Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

05 вересня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу від 27 жовтня 2000 року № 1678 житлового будинку № 8 з прилеглими до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по вул. Тітова в с. Каравелове Вітовського району Миколаївської області, укладений між [PERSON] та Транєжеєвим Миколлою Миколайовичем, [PERSON] і [PERSON] на Універсальній біржі «Південь». Визнати за [PERSON] право власності на вказаний житловий будинок. Крім цього, позивач просить визнати за нею право власності на ? частину вище вказаного житлового будинку в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], померлого 14 січня 2016 року. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона та відповідач [PERSON] є спадкоємцями, які прийняли спадщину після смерті батька [PERSON], однак нотаріусом їй відмовлено в оформленні 1 / 2 частини вказаного майна, у звязку з посиланням на недійсність договору купівлі-продажу вказаного житлового будинку - правовстановлюючого документу, у звязку з чим вона звернулася до суду із цим позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, підтвердивши обставини, викладені у позовній заяві. Обґрунтувати обставини, що заважають оформленню спадкових прав позивача на спірне майно в нотаріальному порядку, у разі задоволення вимог щодо визнання договору купівлі-продажу дійсним, не змогли. Наполягали на визнанні права власності позивача саме в судовому порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, подав заяву про визнання позову. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] також звернулися із заявою про визнання позовних вимог [PERSON] та про розгляд справи за їх відсутності (а.с. 59-64). Відповідач [PERSON] помер (а.с. 65-66). Вітовська РДА в своєму відзиві вказувала на відсутність у неї повноважень для виконання, реалізації рішення суду в частині заявлених позовних вимог, тому висунуті вимоги до неї як до відповідача не визнала, просила про розгляд справи за відсутності їх представника (а.с. 50-51, 68). Третя особа приватний нотаріус [PERSON] у своїй заяві просила питання щодо визнання дійсності договору купівлі-продажу вирішити на розсуд суду. Стосовно позовних вимог про визнання права власності за позивачем в судовому порядку заперечувала, пославшись на те, що при наявності документів, які підтверджують право власності на нерухоме майно померлого, можливе оформлення спадкових прав спадкоємця в нотаріальному порядку (а.с. 37). За даними копії свідоцтва про смерть І-ФП №232933, [PERSON] помер 14 січня 2016 рок (а.с. 8). На час його смерті із ним були зареєстровані донька [PERSON] та син [PERSON] (а.с. 13), право останніх на закликання до спадкування як спадкоємців першої черги дітей померлого, підтверджується також змістом письмових доказів (а.с. 11-12, 15). За даними спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] (а.с. 39) обоє спадкоємці звернулися із заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Відповідно до постанови нотаріуса [PERSON] від 24.07.2018 року, [PERSON] відмовлено в оформленні спадкових прав після смерті батька, в тому числі щодо вище вказаного житлового будинку у звязку з недійсністю правовстановлюючого документу договору купівлі-продажу вказаного майна відповідно до вимог ст. 227 ЦК Української РСР 1963 року (а.с. 10). Згідно з застереженнями, що містяться в\~ст. 5 ЦК України\~та\~п. 4\~Прикінцевих та Перехідних Положень ЦК України, правовий статус майна, а також права та обов'язки суб'єктів цивільних правовідносин щодо цього майна визначаються нормами матеріального права, які були чинними на час його створення або набуття. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Положеннями\~ст. 42 ЦК УРСР\~(в редакції 1963 року), який має застосовуватися до спірних правовідносин, дозволялося укладення цивільно-правових угод у вигляді усної та письмової форми (простої або нотаріальної). \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ Згідно з вимогами\~ст. 227 ЦК УРСР\~(в редакції 1963 року) договір купівлі-продажу житлового будинку, повинен бути укладений у письмовій формі з обов'язковим нотаріальним посвідченням. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ Невиконання цих вимог, тягне недійсність такої угоди із застосуванням наслідків реституції, передбачених ч. 2\~ст. 48 ЦК УРСР\~(в редакції 1963 року). \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~В той же час, відповідно до правил\~ст. 15 Закону України «Про товарні біржі»\~угоди, які укладені учасниками біржі щодо купівлі-продажу товарів або об'єктів нерухомості, допущених до обігу на товарній біржі та зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Така угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. \~ \~ \~ \~Як вбачається за матеріалів справи, 27 жовтня 2000 року, [PERSON], [PERSON] та [PERSON], як члени біржі, уклали угоду з [PERSON] про продаж останньому житлового будинку № 8 по вул. Тітова в с.Коларівка Жовтневого району Миколаївської області, що підтверджується копією договору купівлі-продажу (а.с. 24). \~ \~ \~ \~Право власності за [PERSON] зареєстровано Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації 03.11.2000 року (а.с. 23). \~ \~ \~ \~Покупець [PERSON], як і один з продавців [PERSON] померли (а.с. 66). З роз'яснень\~Пленуму Верховного Суду України, викладених в п.4\~постанови №3 від 28 квітня 1978 року «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними»\~зі змінами та доповненнями, слідує, що з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання; застави, купівлі-продажу, в тому числі при придбанні на біржових торгах, міни або дарування жилого будинку (квартири) чи його (її) частини. Згідно з частиною 2 статті 47 ЦК України в редакції 1963 року суд може визнати дійсною угоду, що потребує нотаріального посвідчення, коли сторони досягли згоди за всіма її істотними умовами і одна сторона ухиляється від нотаріального посвідчення останньої за відсутності передбачених законодавством перешкод для цього. \~\~\~\~ В цьому випадку не вимагається подальшого нотаріального посвідчення угоди. \~\~\~\~ Позивачем надані належні докази на підтвердження факту укладення угоди між спадкодавцем і продавцями житлового будинку, її виконання та обставин, які свідчать про неможливість подальшого нотаріального посвідчення угоди. \~\~\~\~ Таким чином, суд вважає можливим захист прав позивача шляхом визнання вказаного договору дійсним. \~ \~ \~ \~Стосовно вимог про визнання прав власності щодо спірного житлового будинку за [PERSON], то визнання будь-яких прав за померлим суперечить положенням ст.25 ЦК України. Більш того, за даними реєстраційного посвідчення, право власності за [PERSON] зареєстровано Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації 03.11.2000 року (а.с. 23). \~ \~ \~ \~Стосовно вимог про визнання права власності за [PERSON] на 1/ 2 частину вказаного будинку в порядку спадкування після смерті батька, то відповідно до Закону України «Про нотаріат» оформлення спадкових прав покладено на державних та приватних нотаріусів. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, при цьому, в силу ст. 16 ЦК України, захист цих прав здійснюється у спосіб, що відповідає їх відновленню та недопущення перебирання на себе повноважень інших органів чи посадових осіб (а.с. 19 Конституції України). Як вказує у своїй заяві приватний нотаріус [PERSON], нотаріальному оформленню спадкових прав позивача перешкоджає недійсність договору купівлі-продажу, та у разі надання документів, що підтверджують право власності спадкодавця на спірне нерухоме майно, можливе нотаріальне оформлення спадкових прав [PERSON] Враховуючи наведене, з урахуванням положень ст. 19 Конституції України, ст.ст. 15, 16 ЦК України, Закону України «Про нотаріат», суд вважає за необхідне у задоволенні цих позовних вимог відмовити.

Outcome: partial