Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

06 жовтня 2015 року [PERSON] звернувся до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заявник [PERSON] вказав, що 12 листопада 2011 року в с. Вишнювате Розівського району Запорізької області померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 8,04 гектарів (далі га), що розташована на території Вишнюватської сільської ради Розівського району Запорізької області (далі Вишнюватська сільрада) і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцю на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП №035438, виданого 13 серпня 2001 року Вишнюватською сільрадою та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №202. [PERSON] вказав, що всі інші близькі родичі спадкодавця приймати спадщину не бажають та фактично відмовились від неї на його користь, однак він не може реалізувати своє право на успадкування майна, оскільки при зверненні до нотаріальної контори зясувалося, що в його свідоцтві про народження було допущено помилку в написанні його прізвища та прізвища його батьків. За таких обставин [PERSON] просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт родинних відносин зі спадкодавцем. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримав заявлені вимоги по тих підставах, які були ним викладені в заяві, надавши судові відповідні пояснення, заяву прохав задовольнити. Представник заінтересованої особи нотаріальної контори про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином (а.с.31), в судове засідання не зявився, проте у поданій до суду письмовій заяві прохав слухати справу без його участі. Заінтересована особа не заперечувала проти задоволення заяви [PERSON] та погодилась із наведеними у заяві доводами (а.с.32). Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158, ст.169 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності представника заінтересованої особи нотаріальної контори. Суд, вислухавши пояснення заявника, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у них докази та надавши їм належну оцінку, вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України\~\~суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно з п.7 постанови №5 Пленуму Верховного суду України\~\~від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідно заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв'язку з втратою годувальника. Заявник [PERSON] народився 17 вересня 1947 року в м. Прохладне Кабардинської Автономної Радянської Соціалістичної Республіки, про що свідчить копія паспорту на його імя серії СА №700492, який видано 12 березня 1998 року Розівським РВ УМВС України в Запорізькій області (а.с.10). Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії ГЛ №039446, яке заповнене російською мовою та видане Прохладненським районним бюро ЗАГС, батьком заявника [PERSON] записаний «Нализко Николай Антонович», матірю «Украинцева Надежда Васильевна» (а.с.11). Із свідоцтва про шлюб № 107, яке заповнене російською мовою, встановлено, що «Нализько Николай Антонович» та «Украинцева Надежда Васильевна» одружились 28 квітня 1948 року, про що в книзі записів актів цивільного стану про шлюб в той же день зроблено відповідний запис. Після державної реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «Нализько» (а.с.12). [PERSON] померла 12 листопада 2011 року в с.Вишнювате Розівського району Запорізької області, про що 14 листопада 2011 року зроблено відповідний актовий запис за № 14. Вказані відомості підтверджуються свідоцтвом про її смерть серії І-ЖС № 204345 (а.с.5). Як вбачається з матеріалів справи, 13 серпня 2001 року на підставі рішення Вишнюватської сільради від 25 січня 2001 року №4, [PERSON] було видано державний акт серії ІІ-ЗП №035438 на право приватної власності на землю, згідно з яким останній було передано у приватну власність земельну ділянку площею 8,04 га, що розташована на території Вишнюватської сільради та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №202 (а.с.6). З довідки №331 від 07 вересня 2015 року, виданої виконавчим комітетом Вишнюватської сільради, встановлено, що [PERSON], [INFO], дійсно зареєстрований та проживає на території Вишнюватської сільради за адресою: Запорізька область, Розівський район, с.Вишнювате, вул.Ватутіна, буд.24. За вказаною адресою на момент смерті разом зі своєю сімєю проживала його мати [PERSON], що померла 12 листопада 2011 року (а.с.13). Як встановлено в судовому засіданні, після смерті [PERSON], заявник [PERSON] як спадкоємець першої черги за законом звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом та видачу свідоцтва про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку. Під час вивчення документів нотаріусом, зясувалося, що в свідоцтві про народження заявника невірно вказано його прізвище та прізвище його батьків, а саме, замість «Налізько» вказано «Налізко». Згідно інформаційних довідок зі Спадкового реєстру та листа завідувача нотаріальної контори встановлено, що після померлої 12 листопада 2011 року [PERSON] Розівською державною нотаріальною конторою 18 липня 2012 року заведена спадкова справа №79/2012 за номером у спадковому реєстрі 53106388 за заявою [PERSON]. Заяви інших осіб про прийняття спадщини або про відмову від спадщини до нотаріальної контори не надходили, інформація щодо усунення спадкоємців від права на спадкування в матеріалах спадкової справи відсутня (а.с.7,27,28). Разом з тим, із копій заяв, наявних в матеріалах справи, встановлено, що інші спадкоємці відмовились від прийняття спадщини після померлої [PERSON] (а.с.8,9). В судовому засіданні з пояснень свідків [PERSON] та [PERSON], встановлено, що матірю [PERSON] є [PERSON], яка проживала разом зі своєю сімєю в с.Вишнювате Розівського району Запорізької області до часу смерті, тобто до 12 листопада 2011 року. Крім того, свідки вказали, що померла [PERSON] працювала у колгоспі та разом з іншими працівниками отримала у власність земельний пай. Свідок [PERSON] додатково пояснив, що він дійсно є рідним братом заявника та разом з іншими близькими родичами відмовився від прийняття спадщини після померлої матері [PERSON]. При цьому, пояснення свідків не суперечать даним, які містяться в матеріалах справи. Досліджені у справі обставини та докази дають підстави стверджувати, що написання прізвища заявника, а також написання прізвищ батьків у свідоцтві про народження [PERSON], є відмінним від написання вказаних даних в інших документах через допущену помилку при заповненні свідоцтва про народження заявника. Встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та померлою [PERSON] має юридичне значення для заявника, оскільки надає підстави для отримання ним спадщини від померлої [PERSON], зокрема, за нульовою ставкою як для члена сімї спадкодавця першого ступеня споріднення. Також судом враховано, що вищевказаний факт не може бути встановлений в іншому порядку, крім судового. Враховуючи все вищенаведене, суд вважає, що вимоги про встановлення факту родинних відносин є законними, обґрунтованими та доведеними в судовому засіданні, а тому вони підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved