [INFO] право власності на 1/6 частку квартири за № 4 що розташована за адресою: вул. Олімпійська, 73 , м. Хотин Чернівецької області, загальною площею - 58,6 кв.м., в тому числі житлова площа - 41,90 кв.м., в порядку спадкування після смерті 02.12.2010 року чоловіка [PERSON] та визнання за [PERSON], [INFO] право власності на 1/2 частку квартири за № 4, що розташована за адресою: вул. Олімпійська, 73, м. Хотин Чернівецької області, загальною площею - 58,6 кв.м., в тому числі житлова площа - 41,90 кв.м. в порядку спадкування після смерті 26.02.2012 року сина [PERSON] слід задовольнити. Відповідно до ст.. 26 ЦПК України у справах позовного провадження особами, які беруть участь у справі є сторони, треті особи, представники осіб та осіб. Відповідно до ст.. 28 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обовязки сторони, мають усі фізичні і юридичні особи. Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Зважаючи на те, що [PERSON] та [PERSON] є померлими особами та їх цивільна правоздатність припинена, позивач не має права звертатись до суду за захистом прав та інтересів вказаних осіб. За таких обставин в іншій частині позовних вимог [PERSON] слід відмовити. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі ст. ст. 392, 1217, 1223, 1258, 1261, 1268 ЦК України, ст.150 ЖК України,

Outcome: partial