Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

06 січня 2016 року представник ПАТ «Альфа-Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив суд стягнути з відповідача на користь банку заборгованість у розмірі 40\~453,39 грн. та судові витрати. В обґрунтування позову представник позивача посилався на те, що 23.04.2014 року між ПАТ «Альфа Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, за яким відповідач отримав кредит у сумі 22\~487,06 грн., та зобовязався в порядку та на умовах, визначених договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та графіком погашення кредиту. Представник позивача вказує, що банк свої зобовязання за договором виконав, надавши відповідачу кредит, а відповідач свої зобовязання належним чином не виконує, в результаті чого станом на 18.12.2015 року має заборгованість за кредитом у сумі 40\~453,39 грн. У зв'язку з викладеним представник позивача і звернувся до суду з даним позовом. Представник позивача, [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 14.07.2015 року, в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Не заперечувала проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач по справі в судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, відповідно до вимог ЦПК України, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. Згідно вимогам ч. 4 ст. 169 та ст.ст. 224-225 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечувала і представник позивача по справі. Дослідивши надані позивачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 23 квітня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №490914491. (а.с. 5-8) Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобовязання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до п. 2 розділу №1 Договору, сума кредиту становить 22\~487,06 грн. та надається для повернення строкової та простроченої заборгованості по Договору про відкриття кредитної картки, шляхом перерахування на рахунок позичальника №26256001011455. З матеріалів справи вбачається, що грошові кошти у сумі 22\~487,06 грн. були зараховані на рахунок [PERSON] 23.04.2014 року. (а.с. 12) Пунктом 2.2 р. 1 Договору передбачено, що процентна ставка за користування кредитом становить 39,90% річних. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно п. 2.6 розділу №1 Договору, [PERSON] зобовязався здійснювати повернення кредиту, сплату процентів за його користування, сум комісійної винагороди та інших платежів за Договором щомісячно, рівними частинами у розмірі 869,92 грн., відповідно до Графіку платежів, який є Додатком №1 до Договору та його невід'ємною частиною . Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] не виконує зобовязання за кредитним договором, не вносить грошові кошти для погашення заборгованості зі кредитом та відсотками. Статтею 611 ЦК передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені). Згідно п. 13 розділу №2 Кредитного договору, позичальник зобовязаний за повне або часткове прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів за користування ним та/або комісій сплатити банку штраф у розмірі 200 грн. за перший прострочений платіж, та 500 грн. за кожен наступний прострочений поспіль платіж. Частиною 1 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Отже, судом встановлено, що відповідачем було порушено зобов'язання стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків, внаслідок чого, станом на 18.12.2015 року відповідач має заборгованість у розмірі 40\~453,39 грн., з яких: заборгованість за кредитом 22\~108,93 грн.; за відсотками 12\~344,46 грн.; штраф 6\~000 грн. (а.с. 11) Пунктом 15 частини №2 Договору передбачено, що банк має право вимагати дострокового виконання зобовязань у випадку прострочення більше ніж на один місяць терміну сплати обовязкового платежу за кредитом. 18 грудня 2015 року відповідачу було надіслано Вимогу про дострокове повернення кредиту в якій вимагалося протягом 30 календарних днів з дати відправлення цієї вимоги, але не пізніше 3 днів з дати отримання, достроково повернути, сплатити нараховані відсотки за користування кредитом і нараховані штраф/пеню. (а.с. 13-15) Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов'язання. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Виходячи з викладеного суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ПАТ «Альфа-Банк» підлягають задоволенню. На підставі вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь ПАТ «Росвен Інвест Україна» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1\~218 грн., сплачений банком 18.12.2015 року.

Outcome: approved