Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

07.03.2019 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. В позовній заяві зазначено, що з 31.01.2004 р. сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 28.07.2010 р. було розірвано. Під час шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає з відповідачем. Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 07.10.2010 р. (справа №2-7022-2010 р.) з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 16.09.2010 р. до досягнення дитиною повноліття. З часу ухвалення зазначеного вище рішення суду матеріальний та сімейний стан позивача змінився, а саме: позивач перебував у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] , з якою він має спільного малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю і на утримання якого він надає матеріальну допомогу. Крім того, погіршився стан здоров`я позивача, у 2018 році йому безтерміново встановлена 3 група інвалідності, тому він не може працювати як раніше та у зв`язку з цим йому потрібні кошти для покращення стану здоров`я. Також позивач надає матеріальну допомогу своїй матері [PERSON] , 1943 року народження, яка є пенсіонеркою. Враховуючи зазначене вище, позивач вважає, що сплата аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від всіх доходів є для нього непосильною, тому просить суд змінити розмір аліментів, що підлягають стягненню відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 07.10.2010 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на аліменти в розмірі 1/6 частки доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Разом з тим, позивач зазначає, що він офіційно працевлаштований та стягнення аліментів в розмірі 1/6 частки його доходів буде становити більше 2000,00 грн. на місяць, що значно більше мінімального гарантованого мінімуму аліментів. З підстав, зазначених вище, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою. 21.03.2019 р. у даній справі відкрито провадження.\~ У відзиві на позовну заяву відповідач зазначила, що позов є необґрунтований та задоволенню не підлягає, оскільки після встановлення відповідачу 3 групи інвалідності, він продовжує працювати у Вінницькому національному технічному університеті, Вінницькій філії приватного ВНЗ «Київський інститут бізнесу та технологій» та отримує пенсію по інвалідності, неможливості працювати чи іншим чином втрату працездатності позивач не доводить. Необхідність надавати матеріальну допомогу своїй матері, позивачем належним чином не обґрунтовано, оскільки вона отримує пенсію за віком. Позивач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , дану квартиру отримано ним згідно договору від 31.08.2006 р., а тому квартиру [ADDRESS] , яка є його власністю, він може здавати в оренду та отримувати дохід. Також позивачем не надано жодного доказу про те, що він надає матеріальну допомогу на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти на його утримання з відповідача не стягуються (а.с. 27-28). У відповіді на відзив позивач зазначив, що твердження відповідача про те, що він не бере участі в утриманні сина [PERSON] , [INFO] не відповідає дійсності, оскільки вирішення питання про участь батьків в утриманні дитини в судовому порядку не є обов`язковим, а він надає матеріальну допомогу добровільно. Встановлена позивачу третя група інвалідності не позбавляє його працездатності в повному обсязі, а лише обмежує його працездатність. Факт встановлення групи інвалідності безтерміново свідчить про те, що стан здоров`я є незадовільним і вже не може бути відновлений в повному обсязі (а.с. 42-44). У запереченнях на відповідь на відзив відповідач у задоволенні позовних вимог просила відмовити та зазначила, що матеріальне становище позивача дозволяє йому належним чином сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки від його доходів (а.с. 47-50). В судовому засіданні позивач [PERSON] вимоги позовної заяви підтримав, просив суд її задовольнити, надав пояснення аналогічні викладеним у позові, відповіді на відзив. Представник відповідача [PERSON] . адвокат Швець А.В. позов не визнала, надала пояснення аналогічні, викладеним у відзиві на позов, запереченнях на відповідь на відзив. Дослідивши матеріали цивільної справи та вислухавши пояснення учасників судового процесу, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 28.07.2010 р. (справа №2-4996/10) розірвано шлюб між Возняк (д.п. [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 31.01.2004 р. у міському відділі РАГС управління юстиції Вінницької області, актовий запис №132 (а.с. 5). Позивач з відповідачем мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 15.02.2019 р. Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №792 (а.с. 6). Згідно виконавчого листа №2-7022/2010 р., виданого 07.10.2010 р. Ленінським районним судом м. Вінниці на виконання рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 07.10.2010 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частки доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно (а.с. 12). [INFO] у позивача [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого повторно 15.02.2019 р. Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №4860 (а.с. 7). Позивачу [PERSON] встановлено 3 групу інвалідності загального захворювання довічно, що підтверджується копією пенсійного посвідчення [NUMBER] , виданого 07.02.2018 р. Пенсійним фондом України та повідомленням Департаменту охорони здоров`я Вінницької ОДА підприємству, установі, організації про результати огляду [PERSON] медико-соціальною експертною комісією від 06.12.2017 р. (а.с. 14, 53). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою ст. 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. З`ясувавши обставини справи, оцінивши надані суду докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру аліментів, які стягуються з позивача на користь відповідача на утримання неповнолітнього сина. При ухваленні рішення суд приймає до уваги доводи позивача щодо зміни його сімейного стану в зв`язку з народженням у нього дитини, оскільки як судом встановлено і це не оспорюється відповідачем, позивач є батьком дитини [PERSON] , [INFO] . Також суд враховує, що позивачу у 2018 році встановлено 3 групу інвалідності довічно, що свідчить про погіршення його стану здоров`я. Отже, суд вважає, що позивач [PERSON] , на підставі належних та допустимих доказів, довів суду наявність підстав для зменшення розміру стягнутих з нього судовим рішенням аліментів на утримання неповнолітнього сина, зокрема, у зв`язку зі зміною його сімейного стану та погіршення стану здоров`я. Виходячи із засад розумності і справедливості та те, що обов`язок утримувати дитину покладається на обох батьків, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, тому слід змінити розмір аліментів, що підлягають стягненню відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 07.10.2010 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на аліменти в розмірі 1/5 частки доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved