Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

06.07.2021 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , в якій позивачі просять усунути [PERSON] та [PERSON] перешкоди в користуванні квартирою [ADDRESS] шляхом визнання [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивачі посилаються на те, що [PERSON] , відповідач по справі, є онуком [PERSON] та сином - [PERSON] , проте у вказаній квартирі ніколи не проживав та не несе ніяких обов`язків по оплаті або ремонту житла. Позивачі, як власники житла, самостійно сплачують комунальні послуги і реєстрація відповідача змушує їх нести додаткові витрати по сплаті комунальних послуг виходячи із кількості зареєстрованих по квартирі, що є непосильним тягарем для них. Позивачі неодноразово звертались до відповідача з проханням знятися з реєстраційного обліку, однак він відмовляється у добровільному порядку вирішити це питання. Наявність реєстрації відповідача по квартирі перешкоджає позивачам в здійсненні права власності на квартиру. Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.07.2021 року вказану справу передано судді Гниличенко М.В. Відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство у порядку позовного провадження здійснюється за правилами загального та спрощеного провадження. Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 20.07.2021 року справа була відкрита за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого ст.ст.274-279 ЦПК України, оскільки підпадає під ознаки малозначної справи, з повідомлення /викликом/ сторін. Вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень, подання зустрічного позову або клопотання про слухання справи у судовому засіданні з викликом сторін. 29.07.2021 року до Київського районного суду м.Одеси через канцелярію суду надійшла письмова заява [PERSON] , місце проживання останнім зазначено - [ADDRESS] , вказаною заявою відповідач позовні вимоги щодо зняття його з реєстраційного обліку визнає та не заперечує проти задоволення позову. Позивачі [PERSON] , [PERSON] до судового засідання не з`явились, належним чином повідомлялись, причини неявки суду невідомі. 04.10.2021 року через канцелярію суду надійшла письмова заява представника позивачів адвоката Гайдай Я.Ф., якою вона позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, справу розглянути за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, надав письмову заяву, якою позовні вимоги визнав. Суд вважає, що учасники процесу належним чином повідомлені, від представника позивачів надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, відповідач письмово повідомив про визнання позовних вимог, тому неявка сторін не перешкоджає розгляду справи по суті за наявними доказами по справі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що позивачам [PERSON] та [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло за № [NUMBER] від 05.07.1996 року в рівних частках кожному належить квартира, яка розташована в [ADDRESS] , загальною площею 50,5 кв.м. Право власності на вказану квартиру було зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» 13 вересня 1996 року за [PERSON] , [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 05.07.1996 року під № [NUMBER] пр. стр. 21 реестр 3120./ а.с. 9 зворот/. Відповідно до відомостей довідки № С4-43259-ф/л від 10.03.2021 року про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні/будинку, яка видана Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради, у жилому приміщенні за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані такі особи: [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 26.08.2005 року; [PERSON] , [INFO] , зареєстрована 06.05.1996 року та [PERSON] , [INFO] , зареєстрована 06.05.1996 року. / а.с. 12/. Відповідно до ст.ст. 317,319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник майна має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Судом встановлено, що домовленостей або інших угод передбачених законом між позивачами [PERSON] , [PERSON] та відповідачем [PERSON] не укладалось, відповідач фактично в квартирі не проживає та не несе ніяких обов`язків по оплаті або ремонту житла. При цьому суду було надано заяву відповідача про те, що він згоден з позовними вимогами та не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Наявність реєстрації відповідача по спірній квартирі порушує майнові права позивачів, оскільки вони змушені нести додаткові витрати по сплаті комунальних послуг, які нараховуються в залежності від кількості зареєстрованих осіб, що спричиняє їм матеріальної шкоди. Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому згідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Звернення до суду із даною позовною заявою про позбавлення права користування житловим приміщенням є однією із форм захисту власником своїх прав. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 386 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають права власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. У постанові Верховного суду України від 16 листопада 2016 року по справі № 6-709цс16 зазначено, що згідно з положеннями статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Крім того, власник має право вимагати усунення порушень свого права власності у будь-який час від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, зняття з реєстрації проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved