overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

07.02.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, обґрунтувавши свої вимоги тим, що шлюб, зареєстрований між ними 15.08.1995 року було розірвано на підставі рішення Краснолиманського міського суду від 13.11.2012 року. Від шлюбу з відповідачем у них народилася дитина [PERSON], [INFO]. Відповідно до свідоцтва про народження, батьком дитини є відповідач. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. Дитина мешкає з позивачем та перебуває на її утриманні. Позивач просить суд стягувати з відповідача на його користь аліменти на дитину у розмірі 1/4 частини усіх її доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку до досягнення сином повноліття. Позивач належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримує повністю та просила справу розглянути без її участі, (а.с. 21) Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву в якій позовні вимоги позивача визнає та просив справу розглянути без його участі, (а.с. 18) Судом встановлено, що рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 13.11.2012 року шлюб між сторонами був розірваний, (а.с. 8) Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], (а.с. 7) Дитина здорова (а.с. 11), проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні (а.с. 9). З осені 2013 року відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач [PERSON] здоровий, інвалідом не являється, інших непрацездатних осіб на утриманні не має, є приватним підприємцем. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до частин 1, 4 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову, не суперечить закону, і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає диспозитивне розпорядження відповідача та вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

07.02.2014 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позову послався на те, що шлюб з відповідачем був укладений 21.02.2004 року. Від шлюбу сторони мають двоє малолітніх синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалось внаслідок відсутності взаєморозуміння. Остання у жовтні 2011 року виїхала за межі України і з того часу жодних відносин з позивачем не підтримує, на телефонні дзвінки не відповідає. Протягом останніх трьох років спільного господарства не ведуть. Позивач в судове засідання не з'явився, подав письмову заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності. Вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судові засідання 02.04.2014 року та 29.04.2014 року не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, із заявою про розгляд справи за її відсутності не зверталася. Згідно з частиною 1 статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин судом здійснено заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Шлюб між сторонами у справі зареєстрований 21.02.2004 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с. 5). Від подружнього життя у сторін є двоє малолітніх синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с. 4, 6). Сімейне життя в сторін не склалось. Відповідач у жовтні 2011 року виїхала за межі України і з того часу жодних відносин з позивачем не підтримує, спільного господарства не ведуть. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України. Стосовно вирішення питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

07.02.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неоплачуваної вартості проданого товару та пені. В обґрунтування своїх вимог позивач вказала, що вона є фізичною особою - підприємцем та займається торгівлею меблі. 07.06.2013 року між нею та [PERSON] було укладено договір купівлі - продажу № 27, згідно якого вона зобов'язалась передати у власність [PERSON] дитячу «Денді» вартістю 2900 грн. В свою чергу [PERSON] зобов'язується прийняти та оплатити товар згідно умов даного договору. [PERSON] 07.06.2013 року було оплачено в рахунок погашення заборгованості за даний товар 1000 грн. Після укладення договору та кредитного зобов'язання відповідач отримав товар, але в порушення умов договору № 27 від 07.06.2013 року до 07.08.2013 року повної оплати не було здійснено. Неоплачена сума вартості товару складає 1900 грн. та пені, у розмірі 1% від суми заборгованості, у розмірі 3420 грн. В судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги, просила стягнути з відповідача суми заборгованості у розмірі 5320 грн. та судового збору, сплаченої при поданні позовної заяви. На позовних вимогах щодо забезпечення накладення арешту на квартиру та особисте майно [PERSON] позивач не наполягала. Відповідач в судове засідання без поважної причини не з'явився, хоча про дату, час, та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення. Заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Взявши до уваги думку представника позивача, що не проти розгляду справи під час відсутності відповідача, що не з'явився,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

07.02.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 11.07.2009 року, від шлюбу мають дитину: доньку - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу є недоцільним. Сторони в судове засідання не з'явилися, до його початку надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позов підтримує, відповідач - визнає. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11.07.2009 року, від шлюбу мають дитину: доньку - [PERSON], [INFO]. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

07.02.2014 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача пені за несвоєчасну сплату аліментів на утримання сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 53528 грн 46 коп за період з 01.04.2012 року по 20.01.2014 року. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач позов не визнав. Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі є батьками неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], а відповідач згідно рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 28.11.2011 року щомісячно сплачує позивачу аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку, починаючи з 28.10.2011 року і до повноліття дитини (а.с.12, 7). У відповідності до положень ст.196 Сімейного кодексу України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочки. Приймаючи до уваги, що відповідач довідався про примусове виконання судового рішення про стягнення з нього аліментів на користь позивача лише 22.01.2014 року і ці обставини підтверджуються листом Головного державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції №452/8 від 20.01.2014 року - суд приходить до висновку, що заборгованість по сплаті аліментів виникла не з вини відповідача, що є підставою для відмови в задоволенні позову (а.с.8) Судові витрати по справі, які поніс позивач, необхідно покласти на його рахунок.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

07.02.2014 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 353414,07 грн. за кредитним договором № ACIQRC25530019 від 16.09.2008 року, станом на 10.12.2013 року та 3534,14 грн. судового збору. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного договору № ACIQRC25530019 від 16.09.2008 року відповідач отримала кредит в розмірі 14746,60 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», Тарифами складає між ним і банком кредитно-заставний договір. Відповідачем в порушення вимог ст. ст. 599,526,527, 530, 1054 ЦК України не виконувались зобов'язання за кредитним договором і станом на 10.12.2013 року утворилась заборгованість в сумі 353414,07 грн. яка складається: 14746,60 грн. - заборгованість за кредитом, 1908,62 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3981,60 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 315471,82 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи: 500 грн. - фіксована частина та 16805,43 грн. - процентна складова. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надала заяву в якій позов підтримала повністю і просила його задовольнити, згодна на заочний розгляд справи, а справу просить слухати у її відсутність. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилась, хоча про слухання справи була повідомлена належним чином, заперечень по суті позову не надала. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить, що так як копіями заяви позичальника ( а.с.6), умовами надання споживчого кредиту фізичним особам ( а.с.7-9) та розрахунком заборгованості (а.с.4) відповідно до ст. 60 ЦПК України підтверджені позовні вимоги проти яких відповідач як заперечень так і відповідних доказів не надала, то в силу ст. ст. 526, 589, 610, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України позов підлягає задоволенню повністю. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім судові витрати в сумі 3534,14 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

07.02.2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу і свої доводи обґрунтовує тим, що 26.10.2009року вона вступила у зареєстрований шлюб з відповідачем. Однією родиною не мешкають з 2010р. Від спільного життя неповнолітніх дітей не мають. Сумісно нажитого майна не має. Причиною припинення сімейно - шлюбних відносин послужило те, що відповідач зловживає спиртними напоями, учиняє сварки, що привело до розпаду родини. Почуття любові та поваги один до одного втрачені. Позивач до судового засідання не з'явилась, але надала заяву слухати справу без її участі, наполягає на позові. Відповідач до судового засідання не з'явився, але надав заяву слухати справу без його участі, позов визнає. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу з 26.10.2009 року. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом, встановлено, що між подружжям склались неприязні відносини, які унеможливлюють подальше збереження шлюбу, в зв'язку з чим суд приходить до висновку про наявність підстав для постановлення рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

07.02.2014 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач зазначила, що відповідач, [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що відповідач деякий час надавав допомогу на утримання дитини, але з часом його допомога стала мінливою. В останні 6 місяців відповідач взагалі перестав надавати матеріальну допомогу на утримання сина, тому вона була вимушена звернутися до суду з позовом. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що вона працює в Часовярському РВУ КП «Компанія»Вода Донбасу» та має дохід біля 2300 грн. на місяць. Відповідач аліменти нікому не платить, добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, тому вона була вимушена звернутися до суду з позовом та просить стягнути з нього аліменти на її користь в розмірі 1/4 частини з всіх видів заробітку щомісячно на утримання сина [PERSON], [INFO] до досягнення ним повноліття. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, про що надав суду письмову заяву. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, судом встановлено наступне. 19.11.2005 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Часовярським виконкомом Артемівської міської ради Донецької області, актовий запис № 87. Від шлюбу народився син, [PERSON], 05.05.2006 року. Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26.07.2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано(а.с.7). Згідно свідоцтва про народження, [PERSON], народився 05.05.2006 року, про що в книзі реєстрації народжень 2006 року травня місяця 10 числа зроблено відповідний запис № 49, батьками записані [PERSON] та [PERSON]. Дитина проживає разом з позивачкою, [PERSON](а.с. 6). Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, офіційно працює на Часовярському ремонтному заводі та має стабільний дохід. Відповідач в судовому засіданні проти позовних вимог не заперечував, згоден на сплату аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів. Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.183 цього ж Кодексу частка заробітку/доходу/, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом та ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Із наведених доказів вбачається, що сторони проживають окремо, позивачка виховує і утримує сина, відповідач має можливість утримувати сина, так як здоровий, інших утриманців не має, непрацездатних батьків не має. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку відповідача щомісячно на утримання сина [PERSON], [INFO] до досягнення ним повноліття. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави в сумі 243,60 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

07.02.2014 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитини. Позивач зазначила, що відповідач, [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що відповідач деякий час надавав допомогу на утримання дитини, але з часом його допомога стала мінливою. В останні 6 місяців відповідач взагалі перестав надавати матеріальну допомогу на утримання сина, тому вона була вимушена звернутися до суду з позовом. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що вона працює в Часовярському РВУ КП «Компанія»Вода Донбасу» та має дохід біля 2300 грн. на місяць. Відповідач аліменти нікому не платить, добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, тому вона була вимушена звернутися до суду з позовом та просить стягнути з нього аліменти на її користь в розмірі 1/4 частини з всіх видів заробітку щомісячно на утримання сина [PERSON], [INFO] до досягнення ним повноліття. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, про що надав суду письмову заяву. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, судом встановлено наступне. 19.11.2005 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Часовярським виконкомом Артемівської міської ради Донецької області, актовий запис № 87. Від шлюбу народився син, [PERSON], [INFO]. Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26.07.2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано(а.с.7). Згідно свідоцтва про народження, [PERSON], народився [INFO], про що в книзі реєстрації народжень 2006 року травня місяця 10 числа зроблено відповідний запис № 49, батьками записані [PERSON] та [PERSON]. Дитина проживає разом з позивачкою, [PERSON](а.с. 6). Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, офіційно працює на Часовярському ремонтному заводі та має стабільний дохід. Відповідач в судовому засіданні проти позовних вимог не заперечував, згоден на сплату аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів. Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.183 цього ж Кодексу частка заробітку/доходу/, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом та ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Із наведених доказів вбачається, що сторони проживають окремо, позивачка виховує і утримує сина, відповідач має можливість утримувати сина, так як здоровий, інших утриманців не має, непрацездатних батьків не має. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку відповідача щомісячно на утримання сина [PERSON], [INFO] до досягнення ним повноліття. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави в сумі 243,60 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

07.02.2014 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи це небажанням перебувати у шлюбі з відповідачем. Шлюб було зареєстровано 14 червня 1997 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Коростишівського районного управління юстиції Житомирської області, про що складено відповідний актовий запис №77. Позивач зазначає, що від даного шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Вказує, що одруження виявилося невдалим, а за час сумісного проживання вони не змогли створити нормальних сімейних стосунків, та зберегти взаємоповагу один до одного. Окрім того, в сім'ї часто виникали сварки, а відсутність нормальних сімейних стосунків призвело до розладу і фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин з жовтня 2013 року. Представник позивача за довіреністю [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду невідомі, про розгляд справи повідомлений належним чином. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. Свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] підтверджується факт перебування сторін у шлюбі. Відповідно до копій свідоцтв про народження [NUMBER] та [NUMBER] підтверджується наявність у подружжя спільних дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони зберегти сім'ю не бажають, спільно не проживають, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

07.02.2014 року позивач звернулася з позовом про визначення їй додаткового строку в три місяці для подання заяви для прийняття спадщини після померлої [INFO] матері [PERSON]. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що після померлої [INFO] матері [PERSON], залишилося спадкове майно. Спадкоємцями першої черги спадкування за законом після померлої [PERSON] є її дочка [PERSON], позивачка у справі Інших спадкоємців по закону та за заповітом немає. У визначений законом шестимісячний термін, позивачка із заявою до нотаріальної контори не зверталася,у зв'язку з хворобою. Як убачається з довідки міської лікарні м. Уфа Росія, [PERSON] зверталася за лікуванням в період з 1998 року по 2001 рік. Як визначено ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Наведену позивачкою причину, через яку вона пропустила визначений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд знаходить поважною, оскільки це пов'язано із її хворобою, що підтверджується належними доказами у справі, і даний факт мав місце у період цього строку. Згідно інформаційного листа Новосанжарської райдержнотконтори від 23.04.2014 року № 891/01-16, після померлої [INFO] [PERSON], спадкова справа не заводилась.

Outcome: approved