overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

07.05.2015 року [PERSON] звернулася з позовною заявою, у якій просить розірвати шлюб між нею та [PERSON]. Посилається на те, що шлюб між ними було зареєстровано 25 квітня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені з червня 2010 року. Подружнє життя не склалося з причини, що кожен має різні погляди на сімейне життя. Спір про поділ майна відсутній. Дитина проживає з матірю та знаходиться на її утриманні. Позивачем до суду була надана заява, в якій вона просить справу розглянути без неї, позов підтримує, на його задоволенні наполягає. [PERSON] не виявила бажання на зміну прізвища після розірвання шлюбу. Відповідачем до суду також була надана заява в якій він просить справу розглянути без нього, проти задоволення позову не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст. ст. 110, 112 СК України підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам \~їхніх \~дітей , що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 25 квітня 2009 року знаходяться у зареєстрованому шлюбі (а.с.3). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.4). Шлюбні відносини припинені червня 2010 року. Спір про поділ спільного майна подружжя відсутній. Син після розірвання шлюбу залишається проживати з матірю. Сторони бажають розірвати шлюб, збереження його суперечило б їх інтересам, тому суд вважає, що шлюб потрібно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

07.05.2015 року [PERSON] звернулася поштою до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюбу, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 21.05.2005 року. Протягом сумісного життя у них виникали непорозуміння, різні погляди на сімейні проблеми, що призвело до втрати почуттів любові та поваги, спільно не проживають, господарство не ведуть. Спроби примиритися не дали позитивних результатів, фактичні шлюбні відносини припинені в червні 2014 року, відновлення шлюбу вважає неможливим. Від сумісного проживання мають малолітнього сина [PERSON] [INFO], який проживає та залишиться проживати з нею. Позивач у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «Журавська». Відповідач не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як зазначено в Свідоцтві про шлюб, 21 травня 2005 року [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] зареєстрували шлюб у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, актовий запис №65. Відповідно до Свідоцтва про народження, подружжя має малолітнього сина [PERSON] [INFO]. Як вбачається з заяв сторін, вони погоджуються, що малолітній син [PERSON] залишиться проживати з матірю [PERSON] Згідно до ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 ч.ч. 1,2 СК України, суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Сімейні відносини припинені в червні 2014 року, примирення неможливе, сумісного господарства не ведуть. Оцінивши належність, достовірність, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів в їх сукупності, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї не можливо, шлюб фактично розпався та існує формально, позов підлягає задоволенню. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

07.05.2015 року до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернулось публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як п'ять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

07.05.2015 року до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернулось публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як п'ять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

07.05.2015 року до суду заявлено позов, у якому позивачка просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, взаємопідтримки, взаємодопомоги, спільних життєвих інтересів, протягом останнього року з відповідачем подружніх стосунків не підтримує, майновий спір між ними буде вирішуватися додатково. Позивачка письмово просила розглянути справу без її участі, позов задовольнити, після розірвання шлюбу вибрала прізвище Старченко (а.с.3, 18). Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про перенесення розгляду справи не заявляв. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Відповідно до положень ч. 2 ст. 158, ч. 2 ст. 197 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. З урахуванням позицій учасників розгляду справи та досліджених доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають спільно протягом останнього року, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси, спільно не проживають протягом останнього року, суд визнає, що сімя сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

07.05.2015 року до суду звернувся [PERSON] із заявою про встановлення факту прийняття ним спадщини, що відкрилась після його батька [PERSON], який помер 16.12.1997 року, мотивуючи заяву тим, що після смерті батька він фактично прийняв спадщину у вигляді ощадних книжок та 1/2 частини квартири [ADDRESS], оскільки весь час проживав в даній квартирі, сплачував комунальні послуги та міг розпоряджатись ощадними книжками. Встановлення даного факту має для нього юридичне значення та необхідно йому для оформлення спадщини в порядку спадкування за законом після смерті батька. Заявник в судове засідання не зявився, від його представника надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, заяву підтримує. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, надійшли заяви з проханням розглянути справу у відсутність представника нотаріальної контори. Дослідивши матеріли справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 16.12.1997 року помер батько заявника [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину квартири [ADDRESS] та грошові вклади, які знаходяться у відділенні Ощадбанку в м. Чернігові на рахунку №30546 та №731888. Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.10.2013 року [PERSON] є спадкоємцем після смерті своєї матері [PERSON] на 1/2 частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до даних першої Чернігівської державної нотаріальної контори від 19.05.2015 року, спадкова справа до майна померлого 16.12.1997 року [PERSON] не заводилась. Відповідно до ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР, який діяв на час відкриття спадщини [PERSON] є спадкоємцем за законом на майно, що належало його батьку [PERSON] Відповідно до п. 1 ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Вимоги заяви не містять в собі спору про право, а тому суд вважає за можливе заяву задовольнити.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

07.05.2015 року заявниця звернулася до суду із заявою, в якій просила надати їй право на шлюб з [PERSON] В обґрунтування заяви зазначила, що з [PERSON] протягом тривалого часу підтримували дружні стосунки, які в подальшому переросли в почуття любові та поваги один до одного. Біля одного року разом проживають та ведуть спільне господарство. Її батьки знають про намір одружитися, однак не виявляють до цього жодного інтересу, як і до її життя в цілому. Заявниця в судовому засіданні заяву підтримала, просила її задовольнити. Зазначила, що разом з коханим [PERSON] бажають зареєструвати свої відносини в офіційному порядку, оскільки це відповідатиме їх інтересам, однак перешкодою цьому є те, що вона не досягла встановленого законом шлюбного віку. Заінтересована особа [PERSON] підтримав заяву, пояснив суду, що кохає [PERSON], готовий взяти на себе відповідальність за майбутню родину, його родичі їх у цьому підтримують. Матір [PERSON] в судовому засіданні підтримала намір свого сина укласти шлюб з [PERSON], з якою він перебуває в фактичних шлюбних відносинах і проживають разом вже тривалий час в її будинку. Заперечень щодо укладення їх шлюбу в неї немає. Батьки заявниці, [PERSON] та [PERSON], заяву доньки підтримали, просили її задовольнити. Заслухавши усні пояснення учасників судового засідання та дослідивши докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 12 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено право на шлюб. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу одна з основних його засад. Відповідно до ст.ст. 22, 23 Сімейного кодексу України (далі СК України), шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у 18 років, право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. Судом встановлено, що на момент розгляду справи [PERSON]., заявниця по справі, не досягла шлюбного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 27 СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. На даний час заявниця [PERSON] та зацікавлена особа [PERSON] кохають один одного, проживають разом, бажають одружитись і створити сімю, обізнані про стан здоровя один одного, за своїм розумовим, моральним, соціальним розвитком, станом фізичного та психічного здоровя мають можливість в повній мірі забезпечити роль подружжя та батьків майбутніх дітей. За таких обставин, суд приходить до висновку, що укладення шлюбу відповідатиме інтересам сторін. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

07.05.2015 року на адресу суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] Свої вимоги позивачка мотивує тим, що вона є наймачем службової квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується ордером на житлове приміщення. Відповідач зареєстрований у вказаній квартирі, однак з 2010 року не проживає у квартирі, комунальних послуг не сплачує та й взагалі місце його проживання невідоме. Під час розгляду справи судом, відповідно до ст.ст. 35, 36 ЦПК України, було залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON], яка одночасно є представником неповнолітньої [PERSON], оскільки вони зареєстровані в [INFO]. Позивачка та третя особа в судове засідання на розгляд справи не з'явились, надали суду заяви про слухання справи у їх відсутність. Відповідач в судове засідання до суду не з'явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином. Враховуючи, що позивачка не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд відповідно до ч.1 ст. 224 та ст. 225 ЦПК України постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка [PERSON] є наймачем службової квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується ордером на житлове приміщення № 2142 від 06.05.1989 року. Відповідно до довідки Форма № 3, виданої КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва» Вих.№ 1060 від 06.05.2015 року в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Згідно Актів про фактичне не проживання зареєстрованих осіб у квартирі за адресою: [ADDRESS] від 14.01.2015 року, 04.03.2015 року та 06.05.2015 року встановлено, що [PERSON] в квартирі зареєстрований, але не проживає. Відповідно до ч.1 ст. 109 ЖК України, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Згідно ч.1 ст. 118 ЖК України службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв'язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири. Відповідно до ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Враховуючи викладене, оскільки судом було встановлено, що відповідач [PERSON] протягом шести місяців не проживав в [INFO], доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, в зв'язку з чим, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

07.05.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням посилаючись на те, що 17.02.2001 року він зареєстрував шлюб з [PERSON], з якою протягом шлюбу вони проживали та були зареєстровані у житловому будинку за адресою: м.Донецьк, вул..Ноябрська, буд.38, який був ним отриманий у спадщину. За вищевказаною адресою зареєстровані: його дружина відповідач [PERSON], її повноліття донька відповідач [PERSON] разом зі своєю неповнолітньою донькою [PERSON] Відповідачі протягом 2 років проживають за іншими адресами та мають у приватної власності 1/4 частини квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], тому він просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: м.Донецьк, вул.Ноябрська, буд.38. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, телефоном повідомила про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає. Відповідачі [PERSON], [PERSON] про день та час слухання справи повідомлялися належним чином, в судове засідання не зявилися. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що позивач [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.11.2003 року є власником будинку, що знаходиться за адресою: м.Донецьк, вул.Ноябрська, буд.38 (а.с.67,68). Відповідно до довідки поквартирної картки (а.с.69) в будинку, який знаходиться за адресою: м.Донецьк, вул.Ноябрська, буд.38 крім позивача, зареєстровані відповідачі: [PERSON], [PERSON], [PERSON], які не проживають за вищевказаною адресою протягом 2 років. Відповідно до ст. 71 ЖК України збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами зберігається протягом 6 місяців. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться у судовому порядку. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] про визнання [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщення, яке розташоване за адресою: м.Донецьк, вул.Ноябрська, буд.38 та підлягає зняттю з реєстрації, оскільки відповідачі відсутні в жилому приміщенні понад встановлені строки, тобто більше 6 місяців. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

07.05.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 27.09.2001 року Універсальною товарно-сировинною біржею під № 906 між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований договір купівлі - продажу вищевказаного житлового будинку, відповідно до якого [PERSON] є покупцем даного майна. Умови договору сторонами повністю виконані, договір зареєстрований в Бюро технічної інвентаризації, але договір потребує нотаріальної форми посвідчення. Відповідач відмовляється звернутись до нотаріальної контори з метою оформлення зазначеного договору, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду. Позивач в судове засідання не з'явився. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явилась. Надіслала на адресу суду заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог [PERSON] Дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, відповідно до ст. 11 ЦПК України, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Зокрема судом встановлено, що між позивачем [PERSON], як покупцем, та відповідачем [PERSON], як продавцем, 27.09.2001 року за № 906 був укладений письмовий договір купівлі - продажу житлового будинку [ADDRESS] на Універсальній товарно-сировинній біржі, яка на даний час припинила свою діяльність. Згідно ст. 227 ЦК України (в редакції 1963 року, який, відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, підлягає застосуванню до даних правовідносин), договір купівлі - продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин . Проте, в порушення вищевказаних вимог оформлення обумовленого договору купівлі - продажу нерухомого майна в нотаріальному порядку не відбулося. Ч.2 ст.47 ЦК України, передбачено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна з сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Рішення про визнання договору дійсним може бути прийняте судом на вимогу добросовісної сторони, яка виконала повністю або частково договір. Враховуючи, що сторони за угодою повністю виконали істотні умови договору, за яким відповідач передала позивачу у власність обумовлене угодою нерухоме майно, а позивач передав останній визначену грошову суму (протилежного в судовому засідання не встановлено), але в наступному нотаріальне посвідчення угоди не відбулося, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що на підставі ст. ст. 47, 227 ЦК України позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір сплачено при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

07.05.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 17.01.2001 року він уклав шлюб, зареєстрований Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 137 з відповідачкою по справі. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені з 2011 року. Спільне життя с відповідачем не склалося. Спільного господарства не ведуть. Причиною розпаду сімї є несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння, а тому [PERSON]. просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала в повному обсязі. Суд, дослідивши докази по справі у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 17 січня 2001 року Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 137 (а.с. 6). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені з 2011 року. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені з 2011 року через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння. Сторони спільне господарство не підтримують, примирення між ними неможливо, оскільки вони не бажають в подальшому жити разом, спор про розподіл майна буде вирішуватися окремо, тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] Відповідно до ст.110 СК України позивач має право на предявлення позову про розірвання шлюбу. За цих обставин, суд вважає, що зберегти сімю неможливо. Після розірвання шлюбу відповідачу залишити прізвище [PERSON]. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved