overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 06 червня 2016 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, який в подальшому уточнила. В обґрунтування уточненого позову позивач посилається на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають дитину [PERSON] , [INFO] , який на даний момент проживає разом з нею. Відповідач не ухиляється від свого обов`язку утримування дитини, добровільно нараховує матеріальну допомогу для дитини на її банківську картку, однак останнім часом відповідач постійно погрожує зміною місця роботи та припиненням надавання такої допомоги. У зв`язку з чим, вона вимушена звернутись до суду із даним позовом та просить стягнути аліменти у частці від заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення [PERSON] повноліття і вважає, що 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісяця буде достатньо для задоволення потреб дитини. В судове засідання сторони не з`явились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що з 27 лютого 2010 року до 10 травня 2016 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 3). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що малолітній [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю, знаходиться на її утриманні та вихованні (а.с. 4), тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, і з урахуванням вимог ст.182\~СК України, з відповідача на користь позивача на утримання малолітньої доньки, повинні бути стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , повноліття, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову. Інших даних про матеріальний стан одержувача аліментів, а також стан здоров`я дитини і інших обставин, що враховуються при визначенні судом розміру аліментів, суду не надано, що не позбавляє в майбутньому позивача чи відповідача звертатися до суду з позовом про зміну розміру аліментів. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати\~ на користь держави судовий збір у розмірі 551 гривні 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

06 червня 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 29 серпня 2008 року у Міському відділі актів цивільного стану Макіївського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 1064. Від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають. Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини з липня 2015 року у звязку зі сварками, відсутністю взаєморозуміння. Позивач вважає, що сімю зберегти неможливо, в позовній заяві просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивачка [PERSON] надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, після розірвання шлюбу просила залишити за нею прізвище Ізотова (а.с.4). Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином у порядку ст.ст.74, 76 ЦПК України шляхом публікації оголошення у друкованому засобі масової інформації газеті центральних органів виконавчої влади «Урядовий курєр» (а.с.15-16), тому суд має можливість розглянути справу у його відсутності та на підставі наявних документів доказів винести заочне рішення по справі. Суд, зясувавши позицію позивачки, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 29 серпня 2008 року у Міському відділі актів цивільного стану Макіївського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 1064, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-НО № 156793 (а.с.7). Сторони від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають. Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини з липня 2015 року у звязку зі сварками, відсутністю взаєморозуміння. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

06 червня 2016 року позивач звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 03 червня 1978 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Коломацького районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 8. Від шлюбу мають дітей: синів [PERSON],[INFO], [PERSON],[INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що причиною розпаду сім`ї є несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя. Стверджує, що сім`я розпалася остаточно, шлюбні відносини припинені з липня 2007 року. Вказує, що майнових спорів між ними немає. В звязку з наведеним просить позов задовольнити. В судове засідання позивач не зявилася, надала до суду заяву в якій позов підтримує, просить розглядати справу за її відсутності, та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 13). Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час судового розгляду справи повідомлений належним чином і не повідомив суд про причину своєї неявки. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, врахувавши думку позивача, проаналізувавши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, так як сімя сторін розпалася остаточно та відновлена бути не може, подальше сумісне життя подружжя неможливе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

06 червня 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. [PERSON] вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі від жовтня 2003 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину. Стосунки з відповідачем розладилися. Сторони проживають окремо одне від одного, не ведуть спільне господарство, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сімю позивач не бажає, вважає, що шлюб носить формальний характер і просить суд шлюб розірвати (а.с.а.с. 2 4). Позивач у судовому засіданні заявлений позов підтримала. Відповідач до суду не зявився, звернувшись із заявою про розгляд справи за його відсутності. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 169, статей 224, 225 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК). Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі СК) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. Згідно зі статтею 112 СК суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі від 18.10.2003 року (а.с. 10). Від шлюбу сторони мають малолітню дочку, [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу мешкатиме разом з позивачем (а.с. 10). Через відсутність взаєморозуміння та постійних сварок, які виникають в родині з різноманітних причин, зникнення у сторін бажання створити міцну та дружню сімю від 02.06.2008 року сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбних відносин, мешкають окремо одне від одного. Позивач зберігати сімю не бажає, вважає, що сімя розпалася остаточно і збереження сімї неможливе. За вказаних обставин суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані й підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

06 червня 2016 року, позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог вказала, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, який укладено у 2001 році, мають сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з нею. На даний час шлюбні відносини між сторонами припинені, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Підставою розпаду сімї стало те, що подружжя не могли знайти спільної мови, постійні сварки та суперечки негативно впливали на виховання неповнолітнього сина та на стан його здоровя, в результаті були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Позивачка вважає збереження шлюбу неможливим, тому просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач надала заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. При цьому наполягала на ухваленні по справі заочного рішення. Відповідач до суду не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суду не повідомив. 25 липня 2016 року, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Проаналізувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. До такого висновку суд приходить на підставі наступного. Згідно копії свідоцтва про одруження (а.с. 5), 20 січня 2001 року [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Зайцева) [PERSON] уклали шлюб, який зареєстровано відділом РАГС Дзержинського районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 17. Від шлюбу подружжя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Як встановлено судом, з травня 2016 році сімейні відносини між сторонами фактично були припинені, підставою розпаду сімї стало те, що на протязі спільного проживання подружжя не могли знайти спільної мови, постійні сварки та суперечки негативно впливали на виховання неповнолітнього сина та на його стані здоровя, в результаті були втрачені почуття любові та поваги один до одного. З вказаного часу подружжя спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Враховуючи обставину, що сторони довгий час подружні стосунки не підтримували і підтримувати їх у подальшому позивач намірів не має, а відносини між ними фактично стали недружелюбними, суд приходить до висновку про те, що спільне життя суперечить їхнім інтересам, зберегти сім`ю немає можливості, тому шлюб за вимогою позивача розриває.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

06 червня 2016 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона зареєструвала шлюб з відповідачем 17 вересня 2003 року у відділі ДРАЦС м. Костянтинівки Донецькій області, актовий запис № 334, від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Зазначила, що шлюбно-сімейні відносини припинили через непорозуміння і виникаючими в звязку з цим сварками. Позивач вважає, що сімю зберегти неможливо, в позовній заяві просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовну заяву підтримала, посилаючись на викладені в ній обставини, просила шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] у попередньому судовому засіданні проти позову заперечував, але у судові засідання, призначені на 11 липня, 21 липня та 05 серпня 2016 року, не зявився, причини неявки суду не повідомив. Доказів та пояснень в обґрунтування своїх заперечень суду не надав. Суд, зясувавши позицію сторін, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 17 вересня 2003 року у Костянтинівському міському відділі РАГС Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 334, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-НО № 204426 (а.с.6). Від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-НО № 366247, виданим Костянтинівським міським відділом РАГС Донецького обласного управління юстиції (а.с.6). Сторони спільний побут не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинили через непорозуміння і виникаючими в звязку з цим сварками, неможливістю знайти спільний погляд на життя. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. Дитина після розірвання шлюбу залишається у позивачки. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини. В порядку ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір 551,20 грн. (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

06 червня 2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що з відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 липня 1999 року, актовий запис № 207, від якого мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO] З квітня 2016 року сімейні відносини та спільне проживання між сторонами припинено у звязку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на життя. Спору про спільне майно між сторонами немає. Позивачка вважає неможливим примирення і подальше збереження сімї, тому просила розірвати шлюб з відповідачем, залишивши за нею право іменуватися шлюбним прізвищем. У судове засідання позивачка [PERSON] не з*явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримує позовні вимоги. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином про дату, час і місце його проведення. За таких обставин з письмової згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. З*ясувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що сторони по справі 14 липня 1999 року зареєстрували шлюб (а.с. 3), від якого мають неповнолітню дитину, дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 3). З квітня 2016 року шлюбно-сімейні відносини та спільне проживання між сторонами припинено в звязку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на життя та постійно виникаючими сварками у звязку з різними характерами. Спору про спільне майно між сторонами немає. Відповідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, тощо, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження сімї [PERSON] суперечить інтересам сторін, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

06 червня 2016 року позивачка звернулась з вищеназваною позовною заявою, в якій зазначила, що відповідач є батьком дітей: сина [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO] від участі у вихованні та утриманні дитини самоухиляється, не турбується про здоров'я і розвиток дитини, а тому просить стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі та встановити місце проживання неповнолітніх дітей. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала. Відповідач з позовом погоджується. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення ними повноліття. Так, судом встановлено, що [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: [ADDRESS], не працює, є батьком неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO]. Відповідач від участі у вихованні та утриманні дітей ухиляється. Відповідно до ст.ст. 182, 184 СК України та враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, який не має постійного доходу, а також думку сторін, з урахуванням середньо статичної заробітної плати по Овідіопольському районі Одеської області , яка складає 2063 грн., суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1000 грн., але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дітей, щомісячно, починаючи з дня подання позову. Відповідно до ст. 367 ч.1 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах місячного платежу. З урахуванням пояснень сторін матеріалів справи, суд вважає, що доцільне залишити місце проживання неповнолітніх дітей з позивачкою. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає можливим стягнути судові витрати з відповідача. При подані позову позивачка сплатила судовий збір в розмірі 551.20 грн., суд прийшов до висновку що позов є обґрунтований, а тому відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

06 червня 2016 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 11 серпня 2007 року зареєструвала з відповідачем шлюб. Від спільного життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Однак, сімейне життя не склалося, тому позивачка вважає, що їх сімя розпалась, відновлювати стосунки з відповідачем не бажає. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] зареєстрований 11 серпня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка Охтирського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 191. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що сімейне життя між ними не склалося, протягом двох років проживають окремо, просить шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд проаналізував матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11 серпня 2007 року (а.с.7). Від спільного життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 55 ч.1 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Однією із підстав припинення шлюбу відповідно до ст. 104 СК України є його розірвання. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. В даному випадку суд вважає, що подальше збереження шлюбу не сприятиме збереженню сім'ї, оскільки сторони стали чужими людьми, почуття любові між ними втрачено, тому суд прийшов до висновку, що шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

06 червня 2016 року представник заявника звернулася з даною заявою до суду, мотивуючи її тим, що [INFO] року помер [PERSON] У 2016 році [PERSON] звернулася в Управління Пенсійного фонду України в м. Коломия та Коломийського району по питанню переведення її на пенсію у зв'язку з втратою годувальника. Для цього у неї було витребувано свідоцтво про шлюб. Однак, згідно листа відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області зазначено, що актовий запис про шлюб [PERSON] та [PERSON] за 1946-1947 рр. по селищу Гвіздець Коломийського району відсутній. На даний час їй необхідно встановити факт реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON], а тому просить суд встановити факт, що [PERSON], 1926 року народження зареєструвала шлюб в 1946 році в селищі Гвіздець, Коломийського району з [PERSON], 1924 року народження, який помер [INFO] року. Представник заявника подала до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати без його участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги визнає. З'ясувавши обставини, на які заявник посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заяву слід задовольнити повністю з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON] про що в книзі реєстрації актів про смерть [INFO] року зроблено запис № 4. Той факт, що [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON], [PERSON] та довідкою Остапківської сільської ради. У відповідності з ч. 1 п. 1 ст. 256 ЦПК України суд вправі розглядати справу про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Оскільки факт реєстрації шлюбу між [PERSON] та [PERSON] підтверджується копіями свідоцтв про народження /а.с.5-6/, копією свідоцтва про смерть /а.с.4/, копією довідки /а.с. 10/, то суд вважає за необхідне встановити факт, що [PERSON], 1926 року народження зареєструвала шлюб в 1946 році в селищі Гвіздець, Коломийського району з [PERSON], 1924 року народження, який помер [INFO] року. На підставі ст., ст. 234-235, 256-259 ЦПК України та

Outcome: approved