Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

05.10.2015р. позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з\~ відповідачем, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через непорозуміння та суперечки, спільне проживання стало неможливе, що призвело до фактичного розірвання шлюбних стосунків. Відносини між сторонами зіпсовані, існують великі розбіжності в інтересах, в поглядах на життя, внаслідок чого спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу не можливе. Від шлюбу мають спільних дітей - сина [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] . Спору щодо місця проживання дітей та майнового спору не мають. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Просила не застосовувати заходів щодо їх примирення, оскільки відповідач знайшов собі нову жінку, а відтак примирення між ними неможливе. Відповідач в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій просить провести розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, перевіривши\~ законність визнання позову відповідачем, суд вважає вимоги, викладені в заяві, такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, як вбачається з матеріалів справи, 23.06.2001р. сторони уклали шлюб, про що Нововасилівською сільською радою Врадіївського районного Миколаївській області зроблено відповідний актовий запис № 07 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 23.06.2001р. Прізвище після реєстрації шлюбу дружини залишене дошлюбне [PERSON] . Фактично сторони з травня 2015 року не проживають однією сім`єю та не підтримують один одного, не мають будь-яких відносин, не ведуть спільного побуту. Сторони від шлюбу мають спільних дітей - сина [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] , які проживають біля матері. Спору щодо місця проживання дітей та майнового у сторін немає. Згідно ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану (ст. 21 СК України). У відповідності до ч. 2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частинами 1 та 2 ст 110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Відповідно до ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За вимогами ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та враховуючи те, що під час судового розгляду не встановлено обставини передбачені ч. 2 ст. 110 СК України, які перешкоджають пред`явленню позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а також права їх дитини. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як дружини, так і чоловіка. Відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 487 грн. 20 коп. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України Про судовий збір, в зв`язку з внесенням судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, позивачу підлягає поверненню судовий збір в розмірі 2 грн. 80 коп. (490 грн. - 487,20 грн. = 2,80 грн.).

Outcome: approved