Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-14 00:00:00

05 серпня 2019 року до Обухівського районного суду Київської області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. На обґрунтування заявленого позову позивач зазначила, що 28 березня 2008 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, який 25 квітня 2012 року було розірвано. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 11.04.2017 року відповідач зобов`язаний до сплати аліментів на утримання доньки в розмірі 1500 грн. щомісяця. Позивач звернулась до суду та просить змінити розмір та спосіб стягуваних аліментів, визначений рішенням Обухівського районного суду Київської області від 11 квітня 2017 року про стягнення з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] , аліментів на утримання доньки [PERSON] [INFO] в твердій грошовій сумі розміром 1500 грн. та стягувати з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, з дня набрання рішенням законної сили. 11 жовтня 2019 року винесено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження у цивільній справі та призначення підготовчого провадження у справі. 22 січня 2020 року винесено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив в повному обсязі та просив відмовити в його задоволенні в повному обсязі, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що аліменти сплачує справно в повному обсязі, заборгованості немає. Крім того зазначив, що він не працює та доходів не отримує, оскільки перебуває на «Д» обліку в кабінеті інфекційних захворювань з діагнозом невиліковних захворювань, на лікування витрачає значні кошти, проходить двічі на рік платне дороговартісне лікування у відповідних медичних закладах, гроші на лікування йому надає мати, в якої він фактично перебуває на утриманні. Вислухавши позивача, відповідача, перевіривши та дослідивши матеріали справи, наявні в ній докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 28 березня 2008 року між сторонами зареєстровано шлюб, який рішення Обухівського районного суду Київської області 25 квітня 2012 року було розірвано. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO] , батько дитини [PERSON] , мати [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] виданого 24 вересня 2008 року Виконкомом Української міської ради Обухівського району Київської області. Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 11 квітня 2017 року присуджено стягнення аліментів відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1500 гривень щомісячно. 25 червня 2017 року державним виконавцем Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Орловською І.В. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 372/264/17 від 19 травня 2017 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини дочки [PERSON] [INFO] в розмірі 1500 грн. щомісячно починаючи з 27 січня 2017 року до досягнення дитиною повноліття. Згідно з довідкою № 3912 від 17.12.2019 року виданої Обухівською центральною районною лікарнею, [PERSON] , [INFO] , перебуває на «Д» обліку в кабінеті інфекційних захворювань з діагнозом двох невиліковних захворювань. Як вбачається з відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків № 1637 від 28.11.2019 року інформація про доходи [PERSON] відсутня. Відповідно до\~ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ч.1,\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до\~ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст.181,\~192 СК\~розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3\~ст.181 СК).\~Стаття 192 СК\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно ч. 1\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи,\~поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим\~Кодексом випадках. Згідно ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем не надано доказів того, що обставини щодо участі відповідача у вихованні та утриманні дитини змінилися, доказів зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із сторін. В судовому засіданні позивач підтвердила факт відсутності обставин, які в силу закону можуть слугувати підставою для зміни розміру аліментів, а пред`явлення позову пояснила власним бажанням отримувати аліменти у більшому розмірі. Розглянувши справу в межах визначених позивачем предмету спору та підстав для задоволення позову, вирішуючи спір на підставі наявних у справі доказів, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що доводи позову не ґрунтуються на законі, не знайшли свого об`єктивного підтвердження в судовому засіданні, тому суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю

Outcome: dismissed