overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

06 грудня 2018р. [PERSON] звернувсь до суду із заявою про встановлення факту, що має для нього юридичне значення, а саме, що він та [PERSON] , яка померла [INFO] , проживали однією сім`єю з 01 листопада 2006 року по [INFO] , тобто по день її смерті. В обґрунтування заяви посилавсь на те, що [INFO] померла [PERSON] , з якою вони проживали однією сім`єю з листопада 2006 року по день її смерті. Після її смерті відкрилася спадщина, однак постановою держнотаріуса Старокостянтинівської держнотконтори 23.06.2016р. №2288/02-31 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки не було встановлено факт спільного проживання з спадкодавцем однією сім`єю більше п`яти років. В судовому засіданні представник заявника підтримав заяву, просив її задовольнити, з вищенаведених підстав. Представник заінтересованої особи - Пеньківської сільської ради Старокостянтинівського району звернувсь до суду з заявою про розгляд справи у його відсутності і не заперечував проти її задоволення. Суд, заслухавши представника заявника, дослідивши надані докази, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.5) ч.2 ст.293 ЦПК України, суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , яка померла [INFO] , проживали однією сім`єю з 01 листопада 2006 року по [INFO] , тобто по день її смерті. Дані обставини підтверджуються поясненнями представника заявника, паспортними даними заявника, даними довідки виконкому Пеньківської сільської ради Старокостянтинівського району №708, даними спадкової справи №414/206 від 11.06.2016р. до майна померлої [PERSON] , даними свідоцтва про смерть [PERSON] Серія [NUMBER] від 14.12.2015р. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

06 грудня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб. Позов обгрунтовано тим, що 09 жовтня 2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис №509. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 09 жовтня 2008 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис №509 (а.с.5,10). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.6). Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

06 грудня 2018 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач, будучи батьком дитини в добровільному порядку матеріальну допомогу на її утримання не надає, хоча відповідно до вимог ст.180 СК України зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З огляду на викладене, позивач просить її вимоги задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримує, просить проводити розгляд без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву в якій проти позову не заперечує, просить проводити розгляд справи без його участі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу у сторін народилася дитина [PERSON], [INFO]. Відповідні обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб, копією свідоцтва про народження дитини. Відповідач, будучи батьком дитини відповідно до вимог ст.180 СК України зобов'язаний її утримувати до досягнення нею повноліття. Ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що визначено ч.2 ст.182 СК України. Судом при винесенні рішення враховуються обставини визначені ч.1 ст.182 СК України, зокрема, що малолітня дитина проживає разом із позивачкою, перебуває на її повному утриманні, потребує належного утримання в розмірі достатньому для її гармонійного розвитку, що відповідач, інших утриманців не має. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави, оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від його сплати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

06 грудня 2018 року [PERSON] звернулася до суду в інтересах [PERSON] із зазначеною заявою. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що [INFO] померла матір заявниці [PERSON], з якою вона з 2007 року та до смерті останньої проживали однією сім'єю, разом вели сумісне господарство, мали спільний побут. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, вона має на неї право, однак оформитись в правах спадкоємиці не може, оскільки була зареєстрована за іншою адресою. Посилаючись на викладені обставини, просила встановити факт проживання однією сім'єю з [PERSON] з 2007 року по день смерті останнього. Учасники справи до суду не з'явилися, надала заяви про розгляд справи без їх участі, представник заявниці, крім цього, зазначила, що повністю підтримує заявлені вимоги, заінтересована особа, вказала, що не заперечує проти задоволення заяви. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визнано іншого порядку їх встановлення. Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 10), [PERSON] померла [INFO]. Згідно з ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Факт проживання однією сім'єю з 2007 року заявниці та померлої [PERSON], підтверджується довідкою Куцурубської сільської об'єднаної територіальної громади за №1043 від 23 листопада 2018 року (а. с. 11), згідно з якою [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS], але з 2007 року по день своєї смерті проживала у своєї доньки [PERSON] по [ADDRESS]. 26 жовтня 2018 року Другою очаківською державною нотаріальною конторою за вих. №1429/01-16 заявниці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та запропоновано звернутися до суду для вирішення питання про прийняття спадщини (а. с. 12). З урахуванням викладеного, а також з огляду на необхідність встановлення юридичного факту для реалізації заявницею свого права на спадкування, суд дійшов висновку, що зазначені вище докази у своїй сукупності доводять той факт, що [PERSON] проживала однією сім'єю з померлою [INFO] [PERSON], а тому вимогизаявниці про встановлення цього факту є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Початком спільного проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON] слід вважати 01 січня 2007 року, оскільки встановити день початку спільного проживання неможливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

06 грудня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтовано тим, що 14 листопада 2003 року в Сошичненській сільській раді Камінь-Каширського району Волинської області позивач зареєструвала шлюб з відповідачем. За час шлюбу в них народилося двоє дітей, дочки: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які є неповнолітніми Подружнє життя не склалося через несумісність характерів сторін, різних поглядів на життя, відсутність взаєморозуміння та довіри. Між ними часто виникають непорозуміння, сварки, що негативно впливає на виховання та психологічний стан дітей. Шлюбні відносини припинилися і відновлені бути не можуть, через що дальше збереження сімї стало неможливим. Посилаючись на зазначені обставини, просить розірвати шлюб з відповідачем, залишивши неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] проживати з нею, та залишити їй шлюбне прізвище [PERSON]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги з мотивів, викладених в заяві, підтримала повністю. Вважає, що дальше збереження сімї з відповідачем є неможливим, шлюб носить формальний характер, а тому просить його розірвати, неповнолітніх дітей залишити проживати з нею. Також просить залишити їй шлюбне прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вважає, що сімя ще може бути збережена. Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до задоволення. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони не бажають зберегти сімю і для цього не приймають ніяких заходів, що в даний час вони не підтримують сімейних відносин, проживають окремо, наданий подружжю строк для примирення позитивного результату не дав, позивач просить шлюб розірвати, вважаючи, що сімя розпалась, відповідач жодних дій, спрямованих на збереження шлюбу, не вчинив, що свідчить про фактичне визнання позову, а тому суд вважає, що дальше збереження подружжям шлюбу є недоцільним, оскільки стосунки між ними істотно суперечать їх інтересам та інтересам дітей, а тому є всі підстави шлюб розірвати і залишити неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] проживати з позивачем. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За вибором позивача суд залишає їй шлюбне прізвище [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений нею судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-01 00:00:00

06 грудня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], вказуючи на те, що з 18 травня 2002 року перебуває з останнім у зареєстрованому шлюбі, однак спільне життя з відповідачем не склалося через непорозуміння та втрату почуття поваги й любові один до одного, у звязку з чим вони протягом двох останніх років в складі однієї сімї не проживають та спільного господарства не ведуть, відтак їх сім?я не може бути збережена. Ухвалою суду від 07 грудня 2017 року провадження у справі за позовом [PERSON] відкрито з призначенням її до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Шишаки Полтавської області на 20 грудня 2017 року / а. с. 9 /. Ухвалою суду від 20 грудня 2017 року клопотання відповідача [PERSON] задоволено частково, подружжю [PERSON] надано строк для примирення, терміном один місяць, провадження у справі зупинено до 20 січня 2018 року / а. с. 16 /. Ухвалою суду від 22 січня 2018 року провадження у справі за позовом [PERSON] відновлено, підготовче провадження у справі закрито з призначенням її до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Шишаки на 02 лютого 2018 року / а. с. 21 /. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, надавши суду заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутність / а. с. 13 /. Не зявився в судове засідання й відповідач [PERSON], який надіслав до суду заяву про невизнання позову та розгляд справи у його відсутність / а. с. 14 /. Перевіривши фактичні обставини справи в межах, наданих письмових доказів, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

06 грудня 2018 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить надати їй право на шлюб з [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що вона народилася 13 листопада 2001 року і на даний час не досягла повноліття. Вона має намір укласти шлюб з [PERSON], з яким чекають на появу спільної дитини. Оскільки вона не досягла вісімнадцятирічного віку, їй необхідно отримати право на укладення шлюбу в судовому порядку. Надання права на шлюб буде повністю відповідати її інтересам та інтересам її майбутньої дитини. В судовому засіданні заявниця заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Заінтересовані особи - [PERSON] та [PERSON] просили задовольнити заявлені вимоги. Представник Старокостянтинівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області в судове засідання не зявився, подав до суду клопотання про розгляд справи без участі їх представника, при розгляді справи покладається на думку суду. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне. Відповідно до ч.3 ст.293\~ЦПК України у\~порядку окремого\~провадження розглядаються\~також справи\~про надання\~права на\~шлюб. У відповідності до ч.1 ст.21\~СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст.\~22\~СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.23\~СК України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Судом встановлено, що заявниця [PERSON], [INFO], на даний час не досягла 18-річного віку. Згідно даних довідки лікарсько-консультаційної комісії Старокостянтинівської центральної районної лікарні від 31 жовтня 2018 року № 893 вона перебуває на 9 тижні вагітності. Пунктом 2 Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України «Про\~практику застосування\~судами законодавства\~при розгляді\~справ про\~право на\~шлюб,\~розірвання шлюбу,\~визнання його\~недійсним та\~поділ спільного\~майна подружжя»\~№11\~від 21\~грудня 2007\~року передбачено, що головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Оскільки заявниця на даний час досягла сімнадцятирічного віку, є вагітною і сторони мають взаємне бажання зареєструвати шлюб, тому укладення шлюбу в більш ранньому віці відповідає її інтересам та інтересам її майбутньої дитини, в звязку з чим їй слід надати право на шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

06 грудня 2018 року позивач звернувся до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 04 березня 2006 року вони з відповідачем уклали шлюб, від якого в народилась дитина [INFO]. Позивач також зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, через різницю в поглядах на права та обовязки подружжя, відсутність взаєморозуміння. Починаючи з серпня 2013 року сторони не проживають разом, припинені будь-які сімейні та шлюбні відносини. У судове засідання сторони не зявились, подали заяви, відповідно до яких позивач підтримує позов, відповідач позов визнає, примирення вважають неможливим. Дослідивши подані сторонами заяви, матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, у зв'язку з повним визнанням відповідачем позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб, та не суперечить чинному законодавству. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 04 березня 2006 року у Центральному відділ реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сімї, про що складено відповідний актовий запис № 367, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії І-БК № 021454, виданим 04 березня 2006 року (а.с.13). Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження Серії 1-БК №039537 (а.с.15). Сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть та згідно з їх заявами примирення вважають неможливим. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При цьому суд враховує вимоги ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, за змістом якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.1 ст.141 та ч.1 ст.142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З квитанції, що міститься в матеріалах цивільної справи, вбачається, що при предявленні позову до суду [PERSON] сплатив судовий збір у розмірі 704 гривень 80 копійок (а.с.1). Предявлений ним позов задоволено в повному обсязі. Враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд приходить висновку, що [PERSON] необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків сплаченого ним судового збору, що становить 352 гривні 40 копійок, а також стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на оплату судового збору у розмірі 352 гривні 40 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

06 грудня 2018 року позивач звернулася до суду до відповідача позовну заяву про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. \~ \~ \~ \~Позивач надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач\~надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 09 вересня 2011 року, від якого мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. З листопада 2018 року сторони подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-24 00:00:00

06 грудня 2018 року позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом. На підтвердження позовних вимог зазначила, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] 17 травня 2017 року. Від даного шлюбу у подружжя дітей немає. [PERSON] в позовній заяві зазначила, що спільне життя між нею та [PERSON] не склалося у звязку з відсутністю взаєморозуміння. Спору майнового характеру між сторонами немає. Спільне господарство не ведеться. Шлюбні відносини між сторонами припинено остаточно. Позивач, [PERSON], в судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій просила розгляд справи провести у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій розгляд справи просив провести у його відсутність. Позовні вимоги визнав, на розірвання шлюбу згоден. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 травня 2017 року. Шлюб зареєстровано у Шевченківському районному у місті Полтаві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис - № 536 (а.с.3). Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки, це суперечило б інтересам сторін. Позивач не бажає продовжувати подружні стосунки з відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони наполягали на розірванні шлюбу позов підлягає до задоволення. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Оскільки, позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved