Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-29 00:00:00

05.07.2019 заявник [PERSON] , звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на те, що заявник отримала Свідоцтво про право на спадщину за заповітом після померлої матері [PERSON] на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] , а також Договір про визначення порядку користування житловим будинком від 27.04.1993 року. Запорізьким МБТІ заявнику видано Реєстраційне свідоцтво № 19 р.№ 2785 від 18.02.1993 року. При оформленні вищевказаних документів була допущена помилка у прізвищі заявника, а саме вказано на російській мові « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». Встановлення факту належності заявнику Свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 164 видане 26.01.1993 року Вільнянською державною нотаріальною конторою, Договору про визначення порядку користування житловим будинком від 27.04.1993 року, а також Реєстраційне свідоцтво № 19 р.№ 2785 від 18.02.1993 року необхідне для оновлення втрачених документів на житловий будинок. У зв`язку з цим просить встановити факт належності їй правовстановлюючого документа. У судове засідання заявник не з`явилася, надіслано до суду заяву про розгляд справи відсутності заявника, на вимогах, викладених у заяві, наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення. Представник заінтересованої особи Вільнянської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, повідомлявся судом належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, причин неявки не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3)відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою заявника суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з обставин, зазначених заявником, і які знайшли повне підтвердження в ході розгляду справи в суді. Судом встановлено, що [INFO] в м. Вільнянськ Запорізької області народилася [PERSON] , про що зазначено в її паспорті [NUMBER] , виданому Вільнянським РВ УМВС України в Запорізькій області 31.05.1997 (арк.с. 4). Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що заявник отримала Свідоцтво про право на спадщину за заповітом після померлої матері [PERSON] на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] , а також Договір про визначення порядку користування житловим будинком від 27.04.1993 року. Запорізьким МБТІ заявнику видано Реєстраційне свідоцтво № 19 р.№ 2785 від 18.02.1993 року. (а.с.6-8). У вищезазначених документах прізвище заявника визначено - « [PERSON] » (мова документів - російська). Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ст. 293 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майн виз прав або підтвердження чи відсутності неоспорюваних прав. З матеріалів справи вбачається, що ім`я заявника є « [PERSON] », а різниця у написанні її імені в Свідоцтві про право на спадщину за заповітом після померлої матері [PERSON] на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] , Договорі про визначення порядку користування житловим будинком від 27.04.1993 року, Реєстраційному свідоцтві № 19 р.№ 2785 від 18.02.1993 року, виданому Запорізьким МБТІ сталася через довільний переклад її імені з російської мови на українську. Таким чином, судом встановлено, що Свідоцтво про право на спадщину за заповітом № 164 видане 26.01.1993 року Вільнянською державною нотаріальною конторою, Договір про визначення порядку користування житловим будинком від 27.04.1993 року, а також Реєстраційне свідоцтво № 19 р.№ 2785 від 18.02.1993 року де прізвище заявника вказане на російській мові помилково « [PERSON] », фактично належить [PERSON] . Встановлення цього факту має для заявника юридичне значення, оскільки з ним пов`язане виникнення, зміна або припинення майнових прав, а саме, від встановлення факту залежить реалізація заявником майновими правами. Судовий збір, сплачений заявником при поданні заяви, не відшкодовується відповідно до вимог ч.7 ст.294 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved