Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

05 вересня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про повернення подвійної суми забезпечувального платежу. В позовних вимогах зазначає, що 30.12.2013 року між Позивачем та Відповідачем по справі будо укладено попередній договір купівлі продажу нерухомого майна - квартири [ADDRESS] За зазначеним договором Позивач передав а Відповідач отримав суму забезпечувального платежу в розмірі 4400 доларів США, що за комерційним курсом станом на 30.12.2013 року становить 36300 гривень. Згідно з пункту 3.1 Попереднього договору у випадку односторонньої відмови Продавця від укладення Основного договору та/або невиконання умов цього договору він зобов'язаний сплатити Покупцю подвійну суму забезпечувального платежу. Також зазначає, що Відповідачем по справі договірних умов не виконано та здійснено відчуження квартири [ADDRESS] третій особі. Посилаючись на норми Цивільного кодексу України просить стягнути з Відповідача суму забезпечувального платежу в подвійному розмірі що становить 115368 гривень (еквівалент 8800 доларів США). Представник позивача в судовому засіданні підтримав повністю позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, та просив позов задовольнити у повному обсязі, стягнути суму забезпечувального платежу в подвійному розмірі. Відповідач, будучи належним чином, повідомлений про день, час, місце розгляду даної справи, у судове засідання не з'явились, причину неявки суду не повідомив. Суд, враховуючи вимоги ст.ст. 169, 224, 225 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідачів та ухвалити по справі заочне рішення. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Також, за положеннями ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Сторона, яка необгрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Відповідно до ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться ( ст. 526 ЦК України). Судом встановлено, що 30.12.2013 року між Позивачем та Відповідачем по справі будо укладено попередній договір купівлі продажу нерухомого майна - квартири [ADDRESS] За зазначеним договором Позивач передав а Відповідач отримав суму забезпечувального платежу в розмірі 4400 доларів США, що за комерційним курсом станом на 30.12.2013 року становить 36300 гривень. Згідно з пункту 3.1 Попереднього договору у випадку односторонньої відмови Продавця від укладення Основного договору та/або невиконання умов цього договору він зобов'язаний сплатити Покупцю подвійну суму забезпечувального платежу. Також судом встановлено, що Відповідачем по справі договірних умов не виконано та здійснено відчуження квартири [ADDRESS] третій особі. Частиною 2 ст. 635 ЦК України визначено, що сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до частини статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно Попереднього договору сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення основного договору, повинна відшкодувати другій стороні збитки. Подвійна сума забезпечувального платежу на час звернення до суду становила 8800 доларів США що становить 115368 гривень. З матеріалів справи вбачається, що Відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання за попереднім договором, а отже позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки, суд задовольняє позовні вимоги, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1182,72 грн. у відшкодування понесених позивачем та документально підтверджених судових витрат.

Outcome: approved