Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

06 червня 2019 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до Солом`янського районного ВДВС м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про зняття арешту з майна. Свої вимоги мотивує тим, що 06 травня 2014 року вона змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Відповідно до інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на підставі постанови державного виконавця ВДВС Солом`янського РУЮ у м. Києві № АВ 674246 від 13 жовтня 2005 року накладено арешт на належну їй квартиру [ADDRESS] . Підставою для відкриття виконавчого провадження був наказ Господарського суду м. Києві від 04 липня 2003 року. 21 жовтня 2005 року реєстратором Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори внесені відомості до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 2521047. Про наявність арешту квартири їй стало відомо, коли вона вирішила продати квартиру. Вона звернулась до Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві із заявою про зняття арешту. Солом`янський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві повідомив її про те, що наказ Господарського суду м. Києві від 04 липня 2003 року про стягнення з неї на користь ТОВ «Винний дім» боргу на виконанні не перебуває та в системі відсутній. Крім того, зазначено, що виконавче провадження знищене, оскільки строк його зберігання закінчився. Просить суд ухвалити рішення, яким зняти арешт квартири [ADDRESS] . Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 12 червня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Солом`янський районний ВДВС м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві копію позовної заяви з додатками отримав (а.с. 25), відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 06 травня 2014 року позивач змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про зміну імені (а.с. 7). Постановою державного виконавця ВДВС Солом`янського РУЮ у м. Києві № АВ 674246 від 13 жовтня 2005 року накладено арешт на квартиру [ADDRESS] , що належить позивачу (а.с. 8, 9). З позову вбачається, що [PERSON] не було відомо про наявність накладеного на її квартиру арешту. [PERSON] було направлено до Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві заяву про зняття арешту з майна. Солом`янський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві листом від 11 жовтня 2018 року повідомило [PERSON] про те, що наказ Господарського суду м. Києві від 04 липня 2003 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Винний дім» боргу на виконанні не перебуває та в системі відсутній. Крім того, зазначено, що виконавче провадження знищене, оскільки строк його зберігання закінчився (а.с. 10). З відповіді на адвокатський запит Солом`янського районного ВДВС м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 18 березня 2019 року вбачається, що згідно витягу з номенклатури справ № 9-38, затвердженої начальником Головного територіального управління юстиції у м. Києві на 2019 рік строк зберігання документів щодо знищення виконавчих проваджень становить 3 роки. Отже, підстави для задоволення запиту відсутні, оскільки документи щодо знищення виконавчих проваджень знищені за закінченням терміну зберігання (а.с. 13). Згідно з частинами 1, 2 ст. 40 Закону України Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Позивач звернулась до Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві з заявою про зняття арешту, проте листом від 11 жовтня 2018 року відділом повідомлене про відсутність правових підстав для задоволення заяви (а.с. 10). Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обов`язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Згідно з ч. 5 цієї статті державна реєстрація прав є публічною, проводиться органом державної реєстрації прав, який зобов`язаний надавати інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом. Державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в порядку черговості надходження заяв. Аналогічні положення містяться і в Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127. У ст. 319 ЦК України зазначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У ч. 1 ст. 321 ЦК України вказано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Наведе свідчить про те, що позивач має право на звернення до суду з позовом для усунення свого порушеного права, оскільки безпідставне обтяження її майна створює перешкоди в його використанні, зокрема, неможливості розпорядитись ним. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved