overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

07.07.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить суд визнати недійсним свідоцтво про право [PERSON] на спадщину ? частини житлового будинку за заповітом [PERSON], анулювати правову реєстрацію цієї частини будинку на імя [PERSON] у КП « Харківське міське бюро технічної інвентаризації», визнати за ним право власності на житловий будинок в цілому по вїзду Електричному , 1 в м. Харкові в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] 27.04.1998 року. У судовому засіданні представник відповідача заявила клопотання про обєднання в одне провадження вищевказаної позовної заяви та позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про визначення спадкової частки [PERSON] у вказаному вище домоволодінні, яка була подана до суду 01.02.2001 року та знаходиться в матеріалах цивільної справи №2-516/2001 рік. Суд, вислухав думку учасників судового розгляду , дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлене клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 126 ЦПК України, суддя під час відкриття провадження у справі, підготовки справи до судового розгляду або суд під час її розгляду мають право постановити ухвалу про обєднання в одне провадження кількох однорідних позовних вимог за позовами одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача чи до різних відповідачів або за позовом різних позивачів до одного й того самого відповідача. Так, представник відповідача просить суд обєднати в одне провадження з зазначеним позовом, позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про визначення спадкової частки [PERSON] у вказаному вище домоволодінні, яка була подана до суду 1.02.2001 року та знаходиться в матеріалах цивільної справи №2-516/2001 рік. Як вбачається з матеріалів справи №2-516/2001 , судом розглядався позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на частину домоволодіння 1 по вїзду Електричному в м. Харкові. 07.12. 2001 року по даній справі ухвалено рішення, яке ухвалою судової колегії судової палати по цивільним справам апеляційного суду Харківської області від 18.03.2002 року частково змінено та визнано з [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] на 1/3 частину вказаного вище будинку, а за [PERSON] на 2/3 частини в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . Таким чином рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 07.12.2001 року набрало законної сили. Обєднання позовних вимог [PERSON] /правонаступника [PERSON] / від 01.02.2001 року , які заявлялися при розгляді справи за позовом [PERSON] /правонаступник [PERSON]О./ , та які на його думку не були розглянуті , суперечить вимогам чинного законодавства. Якщо [PERSON] вважає, що при ухваленні рішення від 01.02.2001 року не були розглянуті його позовні вимоги, він вправі звернутися до суду про ухвалення додаткового рішення .

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-18 00:00:00

07.07.2016 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала. Пояснила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 2009 року. Мають двох спільних дітей: сина [PERSON] [INFO] і дочку [PERSON] [INFO]. Сімейні стосунки не склалися внаслідок відсутності взаєморозуміння і поваги один до одного. Шлюб просила розірвати, своєї згоди на примирення не надала. Після розірвання шлюбу просила суд залишити їй прізвище «Чабан». Відповідач [PERSON] не висловив заперечень проти розірвання шлюбу. Не вбачав підстав в наданні строку для примирення. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19 вересня 2009 року, мають двох спільних дітей: сина [PERSON] [INFO] і дочку [PERSON] [INFO] (а.с. 4-6). Згідно ст.ст. 104; 105; 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання на підставі рішення суду. Суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на ту обставину, що сторони наполягали на розірванні шлюбу, позов підлягає до задоволення. Оскільки позивачка не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на її користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

07.07.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, де зазначає, що з відповідачем перебувала в шлюбі від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Вказує, що в добровільному порядку достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Досягти з відповідачем згоди з приводу цього питання не можливо, тому змушена звернутися до суду. Просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини його доходу щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на утримання неповнолітньої доньки до її повноліття. В судове засідання позивач не з»явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], дитина проживає з матірю (а.с10,11) Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, позивач просить стягнути з відповідача аліменти за рішенням суду. Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом\~ст. 150 СК України\~батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток і утримувати дитину до досягнення нею повноліття на рівні, який дозволяє забезпечити її повноцінне життя. Згідно до статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, судом встановлено, що відповідач, є батьком [PERSON], добровільно матеріальну допомогу не надає, позивач бажає одержувати аліменти на утримання доньки за рішенням суду. В звязку з тим, що відповідачем [PERSON] не надано до суду заперечень проти позову, доказів в підтвердження того, що ним належним чином виконувалися обовязки по утриманню доньки, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення аліментів є обґрунтованими. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Суд допускає негайне виконання судового рішення в межах стягнення аліментів за один місяць. Відповідно до частини 3 статті 88 ЦПК України судовий збір суд стягує з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

07.07.2016 року [PERSON] звернулися до суду з заявою про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, в якій просять суд встановити факт народження певною жінкою дитини в певний час. В обґрунтування заяви посилаються на те, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі. [INFO] заявниця [PERSON] народила дівчинку, що підтверджується копією медичного свідоцтва про народження [NUMBER] від 21.06.2016 року, виданого ДУ «ЛПЦ», яке на території України не є дійсним. У зв'язку із цим вона не має можливості звернутися до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Старобільського РУЮ для державної реєстрації народження дитини. Встановлення даного юридичного факту необхідно для державної реєстрації народження дитини. У судове засідання заявник [PERSON] не з'явилася. В своїй заяві просить суд розглянути заяву за її відсутності. У судове засідання заявник [PERSON] не з'явився. В своїй заяві просить суд розглянути заяву за його відсутності. Представник заінтересованої особи - Старобільського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області не з'явилася. В своїй письмовій заяві не заперечує проти задоволення заяви та просить суд розглянути справу за її відсутності. Дослідивши докази по справі, суд вважає заяву обґрунтованою і підлягаючою повному задоволенню з наступних підстав: Згідно копії свідоцтва про шлюб [NUMBER], актовий запис № 715 від 14 листопада 2015 року складеного Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.11.2015 року. Згідно копії медичного свідоцтва про народження [NUMBER], виданого [INFO] у [PERSON] [INFO] народилась дитина - дівчинка вагою 3300 грамів. Відповідно до п.7 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ч.2 ст.259 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Згідно ст. 257-1 ЦПК України - справи про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Відповідно до ч. 1 ст. 145 Сімейного кодексу України, прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

07.07.2016 року [PERSON] подала до суду заяву про визнання недієздатною своєї доньки [PERSON], [INFO], встановивши опіку над нею. Заяву мотивує тим, що донька з народження страждає тяжким генетичним захворюванням - синдром Прадера - Віллі, цереброастенічний синдром, внаслідок чого відстає у психомоторному розвитку та перебуває на диспансерному обліку у лікаря невропатолога. Крім того являється інвалідом першої групи з дитинства, пожиттєво, останній рекомендоване лікування у відділенні неврології у психіатра та потребує постійного стороннього догляду, який з часу народження надає саме вона її мати. За станом здоровя внаслідок хронічного стійкого психічного та невротичного розладу донька не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відтак, виникла необхідність у визнанні її недієздатною та встановленні опіки над нею. Заявник [PERSON] подала на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі, свої вимоги повністю підтримує. Просить визнати [PERSON] недієздатною та призначити її опікуном. Представник відділу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради в судовому засіданні не заперечила проти задоволення заяви та визнання недієздатною [PERSON], а також встановлення над нею опіки. Оглянувши заяву [PERSON], заслухавши пояснення представника органу опіки та піклування ШРА ЛМР [PERSON], з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення. У відповідності до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO] є донькою [PERSON] та проживає з нею та батьком за адресою: м. Львів, вул. Замарстинівська, 150/122. [PERSON] є інвалідом першої «Б» групи з дитинства, хворіє психічним захворюванням, потребує постійної сторонньої допомоги та нагляду, що стверджується долученими до матеріалів справи медичними довідками. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 577 від 21 жовтня 2016 року [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом у формі розумової відсталості в ступені вираженої дебільності. За своїм психіатричним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує опіки. У відповідності до ч.1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. У відповідності до ч.1 ст. 241 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку. Перешкод для призначення [PERSON] опікуном судом не встановлено. На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що заява є підставною та підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-28 00:00:00

07.07.2016 року заявниця [PERSON] звернулася в суд із заявою про встановлення факту родинних відносин, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що її батьком є [PERSON], [INFO], якій проживав за адресою [INFO]. 27.08.2013 року батько помер. При житті батькові належав житловий будинок № 4 з надвірними будівлями по вул. Сохрякова в м. Краматорську Донецької області. Після його смерті вона звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії звязку з тим, що спадкоємець не надав нотаріусу документів, які підтверджують факт родинних відносин з [PERSON] спадкодавцем, оскільки свідоцтво про народження втрачено. Просить установити факт, що вона є донькою померлого [PERSON], [INFO], померлого 27.08.2013 року. В судове засідання заявник не зявилася, але надала заяву у якій просила справу розглядати у її відсутність, підтримала вимоги та просив їх задовольнити. Заінтересована особа представник Краматорської міської ради в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву з прохання слухати справу у його відсутність, заяву визнав, та не проти її задоволення. Суд вважає можливим ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до копії свідоцтва про смерть, [PERSON] помер 27.08.2013 року (а.с.10) Згідно довідки БТІ м. Краматорська право власності на житловий будинок № 4 по вул. Сохрякова в м. Краматорську зареєстровано в КП «БТІ» за реєстр. № 8041 - 01.09.1970 року за [PERSON] на ? частку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом та свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, виданому 21.08.1970 року (реєстр № 3677) нотаріусом Другої Краматорської ДНК (а.с. 16). Згідно копії домової книги [PERSON], [INFO] зареєстрована в [INFO]. Відповідно до акту про проживання комітету мікрорайону № 5 [PERSON]. дійсно проживає за адресою [INFO] з 1958 року разом з батьком [PERSON] Відповідно до копії диплому № 423674 від 30.06.1971 року [PERSON] в 1971 році закінчила повний курс Краматорського технологічного технікуму. Згідно довідки Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області 29.08.2013 року [PERSON] отримала допомогу на поховання за померлого [PERSON], якій помер 27.08.2013 року . Таким чином, суд вважає доведеним факт, що заявниця є донькою [PERSON], якій народився 02.08.1920 року , що помер 27.08.2013 року. Встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, тому що дозволить йому оформити спадщину після смерті батька.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

07.07.2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 06.08.2005 року вона уклала шлюб з відповідачем зареєстрований відділом РАЦС Новотроїцького РУЮ в Херсонської області, актовий запис № 41. Від спільного шлюбу мають неповнолітніх дітей - дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї є те, що в силу різних життєвих обставин сторони не змогли зберегти почуття любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. На даний момент сім'я фактично розпалась, відповідач проживає з іншою жінкою. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, а також стягнути з відповідача витрати за сплату судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву з проханням слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням слухати справу у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них. Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 СК України). Проте, судом встановлено, що вказані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач категорично вказує, що подальше спільне життя неможливе, сім'я фактично розпалась, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Сукупність наведених доказів приводить суд до висновку що позов підлягає задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача, відповідно до ст. 88 ЦПК, оскільки вимоги позивача задоволені повністю. На підставі викладеного, згідно ст. 110-112, 115 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

07.07.2016 року позивач звернувся в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що знаходиться в зареєстрованому у Подільському районному у м. Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві за актовим записом № 950 шлюбі з відповідачем з 10.11.2012 року. Спільне життя між сторонами не склалося внаслідок того, що вони не знаходили порозуміння при вирішенні спільних питань існування сім'ї, внаслідок чого часто виникали суперечки, шлюбні відносини фактично припинились. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спір про майно відсутній. Отже, вважає що сім'я розпалася, примирення між сторонами неможливе, тому просить шлюб розірвати. Термін на примирення не потрібен. В судове засідання сторони не з'явились. До суду від них надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, в свою чергу позивач на позовних вимогах наполягає, просить розірвати шлюб, відповідач не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжів і суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Крім цього на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Отже, судом встановлено, що згідно оригіналу свідоцтва про одруження 10.11.2012 року сторони дійсно зареєстрували шлюб(а.с.5). На сьогоднішній день збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд вважає, що позов доведено і він підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

07.07.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення у солідарному порядку заборгованості за отримані послуги з теплопостачання в розмірі 2953 грн. 21 коп. та судового збору в сумі 1378 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, до його початку надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Також просить стягнути з відповідачів витрати за оголошення у пресі в сумі 306 грн. Відповідачі в судове засідання не зявились, про час і місце розгляду справи сповіщались через оголошення у пресі. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи , що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] була попереднім власником квартири [ADDRESS], разом з нею були зареєстровані [PERSON] та [PERSON] Позивач надає послуги з теплопостачання у вигляді гарячого водопостачання і центрального опалення у відповідності до «Правил надання послуг з центаралізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затвержених Постановою Кабінету міністрів України від 21.07.2005 року за №630. Згідно ст. ст. 67, 68 ЖК України та п.10 «Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року плата за теплопостачання вноситься щомісячно за нормами і тарифами, затвердженими рішенням Чернігівської міської ради. Відповідачам централізовано надавались послуги з опалення житлової площі та підігріву води, але плату за отримані послуг своєчасно не вносила, в результаті чого за період з 01.09.2013 року по 01.04.2014 року виникла заборгованість в сумі 2953 грн. 21 коп. Розмір заборгованості та оплата судового збору підтверджується матеріалами справи, що є підставою для їх стягнення. Також підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача витрати за публікацію оголошення у пресі в сумі 306 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

07.07.2016 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача в якому просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач до судового засідання не з*явилась, але подала заяву в якій просила справу розглянути без її участі та позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з*явився, але подав заяву в якій просив справу розглянути без його участі та позовні вимоги позивача визнав у повному обсязі. Суд, дослідивши заяву позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки він визнаний відповідачем, це визнання ним позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб тому що: Відповідач по справі є батьком своєї неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с.6), дитина знаходився на утриманні матері - позивача [PERSON] (а.с.8), відповідач допомоги на утримання своєї неповнолітньої дитини не надає. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. З огляду на досліджені в судовому засіданні докази щодо матеріального стану сторін та стану їх здоров*я ( а.с.11) суд вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином є всі підстави для задоволення позову у повному обсязі. Крім того згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у сумі 551,20 грн., а також на підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за 1 місяць.

Outcome: approved