Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

05 листопада 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 08 лютого 2013 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через подружню зраду відповідача з іншим чоловіком. З листопада 2018 року подружні стосунки між ними припинені та на теперішній час вони проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Від розірвання шлюбу в органах РАЦС відповідач ухиляється. Зазначені обставини стали приводом для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 19 листопада 2019 року провадження у справі відкрито та призначено підготовче засідання в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 16 січня 2020 року зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя повернуто позивачу. В підготовче засідання позивач не з`явився, про день, час і місце судового розгляду повідомлений своєчасно та належним чином. Представник позивача у судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги [PERSON] та суду пояснила, що шлюбні відносини припинено через подружню зраду відповідачки, збереження сім`ї та подальше сумісне проживання позивача та відповідача не можливе. Дітей від шлюбу подружжя не має, однак відповідач ухиляється від розірвання шлюбу в органах РАЦС. Відповідач у підготовчому засіданні заявлені позовні вимоги [PERSON] визнала у повному обсязі, не заперечувала проти розірвання шлюбу та суду пояснила, що подружнє життя з позивачем остаточно припинено, примирення не можливе. Від шлюбу вони дітей не мають. Також пояснила, що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення психологічного насильства відносно неї. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що в справі є всі дані про права і взаємовідносини сторін, а тому для ухвалення рішення немає необхідності вислуховувати особисті пояснення позивача, який не з`явився до суду. Судом встановлено та підтверджено копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , що 08 лютого 2013 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що в книзі реєстрації шлюбів Самарським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис № 20 (а.с.4). Після реєстрації шлюбу дружина отримала прізвище « [PERSON] » Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2019 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 170 гривень (а.с. 6) Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що відповідає ст. 51 Конституції України. Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України,шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього кодексу. Згідно частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати і бере до уваги той факт, що сторони фактично припинили подружні стосунки. Задовольняючи позов, суд враховує, що фактично шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, сторони створити міцної сім`ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved