Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-09 00:00:00

07.08.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] і просить постановити рішення, яким розірвати їхній шлюб зареєстрований 27.12.2016 року в Галицькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції; залишити малолітню дитину: сина, [PERSON] , [INFO] залишити проживати з нею. З позовної заяви поданої позивачем вбачається, що 27 грудня 2016 року Галицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, в якому народилася одна дитина: син - [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалося по тій причині, що у них відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини та обов`язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Не бере участі у матеріальному забезпеченні сім`ї, не бажає влаштовуватися на роботу. В даний час відповідач проживає в Грузії, постійно її принижує та погрожує забрати сина. Просить шлюб розірвати, дитину залишити проживати разом із нею, в Україні. В судове засідання [PERSON] не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про час, день та місце розгляду справи. Однак нею через канцелярію суду подано заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутність, позов підтримує та просить задовольнити. У разі неявки в судове засідання відповідача - не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач, в судові засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду судового засідання. До суду повернулося поштове відправлення, яке скеровано судом до Грузії за місцем його проживання, проте воно повернулося без вручення адресату. Судом ухвалено розглядати справу в порядку заочного розгляду справи. У зв`язку з тим, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 27.12.2016 року цього ж дня, Галицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 77 (а.с.5), в якому народилася одна дитина: син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.08.2017 року (а.с.5, 6). Сімейне життя у подружжя не склалося по тій причині, що у них відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя. Шлюбно-сімейні відносини припинилися, сім`я розпалася остаточно, разом тривалий час не проживають. Відповідач проживає в Грузії. Згідно ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Відповідач письмового відзиву на позов не подав, однак позивачем була долучена до матеріалів копія заяви відповідача, який зазначив, що з [PERSON] не проживає і примирення не можливе, претензій до неї не має та не заперечує щодо проживання сина із мамою. Сторони не змогли зберегти сім`ю, а тому суд вважає встановленим, що шлюб суперечить інтересам сторін та постановляє рішення про задоволення позовних вимог, відповідно до яких: шлюб між сторонами слід розірвати, малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] залишити проживати з мамою - [PERSON] Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі вищенаведеного та ст.ст. 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved