Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-05 00:00:00

05.03.2020 року КП «Міст» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування кімнатою [ADDRESS] . Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що власником гуртожитку по [ADDRESS] є Краматорська міська рада, а КП «Міст», відповідно до рішення ради №26/V-42 від 18.03.2009 року, його балансоутримувач. Відповідачу [PERSON] , на підставі рішення виконавчого комітету Краматорської міської ради №256 від 20.04.2016 року видано ордер №9, про надання у платне користування кімнати [ADDRESS] . Відповідач з червня 2019 року в наданій йому кімнаті не проживає, його особистих речей в кімнаті немає, точне місце проживання його не відомо. Так як відповідач не проживає в гуртожитку понад 6 місяців, позивач вважає, що є всі підстави визнати його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Представником позивача [PERSON] до суду надана заява, в якій вона просила розглянути справу у її відсутності та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву у визначений строк не надав, у зв`язку з чим суд, зі згоди представника позивача, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, згідно ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 127 Житлового кодексу України, п. 2 Примірного положення про гуртожитки (далі - Положення), затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 03 червня 1986 року за № 208, жилі будинку реєструються як гуртожитки у виконавчому комітеті місцевої ради й призначаються лише для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період їх роботи або навчання. Згідно зі ст. 129 ЖК України на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Судом встановлено, що гуртожиток розташований за адресою: [ADDRESS] , є комунальним майном, належить Краматорській міській раді та передано на баланс позивачу КП «Міст». Відповідачу [PERSON] , на підставі рішення виконкому від 20.04.2016 року видано Ордер на житлове приміщення з фондів житла для тимчасового проживання №9 на право зайняття жилої площі строком на 1 рік в кімнаті [ADDRESS] , де він зареєструвався 10.05.2016 року. Згідно Актів від 01.08.2019 року, 05.11.2019 року та 14.01.2020 року відповідач [PERSON] у гуртожитку не проживає з червня 2020 року. Згідно ст.810 ЦК України житло у гуртожитку надається для проживання на певний строк за плату. Згідно ст.132 ЖК України по закінченню строку договору наймач підлягає виселенню без надання іншого жилого приміщення. У відповідності до ст.ст. 386, 391 ЦК України, власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що оскільки позивач КП «Міст» є балансоутримувачем гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , в якому на підставі ордеру №9 від 10.05.2016 року [PERSON] було надано кімнату № [NUMBER] строком на 1 рік, тобто право на проживання останнього в гуртожитку припинено 10.05.2017 року, крім того він з червня 2019 року за вказаною адресою не проживає, у зв`язку з чим є законні підстави для визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням. У зв`язку із задоволенням позовних вимог КП «Міст», з відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2102,00 грн. на користь позивача.

Outcome: approved