Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

04 серпня 2016 року позивач звернувся до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові зазначив, що на підставі генеральної угоди б/н від 24 жовтня 2014 року про реструктуризацію заборгованості і приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідач отримав кредит в розмірі 15566,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом 18 % на рік на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення 31 жовтня 2016 року. Згідно умов генеральної угоди, вона, разом з умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами банку, складає між позивачем та відповідачем кредитний договір. Відповідач зобов'язань по сплаті кредиту, з урахуванням розміру відсотків, не виконав, платежі у визначеному розмірі та у встановлений термін не вносив, внаслідок чого станом на 12 липня 2016 року його заборгованість склала 19602,63 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в позові зазначив про слухання справи у його відсутність, підтримання позовних вимог в повному обсязі та не заперечення проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач в судове засідання також не з'явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. Судом, за згоди представника позивача, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 24 жовтня 2014 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір б/н про отримання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом 18 % річних на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення 31 жовтня 2016 року. Зазначений договір складається із генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості і приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт, умов і правил надання банківських послуг та тарифів (а.с.5-29). У відповідності до п.2.2. генеральної угоди при порушенні клієнтом строків платежу по будь-якому із зобов'язань більше, ніж на 31 день, клієнт сплачує банку штраф в розмірі 1367,64 грн. Згідно п.2.1.1.12.6.1. Умов і правил надання банківських послуг у випадку виникнення прострочених зобов'язань на суму від 100 грн., клієнт виплачує банку пеню в розмірі базової відсоткової ставки по договору за кожен день прострочення кредиту. На виконання вищевказаних умов кредитного договору банк передав відповідачу кредитну картку, однак останній не виконав взятих на себе зобов'язань, не сплатив у встановлений строк суму щомісячних платежів та проценти за користування кредитом. Станом на 12 липня 2016 року йому нараховано заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі 19602,63 грн., з яких 15566,00 грн. заборгованість за кредитом, 1688,90 грн. заборгованість за відсотками, 1440,09 грн. заборгованість за пенею та 907,64 грн. - штраф (а.с.3). Відповідач суму заборгованості перед позивачем в добровільному порядку не сплачує. Суд вважає, що між сторонами мають місце цивільно-правові відносини із зобов'язального права по кредитному договору. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 1054 зазначеного Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язуються надати грошові кошти позичальникові в розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ч.2 вказаної статті до відносин за кредитним договором застосовуються положення ст. ст. 1046 -1053 цього Кодексу якщо інше не випливає з суті кредитного договору. Частина 2 ст.1050 ЦК України передбачає, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач порушив умови кредитного договору та не в повному обсязі розраховувався з позивачем за кредитом, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими i підлягають задоволенню в межах пред'явлених вимог. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд покладає на відповідача обов'язок по відшкодуванню позивачу судового збору.

Outcome: approved