Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

04 листопада 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі по 3000 грн. щомісячно на період навчання сина [PERSON] у державному навчальному закладі «Полонський агропромисловий центр професійної освіти», тобто до досягнення сином 23-річного віку. Ухвалою суду від 19.11.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. 14 грудня 2020 року відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що проти позову заперечує, оскільки добровільно надає посильну допомогу на утримання сина. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позов підтримав у повному обсязі зіславшись на те, що відповідач є працездатним, їздить на заробітки за кордон, тому має можливість надавати матеріальну допомогу для сина, який навчається. Що стосується долученої відповідачем квитанції, що нібито він добровільно надає матеріальну допомогу, то представник пояснив, що кошти в сумі 2455,60грн. - це сплачена сума заборгованості по аліментах, яку останній змушений був сплатити, оскільки не мав би можливості перетнути кордон. Відповідач в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову та пояснив, що переніс інсульт не має змоги нормально працювати, а також має на утриманні батька який потребує догляду після інсульту. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до рішення від 14.11.2018 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] стягувалися аліменти в розмірі 1/3 частин заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 17.09.2018 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. [INFO] [PERSON] досяг повноліття та проживає з позивачкою. Відповідно до довідки №236 від 03.11.2020 року, [PERSON] навчається у державному навчальному закладі «Полонський агропромисловий центр професійної освіти» з 01.09.2020 року. Термін закінчення навчання - 30.06.2021 року на денній формі навчання та на контрактній основі. Згідно договору про навчання від 02.10.2020 року вартість за період навчання 01.10.2020 року по 30.06.2021року складає 5600грн. Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. За змістом ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Із положень ч. 1 ст. 182 СК України слідує, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 191 СК України, норми якої в силу статті 201 СК України застосовуються до спірних правовідносин, визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 20 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати їм матеріальну допомогу. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] досяг 18 років та продовжує навчання. Він не працює, проживає з матір`ю, [PERSON] і перебуває на її повному утриманні. [PERSON] офіційно не працює, переніс інсульт і з його слів не може виконувати роботи пов`язані з фізичним навантаженням, окрім того в судовому засіданні не заперечував, що їздить за кордон на заробітки. Відповідач не надає належної матеріальної допомоги повнолітньому сину [PERSON] . Оцінивши в сукупності зібрані докази, суд виходить з того, що у зв`язку з продовженням навчання [PERSON] потребує матеріальної допомоги, а відповідач спроможний утримувати сина, внаслідок чого з [PERSON] слід стягнути аліменти на період навчання [PERSON] . Посилання [PERSON] на те, що він здійснює належне утримання сина, внаслідок чого підстави для стягнення з нього аліментів у судовому порядку відсутні, є необґрунтованими. Суд бере до уваги, що [PERSON] після перенесеного інсульту потребує лікування, на його утриманні знаходиться хворий батько, а також неповнолітня донька [PERSON] , на яку відповідач сплачує аліменти за судовим рішенням. Враховуючи матеріальне становище [PERSON] та [PERSON] , можливість одержання останнім матеріальної допомоги від матері, [PERSON] , а суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на повнолітнього сина у розмірі 1000грн. на місяць. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial