Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-13 00:00:00

05.10.2020 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про оплату додаткових витрат на дітей, якою просить: стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 31\~623,75 гривень; стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 162\~000,00 гривень. Ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси Бабакова В.П. від 08.10.2020 року відкрито спрощене позовне провадження по справі. Ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси Далеко К.О. від 17.02.2021 року прийнято цивільну справу до свого провадження. Призначено судове засідання в спрощеному позовному провадженні. 12.04.2021 року позивач [PERSON] , в інтересах якої діяв [PERSON] , уточнила описку в прохальній частині позову, остаточно просить суд: - стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 31\~632, 75 гривень; - стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 162\~000,00 гривень. Нормативно позивач обґрунтувала позов ст.ст. 10, 183, 185 Сімейного кодексу України. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони перебували у шлюбі з 10.09.2004 року по 13.01.2014 року. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 13.01.2014 року шлюб було розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . За заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 07.10.2014 року з відповідача стягнуто на користь позивача аліменти на утримання дій, в наступний спосіб: -на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , у розмірі 3\~500 гривень, щомісячно, починаючи з 24.04.2014 року та до досягнення нею повноліття, тобто до [INFO] ; -на утримання неповнолітнього сина [PERSON] . У розмірі 3\~500 гривень, щомісячно, починаючи з 24.04.2014 року та до досягнення нею повноліття, тобто до [INFO] ; Позивач зазначає, що [PERSON] навчається на курсі програми «Мала Комп`ютерна Академія ШАГ Одеса», згідно договору № 131002502 від 23.08.2016 року з 01.09.2016 року по 31.08.2021 року. Орієнтований термін навчання складає 4 роки, тобто до 31.08.2021 року. Вартість навчання вже сплачено у загальному розмірі 63\~265, 50 гривень. [PERSON] навчається в Одеській загальноосвітній приватній I-III ступенів художньо-естетичного профілю школи «Костанді» з 25.12.2015 року по теперішній час. Річна оплата за школу 81\~000 гривень, тобто станом на дату подачі позову загальний розмір навчання складає 324\~000 гривень (81\~000 х 4 роки навчання). Відповідач жодної участі у додаткових витратах не несе, здібностями та навчанням дітей не цікавиться. За викладених обставин, позивач просить стягнути з відповідача додаткові витрати, які вона понесла на утримання дітей. Позивач до судового засідання не з`явилась, її представники адвокат Трусов А.С. та адвокат Ніц М.В., з`явившись до судового засідання, підтримали заявлені позовні вимоги у повному обсязі, наполягали на їх задоволенні, надали відповідь на відзив відповідача та додаткові пояснення від 02.06.2021 року. Пояснили, що належними доказами підтверджені понесені позивачем додаткові витрати на дітей. Навчання дітей у вказаних учбових закладах «Мала Комп`ютерна Академія ШАГ Одеса» та Одеська загальноосвітня приватна I-III ступенів художньо-естетичного профілю школа «Костанді» обумовлено бажанням дітей, із урахуванням їх власних здібностей. Діти успішно навчаються, отримують подяки за навчання. Позивач не узгоджували з відповідачем вибір учбових закладів, в яких навчаються діти, оскільки останній взагалі не цікавиться здібностями та навчанням дітей. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, надав суду відзив на позовну заяву. Зі змісту відзиву вбачається, що відповідач не визнає позовні вимоги [PERSON] , зазначає що позивач не довела належними доказами понесення додаткових витрат. Зокрема, довідку ТОВ «Мала Комп`ютерна Академія ШАГ» вих. №24 від 04.08.2020 року не можливо ідентифікувати як платіжний документ. Також, між позивачем та Одеською загальноосвітньою приватною I-III ступенів художньо-естетичного профілю школою «КОСТАНДІ» не укладено договору про надання освітніх послуг на суму 81\~000 гривень, як доказу. Позивач не позбавлена вибору щодо художнього, музичного чи естетичного виховання дітей в рамках державних чи комунальних закладах освіту з урахуванням прихильностей чи здібностей дітей. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовної заяви. Зазначив, що відповідач працює водієм таксі, має змінний характер оплати праці, на його утриманні перебувають батьки, зокрема мати хворіє, у неї доброякісна пухлина. Позивач не довела належними доказами фактичне понесення додаткових витрат. Фіксування судового засідання здійснювалось технічним записом, відповідно до ч. 1\~ст. 247 ЦПК України, крім 14.07.2021 року, оскільки сторони до судового засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про дату, час ті місце розгляду справи судовою повісткою. Суд,\~з`ясувавши\~дійсні обставини\~справи та\~дослідивши письмові\~докази,\~дійшов висновку,\~що у\~задоволенні позовних\~вимог [PERSON] \~слід відмовити\~у повному\~обсязі,з наступних підстав. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 13.01.2014 року по справі №523/18009/13-ц розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 10.09.2004р. відділом РАЦС Київського районного управління юстиції м.Одеси, актовий запис №633. [PERSON] та [PERSON] являються батьками неповнолітніх [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження Серія [NUMBER] від 26.04.2005 року, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції м. Одеси) та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження Серія [NUMBER] від 17.09.2008 року, видане Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції м. Одеси). Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 07.10.2014 року по справі №523/6161/14-ц: - стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 3\~500 гривень, щомісячно, починаючи з 24.04.2014 року та до досягнення нею повноліття, тобто до [INFO] ; - стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 3\~500 гривень, щомісячно, починаючи з 24.04.2014 року та до досягнення ним повноліття, тобто до [INFO] . Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 28.01.2021 року по справі №523/6674/20 залишено без задоволення позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Позивач [PERSON] просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь додаткові витрати на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , сплачені за її навчання в Одеській загальноосвітній приватній I-III ступенів художньо-естетичного профілю школі «Костанді». На підтвердження заявлених позивних вимог, позивач надала суду: - договір про надання платних освітніх послуг № 01/20, підписаний сторонами - Одеською загальноосвітньою приватною I-III ступенів художньо-естетичного профілю школою «Костанді» та [PERSON] . Судом встановлено, що наведений договір не містить дати підписання сторонами, прізвища особи, яка навчається в закладі. Строк дії договору до 31.08.2021 року. Згідно п.4.1.3 договору, оплата за надання послуги для учнів 1-11 класів становить 7\~000 гривень на місяць. - довідку підписану Директором Одеської загальноосвітньої приватної I-III ступенів художньо-естетичного профілю школи «Костанді» Токаревим Г.В від 28.05.2021 року за №53/1, згідно якої Договір про надання освітніх послуг №01/20 був укладений з [PERSON] 31 серпня 2020 року ; - довідку підписану Директором Одеської загальноосвітньої приватної I-III ступенів художньо-естетичного профілю школи «Костанді» Токаревим Г.В. від 22.07.2020 року за №37, згідно якої [PERSON] 2005 року народження, дійсно навчається в Одеській загальноосвітній приватній I-III ступенів художньо-естетичного профілю школі «Костанді» з 25 грудня 2015 року по теперішній час. Річна оплата за школу складає 81\~000 гривень; - характеристику від 28.05.2021 року №53/2 на [PERSON] , видану Директором Одеської загальноосвітньої приватної I-III ступенів художньо-естетичного профілю школи «Костанді» Токаревим Г.В., згідно якої [PERSON] навчається в школі з 25 грудня 2015 року по теперішній час. Під час навчання [PERSON] зарекомендувала себе працелюбною ученицею, швидко запам`ятовує навчальний матеріал, володіє ним на достатньому рівні. Виявляє логічне та творче мислення, на уроках активна, має здібності до вивчення предметів гуманітарного напрямку. Суд вважає що позивач належними доказами не підтвердила період навчання [PERSON] в Одеській загальноосвітній приватній I-III ступенів художньо-естетичного профілю школі «Костанді» саме з 2015 року. Суду надано лише один договір №01/20, підписаний між Директором Школи «Костанді» [PERSON] та замовником [PERSON] , який не містить прізвища особи, яка має навчатись в учбовому закладі, зокрема [PERSON] , дати укладення договору (відповідно до п. 8.1 договору він вступає в силу з моменту його підписання). У той же час, згідно довідки від 28.05.2021 року №53/1, датою підписання договору є 31.08.2020 року, строк дії договору до 31.08.2021 року (п. 8.1 Договору). В свою чергу, аналіз наведених вище доказів, наданих позивачем, у їх сукупності, дає суду можливість дійти висновку, що [PERSON] навчається в Одеській загальноосвітній приватній I-III ступенів художньо-естетичного профілю школі «Костанді». Згідно ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної\~Ради України\~№ 789-ХІІ\~від 27\~лютого 1991\~року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч. 1ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~статті 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно із частиною першою\~статті 185 СК України\~той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. Сімейний кодекс України\~виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. За частиною другою\~статті 185 СК України\~розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 749/106/17 (провадження № 6-1489цс17), постанові Верховного Суду від 17 травня 2018 року у справі\~№ 643/11742/16-ц (провадження № 61-26879св18), постанові від 31 січня 2020 року по справі № 484/2230/17 (провадження № 61-1460св18). Оскільки тягар доказування покладено на позивача, то заявляючи додаткові витрати, позивач в будь-якому випадку повинен їх обґрунтувати та надати беззаперечні докази на їх підтвердження. Дані додаткові витрати, на відміну від аліментів, мають бути викликані саме особливими обставинами. Тобто, якщо стягнення аліментних зобов`язань викликане необхідністю дитини у вихованні, освіті, харчуванні, одязі та забезпеченні елементарних умов життя і враховуються при визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, то додаткові витрати заявляються саме у зв`язку з хронічними або разовими проблемами зі здоров`ям дитини, або у разі обставин, які пов`язані з розвитком здібностей дитини. Тому, заявляючи вимоги про одноразове стягнення додаткових витрат на дитину, необхідно надати докази усієї суми фактично понесених витрат, в той час, як заявляючи про періодичні або постійні витрати, позивач повинен довести їх необхідність. Тобто якщо ці витрати пов`язані з розвитком здібностей дитини, наприклад музика, то необхідно надати рекомендації щодо навчання дитини у музичній школі з вказівкою тривалості повного курсу навчання, підтвердити витрати пов`язані з придбанням усіх необхідних знарядь та музичних інструментів, періодичність їх придбання, довівши суду при цьому, що заявлена сума, це лише половина тих витрат, яку необхідно на розвиток здібностей дитини. Аналогічно у випадку наявності особливих здібностей дитини у поглибленому вивченні іноземної мови, що підтверджується відзнакою у мовних олімпіадах або перемогою у конкурсах або навпаки потреба у заняттях у зв`язку з порушенням розвитку здібностей дитини, необхідно надати відповідні рекомендації, а також розрахунок вартості відповідного курсу навчання з урахуванням його тривалості. Якщо ці витрати пов`язані з особливим станом здоров`я дитини, то необхідно надавати медичні довідки, висновки лікарів, їх рекомендації щодо лікування дитини в Україні чи за кордоном, тривалості та періодичність лікування та з урахуванням цього розрахунок його вартості, а також про вартість ліків, які необхідно придбавати дитині або вартість процедур, які необхідно зробити. Згідно зі\~статтею 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях. У даному випадку, суд вважає за необхідне зазначити, що позивачем [PERSON] взагалі не підтверджено жодним доказом факту понесення нею додаткових витрат на навчання [PERSON] , [INFO] , в Одеській загальноосвітній приватній I-III ступенів художньо-естетичного профілю школі «Костанді». До матеріалів справи позивачем не надано ні квитанцій, ні платіжних доручень, ні будь яких інших належних доказів. Одночасно, навіть якщо не брати до уваги не доведення позивачем факту понесення наведених додаткових витрат, суд вважає що заявлені до стягнення витрати на навчання дитини [PERSON] , [INFO] , в Одеській загальноосвітній приватній I-III ступенів художньо-естетичного профілю школі «Костанді», не відносяться до таких, що викликані особливими обставинами, у вигляді розвитку здібностей дитини, в розумінні\~статті 185 СК України. Позивачем не доведено існування особливих обставин, які зумовили б необхідність платного навчання дитини у приватній школі, при наявності можливості проходження навчання у державних закладах освіти, не наведо мотивів вибору вказаного освітнього закладу, що, зокрема залежить від матеріальних можливостей та бажання батьків, а також безпосереднього погодження такого вибору з батьком дитини та узгодження з ним питань фінансового характеру щодо навчання дитини у обраному учбовому закладі на платній формі навчання. Надані суду Диплом від 21.03.2018 року та Подяка від 25.05.2018 року не підтверджують наявність особливих обставин, в розумінні статті 185 Сімейного кодексу України. Суд виходить із того, що навчання дитини у загальноосвітній приватній школі художньо-естетичного профілю відноситься до загального розвитку дитини. Навчання особи з метою здобуття освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Отже, такі витрати не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, у розумінні\~статті 185 СК України. Відповідні правові висновки щодо застосування\~ст.185 СК України\~наведені в постановах ВС від 09 вересня 2019 року по справі № 344/5315/18, від 10 січня 2019 року по справі №369/11745/16-ц, враховуються судом на підставі ч.4 ст. 263 ЦПК України. За викладених обставин, відсутні правові підстави стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] додаткових витрат на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 162\~000,00 гривень. Також судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , навчається в «Малій Комп`ютерній Академії ШАГ. Це підтверджується договором № 131002502 від 17.09.2017 року із додатками до нього. Згідно наданих позивачем [PERSON] листів ТОВ «МКА ШАГ» від 04.08.2020 року за вих.№24: -[PERSON] , 2008 року народження, навчався на курсі програми «Мала Комп`ютерна Академія ШАГ Одеса», згідно Договору № 131002502 від 23.08.2016 року з 01.09.2016 року по 31.08.2017 року. За умовами договору [PERSON] оплачено 12\~577, 50 гривень; -[PERSON] , 2008 року народження, навчається на курсі програми «Мала Комп`ютерна Академія ШАГ Одеса», згідно Договору № 131002502 від 17.09.2017 року. Орієнтований термін навчання складає 4 роки: з 17.09.2017 року по 31.08.2021 року. [PERSON] частково виконані умови договору на суму 50\~688, 00 гривень; Разом із тим, відсутність в матеріалах справи Договору № 131002502 від 23.08.2016 року, про що також зазначає і відповідач, не дає суду можливості вважати підтвердженим факт навчання [PERSON] , [INFO] , в «Малій Комп`ютерній Академії ШАГ, в період з 01.09.2016 року по 31.08.2017 року. Відповідно до\~ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями\~12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених\~ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі\~статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. У даному випадку, суд вважає, що позивачем [PERSON] не доведено належними доказами обставин понесення додаткових витрат в сумі 63\~265, 50 гривень за навчання [PERSON] на курсі програми «Мала Комп`ютерна Академія ШАГ». Судом встановлено, що відповідно до п. 3.1 наданого позивачем договору №131002502, оплата послуг по договору здійснюється в національній валюті України шляхом безготівкового перерахування грошових коштів у сумі, яка визначена у Додатку №1 до Договору, на розрахунковий рахунок виконавця. Доказів безготівкового перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок ТОВ «МКА ШАГ» в сумі 63\~265, 50 гривень позивач [PERSON] суду не надала, в свою чергу суд не приймає в якості належного доказу оплати довідки від 04.08.2020 року за вих.№24, погоджуючись із відповідачем в частині того, що наведені довідки не є належним доказом, в розумінні ст. 77, 78, 80 ЦПК України. За викладених обставин, відсутні правові підстави стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] додаткових витрат на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 31\~632, 75 гривень. Також суд вважає за необхідне зазначити, що згідно ч.2 ст. 185 Сімейного кодексу України, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору, визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Стаття 182 СК України\~визначає обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, зокрема, пунктом 2, 3 частини 1 зазначеної статті визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що при визначенні підстав для стягнення додаткових витрат на утримання дитини, суд повинен взяти до уваги можливість несення таких витрат відповідачем. Суд вважає за необхідне зазначити, що матеріали справи не містять жодних доказів можливості несення заявлених позивачем до стягнення витрат відповідачем. Відповідно до ч.7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. У судовому засіданні представник відповідача зазначив, що [PERSON] має змінний характер праці, працює водієм таксі, на його утриманні перебувають мати та батько, які є пенсіонерами. Доказів зазнаеним обставинам не надав. В свою чергу, згідно змісту рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 28.01.2021 року по справі № 523/6674/20, яке набуло чинності, в якості доводів щодо зменшення розміру аліментів, [PERSON] зазначав про наявність у нього заборгованості по аліментам у розмірі 78\~633, 33 гривні. У той же час, представник позивача у судовому засіданні зазначив, що відповідач [PERSON] являється моряком, доказів чому також суду не надав. В порядку ч.1 ст. 84 ЦПК України, суду також не заявлялось клопотання про витребування доказів, у разі неможливості самостійно надати докази. За викладених обставин, суд приходить до висновків, що матеріали справи не містять доказів спроможності\~ [PERSON] \~надавати матеріальну допомогу неповнолітнім дітям, крім аліментів, які з нього стягуються. Лише та обставина, що на батьків покладено обов`язок брати участь у додаткових витратах на дитину, сама по собі не може бути підставою для задоволення позовних вимог. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча\~\~пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Outcome: dismissed