Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

05.06.2015 року позивач ТОВ «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції» звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 21.03.2008 між ВАТ «Кредобанк», правонаступником якого відповідно до договору факторингу від 29.11.2011 року є позивач, та [PERSON] укладено кредитний договір №А150001, відповідно до умов якого позивач надав [PERSON] кредит на поточні потреби в сумі 31500 доларів США на строк до 01.09.2023 р., зі сплатою 15,5% річних, на умовах повернення, строковості та платності. В якості забезпечення виконання позичальником зобовязань за Кредитним договором 21.03.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено іпотечний договір №510001 земельної ділянки загальною площею 0,2050 га, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою по вул..Демяна Бідного в с.Залізний Порт Голопристанського району Херсонської області. предмет іпотеки належить відповідачу на праві власності. Відповідно до договору про відступлення прав за договорами іпотеки від 16.12.2011 позивач набув право іпотекодержателя за договором іпотеки від 02.10.2008 року. Рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона від.16.10.2013 року задоволено позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції» та стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 2836230,13 грн. Заборгованість боржником не погашена, тому на підставі іпотечного договору, Закону України «Про іпотеку» позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки, що належить відповідачу, шляхом його реалізації через проведення прилюдних торгів за початковою ціною встановленою на підставі оцінки, проведеної відповідно субєктом оціночної діяльності, також просить стягнути з відповідачів понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, уточнивши що сума заборгованості за кредитним договором складає 283823,13 грн., а в позовній заяві була допущена описка. Просила задовольнити позов з підстав зазначених у ньому. Відповідачка [PERSON] в судові засідання не зявилася без поважних причин, про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Представник відповідачки [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що вважає даного позивача неналежним позивачем, оскільки в нього відсутня ліцензія на здійснення банківської діяльності. Крім того, в процесі виконання рішення Комсомольського районного суду на майно боржника [PERSON] накладено арешт, тому вимоги позивача мають задовольнятися за рахунок майна боржника. Крім того, просить застосувати Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» та відмовити в задоволені позову. В наступні судові засідання представник відповідача двічі не зявився без поважних причин, був повідомлений про день, час та місце слухання справи в установленому законом порядку. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився без поважних причин, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 21.03.2008 між ВАТ «Кредобанк», правонаступником якого відповідно до договору факторингу від 29.11.2011 року є позивач, та [PERSON] укладено кредитний договір №А150001, відповідно до умов якого позивач надав [PERSON] кредит на поточні потреби в сумі 31500 доларів США на строк до 01.09.2023 р., зі сплатою 15,5% річних, на умовах повернення, строковості та платності. Відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона від 16.10.2013 року задоволено позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції» та стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №А150001 від 21.03.2008 р. в сумі 283623,13 грн. (а.с.9-10). Рішення набрало законної сили. Таким чином, обставини встановлені цим рішенням суду не доказуються при розгляді даної справи, а саме факт наявності заборгованості боржника-третьої особи по поверненню основного боргу та процентів в сумі 283623,13 грн. Відповідно до постанови державного виконавця від 17.03.2014 року відкрите виконавче провадження за виконавчим листом, виданим Комсомольським районним судом про стягнення боргу з [PERSON] (а.с.50) 23.05.2014 постановою державного виконавця оголошено розшук майна боржника [PERSON] та зупинено виконавче провадження, що вказує на те, що на час розгляду даної справи рішення суду про стягнення заборгованості по кредиту та відсоткам з боржника не виконане.(а.с.52) З метою забезпечення належного виконання зобовязання, що випливає з кредитного договору№150001 від 21.03.2008 року цього ж дня між ВАТ «Кредобанк», правонаступником якого є позивач, та відповідачем [PERSON] укладено договір іпотеки. Відповідно до договору іпотеки відповідач є майновим поручителем боржника [PERSON] - третьої особи. Предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме земельна ділянка загальною площею 0,2050 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, яка розташована в селі Залізний порт, по вул..Демяна Бідного Голопристанського району Херсонської області, яка є власністю відповідача згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №738542 виданого Голопристанським районним відділом земельних ресурсів 26.09.2007 року на підставі договору купівлі-продажу, та зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 1АА002360-010772100426, кадастровий номер 6522384300:02:037:0025. Заставна вартість предмету іпотеки визначена сторонами 543428,25 грн. Іпотечний договір підписаний сторонами договору, нотаріально посвідчений та зареєстрований в реєстрі за №1092, (а.с.4) Відповідно до витягу зазначений договір іпотеки зареєстровано у Державному реєстрі іпотек за №6840746 21.03.2008 р. Після відступлення права за договором іпотеки 26.12.2011 року внесено зміни до реєстраційного запису у Державному реєстрі іпотек за №6840746, додано іпотекодержателя ТОВ «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції».(а.с.42,43). Відповідно до п.3.1.4 Договору іпотекодержатель має право у випадку невиконання позичальником зобовязань за Кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до розділу 5 цього Договору. Відповідно до п.5.1 Договору право звернення стягнення на предмет іпотеки іпотекодержатель набуває, зокрема, якщо у момент настання терміну виконання зобовязання позичальником за кредитним договором вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлений кредитним договором термін суми кредиту та/або при несплаті або часткової несплаті у встановлені кредитним договором строк суми відсотків комісії, неустойки. Відповідно до ст.575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи правила про іпотеку землі та інші окремі види застав встановлюються законом. Відповідно до ст..3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобовязання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ч.1 ст..33 цього Закону у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст..39 цього Закону у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Згідно п.9 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК). Задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави не є перешкодою для предявлення позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для предявлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена. Таким чином, суд приходить до висновку, що між сторонами виникли договірні правовідносини, боржником - третьою особою, не виконано основного зобовязання за кредитним договором, відповідач, який є майновим поручителем має відповідати перед позивачем майном переданим в іпотеку за невиконання боржником зобовязань, а тому позивач має право на звернення з позовом саме до нього, як до відповідача. Твердження представника відповідача щодо неналежного позивача судом до уваги не приймаються, оскільки не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи та спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» від 12.05.2011 року, договором про відступлення права за договором іпотеки від 16.12.2011 року.(а.с.53,54,12-15). Крім того, не приймаються до уваги твердження представника відповідача про необхідність застосування вимог Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки нормами даного Закону встановлено тимчасову заборону у визначених цим законом випадках на примусове стягнення нерухомого житлового майна, яке вважається предметом іпотеки. Проте, відповідно до договору іпотеки укладеним між ВАТ «Кредобанк», правонаступником якого є позивач, та відповідачем [PERSON] предметом іпотеки є земельна ділянка. На підставі ст. 88 ЦПК України, з огляду на те, що при подачі позову до суду, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 243.60 грн., з відповідача повинна бути стягнута вказана сума на користь позивача.

Outcome: approved