Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

06 липня 2017 року позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача, в якому просять визнати за ними право власності на земельну ділянку площею 3,94 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Пересадівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області по 1/4 частині за кожним, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 29 травня 2016 року. В обґрунтування позовних вимог позивачі вказували, що 29 травня 2016 року помер [PERSON], після смерті його відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 3,94га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Пересадівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області. Позивачі є дітьми [PERSON], і відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України, спадкоємцями, що прийняли спадщину, оскільки звернулися до Вітовської державної нотаріальної контори з відповідними заявами про прийняття спадщини, що залишилася після смерті батька. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину їм було відмовлено, адже в ході вивчення правовстановлюючого документу на земельну ділянку, а саме державного акту на право власності на земельну ділянку, серія Р4 №102120, виданого 23 травня 2002 року Жовтневою районною державною адміністрацією Миколаївської області, було встановлено, що в прізвищі власника є виправлення та, що стало підставою для відмови у вчиненні нотаріальних дій з видачі свідоцтва про право на спадщину та через що вони були змушені звернутись за захистом їх спадкових прав до суду. Позивачі [PERSON], [PERSON] [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні 226.09.2017 року свої позовні вимоги підтримали та послались на вище викладене. В подальшому подали заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позивач [PERSON] направив до суду нотаріально посвідчену заяву, в якій у звязку з віддаленістю проживання та зайнятістю на роботі просив розгляд справи провести за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач - Воскресенська селищна рада Вітовського району Миколаївської області звернулася до суду із заявою, в якій позовні вимоги взнав в повному обсязі та просив справу розглянути за відсутності їх представника. Дослідивши письмові докази по справі, в межах заявлених позовних вимог суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. За даними копії свідоцтва про смерть І-ФП № 243516, [PERSON] помер 29 травня 2016 року, про що виконавчим комітетом Пересадівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області здійснено актовий запис про смерть за № 11 від 02.06.2016 року (а.с. 11). Родинні відносини позивачів та їх права як спадкоємців першої черги після смерті [PERSON] підтверджуються даними копій свідоцтв про народження позивачів [PERSON] (а.с. 14) та [PERSON] (а.с. 16), а також даними копій свідоцтв про народження та про шлюб позивачів [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) С.Л. (а.с. 12, 17) та [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) Т.Л. (а.с. 12, 18). Згідно даних Пересадівської сільської ради, на час смерті [PERSON] із ним були зареєстровані доньки [PERSON] та [PERSON] (а.с. 19). Згідно копії спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] (а.с. 29), позивачі у передбачений законом строк подали заяву про прийняття спадщини, та є спадкоємцями, визначеними ст. 1261 ЦК, такими, що спадщину прийняли (ст. 1268 ЦК України). Підстави, з яких позивачі були змушені звернутися до суду із цим позовом підтверджуються постановою нотаріуса Жовтневої державної нотаріальної контори Миколаївської області від 13.04.2017 року, якою було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірне майно у звязку з наявністю виправлень у правовстановлюючому документі (а.с. 8). Такі недоліки правовстановлюючого документу Державного акту на вказане спадкове майно також встановлені судом при огляді його оригіналу. Так, відповідно до Державного акту серії Р4 № 102120, [PERSON] мав у власності земельну ділянку площею 3,94 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Пересадівської сільської ради (а.с. 50). В той же час, у прізвищі власника мається підчищення в одній з букв «Муковнін». Відповідно до Глави 8 Розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений Мінюстом України 22.02.2012 року № 296/5, - нотаріусами не приймаються для вчинення нотаріальних дій документи, які не відповідають вимогам законодавства, які мають підчистки або дописки, закреслені слова чи інші незастережені виправлення. Згідно п. 2.9 Наказу № 43 від 04.05.1999 року Державного комітету України по земельних ресурсах «про затвердження Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею та договорів оренди землі» зареєстрованого в Мінюсті України 04.06.1999 року за № 354/3647 зі змінами, усі записи в Державному акті мають бути здійснені державною мовою, чітко і розбірливо, виправлення не допускаються. Заповнення вказаних документів здійснюється з використанням компютерної техніки. Проте, відповідно до вимог ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Родинні відносини позивачів та спадкодавця підтверджено, як то зазначено вище. Належність спірного майна [PERSON] підтверджується змістом досліджених письмових доказів. Згідно ч.5 ст. 1269 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Положення ч.1 ст.15 та ст.392 ЦК України вказують, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуюче наведене, та встановивши, що відповідно до вимог ст. ст. 1261, 1268 Цивільного кодексу України, позивачі є спадкоємцями після смерті їх батька [PERSON] за законом та спадщину прийняли, проте можливість нотаріального оформлення їх спадкових прав щодо спірного майна вичерпана з підстав, про які зазначено вище, тому суд вважає, що відповідно до ст. 16 ЦК України, їх цивільне право підлягає захисту судом шляхом визнання за ними права власності на вищевказану земельну ділянку, з урахуванням приписів ст. 1267 ЦК України, в рівних частках.

Outcome: approved