Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-23 00:00:00

04 липня 2018 року представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом в якому просить визначити [PERSON], [INFO],додатковий строк тривалістю шість місяців для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті матері - [PERSON], померлої [INFO]. Позовна заява мотивована тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON], після смерті якої залишилась спадщина, яка складається в тому числі з житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS]. 18 серпня 2010 року [PERSON] склала заповіт посвідчений секретарем Новопавлівської сільської ради, за яким заповіла все належне їй майно [PERSON], [INFO], де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй належати на день її смерті. Однак [PERSON] майно не прийняла та в телефонному режимі повідомила позивача, що вона виїхала до Криму та наміри приймати спадщину не має. Позивач вважає, що він пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин оскільки щиро вважав, що спадщину прийняла [PERSON] так як саме на неї померла склала заповіт, оскільки з [PERSON] позивач майже не спілкувався то про відсутність в неї бажання приймати спадщину дізнався нещодавно, відтак йому має бути наданий додатковий строк для подання такої заяви, чим його права будуть поновлені. Вказані обставини свідчать про поважність причини пропуску вказаного строку. Відзив на позов не надійшов. Ухвалою суду від 09 липня 2018 року від приватного нотаріуса Великоолександрівського району Гідулян І.Ю., за клопотанням представника позивача, були витребувані докази, які надані суду 17 липня 2018 року, також вказаною ухвалою суду було залученотретю особу, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON]. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву про проведення розгляду справи за його відсутності, позов визнав. [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи була повідомлена належним чином через оголошення, заяв чи клопотань не надала. Дослідивши письмові докази, перевіривши наведені представником позивача обставини, суд вважає, що позов належить задовольнити, зважаючи на таке. [INFO] померла мати позивача [PERSON], що підтверджується актовим записом № 15 зробленого виконавчим комітетом Новопавлівської сільської ради 06 листопада 2017 року (свідоцтво про смерть видане 06 листопада 2017, серія [NUMBER]). 18 серпня 2010 року [PERSON] склала заповіт посвідчений секретарем Новопавлівської сільської ради, за яким заповіла все належне їй майно [PERSON], [INFO], де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй на день її смерті. На момент смерті [PERSON] на праві власності належав житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS], право на яку підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 28.07.2010 року за № 8 виданого на підставі рішення виконавчого комітету Новопавлівської сільської ради. [PERSON] є сином [PERSON] Такі обставини підтверджуються актовим записом про народження № 8 від 05 березня 1962 року. Відповідно до довідки Новопавлівської сільської ради від 06 листопада 2017 року за № 547 [PERSON] на день смерті матері [PERSON] проживав з нею та вів спільне господарство за адресою: [ADDRESS]. Після смерті [PERSON], яка померла [INFO] спадкова справа не заводилась, що підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 52606117 від 13 липня 2018 року. Наведені докази суд визнає належними та допустимим, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, не заперечуються сторонами та не викликають сумніву щодо їх достовірності. Зміст позовних вимог, підстави позову та встановлені судом фактичні обставини свідчать про те, що між сторонами виникли цивільні правовідносини з приводу спадкування, а саме щодо поважності пропуску встановленого законом строку для подання заяви про прийняття спадщини та наявності підстав для його поновлення, які врегульовані статтею 1272 Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року (далі - ЦК України), та нижченаведеними нормами цивільного законодавства. Так, відповідно до частини першої статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до частини першої статті 1223 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до частини першої статті 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до частини першої та другою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. 2. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців (стаття 1270 ЦК України). Відповідно до статті 66 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року, в редакції станом на 06 серпня 2007 року, встановлено, що на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, державним нотаріусом за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Видача свідоцтва провадиться у строки, встановлені цивільним законодавством України. Згідно з положенням пункту 207 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року за 20/5, в редакції чинній станом на 06 серпня 2007 року (далі - Інструкції) письмова заява про прийняття спадщини та відмову від неї подається спадкоємцем особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Згідно з пунктом 211 Інструкції спадкоємець, якому за рішенням суду встановлено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, повинен у межах установленого судом строку прийняти спадщину шляхом подання нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідної заяви. Відповідно до частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України встановлено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку про те, що спадкоємець, який не звернувся до нотаріального органу із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк має право на його поновлення у випадку пропущення з поважних причин, що встановлюється судом з урахуванням конкретних обставин справи та позиції сторін. Суд встановив, що позивач з об'єктивних причин не міг звернутися до нотаріуса із вказаною заявою, оскільки не знав і не міг знати про неприйняття спадщини спадкоємцем за заповітом, у зв'язку з чим таке право виникло у нього як спадкоємця за законом, з моменту неприйняття спадщини спадкоємцем за заповітом. Враховуючи, що з моменту неприйняття спадщини спадкоємцем за заповітом не минуло три місяці, впродовж яких спадкоємець за законом (позивач) звернувся до суду суд вважає, що останньому має бути наданий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Ухвалюючи рішення, суд враховує, що при такому вирішенні спору буде дотриманий справедливий баланс інтересів як позивача, який довів своє право на подання заяви про прийняття спадщини за перебігом значного періоду, так і відповідача, який уособлюючи територіальну громаду не порушував питання про визнання спадщини відумерлою. Суд констатує відсутність порушення прав третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON], оскільки остання своїм правом на прийняття спадщини не скористалась та спадщину не прийняла у встановлений законом спосіб. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України суд враховує, що невизнання права позивача не є наслідком дій або бездіяльності відповідача, адже останній приймав участь у розгляді справи як орган місцевого самоврядування, за умови відсутності інших спадкоємців, що прийняли спадщину, та вирішує покласти судові витрати у виді судового збору сплаченого позивачем на нього. Судове рішення ухвалено в підготовчому судовому засіданні у відповідності до частини третьої статті 200 ЦПК України, у зв'язку з визнанням позову відповідачем.

Outcome: approved