Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

07.05.2021 року [PERSON] звернувся з позовною заявою до АТ «Таскомбанк», ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал», третя особа на стороні позивача- [PERSON] , третя особа на стороні позивача- приватний нотаріус Виноградівського нотаріального округу Закарпатської області Л.І.Гонтар про визнання припиненим договору іпотеки, зняття заборони відчуження, припинення обтяження, виключення записів з Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек. Позов обґрунтувала тим, що 08 листопада 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Електрон Банк» (з 20 серпня 2008 року - Відкрите акціонерне товариство «Фольксбанк», з 07 вересня 2009 року - Публічне акціонерне товариство «Фольксбанк», з 14 листопада 2013 року - Публічне акціонерне товариство «ВіЕс Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК») і [PERSON] було укладено кредитний договір №KF41188, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 10 000 доларів США під 12,5 % річних з кінцевим терміном повернення - 07 листопада 2017 року для ремонту та реконструкції житлового будинку. З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника за вищевказаним кредитним договором 08 листопада 2007 року між ВАТ «Електрон Банк» (з 20 серпня 2008 року - Відкрите акціонерне товариство «Фольксбанк», з 07 вересня 2009 року - Публічне акціонерне товариство «Фольксбанк», з 14 листопада 2013 року - Публічне акціонерне товариство «ВіЕс Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК») і відповідачем [PERSON] було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу Закарпатської області Гонтар Л.П., і зареєстрований у реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за № 3874, згідно якого [PERSON] передав ВАТ «Електрон Банк» у заставу житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника за вищевказаним кредитним договором 08 листопада 2007 року між ВАТ «Електрон Банк» (з 20 серпня 2008 року - Відкрите акціонерне товариство «Фольксбанк», з 07 вересня 2009 року - Публічне акціонерне товариство «Фольксбанк», з 14 листопада 2013 року - Публічне акціонерне товариство «ВіЕс Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК») і [PERSON] було укладено договір поруки, згідно якого остання виступила поручителем позичальника за кредитним договором від 08 листопада 2007 року № KF41188 щодо сплати процентів, неустойки (пені, штрафу), вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу по кредиту. У квітні 2011 року ПАТ «Фольксбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Заочним рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 15 серпня 2011 року в цивільній справі № 2-861/11 вищевказаний позов задоволено. Стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Фольксбанк» заборгованість за кредитним договором від 08 листопада 2007 року № KF41188 у розмірі 17 630,13 доларів США. 07 червня 2012 року в рамках виконавчого провадження з примусового виконання заочного рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 15 серпня 2011 року в цивільній справі № 2-861/11 були проведені прилюдні торги з реалізації житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та за їх результатами було укладено відповідний договір купівлі-продажу спірного будинку з переможцем торгів. У липні 2012 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до відділу державної виконавчої служби Виноградівського районного управління юстиції у Закарпатській області, Приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиція», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів: ПАТ «Фольксбанк», [PERSON] , служба у справах дітей Виноградівської районної державної адміністрації Закарпатської області, про визнання недійсними прилюдних торгів. Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 26 грудня 2012 року в цивільній справі № 703/3034/12 вищевказаний позов задоволено. Визнано недійсним договір купівлі-продажу (житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ), укладений за результатами прилюдних торгів, які були проведені 07 червня 2012 року в рамках виконавчого провадження з примусового виконання заочного рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 15 серпня 2011 року в цивільній справі № 2-861/11. 06 грудня 2012 року між ПАТ «Фольксбанк» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги № 20121206-Г, згідно якого відбулося переуступлення прав вимог за кредитним договором від 08 листопада 2007 року № KF41188. Також позивач зазначає, що у даному випадку зобов`язання за іпотечним договором від 08 листопада 2007 року реєстровий № 3874 неможливо виконати в зв`язку з переуступленням прав вимоги за кредитним договором від 08 листопада 2007 року № KF41188 - на підставі договору відступлення прав вимоги від 06 грудня 2012 року № 20121206-Г, укладеного між ПАТ «Фольксбанк» і ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал». Право вимоги за кредитним договором від 08 листопада 2007 року № KF41188 належить ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал», тоді як іпотекодержателем за іпотечним договором від 08 листопада 2007 року реєстровий № 3874 залишається ВАТ «Електрон Банк» (з 20 серпня 2008 року - Відкрите акціонерне товариство «Фольксбанк», з 07 вересня 2009 року - Публічне акціонерне товариство «Фольксбанк», з 14 листопада 2013 року - Публічне акціонерне товариство «ВіЕс Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК»), який з 06 грудня 2012 року немає ніякого відношення до вищевказаного кредитного договору. За вищенаведених обставин зобов`язання за іпотечним договором від 08 листопада 2007 року реєстровий № 3874, які і сам іпотечний договір підлягають припиненню на підставі частини першої статті 607 ЦК України - в зв`язку з неможливістю його виконання у зв`язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає. На даний час закінчився строк дії як кредитного договору від 08 листопада 2007 року № KF41188, так і іпотечного договору від 08 листопада 2007 року реєстровий № 3874. Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, однак його представник Пуканич Е.Е.В.. подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та про те, що вимоги заявленого позову підтримує повністю та просить суд такі задоволити. Представник відповідача АТ «ТАСКОМБАНК» В.В.Баняс, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмовий відзив, зі змістю якого вбачається, що заявлений позов є безпідставним та таким, що не підлягає до задоволення, крім того зазначив, що рішення суду відносно [PERSON] , не виконано, і відповідно до ч.4 ст.631 ЦК України, закінчення строку договору, не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Представник відповідача ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал», повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутност. Третя особа на стороні позивача [PERSON] повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явилася. Третя особа на стороні відповідача-приватний нотаріус Гонтар Л.І. повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явилася Ухвалою суду від 11.05.2021 року відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи у порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 18.08.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні встановлено, що 08 листопада 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Електрон Банк» (з 20 серпня 2008 року - Відкрите акціонерне товариство «Фольксбанк», з 07 вересня 2009 року - Публічне акціонерне товариство «Фольксбанк», з 14 листопада 2013 року - Публічне акціонерне товариство «ВіЕс Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК») і [PERSON] було укладено кредитний договір №KF41188, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 10 000 доларів США під 12,5 % річних з кінцевим терміном повернення - 07 листопада 2017 року для ремонту та реконструкції житлового будинку. З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника за вищевказаним кредитним договором 08 листопада 2007 року між ВАТ «Електрон Банк» (з 20 серпня 2008 року - Відкрите акціонерне товариство «Фольксбанк», з 07 вересня 2009 року - Публічне акціонерне товариство «Фольксбанк», з 14 листопада 2013 року - Публічне акціонерне товариство «ВіЕс Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК») і відповідачем [PERSON] було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу Закарпатської області Гонтар Л.П., і зареєстрований у реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за № 3874, згідно якого [PERSON] передав ВАТ «Електрон Банк» у заставу житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника за вищевказаним кредитним договором 08 листопада 2007 року між ВАТ «Електрон Банк» (з 20 серпня 2008 року - Відкрите акціонерне товариство «Фольксбанк», з 07 вересня 2009 року - Публічне акціонерне товариство «Фольксбанк», з 14 листопада 2013 року - Публічне акціонерне товариство «ВіЕс Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК») і [PERSON] було укладено договір поруки, згідно якого остання виступила поручителем позичальника за кредитним договором від 08 листопада 2007 року № KF41188 щодо сплати процентів, неустойки (пені, штрафу), вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу по кредиту. У квітні 2011 року ПАТ «Фольксбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Заочним рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 15 серпня 2011 року в цивільній справі № 2-861/11 вищевказаний позов задоволено. Стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Фольксбанк» заборгованість за кредитним договором від 08 листопада 2007 року № KF41188 у розмірі 17 630,13 доларів США. 07 червня 2012 року в рамках виконавчого провадження з примусового виконання заочного рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 15 серпня 2011 року в цивільній справі № 2-861/11 були проведені прилюдні торги з реалізації житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та за їх результатами було укладено відповідний договір купівлі-продажу спірного будинку з переможцем торгів. У липні 2012 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до відділу державної виконавчої служби Виноградівського районного управління юстиції у Закарпатській області, Приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиція», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів: ПАТ «Фольксбанк», [PERSON] , служба у справах дітей Виноградівської районної державної адміністрації Закарпатської області, про визнання недійсними прилюдних торгів. Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 26 грудня 2012 року в цивільній справі № 703/3034/12 вищевказаний позов задоволено. Визнано недійсним договір купівлі-продажу (житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ), укладений за результатами прилюдних торгів, які були проведені 07 червня 2012 року в рамках виконавчого провадження з примусового виконання заочного рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 15 серпня 2011 року в цивільній справі № 2-861/11. 06 грудня 2012 року між ПАТ «Фольксбанк» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги № 20121206-Г, згідно якого відбулося переуступлення прав вимог за кредитним договором від 08 листопада 2007 року № KF41188. Встановлено, що документи, котрі підтверджують здійснення оплати заборгованості згідно договору іпотеки відсутні. Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За загальним правилом зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (ч. 1, ч. 2 ст. 598 ЦК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду (частина перша статті 3 Закону України «Про іпотеку»). Згідно із частиною п`ятою статті 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і, за загальним правилом, є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її; з інших підстав, передбачених цим Законом. Зокрема абз. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання. Договір укладений між учасниками справи, не встановлює будь-яких інших умов припинення іпотеки, ніж це передбачено в законі. Положеннями статтей 15, 16 ЦК, статтею 4 ЦПК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом і кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (статті 12 і 81); Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13); Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 1 статті 82); Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76); Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (стаття 77); Згідно ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У відповідності до ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до положень ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно із ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З урахуванням встановлених фактичних обставин, та вищенаведених вимог закону, Суд приходить до переконання, що, оскільки, позивачем [PERSON] не надано доказів на підтвердження виконання основного зобов`язання згідно договору іпотеки, а тому підстав вважати припиненим чи закінченим іпотечного договору немає, тому позовна вимога про визнання його припиненим до задоволення не підлягає. Крім того, позивач просить суд зняти заборону відчуження та вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обтяження про заборону на нерухоме майно. За положеннями ст.ст. 2, 3, 10 ЗУ «Про Державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження » державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державна реєстрація проводиться державними реєстраторами, які є в тому числі нотаріуси. З огляду на наведене, Суд приходить до висновку, що похідна позовна вимога про зобов`язання зняти заборону відчуження та вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обтяження, про заборону на нерухоме майно, яке накладене на підставі договору іпотеки - заявлена позивачем всупереч вимогам закону, тому до задоволенню не підлягає. Виходячи з вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищенаведене, оскільки суд відмовляє в задоволенні позову, судові витрати слід залишити за позивачем [PERSON] .

Outcome: dismissed