Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

05.06.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Агроальянс» про стягнення заборгованості по заробітній платі за липень-листопад 2012 року, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди. В ході розгляду справи неодноразово уточнював позовні вимоги та остаточно наполягає на стягненні 17 159грн.32 коп. заборгованості по заробітній платі, 83 436грн.64 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.11.2012 року та з врахуванням 8 робочих днів січня 2015 року, 1000 грн. моральної шкоди та судові витрати по оплаті експертизи. В обгрунтування позовних вимог, [PERSON] посилається на те, що з 01.11.2012року він звільнився з вказаного товариства в зв'язку з виходом на пенсію. Станом на час звільнення роботодавець не виплатив йому заробітнку плату за липень, серпень, вересень та жовтень місяць, а також компенсацію за невикористану відпустку за листопад 2012 року, що завдало йому моральних страждань. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] наполягають на задоволенні позову. Представники відповідача [PERSON] та [PERSON] проти позову заперечили, пояснивши, що заробітну плату на товаристві виплачував сам позивач в тому числі і собі, а тому його вимоги є безпідставними. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] з 01.12.2009 року по 01.11.2012 року працював виконробом на ТОВ «Агроальянс». На момент звільнення йому було нараховано заробітну плату за липень 2012 року 3720грн.99 коп., за серпень 2012 року 3244грн.82коп., за вересень 2012 року 3244грн.82коп., за жовтень 2012 року 3244грн.82 коп. та компенсацію за невикористану відпустку 3703грн.69коп., яка включена у відомість на виплату грошей за листопад 2012 року. Відповідно до висновку експерта №4618/4619/14-26 від 11.12.2014 року підписи у відомостях на виплату грошей за вказані місяці виконанні не [PERSON], а іншою особою. Вказані обставини підтверджуються: трудовою книжкою [PERSON], наказом прозвільнення від 01.11.2012 року; довідкою про заробітну плату, відомостями на виплату грошей та висновком експерта №4618/4619/14-26 від 11.12.2014 року. Відповідно до ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до п. 3.8 положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України 15.12.2004 N 637, Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13 січня 2005 р. за N 40/10320 - виплати, пов'язані з оплатою праці, проводяться касиром підприємства або за видатковими касовими ордерами на кожного одержувача чи за видатковими відомостями. На титульній сторінці видаткової відомості робиться дозвільний напис про видачу готівки за підписами керівника і головного бухгалтера або осіб, уповноважених керівником, із зазначенням строків видачі готівки і суми (гривень - словами, копійок - цифрами). Пояснення представників відповідача про те, що виплата заробітної плати [PERSON] проведена в повному об'ємі ним же, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Зокрема керівник товариства [PERSON] пояснив, що кошти з банку отримував він та передавав їх [PERSON] для подальшої виплати робітникам, при цьому жодного доказу про суму цих коштів, жодної розписки про отримання їх [PERSON] і жодного підпису [PERSON] у відомостях на виплату, як особи, яка уповноважена здійнювати таку виплату немає. Свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підтвердили про виплату заробітної плати їм безпосередньо [PERSON], проте жодний з них не бачив, як [PERSON] виплачував кошти собі та розписувався про це. Наказ від 29.08.2011 року не є належним доказом виплати заробітної плати позивачу, оскільки, як вже зазначалося, у відомостях на виплату, в графах: здійснив виплату та перевірив, ні прізвища, ні підпису [PERSON] немає. При цьому [PERSON] не заперечує, що дійсно виплачував підлеглим йому працівникам неофіційну винагороду, при цьому вони розписувалися в окремому зошиті, який після його звільнення залишився у товаристві. Сам же він завжди отримував заробітну плату на офісі товариства. З огляду на те, що всі представлені відповідачем докази носять опосередкований характер, а рішення суду на може грунтуватися на припущеннях, суд дійшов висновку про необхідність стягнення спірної заробітної плати в сумі 17 159, 14 грн., з якої вже здійснено усі обов'язкові платежі, на користь позивача. Відповідно до ст. 117 КЗпПУкраїни в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 цього кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Сторонами визнано обставину щодо звичайного графіку роботи [PERSON], з двома вихідними та відповідно святковими днями згідно державного календаря. Час затримки розрахунку згідно заявлених позовних вимог складає 553 робочих дні, 2012 рік-43 дні (з 01.11.2012), 2013 рік- 251 робочий день, 2014 рік -251 робочих дні та за 8 робочих дні січня 2015 року(згідно заявлених позовних вимог). Заробітна плата позивача за два, повні, відпрацьовані місяці становить 6489,64грн.. Середньоденний заробіток становить 150 грн.92 коп. (6489,64грн. /43 робочих дні (вересень, жовтень 2012 року). Середній заробіток за час затримки розрахунку становить 83 458,76 грн. (150,92х553), що більше, ніж сума конкретно визначена позивачем в заяві про уточнення позову. Судом неодноразово роз'яснювалося позивачу та його представнику право не зазначати точної суми середнього заробітку, проте подавши 14.01.2015 року уточнення позову з розрахунком, вони наполягають саме на визначеній сумі. А тому, з врахуванням відсутності у суду права вийти за межі позовних вимог, до стягнення підлягає заявлена сума-83 436,64 грн. Спору щодо визначення розміру заробітної плати, належної до сплати [PERSON] між сторонами немає, незначна неточність в розмірі заробітної плати яку просить стягнути позивач-17 159,32 грн. є арифметичною помилкою, що підтверджується розрахунком, доданим до заяви від 14.01.2015 року, в якому помісячна заборгованість по заробітній платі визначена правильно та дає суму 17 159,14 грн., а тому підстав для зменшення розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку за ч.2 ст. 117 КЗпПУ немає. На думку суду, порушення законних прав [PERSON] призвело до моральних страждань останнього, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагали від нього додаткових зусиль для організації свого життя. В зв'язку з цим на користь позивача слід стягнути моральну шкоду в сумі 500 грн. Судові витрати по справі становлять 1020,79 грн. судового збору, які підлягають до стягнення з відповідача на користь держави та 984 грн. документально підтверджених витрат по оплаті почеркознавчої експертизи, на користь позивача.

Outcome: partial