overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

04 серпня 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем 06 грудня 2002 року у відділі РАЦС Нововолинського МУЮ Волинської області, актовий запис № 371. Від спільного шлюбу в подружжя є син [PERSON], [INFO]. Вимоги позивач обгрунтовує тим, що спільне подружнє життя з відповідачем не склалось, у сім'ї виникають постійно сварки, під час яких останній її б'є. На теперішній час сім'я фактично розпалась, з відповідачем не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, на даний час проживають окремо. Вважає, що примирення і збереження сімґї є неможливим, оскільки сім'я існує формально, а тому просить розірвати шлюб укладений з відповідачем [PERSON] Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просить їх задоволити і стягнути понесені нею судові витрати. При цьому пояснила, що спільне подружнє життя з відповідачем не склалося через постійні сварки та образи з боку чоловіка, який принижує її в присутності дитини. На теперішній час з чоловіком не підтримують подружніх стосунків, сім'я існує формально, тому просить розірвати шлюб з [PERSON], не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився без поважних причин, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, причину неявки в судове засідання не повідомив. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, а саме: свідоцтво про шлюб (а.с. 4,5), копію свідоцтва про народження дитини (а.с.6), копію паспорта позивача (а.с.7), суд прийшов до висновку, що сумісне життя подружжя є неможливим, збереження сім'ї суперечить інтересам позивача, а тому позов є підставним і підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, сім'я існує формально. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні встановлені обставини, які свідчать про неможливість збереження шлюбу і спільного життя подружжя, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому суд позов задовольняє. До стягнення з відповідача в користь позивача підлягають понесені нею судові витрати, а саме 243,60 грн. витрат по оплаті судового збору, що підтверджується документально (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

04 серпня 2014 року [PERSON] звернулась до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Заявлений позов мотивує тим, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 06 червня 2009 року. Шлюб зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Добропіллю Добропільського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 97. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO].. Спільне життя з відповідачем не склалось за несумісністю характерів. Майнового спору та спору з приводу виховання дитини не має. Тому просить суд розірвати шлюб з відповідачем. У відкритому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач [PERSON] в судове засідання до суду не з'явився, хоча був своєчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

04 серпня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], вказавши, що відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, участі в утриманні дітей не приймає, тому просить стягнути з нього на її користь аліменти на дитину в розмірі по 500 грн. щомісячно на кожного до досягнення дітьми повноліття та стягнути на користь позивача витрати за надання правової допомоги. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, підтримує заявлені позовні вимоги. У разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, хоча своєчасно був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про отримання судової повістки. Від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, тому суд ухвалив винести по даній справі заочне рішення, і позивач проти цього не заперечує. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 10 вересня 1995 року по 27 березня 2014 року. В сім'ї народився син [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Батьками якого є сторони, що підтверджується свідоцтвом про його народження. Дитина проживає з позивачем, знаходяться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Дані правовідносини регулюються ст. 180 СК України, яка передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, ст. 182 ч. 2 СК України, яка визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, та ст. 184 СК України, яка передбачає визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи викладене, при визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд враховує, що утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька, як і те, що основні витрати на утримання дитини на даний час несе позивач. Приймаючи до уваги, що дитина маює нормальний стан здоров'я, являються матеріально малозабезпеченою, відповідач являючись батьком дитини, має задовільний стан здоров'я, є працездатним, має тимчасові заробітки, тому враховуючи його матеріальне становище, приймаючи до уваги, що прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років становить 1286 грн., суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, і розмір аліментів необхідно визначити у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно на кожну дитину. Судові витрати стягнути з відповідача згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

04 серпня 2014 року [PERSON] звернулася до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська з позовною заявою, в якій просила суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої дитини -- сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, щомісячно до закінчення навчання. В обґрунтування своїх вимог позивачка вказала, що з відповідачем по справі [PERSON] вона знаходилась в зареєстрованому шлюбі. Від проживання з відповідачем у шлюбі вони мають сина [PERSON], [INFO]. Зараз син навчається на IІІ курсі денної форми навчання у Дніпродзержинському індустріальному коледжі ДВНЗ «УДХТУ». Син мешкає разом з нею, вона, як мати, надає йому матеріальну допомогу по утриманню, але має маленьку заробітну платню, тому не може в повному обсязі забезпечити його всім необхідним. Таким чином, вона має право претендувати на стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, щомісячно. Оскільки ж відповідач не бажає надавати їй матеріальну допомогу на утримання дитини, то вона змушена була звернутися до суду з цією позовною заявою і наполягає на задоволенні своїх позовних вимог. Відповідач [PERSON] пояснив що на теперішній час не працює, перебуває на обліку в центрі зайнятості та отримує допомогу у розмірі 600 гривень. Пред'явлений позов визнає, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явився. Суд, вислухавши позивачку, відповідача, за відсутності третьої особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги належить задовольнити повністю з наступних підстав. Сторони по справі знаходились в зареєстрованому шлюбі. Але вони припинили подружні стосунки. Від цього шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Оцінивши в сукупності всі наявні по справі докази, суд вважає необхідним позовні вимоги [PERSON] задовольнити повністю - в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача до 30 червня 2015 року, тобто до закінчення навчання, щомісячно, оскільки в протилежному випадку це не відповідало б вимогам ст. 200 СК України. Суд вважає необхідним позовні вимоги [PERSON] задовольнити повністю. Тому одночасно необхідно з відповідача стягнути в доход держави судовий збір, що дорівнює 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

04 серпня 2014 року [PERSON] звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 21.10.2006 року виконавчим комітетом Випасненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, актовий запис №51, мотивуючи тим, що шлюбні стосунки між ними припинені, спільне життя не склалося через різні погляди на життя, у відносинах втрачено почуття любові. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне господарство не ведеться, спору про розподіл майна немає. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, наполягала на його задоволенні. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, просив суд розірвати шлюб між ним та позивачкою. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч. 3 ст. 110 Сімейного кодексу України, чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, між [PERSON] та [PERSON] 21.10.2006 року був укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданим 21.10.2006 року виконавчим комітетом Випасненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, актовий запис №51. Від даного шлюбу у сторін є донька - [PERSON], [INFO]. Сторони не проживають однією сім'єю, спільне господарство не ведеться, спору про розподіл майна, що є їхньою сумісною власністю немає. Подальше подружнє життя та збереження шлюбу не можливе. Оскільки сторони однією сім'єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, а також з огляду на те, що відповідач позов визнав, суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

04 серпня 2014 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 20 серпня 1993 рокув відділі РАЦС м. Очакові Миколаївської області. Від шлюбу з відповідачем має повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Через різні характери та погляди на життя сумісне життя є неможливим. Просила розірвати їхній з відповідачем шлюб. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Крім того, зазначила, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України, до суду не з'явився, про причини своєї неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності суду не подавав. Суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20 серпня 1993 року в відділі РАЦС м. Очакові Миколаївської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 143. Зазначений факт підтверджуються дослідженим у судовому засіданні свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Причинами розпаду сім'ї стали різні характери та погляди на життя. Сторони не підтримують подружніх стосунків на протязі останніх чотирьох місяців. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

04 серпня 2014 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання їх дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Добровільної угоди про сплату аліментів між ними не досягнуто. Просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача на утримання дитини. Позивачка та відповідач в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Крім цього, зазначили, що позивачка повністю підтримує позовні вимоги; відповідач позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Зазначені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме копіями свідоцтв про одруження, про народження, довідкою про склад сім'ї позивачки. Відповідач не заперечує проти задоволення позову зокрема і в частині вимоги позивачки стосовно розміру аліментів. Згідно ст.ст. 180, 182, 183 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 30 відсотків встановленого законодавством України прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного, суд вважає позов [PERSON] про стягнення аліментів таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

04 серпня 2014 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання їх дітей. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона та відповідач є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Добровільної угоди про сплату аліментів між ними не досягнуто. Просить стягнути з відповідача аліменти на її користь у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку відповідача на утримання дітей. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляду справи за її відсутності. Крім того, зазначила, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України, до суду не з'явився, про причини своєї неявки не повідомив, заперечень до позову та заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не подавав. Суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою. Відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Зазначені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме копіями свідоцтв про народження дітей та довідкою про склад сім'ї позивачки. Згідно ст.ст. 180, 182, 183 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, встановленого законодавством України. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного, суд вважає позов [PERSON] про стягнення аліментів таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

04 серпня 2014 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 10 листопада 2006 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу вони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. На даний час син проживає разом із нею, відповідач матеріальної допомоги не надає, вихованням не займається. Спільне життя не склалося з причин несумісності характерів. Сторони не проживають однією сім'єю та не ведуть спільне господарство з травня 2014 року. Примирення між ними неможливе. Позивачка просить задовольнити позовні вимоги та розірвати шлюб. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розірвати шлюб, зазначивши що не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду повідомлявся, причини неявки суду не відомі. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності із вказаними вище обставинами дає судові підстави для застосування положень ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Вислухавши пояснення та доводи позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 листопада 2006 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], актовий запис № 510 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, відповідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], від 27 грудня 2006 року, актовий запис № 756 (а.с. 5). Дані правовідносини регулюються Сімейним Кодексом України. Так відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідало б інтересам одного із них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Шлюбні стосунки між сторонами припинені. Спільне господарство вони не ведуть. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Статтею 212 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі припинені та більше не відновлювалися, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін розпалася остаточно, примирення бути не може і шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved