Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

06 серпня 2021 року фізична особа-підприємець [PERSON] засобами поштового зв`язку звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до [PERSON] про стягнення виплаченого страхового відшкодування в сумі 63686 грн. 73 коп. Обгрунтовано позов тим, що 06 липня 2019 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Daewoo Lanos», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та «ВАЗ», державний номерний знак [NUMBER] , власником якого є [PERSON] . У результаті даної ДТП з вини відповідача, цивільно правова відповідальність якого, як водія забезпеченого автомобіля «Daewoo Lanos», державний номерний знак [NUMBER] , була застрахована у Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай», був пошкоджений автомобіль «ВАЗ», державний номерний знак [NUMBER] . Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» здійснило виплату страхового відшкодування власнику транспортного засобу «ВАЗ» у сумі 63686 грн. 73 коп., у зв`язку з чим до нього перейшло право зворотної вимоги до відповідача, так як він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. 14 травня 2021 року між фізичною особою-підприємцем [PERSON] та Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» було укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого право грошової вимоги до відповідача перейшло до фізичної особи-підприємця [PERSON] , а тому останній звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 серпня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не подав. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, вказавши, що позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи по суті сповіщений завчасно і належним чином, причин неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань не подав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). На підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 06 липня 2019 року о 20 год. 03 хв. водій «Daewoo Lanos», державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] в м. Остер, керуючи вказаним транспортним засобом, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого виїхав на зустрічну смугу, де скоїв зіткнення з автомобілем «ВАЗ 21144», державний номерний знак [NUMBER] . Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 жовтня 2019 року провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП України було закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення (а.с. 9). Крім того, відносно [PERSON] було складено адміністративний протокол про те, що він 06 липня 2019 року о 20 год. 03 хв. в м. Остер на мосту через річку «Десна» керував автомобілем «Daewoo Lanos», державний номерний знак [NUMBER] в стані алкогольного сп`яніння. Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 листопада 2019 року провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП України було закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення (а.с. 10). На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Daewoo Lanos», державний номерний знак [NUMBER] , яким керував відповідач [PERSON] , була застрахована у Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» (а.с. 8). Власником пошкодженого транспортного засобу «ВАЗ 21144», державний номерний знак [NUMBER] є [PERSON] (а.с. 11). 16 липня 2019 року до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» від власника транспортного засобу «ВАЗ 21144», державний номерний знак [NUMBER] надійшло повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 06 липня 2019 року та заява про виплату страхового відшкодування (а.с. 12, 13). Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «ВАЗ 21144», державний номерний знак [NUMBER] від 08 серпня 2019 року, виконаного Товариством з обмеженою відповідальністю «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит» на замовлення Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай», вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «ВАЗ 21144», державний номерний знак [NUMBER] після аварійного пошкодження, без урахуванням ВТВ, станом на 26 липня 2019 року складає 69846 грн. 73 коп. (а.с. 21-25). Крім того, відповідно до висновку Товариства з обмеженою відповідальністю «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит» № 13775 від 07 серпня 2019 року утилізаційна вартість транспортного засобу «ВАЗ 21144», державний номерний знак [NUMBER] , пошкодженого при ДТП станом на 26 липня 2019 року може складати 5160 грн. (а.с. 50-53). Зі страхових актів, затверджених Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» 02 вересня 2019 року та 26 вересня 2019 року, вбачається, що загальна сума страхового відшкодування складає 63686 грн. 73 коп. (а.с. 17, 18). Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» здійснило виплату страхового відшкодування власнику транспортного засобу «ВАЗ 21144», державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] в сумі 63686 грн. 73 коп., що підтверджується копіями платіжних доручень № 8472 від 17 вересня 2019 року, № 8570 від 18 вересня 2019 року, № 9627 від 04 жовтня 2019 року (а.с. 14, 15, 16). 14 травня 2021 року між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» та фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено договір № 1/АК про відступлення права вимоги (а.с. 54-57). Згідно з умовами договору № 1/АК про відступлення права вимоги від 14 травня 2021 року Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» (первісний кредитор) відступає фізичній особі-підприємцю [PERSON] (новий кредитор) свої права вимоги до боржників, в тому числі права вимоги на сплачений судовий збір, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за укладеними договорами страхування і понесеними судовими витратами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором. Відповідно до пункту 4.1. вказаного договору ціна договору складає 100785 грн. 76 коп. (а.с. 54-56). Квитанцією 0.0.2126968570.1 від 17 травня 2021 року підтверджується сплата фізичною особою-підприємцем [PERSON] Товариству з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» ціни договору в сумі 100785 грн. 76 коп. (а.с. 62). Як вбачається з додатку № 1 до договору № 1/АК про відступлення права вимоги від 14 травня 2021 року, фізична особа-підприємець [PERSON] набув право вимоги, зокрема, до [PERSON] (а.с. 57-59). Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Стаття 512 Цивільного кодексу України передбачає, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із частиною другою статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Пунктом 1 частини першої статті 1188 Цивільного кодексу України визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до частини першої статті 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Пунктом 22.1. статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з пунктом 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, після виплати страхового відшкодування, має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. За таких обставин, враховуючи, що страховиком було виплачено потерпілому страхове відшкодування та беручи до уваги те, що відповідач спричинив дорожньо-транспортну пригоду і при цьому керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чого ним не спростовано, а тому суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України необхідно здійснити розподіл судових витрат. Частиною першою, третьою статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно із частинами першою, другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Право на правничу допомогу в Україні гарантовано статтею 59 Конституції України та статтею 15 ЦПК України. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Позивачу правничу допомогу надавала адвокат Капля А.С. на підставі договору № 1 про надання правової допомоги від 14 травня 2021 року (а.с. 60). Платіжним дорученням № 34 від 19 липня 2021 року підтверджується сплата позивачем [PERSON] 3000 грн. правової допомоги відповідно до договору № 1 про надання правової допомоги від 14 травня 2021 року (а.с. 64). Частиною другою статті 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно із частиною четвертою статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини шостої статті 137 ЦПК України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Враховуючи, що відповідач не заявляв про неспівмірність витрат позивача на правничу допомогу, а останнім документально підтверджено їх понесення, а тому суд знаходить підстави для їх стягнення. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved