Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-01 00:00:00

05.05.2021 заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просила встановити належність [PERSON] , [INFO] свідоцтва про одруження між [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] від 28.09.1968 року та свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 08.12.1961 року. Стислий виклад позицій заявника. Підставами звернення до суду з заявою стало те, що при зверненні до територіальних органів Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії по втраті годувальника, заявником було виявлено розбіжність в свідоцтві про одруження серії [NUMBER] , оскільки датою народження її чоловіка [PERSON] зазначено [INFO] , в зв`язку з чим заявнику було відмовлено у призначенні даного виду пенсії та усно запропоновано звернутись до органу державної реєстрації, що видав свідоцтво про одруження, проте зважаючи, що шлюб між заявником та чоловіком був укладений на території Російської Федерації, враховуючи наявний конфлікт між країнами та похилий вік заявника вона не може звернутись до даного органу. Заявник зазначила, що без встановлення юридичного факту вона позбавлена можливості отримувати пенсію по втраті годувальника, що змусило її звернутись з заявою до суду. Процесуальні дії, заяви та клопотання. 06.05.2021 ухвалою судді відкрито провадження у справі, справа призначена до судового розгляду на 14.06.2021. 14.06.2021 у зв`язку з не належним фінансуванням та як наслідок не відправленням поштової кореспонденції, розгляд справи відкладено на 02.07.2021. 02.07.2021 заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій подану нею заяву про встановлення факту, що має юридичне значення підтримала, розгляд заяви просила проводити у її відсутність. Представник за довіреністю заінтересованої особи Головного управління ПФУ в Вінницькій області П. Галуша надав до суду заяву, відповідно до якої просив розгляд справи проводити без участі представника. Проти задоволення заяви не заперечує. У відповідності до з ч. 3 ст.211 ЦПК України суд розглянув справу у відсутність заявника та заінтересованої особи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини, встановлені судом, посилання на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Мотиви суду. Норми права, які застосував суд. Факт приналежності [PERSON] свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 28.09.1968 року та свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.12.1961 року підтверджується наступними документами: копією свідоцтва про народження, копією свідоцтва про смерть; копією паспорта; копією атестата про середню освіту; копією посвідчення водія; копією пенсійного посвідчення (а.с.8-16), дані документи видані на ім`я [PERSON] , [INFO] . Вказані докази суд приймає до уваги, так як у сукупності вони узгоджуються між собою за правовим змістом, не суперечать один одному і ніким не оспорюються. В Постанові Пленуму Верховного Суду «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року зі змінами в п. 12 указано, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Згідно пункту 6 частини 1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що свідоцтво про одруження між [PERSON] та [PERSON] , серії [NUMBER] від 28.09.1968 року, дійсно належить [PERSON] , [INFO] . В інший спосіб, а ніж у судовому порядку шляхом встановлення факту, що має юридичне значення, виправити допущену помилку заявник позбавлений можливості. Отже, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, що передбачено п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України.

Outcome: approved