Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

06.07.2016 року директор СО «Шаргородські ЕМ» звернувся до суду з вказаним позовом в інтересах ПАТ «Вінницяобленерго» до [PERSON], в якому зазначив, що 28.05.2014 року працівниками Шаргородських ЕМ проводилися перевірки електроустановок побутових абонентів в с. Лукашівка. При перевірці електроустановки [PERSON] 28.05.2014 року та повторно 17.12.2015 року було виявлено самовільне підключення до електромережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку, внаслідок чого електроенергія споживалася, проте не обліковувалася і не оплачувалася, про що представниками енергопостачальної організації було складено акти №2578 від 28.05.2014 року та №3423 від 17.12.2015 року про порушення Правил користування електроенергією для населення. Відповідно до п.53 ПКЕЕН, в разі порушення ПКЕЕН побутовим споживачем, енергопостачальна організація проводить розрахунок розміру завданих збитків згідно «Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН». 11.06.2014 року та 06.01.2016 року Комісією по розгляду актів СО «Шаргородські ЕМ» відповідачу було нараховано до сплати 2648,04 грн. та 7633,49 грн., відповідно, за порушення Правил користування електроенергією для населення у відповідності до п.п.5 п.3.1 «Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН». Відповідачеві надсилалися попередження про оплату заборгованості, умови яких ним на день подання позову не виконані. Відповідач частково сплатив заборгованість по актах про порушення ПКЕЕН в сумі 2220 грн., остання оплата була здійснена 17.12.2015 року. На дату подання позову борг відповідача становить 8081,53 грн. Просить стягнути з відповідача на користь ПАТ «Вінницяобленерго» в особі СО «Шаргородські ЕМ» вказану суму, оскільки останній добровільно збитки не відшкодував, а також сплачений при зверненні до суду судовий збір. В судове засідання представник ПАТ «Вінницяобленерго» [PERSON], що діє на підставі довіреності від 04.01.2016 року за №1-14-5085 не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить позов задовольнити (а.с.22-23). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги ПАТ «Вінницяобленерго» визнає в повному обсязі, заперечень щодо задоволення позову не має (а.с.21). В судове засідання не зявилися всі особи, які беруть участь в справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, при цьому представник позивача та відповідач подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, перешкод для розгляду справи в судовому засіданні немає, тому суд вважає, що справу можна розглянути без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що 28.05.2014 року та 17.12.2015 року працівниками Шаргородських ЕМ проводилися перевірки електроустановки побутового споживача [PERSON], що знаходиться в с. Лукашівка Шаргородського району Вінницької області на вул. Перемоги, 21, в ході яких було виявлено самовільні підключення до мереж ПАТ «Вінницяобленерго». Так, 28.05.2014 року було виявлено самовільне підключення відповідача до електромережі ПАТ «Вінницяобленерго» з порушенням схеми обліку, відкритим способом, внаслідок чого електроенергія споживалася без обліку і не оплачувалася, про що в присутності відповідача складено акт №2578 від 28.05.2014 року (а.с.3-4). 17.12.2015 року було виявлено самовільне підключення відповідача до електромережі ПАТ «Вінницяобленерго» з порушенням схеми обліку, відкритим способом, спожита таким чином електроенергія не оплачувалася, а її кількість не обліковувалася, про що в присутності відповідача складено акт №3423 від 17.12.2015 року (а.с.7-8). При складанні означених актів відповідач був присутній, підписав їх, заперечень щодо обставин, викладених в Актах про порушення Правил користування електроенергією для населення, не зазначав (а.с.3, 7 та на звороті). На підставі означених актів 11.06.2014 року та 06.01.2016 року Комісією по розгляду актів про порушення Правил користування електроенергією для населення СО «Шаргородські електромережі» проведено розрахунки заподіяної енергопостачальній організації шкоди, яка складає, відповідно, у 2014 році 2648,04 грн., та у 2015 році 7633, 49 грн. (а.с.6,10). При цьому, як вбачається із протоколів засідання Комісії по розгляду актів про порушення ПКЕЕН від 11.06.2014 року та 06.01.2016 року та розрахунку збитків за актом №2578 та актом №3423, розрахунки збитків, заподіяних відповідачем енергопостачальній організації, здійснювалися на підставі пп.5 п.3.1 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією, затвердженої Постановою НКРЕ України від 04.05.2006 року №562, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції 04.07.2006 року за №782/12656 «Про затвердження Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією». Судом встановлено, що відповідач зареєстрований в [INFO] на вул. Перемоги, 21, що підтверджується інформацією Гибалівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 07.07.2016 року (а.с.17). Також, судом встановлено, що відповідач станом на 28.05.2014 року і 17.12.2015 року також проживав у [INFO] на вул. Перемоги, 21, та споживав електроенергію внаслідок самовільного підключення до електромереж, що підтверджується актами про порушення від 28.05.2014 року та 17.12.2015 року. До теперішнього часу відповідачем збитки повністю не відшкодовано, оскільки сплачено тільки 2200 грн. у рахунок відшкодування шкоди по акту про порушення №2578 від 28.05.2014 року (а.с.5, на звороті). Встановленому судом факту відповідають цивільні правовідносини, що виникають із відшкодування шкоди і регулюються Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 22, 1166 ЦК України. Згідно із ч.3 ст.13 Конституції України, держава забезпечує захист прав усіх субєктів права власності і господарювання, їх рівність перед законом. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Згідно із ст.55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Відповідно до ст.16 ЦК України, одним із способів захисту порушеного цивільного права є відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди. За загальними правилами майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч.1 ст.1166 ЦК України). Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч.2 ст.1166 ЦК України). Частиною 1 ст.22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у звязку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (ч.2 ст.22 ЦК України). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (ч.3 ст.22 ЦК України). Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року за №6 (з наступними змінами та доповненнями) «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна особі і майну громадянина, або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок, та є вина зазначеної особи. Таким чином, закон у вказаних правовідносинах ставить можливість покладання відповідальності за заподіяну шкоду в залежність від наявності вини заподіювача. Відповідно до п.9 Правил споживання електроенергії для населення встановлено, що споживання електричної енергії без приладів обліку не допускається, крім випадків, передбачених цими Правилами. Пунктом 35 ПКЕЕН встановлено, що енергопостачальник має право відключити споживача у разі: самовільного підключення до електричної мережі. Згідно з п.48 ПКЕЕН споживач несе відповідальність згідно із законодавством за порушення правил користування електричною енергією. У разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження… Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника (п.53 ПКЕЕН). Оскільки судом встановлено, що дії [PERSON] були неправомірними і між ними і завданою шкодою є безпосередній причинний звязок і, враховуючи, що відповідач не довів, що шкода енергопостачальній організації завдана не з його вини та не відшкодував заподіяну безобліковим споживанням електроенергії шкоду, то право Шаргородських ЕМ на відшкодування збитків, завданих споживачем внаслідок порушень, допущених під час використання електроенергії, порушено і підлягає судовому захисту, а позов задоволенню. Підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 1378 грн. (а.с.1), згідно з вимогами ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved