overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

06 серпня 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 05.11.2007 в розмірі 3688,33 грн., мотивуючи свої вимоги неналежним виконанням відповідачем умов договору. В судове засідання представник позивача не зявився, у поданій письмовій заявідав згоду на заочний розгляд справи, просив задовольнити позов, а справу слухати за його відсутності. Відповідач до суду не зявилася, про час і місце розгляду справи оповіщена, причин неявки суду не повідомила, у звязку з чим за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 05.11.2007ЗАТ «ПриватБанк» (перейменоване у ПАТ «ПриватБанк») надало [PERSON] кредит у розмірі 1200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 3.2, п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт (а.с. 9). За розрахунком позивача, станом на 30.06.2015 заборгованість за кредитним договором № б/н від 05.11.2007становить 3688грн. 33 коп., з яких 1157грн. 66 коп. заборгованість за кредитом; 1255грн. 88 коп. заборгованість за процентами за користування кредитом; 861 грн. 06 коп. заборгованість за пенею та комісією,а також: 250 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина); 163 грн. 73 коп. штраф (процентна складова) (а.с. 5-8). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено судом, [PERSON] в односторонньому порядку відмовилася від виконання зобовязання за кредитним договором № б/нвід 05.11.2007, внаслідок чого за розрахунком позивача утворилася заборгованість в розмірі 3688 грн. 33 коп., яка підлягає стягненню з відповідача. Крім того, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 243 грн. 60 коп. судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

06 серпня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що він з відповідачем 09 листопада 1983 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають спільну повнолітню дитину. Вказує на те, що шлюбні відносити між ним та відповідачем припинені з 2000 року. Розлад сімейного життя стався через несумісність характерів, відсутність порозуміння та різних поглядів на сімейне життя. Вважає, що родина розпалась остаточно, на примирення він не згоден. Спір щодо поділу майна не виникає. Просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. До відкритого судового засідання позивач [PERSON] не з,явився, надавши суду заяву з проханням розглядати дану справу без його участі. Крім того вказав, що наполягає на задоволенні позовних вимог та просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у відкрите судове засідання не з,явилась по невідомим суду причинам, про день та час слухання справи повідомлялась через житлово-експлуатаційну організацію, про що в матеріалах справи мається акт. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, яка була належним чином повідомлена і від якої не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 листопада 1983 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія ІV-НО № 298897, виданого в Палаці одруження міста Жданова Донецької області, актовий запис № 4028. Від даного шлюбу спільних неповнолітніх дітей не мають. Спору щодо поділу спільного майна у сторін не виникає. Суд, дослідивши матеріали, дійшов висновку про те, що фактичні взаємостосунки подружжя такі, що немає ніяких підстав для відкладення розгляду справи, оскільки фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Суд вважає, безперечним встановлений факт, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї суперечать інтересам сторін, оскільки сімейні відносини, що склалися, негативно позначаються на їх здоров'ї і психологічному стані. Таким чином, суд приходить до висновку, що на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України шлюб між сторонами повинен бути розірваний. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище дружини залишити без змін. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

06 серпня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що вони з відповідачем 15 листопада 2014 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу спільних дітей не мають. Вказує на те, що шлюбні відносити між ним та відповідачем припинені з червня 2015 року. Розлад сімейного життя стався через несумісність характерів, відсутність порозуміння та різних поглядів на сімейне життя. Вважає, що родина розпалась остаточно, на примирення він не згоден. Спір щодо поділу майна не виникає. Просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем, після розірвання шлюбу прізвище не змінювати. У судове засідання позивач [PERSON] не з,явився, надавши суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з,явилась, надавши заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, також вказала, що на розірвання шлюбу згідна. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 листопада 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-НО № 371585, виданого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 548. Від даного шлюбу спільних дітей не мають. Спору щодо поділу спільного майна у сторін не виникає. Суд, дослідивши матеріали, дійшов висновку про те, що фактичні взаємостосунки подружжя такі, що немає ніяких підстав для відкладення розгляду справи, оскільки фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Суд вважає, безперечним встановлений факт, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї суперечать інтересам сторін, оскільки сімейні відносини, що склалися, негативно позначаються на їх здоров'ї і психологічному стані. Таким чином, суд приходить до висновку, що на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України шлюб між сторонами повинен бути розірваний. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище дружини залишити без змін. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

06 серпня 2015 року позивач [PERSON]. звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON]. про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 29.12.1995 року він уклав шлюб, зареєстрований Димитровським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецької області, актовий запис № 509 з відповідачкою по справі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину-дочку [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені з липня 2000 року. Спільне життя с відповідачкою не склалося. Спільного господарства не ведуть. Причиною розпаду сімї є несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння, а тому позивач [PERSON] просить розірвати шлюб з відповідачкою. Позивач [PERSON].. в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала в повному обсязі. Суд, дослідивши докази по справі у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 29 грудня 1995 року Димитровським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецької області, актовий запис № 509 (а.с. 7). Від шлюбу мають неповнолітню дитину-дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені з липня 2000 року через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння. Сторони спільне господарство не підтримують, примирення між ними неможливо, оскільки вони не бажають в подальшому жити разом, спор про розподіл майна не виникає, тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] Відповідно до ст.110 СК України позивач має право на предявлення позову про розірвання шлюбу. За цих обставин, суд вважає, що зберегти сімю неможливо. Після розірвання шлюбу відповідач просить залишити прізвище [PERSON]. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України суд ухвалює рішення на попередньому судовому засіданні в разі визнання позову відповідачем. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

06 серпня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що вона з 11 грудня 1999 року зареєстрована та мешкає в [ADDRESS]. Крім неї у вказаному будинку також зареєстрована її донька [PERSON] та відповідач по справі [PERSON]. З серпня 2014 року відповідач в будинку не мешкає, його речі відсутні, ніякого зв'язку із позивачем та її дочкою не підтримує. Позивач через те, що відповідач [PERSON] зареєстрований у будинку, змушена нести заяві витрати на утримання будинку, в тому числі витрати на оплату житлово-комунальних послуг. В теперішній час в зв'язку із скрутним матеріальним становищем та підвищенням цін на житлово-комунальні послуги у позивача виникла необхідність зняти з реєстрації відповідача [PERSON], який добровільно з реєстрації не знявся, а тому позивач змушена звернутися до суду з позовом про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, був повідомлений про день та час розгляду справи належним чином, тому суд має можливість розглянути справу у його відсутність та на підставі наявних документів - доказів винести заочне рішення по справі. В судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], які були приведені до присяги та попереджені про кримінальну відповідальність, підтвердили викладені в позовній заяві обставини. З'ясувавши позицію позивача, заслухавши пояснення свідків, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] з 11 грудня 1999 року зареєстрована та мешкає в [ADDRESS], що підтверджується копією паспорта (а.с.5), довідкою Комунального підприємства «Служба єдиного замовника № 4» від 21 травня 2015 року (а.с.10). Крім неї у вказаному будинку також зареєстрована її донька [PERSON] та відповідач по справі [PERSON], що підтверджується копією паспорта [PERSON] (а.с.8), довідкою Комунального підприємства «Служба єдиного замовника № 4» від 21 травня 2015 року (а.с.10), витягом з домової книги (а.с.11-12). З серпня 2014 року відповідач в будинку не мешкає, його речі відсутні, ніякого зв'язку із позивачем та її дочкою не підтримує. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування та розпорядження майном. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач [PERSON] з серпня 2014 року не мешкає в будинку [ADDRESS], факт його реєстрації в будинку позбавляє позивача права розпоряджатися належним їй майном повною мірою, призводить до зайвих витрат на оплату житлово-комунальних послуг, тощо, є порушенням права власності. В силу ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 243,60 грн. (а.с.1). На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

06 серпня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше мінімального розміру, встановленого законом, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення донькою повноліття, мотивуючи свій позов тим, що відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати свою дитину. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату і час слухання справи повідомлений належним чином, повідомлення про причини неявки від нього не надійшло. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі, оскільки позивач проти цього не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Із свідоцтва про народження (а.с. 4) вбачається, що [PERSON], являється батьком [PERSON], [INFO]. Враховуючи викладене у відповідності до вимог ст.182 СК України суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Судові витрати суд розподіляє відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 180, 182, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

06 серпня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 08 червня 2008 року у виконавчому комітеті Мамаївської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області за актовим записом № 07, між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від шлюбу у сторін [INFO] народилася донька [PERSON]. Причиною розпаду сім'ї, є те, що сімейне життя не склалося в зв'язку із постійними сварками які виникають на побутовому грунті, несумісністю характерів та різницею поглядів на життя, відсутністю спільних інтересів. Вказує, що подружні відносини припиненні з лютого 2010 року, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Заперечує щодо примирення з відповідачем та наміру зберегти шлюбні відносини з ним не має. Підтримуючи вищевикладене просить задовольнити позовну заяву та розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, проте від її представника [PERSON] надійшла до суду заяву в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але від нього на адресу суду надійшла заява про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги визнає на розірвання шлюбу згідний. Вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 08 червня 2008 року, зареєстрованому у виконавчому комітеті Мамаївської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області за актовим записом № 07 (а.с. 3). Від шлюбу у сторін є повнолітня донька [PERSON] [INFO] (а.с.4). Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, проживають окремо, загальне господарство не ведуть, їх шлюб набув формального характеру і тому суд вважає, що його необхідно розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

06 серпня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, в якому зазначила, що вона зареєстрована та фактично мешкає у квартирі [ADDRESS]. Крім неї в зазначеній квартирі зареєстровані [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] 3 2004 року в даній квартирі не мешкає, комунальні платежі не сплачує, в теперішній час мешкає в м. Київ, його особисті речі в квартирі відсутні. Формальна реєстрація [PERSON] в квартирі змушує позивача нести додаткові витрати по утриманню житла, як-то плата за комунальні послуги та створює перешкоду в оформленні позивачем субсидії, у зв'язку з чим позивач, з урахуванням уточнених позовних вимог просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала заяву в якій підтримала заявлені позовні вимоги, просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій позов визнав, просив справу розглянути за його відсутністю. З'ясувавши позицію сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що позивач [PERSON] є наймачем та зареєстрована у квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] разом із [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідкою від 04 серпня 2015 року, виданою КП «Служба Єдиного замовника» (а.с.5). Як вбачається з акту про перевірку паспортного режиму, виданого КП «Служба Єдиного Замовника» (а.с.6), в квартирі [ADDRESS] зареєстровані три особи - [PERSON], [INFO] [PERSON], [INFO], який не мешкає за вказаною адресою з 2004 року та [PERSON], [INFO], який не мешкає за вказаною адресою з червня 2013 року, комунальні послуги не сплачують, що також підтверджується квитанціями (а.с.10-13). Відповідно до ст. 163 ЖК України, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення у випадках і у межах строків, установлених частиною 1, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою ст. 71 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом встановлено, що [PERSON] не проживає у спірній квартирі без поважної причини з 2004 року, спроб вселитися до неї не робив, ніхто не перешкоджав проживанню або вселенню його до спірної квартири. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, і відповідач [PERSON] втратив право користування квартирою за адресою: [ADDRESS] у зв'язку з його відсутністю і не проживанням в даній квартирі більше шести місяців без поважних причин.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

06 серпня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала із підстав зазначених в ньому. Відповідач в судове засідання не зявився. Про день, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому порядку. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно ст.181 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що зроблено відповідний актовий запис за №275 (а.с.24). [PERSON] народився 18 лютого 2000 року в м.Житомирі, в свідоцтві про народження якого батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.3). Дослідивши матеріали справи судом встановлено наявність порушення відповідачем своїх обовязків, як батька, утримувати свою неповнолітню дитину, яка потребує матеріальної допомоги, що є підставою для повного задоволення позову.

Outcome: approved