Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-26 00:00:00

07.08.2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Єланецької селищної ради Миколаївської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги мотивував тим, що [INFO] помер його брат [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 2 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства на території Ясногородської сільської ради Єланецького району Миколаївської області. Єдиним спадкоємцем першої черги після померлого була їхня мати [PERSON] , яка також померла [INFO] . Своєчасно, у встановлений ч.1 ст.1270 ЦК України строк, він спадщину після смерті брата не прийняв у зв`язку з хворобою та відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку, а тому просив визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини терміном три місяці. Ухвалою Єланецького району Миколаївської області від 13.08.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Ухвалою Єланецького району Миколаївської області від 12.11.2019 року замінено первісного відповідача Єланецьку селищну раду Миколаївської області у даній цивільній справі належним - Ясногородською сільською радою Єланецького району Миколаївської області. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, до суду направив заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Вислухавши представника позивачки, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до слідуючого. Так, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ст. 1223 ЦК України). Частиною 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, [INFO] помер [PERSON] (а. с. 6), який на час відкриття спадщини був зареєстрований та постійно проживав в [ADDRESS] (а. с. 5). Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 2 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства на території Ясногородської сільської ради Єланецького району Миколаївської області (а. с. 11). Судом встановлено, що позивач не проживав разом зі спадкодавцем на день смерті і пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини (а. с. 3). Нині захист спадкових прав позивача можливий лише у судовому порядку. З матеріалів справи вбачається, що у Спадковому реєстрі відсутні відомості щодо заведеної спадкової справи після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , та видані свідоцтва про право на спадщину (а. с. 36-38). Статею 1272 ЦК України визначено наслідки пропуску строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом ч.3 ст.1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Так, в судовому засіданні встановлено, що причинами пропуску позивачем строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини стали відсутність у позивача правовстановлюючих документів на земельну ділянку та захворювання позивача позагоспітальною пневмонією зліва, ускладненою обструктивним синдромом (а. с. 10). Суд вважає, що наведені позивачем причини пропуску строку для прийняття спадщини є об`єктивними причинами поважності пропуску строку для прийняття спадщини. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК, та набути право на спадщину відповідно до ч. 5 ст. 1268, статей 1296 - 1299 ЦК. Тому, з огляду на поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, неможливість позивача в інший спосіб захистити своє невизнане право, вимога позивача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved