Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

06.10.2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за анкетою-заявою №009-Z/023675 від 13.06.2013 року в сумі 11863,26 грн та судові витрати. 24.11.2015 року до суду надійшла уточнена позовна заява. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідно до підписаної відповідачем анкети-заявки №009-Z/023675 від 13.06.2013 року відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного лімиту в розмірі 10000 грн, однак свої обовязки щодо повернення кредитних коштів, сплати відсотків та інших платежів виконує неналежним чином. Відповідно до уточненої позовної заяви (а.с.39-40), станом на 22.07.2015 року відповідач має загальну заборгованість у сумі 11863,26 грн, яка складається з наступного: -5137,50 грн заборгованість за кредитом; -51,22 грн заборгованість прострочена (несанкціонована) за кредитом; -6674,54 грн заборгованість за відсотками. Позивач, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, у судове засідання представника не забезпечив, надав суду письмову заяву про розгляд справи без участі представника позивача, згоден на заочний розгляд справи, позовні вимоги підтримує. Відповідач, належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, у судове засідання не зявилась, про причини неявки не повідомила, заяв чи клопотань не подавала. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою суду встановлено заочний розгляд справи. Суд, вивчивши письмові докази по справі, встановив наступні юридичні факти (обставини) та відповідні ним правовідносини. Відповідно до анкети-заявки №009-Z/023675 від 13.06.2013 року відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного лімиту на кредитній карточці в розмірі 5137,50 (а.с.6,7). Відповідна кредитна карточка отримана відповідачем 13.06.2015 року (а.с.9). Протягом червня 2013 року жовтня 2014 року відповідачем здійснювалися прибуткові та видаткові операції за картковим рахунком (а.с.10). Станом на 22.07.2015 року утворилась заборгованість у сумі 11863,26 грн, яка складається з наступного: -5137,50 грн заборгованість за кредитом; -51,22 грн заборгованість прострочена (несанкціонована) за кредитом; -6674,54 грн заборгованість за відсотками. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідно до заявки №009-Z/023675 від 13.06.2013 року відповідач приєднався до Публічної пропозиції позивача на укладення Договору про відкриття поточних рахунків, надання і використання платіжних карток та комплексного обслуговування фізичних осіб-резидентів України, що оприлюднена на офіційному сайті Банку за електронною адресою: www.fcbank.com.ua, погодився з тим, що ця Анкета-Заява разом із вищевказаною пропозицією та додатками до неї (правилами, умовами, тарифами) становить між Клієнтом та Банком Договір про відкриття поточного рахунку та надання і використання платіжної картки (а.с.7). Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Таким чином, даючи правову оцінку укладеному між сторонами договору, суд доходить висновку, що між позивачем та відповідачем був укладений договір карткового рахунку, який в розумінні змісту ст. 1066 ЦК України є різновидом договору банківського рахунку, умовами якого було передбачено кредитування відповідача у межах кредитного ліміту (ст. 1069 ЦК України). Відповідно до приписів ч. 2 ст. 1069 ЦК України права та обовязки сторін, повязанні з кредитуванням рахунка, визначаються відповідними положеннями про позику та кредит (параграфи 1 та 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти. Згідно із ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 ЦК України. Приписом ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику, якщо такою є грошові кошти, у тій самій сумі, у строк та в порядку, що встановленні договором. Відповідач неналежним чином виконує умови договору, має несплачену в строк заборгованість з тіла кредиту. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу. Договір є обовязковим для виконання (ст.629 ЦК України). У відповідності до вимог ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє в повному обсязі, то з відповідача у відповідності до ст.88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір на користь позивача пропорційно до задоволених вимог в сумі 1218 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved