Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-16 00:00:00

05 серпня 2019 року [PERSON] , від імені якого діє адвокат ГузєвІ.Г., звернувся до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кривбас Белаз - Сервіс СП» моральної шкоди завданої внаслідок нещасного випадку на виробництві під час виконання трудових обов`язків у розмірі 41730,00 гривень. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він працював на підприємстві відповідача на посаді слюсаря з ремонту автомобілів. 07 серпня 2014 року, під час виконання трудових обов`язків із ним стався нещасний випадок, внаслідок якого він отримав травму у вигляді травматичної ампутації 3 пальця правої кисті на рівні нігтьової фаланги, рвані рани нігтьових фаланг 2-3 пальців лівої кисті. Внаслідок нещасного випадку йому завдано моральну шкоду, яка полягає фізичних стражданнях, зміні його особистого життя, порушенні нормальних життєвих зв`язків, позбавленні в повній мірі реалізовувати свої звички та бажання, втратою працездатності в молодому віці, необхідністю отримання медичної допомоги. Ухвалою суду від 08 серпня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначено її розгляд. Не погодившись із позовом відповідач подав до суду відзив в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування зазначив, що в настанні з позивачем нещасного випадку, внаслідок якого останній отримав травму, наявна вина позивача, який самостійно розпочав роботи, не передбачені письмовим нарядом. Порушення посадовими особами відповідача, встановлені актом, є лише супутніми організаційними причинами настання нещасного випадку з позивачем. Представник позивача Гузєв І.Г. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача Лось Д.М. у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив в позові відмовити, посилаючись на письмовий відзив. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленим наступне. Позивач [PERSON] з 15.05.2013 року по 11.12.2014 року,\~часу звільнення\~за згодою\~сторін,\~згідно п.1\~ст.36\~КЗпП України,\~перебував у\~трудових відносинах\~з відповідачем\~та працював\~слюсарем з\~ремонту автомобілів\~дільниці технологічного\~автотранспорту Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «Кривбас\~ Белаз\~-\~Сервіс СП»,\~що підтверджується\~копією трудової\~книжки останнього\~та не\~заперечувалось сторонами\~під час\~розгляду справи. (а.с.25-26). Відповідно до акту про нещасний випадок на виробництві, на підприємстві Товариство з обмеженою відповідальністю «Кривбас Белаз - Сервіс СП», форми Н-1, затвердженого 13.08.2014 року директором ТОВ «Кривбас \~Белаз -\~Сервіс СП»\~ вказано, що 07.08.2014 року о 10 годині 00 хвилин на дільниці технологічного автотранспорту, ремонтний бокс з [PERSON] стався нещасний випадок. Внаслідок нещасного випадку [PERSON] отримав травматичну ампутацію 3 пальця правої кисті на рівні нігтьової фаланги, рвані рани нігтьових фаланг 2-3 пальців лівої кисті. [PERSON] не знаходився у стані алкогольного сп`яніння. Згідно зазначеного акту причиною настання нещасного випадку є невиконання вимог інструкцій з охорони праці, невиконання посадових обов`язків. Особами які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці є [PERSON] - слюсар з ремонту автомобілів ТОВ «Кривбас \~Белаз -\~Сервіс СП»,\~ [PERSON] -\~майстер дільниці\~технологічного автотранспорту\~ТОВ «Кривбас\~ Белаз\~-\~Сервіс СП»\~,\~ [PERSON] -\~начальник дільниці\~технологічного автотранспорту\~ТОВ «Кривбас\~ Белаз\~-\~Сервіс СП». (а.с.12-15). Згідно довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12ААА №002125 від 10.12.2014 року, [PERSON] при первинному огляді встановлено 10% втрати професійної працездатності з 10.12.2014 по 01.01.2016 року, без визначення групи інвалідності у зв`язку з виробничою травмою. Дата переогляду 01.12.2015 року. Визначено потреби у медичній та соціальній допомозі: медикаментозне лікування, ВМП, оперативне лікування. (а.с.8-9) Згідно довідок про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12ААА №013798 від 16.03.2016, 12ААА №018781 від 01.02.2017, [PERSON] при повторних оглядах встановлено 10% втрати професійної працездатності з 10.12.2014 по 01.01.2016 року, без визначення групи інвалідності у зв`язку з виробничою травмою. (а.с.9-11) Згідно довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12ААА №052242 від 09.01.2019 року, [PERSON] при повторному огляді встановлено 10% втрати професійної працездатності з 01.01.2019 року по 01.01.2021 року, без визначення групи інвалідності у зв`язку з виробничою травмою. (а.с. 10-11) Відповідно до Протоколу засідання комісії з охорони праці ТОВ «Кривбас Белаз - Сервіс СП» від 26.12.2014 року [PERSON] зменшено розмір одноразової допомоги на 10% за порушення ним вимог законодавства про охорону праці, що і було причиною травмування. (а.с.22) Відповідно до виписки із медичної картки стаціонарного хворого [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у зв`язку із отриманою ним виробничою травмою. (а.с.23) Згідно ст.ст.15, 16 ЦК кожна особа має право на захист свого порушеного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду по захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до статті 4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. У відповідності зі ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Згідно до ст. ст. 23, 1167 ЦК України, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або внаслідок профзахворювання складається, зокрема, у фізичному болі, душевних стражданнях, які він поніс у зв`язку з ушкодженням здоров`я. Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008 року, положеннями пункту 1, абзацу третього пункту 5, пункту 9, абзацу третього пункту 10, пункту 11 розділу I Закону № 717-V скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції Закону № 1105-XIV. Проте Конституційний Суд України вважає, що саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 ЦК України та статтею 237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Встановлений законодавцем розподіл обов`язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам статті 22 Конституції України. За таких обставин, відповідальність за шкоду, завдану позивачу, покладено саме на роботодавців. За п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із відповідними змінами), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Наведені вище докази свідчать про те, що ушкодження здоров`я, заподіяне позивачу під час виконання нею трудових обов`язків, заподіює йому моральні й фізичні страждання, які обмежують можливість вести звичний спосіб життя, тягнуть за собою не відновлення здоров`я, відчуття болю. Зазначені обставини наступили у [PERSON] у зв`язку із нещасним випадком на виробництві під час виконання ним трудових обов`язків, що призвело до встановлення стійкої втрати професійної працездатності, що було встановлено судом, тому суд приходить до висновку про те, що позивачеві заподіяна моральна шкода. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що ТОВ «Кривбас \~Белаз -\~Сервіс СП» є винним підприємством у трудовому каліцтві позивача, яке виникло внаслідок нещасному випадку, який стався із [PERSON] під час виконанням ним трудових обов`язків та повинно нести відповідальність за спричинену моральну шкоду. Вирішуючи питання про розмір відшкодування позивачеві моральної шкоди, суд враховує наявність у [PERSON] 10% втрати працездатності у зв`язку з виробничою травмою, наявність вини самого позивача у нещасному випадку пов`язаному з виробництвом, глибину фізичних та моральних страждань позивача, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з ТОВ «Кривбас Белаз - Сервіс СП», у вигляді одноразового відшкодування в сумі 10\~000,00 гривень без урахування податку з доходів фізичних осіб. Згідно ст.141 ЦПК України з ТОВ «Кривбас Белаз - Сервіс СП»\~\~ підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 768,40 грн. На підставі ст. ст.\~23,\~1167 ЦК України, ст. 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial