Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

04 травня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до Шишацького районного суду Полтавської області з позовом до Шишацької селищної ради про визнання права власності на спадкове майно померлого а [PERSON] у вигляді належної йому на день смерті земельної ділянки. В обґрунтування позивних вимог зазначив, що являється спадкоємцем за заповітом після померлого [INFO] батька [PERSON] До складу спадкового майна померлого входить земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,1058га. В зв'язку з тим, що в Державному акті на землю на ім'я померлого батька мається помилка в частині кадастрового номеру земельної ділянки та точного її місця знаходження державний нотаріус відмовила спадкоємцю у видачі свідоцтва про спадщину. Позивач в судове засідання не з'явився уповноважив на представлення своїх інтересів адвоката Вінніка В.М. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Представник відповідача - Шишацької селищної ради в судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, свою правову позицію щодо предмету спору не висловив, заперечень проти позову не надавав. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступні факти та правовідносини, що їх супроводжують. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим того ж дня відділом ДРАЦС РС Шишацького РУЮ у Полтавській області (а.с.8). Померлий залишив заповіт, посвідчений 19 березня 2009 року приватним нотаріусом Шишацького районного нотаріального округу Плаксіною П.Б, згідно якого все своє майно в рівних частках заповідав [PERSON] та [PERSON] (а.с.16). При вивченні спадкової справи № 15/2015 щодо майна померлого [PERSON], встановлено, що його син [PERSON] прийняв спадщину натомість інший спадкоємець [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини на користь позивача (а.с.17-18). До складу спадкового майна померлого поміж іншого входить земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,1058га, що належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 08 серпня 2007 року Шишацької селищною радою та Шишацьким районним відділом земельних ресурсів за реєстровим номером 01.07.545.00525 (а.с.9). Зі змісту протоколу виправлення помилки № 129311 від 24.12.2015 та іншої службової документації відділу Держгеокадастру у Шишацькому районі Полтавської області встановлено, що за заявою [PERSON] виправлено помилку в кадастровому номері вказаної земельної ділянки шляхом його зміни з [NUMBER] на [NUMBER] (а.с.10-14). Крім того з вказаної документації встановлено, що спадкова земельна ділянка розташована за адресою [ADDRESS] в той час як згідно Державного акту вона розташована по [ADDRESS]. В зв'язку з даними обставинами постановою в.о. завідувача Шишацькою державною нотаріальною конторою Асанової Р.Ш. 05 лютого 2016 № 41/02-31/02-14 спадкоємцю [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказану земельну ділянку (а.с.19). Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України однією із підстав припинення права власності є смерть власника. Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до судової практики та положень Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідачами у справах даної категорії при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Фактично успадкувавши після смерті батька [PERSON] вищевказану земельну ділянку, позивач [PERSON] позбавлений можливості оформити її на своє ім'я та здійснити подальшу державну реєстрацію права власності щодо неї в зв'язку з допущеними державними органами помилками в частині кадастрового номеру та місця розташування земельної ділянки при видачі Державного акту на землю, що в свою чергу є перешкодою для реалізації позивачем свого права власності на вищевказане спадкове майно. Відповідно до приписів ст. 41 Конституції України та ст.ст. 316, 319, 321 ЦК України правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно бути позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. ст. 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюєтся або не визнається іншою особою. Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та доведеними, а отже підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved