Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

05 травня 2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Комісія з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями в особі Міністерства оборони України, Івано-Франківська квартирно-експлуатаційна частина району про визнання незаконними та скасування рішення і наказу, зобов`язання прийняти рішення про поновлення на квартирному обліку, погодження розподілу квартири. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначила, що є дружиною померлого військовослужбовця полковника запасу [PERSON] . Її чоловік [PERSON] проходив військову службу в період з 03 серпня 1976 року по 28 жовтня 2002 року у різних військових частинах на різних посадах. Вислуга років у Збройних силах полковника запасу [PERSON] становить: календарна 26 років 2 місяці, у пільговому обчисленні 26 років 8 місяців. Наказом Міністерства оборони України від 08 жовтня 2002 року № 570 [PERSON] був звільнений з військової служби у запас за пунктом 67 підпункту «Б» (за станом здоров`я) з залишенням на квартирному обліку для позачергового одержання житлового приміщення за рахунок житлового фонду Міністерства оборони України. 28 жовтня 2002 року наказом командира 1 рд № 228 полковник [PERSON] був виключений зі списків особового складу управління 1 ракетної дивізії в/ч [NUMBER] у м.Хмельницькому. У період проходження служби, 14 травня 1999 року [PERSON] як військовослужбовець, який потребував поліпшення житлових умов, разом із дружиною [PERSON] , 1958 року народження, сином [PERSON] , 1984 року народження, та донькою [PERSON] , 1988 року народження, на підставі рішення житлової комісії в/ч [NUMBER] був взятий на квартирний облік у загальну чергу з 03 березня 1995 року під №103. Після звільнення у запас [PERSON] разом із сім`єю у такому ж складі був взятий на позачерговий квартирний облік з 08 жовтня 2002 року під №27. [INFO] чоловік [PERSON] помер. Тому 14 червня 2019 року позивачем було подано заяву до [INFO] про внесення змін до облікової справи у зв`язку зі смертю [PERSON] [INFO] наказом військового комісара [INFO] №275 «Про оголошення рішення об`єднаної житлової комісії [INFO] відповідно до протоколу № 5 від 21 червня 2019 року» було внесено зміни до облікової справи полковника запасу [PERSON] . Таким чином, [PERSON] , син [PERSON] , дочка [PERSON] , як члени сім`ї, що перебували на обліку разом з військовослужбовцем, який помер, залишилися на обліку в [INFO] до отримання житла для постійного проживання. Станом на 01 січня 2020 року позивач та інші члени сім`ї перебували на квартирному обліку у загальній черзі з 03 березня 1995 року під №23 та на позачерговому квартирному обліку з 08 жовтня 2002 року під №2. 26 жовтня 2020 року Об`єднана житлова комісія Івано-Франківського обласного військового комісаріату розглянула погодження списків розподілу житлової площі (придбаної Міністерством оборони України згідно конкурсних пропозицій в м. Івано-Франківську), підготовлених КЕЧ та погоджених гарнізонною житловою комісією, і прийняла рішення, яким погодила розподіл двокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] , житловою площею 36,0 м кв., загальною площею 71,7 м кв., на 6 поверсі, позивачу, як дружині померлого полковника запасу [PERSON] , яка стоїть на черзі, згідно списків розподілу жилої площі для постійного проживання у Івано-Франківському гарнізоні. 28 жовтня 2020 року наказом військового комісара [INFO] № 314 «Про оголошення рішення об`єднаної житлової комісії [INFO] відповідно до протоколу № 20 від 26 жовтня 2020 року» було погоджено розподіл двокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] , позивачу, як дружині померлого полковника запасу [PERSON] , яка стоїть на черзі, згідно списків розподілу жилої площі для постійного проживання у Івано-Франківському гарнізоні місцезнаходження м. Івано-Франківськ та надано квартиру по позачерговій черзі зі зняттям з квартирного обліку. 01 грудня 2020 року начальником Івано-Франківського гарнізону було затверджено список надання житлової площі для постійного проживання в Івано-Франківському обласному військовому комісаріаті Івано-Франківського гарнізону, місцезнаходження [ADDRESS] , про надання по позачерговій черзі позивачу, як дружині померлого військовослужбовця запасу у складі сім`ї з трьох осіб, квартири [ADDRESS] . 10 грудня 2020 року Комісією з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями було розглянуто вказаний список надання житла для постійного проживання та облікову справу померлого військовослужбовця запасу полковника [PERSON] . За результатами розгляду Комісія з контролю прийняла рішення: «на доопрацювання», вказавши зауваження: «Пропонується відновити право на перебування на обліку в Івано-Франківському гарнізоні. Звільнився з військової служби у Хмельницькому гарнізоні». 25 січня 2021 року Івано-Франківська квартирно-експлуатаційна частина району своїм повідомленням Івано-Франківському обласному територіальному центру комплектування та соціальної підтримки запропонувала відмінити рішення Об`єднаній житловій комісії Івано-Франківського ОВК п. 3 протоколу №20 від 26 жовтня 2020 року про розподіл двокімнатної квартири дружині померлого військовослужбовця запасу [PERSON] . Також Івано-Франківська квартирно-експлуатаційна частина району попросила Івано-Франківський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки організувати заходи щодо перерозподілу квартири [ADDRESS] , серед черговиків Івано-Франківського гарнізону. 16 квітня 2021 року об`єднана житлова комісія Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки переглянула раніше прийняте рішення, відповідно до протоколу №20 від 26 жовтня 2020 року, щодо погодження розподілу двокімнатної квартири позивачу, як дружині померлого полковника запасу [PERSON] . Так, об`єднана житлова комісія Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки прийняла рішення, яким вирішила скасувати пункт 3 рішення об`єднаної житлової комісії оформленого протоколом № 20 від 26 жовтня 2020 року щодо погодження розподілу двокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] дружині померлого полковника запасу [PERSON] , [PERSON] та зняти її та членів її сім`ї у кількості 3 осіб з квартирного обліку, які потребують поліпшення житлових умов при Івано-Франківському обласному територіальному центру комплектування та соціальної підтримки у зв`язку із припиненням трудових відносин з військовою частиною [NUMBER] полковником [PERSON] (переведений до військової частини [NUMBER] м.Хмельницький 13 квітня 2001 року) у зв`язку із неправомірними діями посадових осіб при вирішення питання про взяття на облік. 20 квітня 2021 року Івано-Франківський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки наказом військового комісара від 20 квітня 2021 року №150 «Про затвердження рішення об`єднаної житлової комісії Івано-Франківського обласною територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 16 квітня 2021 року №2» скасував пункт 3 рішення об`єднаної житлової комісії, оформленого протоколом №20 від 26 жовтня 2020 року, щодо погодження розподілу двокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] [PERSON] , дружині померлого полковника запасу [PERSON] , та зняв її та членів сім`ї з квартирного обліку. Про вказані рішення позивач дізналася 23 квітня 2021 року, коли отримала від Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки витяг з протоколу засідання ОЖК від 16 квітня 2021 року №2 та витяг з наказу військового комісара Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 20 квітня 2021 року №150. Позивач зазначає, що полковник [PERSON] не припиняв трудових відносин з військовою частиною [NUMBER] , так як ніколи не перебував з даною військовою частиною у трудових відносинах. На квартирному обліку позивач постійно перебувала разом зі своїм чоловіком. Також у період з 30 серпня 1999 року по 30 травня 2003 року позивач працювала бухгалтером-ревізором у військовій частині [NUMBER] м. Івано-Франківськ, за місцем служби чоловіка. Дійсно [PERSON] 13 квітня 2001 року був переведений до військової частини [NUMBER] у м. Хмельницькому. При цьому ні одноосібно [PERSON] , ні їхня сім`я у повному складі не виїжджали на постійне проживання у м. Хмельницький, місцем їхнього проживання залишилося м. Івано-Франківськ. За новим місцем служби у м. Хмельницькому чоловік позивача на квартирному обліку не перебував, одноосібно користувався гуртожитком. Таким чином, законних підстав зняти з обліку її чоловіка у зв`язку із переведенням у військову частину [NUMBER] у м. Хмельницький не було. Позивач зазначає, що 14 травня 1999 року її чоловік із сім`ю був взятий на облік в загальну чергу з 03 березня 1995 року під № 103. Після звільнення в запас [PERSON] разом із сім`єю у такому ж складі був взятий на позачерговий квартирний облік з 08 жовтня 2002 року під № 27. Позивач вказує, що питань щодо взяття чоловіка на облік ніколи і ні в кого не виникало, рішення про взяття на облік є об`єктивними та законними. Позивач вважає, що чоловік законно був взятий разом з членами сім`ї на квартирний облік та на законних підставах на ньому перебував. Тому вони як члени сім`ї, які перебували на обліку разом з військовослужбовцем, який помер, законно залишилися на обліку до отримання житла для постійного проживання. За таких обставин позивач просить визнати незаконним та скасувати рішення об`єднаної житлової комісії Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 16 квітня 2021 року № 2 щодо скасування пункту 3 рішення об`єднаної житлової комісії, оформленого протоколом № 20 від 26 жовтня 2020 року, щодо погодження розподілу двокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] , дружині померлого [PERSON] та зняття її та членів сім`ї з квартирного обліку; визнати незаконним та скасувати наказ військового комісара Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 20 квітня 2021 року № 150 «Про затвердження рішення об`єднаної житлової комісії Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 16 квітня 2021 року № 2» щодо скасування пункту 3 рішення об`єднаної житлової комісії, оформленого протоколом № 20 від 26 жовтня 2020 року, щодо погодження розподілу двокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] , дружині померлого [PERSON] та зняття її та членів сім`ї з квартирного обліку; зобов`язати Івано-Франківський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки прийняти рішення, якими поновити позивача та членів сім`ї на квартирному обліку у загальну чергу з 03 березня 1995 року під № 23 та позачерговому квартирному обліку з 08 жовтня 2002 року під № 2 та погодити розподіл квартири позивачу. Ухвалою суду від 06 травня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом, ухвалено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 06 травня 2021 року заяву [PERSON] про забезпечення позову задоволено частково, вжито заходів забезпечення позову шляхом заборони Івано-Франківському обласному територіальному центру комплектування та соціальної підтримки, Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями в особі Міністерства оборони України, Івано-Франківській квартирно-експлуатаційній частині району та будь-яким органам, установам чи організаціям приймати будь-які рішення або вчиняти будь-які дії щодо квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . 04 червня 2021 року третьою особою, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Івано-Франківською квартирно-експлуатаційною частиною району подано до суду відзив на позовну заяву, вказавши, що 13 квітня 2001 року змінивши місце служби з військової частини [NUMBER] (м. Івано-Франківськ) на військову частину [NUMBER] (м. Хмельницький), полковник запасу [PERSON] повинен був бути зарахований на квартирний облік за новим місцем служби (військова частина [NUMBER] м. Хмельницький). Питання щодо залишення на квартирному обліку в будь-якому місці України після звільнення з військової служби [PERSON] міг вирішувати лише за останнім місцем служби (військова частина [NUMBER] м. Хмельницький), просить у задоволенні позову відмовити (а.с.89-91). 11 червня 2021 року [PERSON] подано до суду заперечення на відзив, в якому просить не брати до уваги відзив Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини району, оскільки нормами Цивільного процесуального кодексу України не передбачено право подання відзиву третіми особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача (а.с.98). 11 червня 2021 року [PERSON] подано до суду відповідь на відзив, в якому пояснила, що категорична не згідна з аргументами відзиву на позов, просить задовольнити вимоги позовної заяви (а.с.100-104). 29 червня 2021 року представником Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позову відмовити, оскільки об`єднаною житловою комісією Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки прийняті 16 квітня 2021 року рішення відповідають вимогам чинного законодавства України, є законними і обґрунтованими, підстави для скасування відсутні (а.с.116-117). 29 червня 2021 року представником позивача [PERSON] адвокатом Гора Н.Ю. подано до суду заперечення на відзив, в якому просить не брати до уваги відзив Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями в особі Міністерства оборони України, оскільки нормами Цивільного процесуального кодексу України не передбачено право подання відзиву третіми особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача в якому просить у задоволенні позову відмовити (а.с.99). Ухвалою суду від 05 липня 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. 25 червня 2021 року представником Міністерства оборони України подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позову відмовити, оскільки вважає, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими (а.с.129-132). У судовому засідання позивач та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, просили позов задовольнити Представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. У судове засідання треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача не прибули, про причини неявки суд не повідомили, про день та час слухання справи повідомлялися належним чином. Жодних заяв та клопотань, в тому числі про відкладення розгляду справи, до суду не надходило. Суд, вислухавши сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу, 04 червня 1983 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Прізвище дружини після укладення шлюбу [PERSON] (а.с.11). Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серіїя [NUMBER] від 30 травня 2019 року, [PERSON] помер [INFO] (а.с.12). Згідно Наказу Міністерства оборони України від 08 жовтня 2002 року № 570, [PERSON] був звільнений з військової служби у запас за пунктом 67 підпункту «Б» (за станом здоров`я) з залишенням на квартирному обліку для позачергового одержання житлового приміщення за рахунок житлового фонду Міністерства оборони України (а.с.13). Згідно послужного списку, [PERSON] отримав звання полковника (а.с. 14-17). Відповідно до Витягу з протоколу № 6 від 14 травня 1999 року засідання житлової комісії, військовослужбовця в частині [NUMBER] [PERSON] поставлено в чергу на отримання (покращення) житла, в загальну чергу з 03 березня 1995 року під №103. В пільгову (позачергову, першочергову) з 08 травня 2002 року під № 27 як звільненого в запас. Склад сім`ї 4 осіб: дружина [PERSON] , 1958 року народження, син [PERSON] , 1984 року народження, донька [PERSON] , 1988 року народження (а.с.18). 14 червня 2019 року [PERSON] зверталася з заявою до військового комісара [INFO] про внесення змін у квартирну справу у зв`язку із смертю чоловіка полковника запасу [PERSON] (а.с.19). Наказом військового комісара [INFO] №275 від 27 червня 2019 року «Про оголошення рішення об`єднаної житлової комісії [INFO] відповідно до протоколу № 5 від 21 червня 2019 року» внесено зміни до облікової справи полковника запасу [PERSON] . Підстава: пункт 20 розділу VІ Інструкції (наказ Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року № 380). Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 30 травня 2019 року (а.с.20). Згідно Витягу з протоколу засідання об`єднаної житлової комісії [INFO] від 26 жовтня 2020 року № 20, погоджено розподіл двокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] , житловою площею 36,0 м кв., загальною площею 71,7 м кв. на 6 поверсі, дружині померлого полковника запасу [PERSON] [PERSON] , яка стоїть на черзі, згідно списків розподілу жилої площі для постійного проживання в Івано-Франківському гарнізоні місцезнаходження м. Івано-Франківськ та надано квартиру по позачерговій черзі зі зняттям з квартирного обліку (а.с.21). 28 жовтня 2020 року наказом військового комісара [INFO] № 314 «Про оголошення рішення об`єднаної житлової комісії [INFO] відповідно до протоколу № 20 від 26 жовтня 2020 року» було погоджено розподіл двокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] , житловою площею 36,0 м кв., загальною площею 71,7 м кв. на 6 поверсі, як дружині померлого полковника запасу [PERSON] , яка стоїть на черзі, згідно списків розподілу жилої площі для постійного проживання в Івано-Франківському гарнізоні місцезнаходження м. Івано-Франківськ. На квартирній черзі перебуває з 03 березня 1995 року, на позачерговій з 08 жовтня 2002 року (а.с.22-23). Протоколом засідання Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями № 156 від 10 грудня 2020 року, затвердженим Головою комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів сімей жилими приміщеннями 10 грудня 2020 року, розглянуто пропозиції начальника Івано-Франківського гарнізону полковника [PERSON] щодо розподілу 9 квартир за адресою: [ADDRESS] , 11, зокрема, квартири [ADDRESS] - [PERSON] (а.с.24-29). Івано-Франківська квартирно-експлуатаційна частина району листом від 25 січня 2021 року на адресу Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, об`єднаної житлової комісії Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки запропонувала відмінити рішення об`єднаної житлової комісії Івано-Франківського ОВК п.3 протоколу № 20 від 26 жовтня 2020 року про розподіл двокімнатної квартири дружині померлого військовослужбовця запасу [PERSON] та переглянути правомірність перебування на квартирному обліку в Івано-Франківському гарнізоні (а.с.30). Відповідно до Витягу з протоколу засідання об`єднаної житлової комісії Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 16 квітня 2021 року № 2, скасовано пункту 3 рішення об`єднаної житлової комісії, оформленого протоколом № 20 від 26 жовтня 2020 року, щодо погодження розподілу двокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] , дружині померлого [PERSON] та зняття її та членів сім`ї з квартирного обліку в кількості 3 осіб, а саме: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , з квартирного обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов при Івано-Франківському обласному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки у зв`язку з припиненням трудових відносин з військовою частиною [NUMBER] полковником [PERSON] (переведений до військової частини [NUMBER] м. Хмельницький 13 квітня 2002 року) та у зв`язку з неправомірними діями посадових осіб при вирішенні питання про взяття на облік. Підстава: пункту 3, пункт 5 статті 40 Житлового кодексу України, абзац 6 пункту 7 розділу ІІ, пункт 21 розділу VІ Інструкції з організації забезпечення житлом військовослужбовців Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року № 380, абзац 2 пункту 37 Положення про забезпечення жилою площею в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 03 лютого 1995 року № 20 (яке діяло на момент звільнення), повідомлення Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини району від 25 січня 2021 року № 15/8 (а.с.31). 20 квітня 2021 року Наказом військового комісара Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 20 квітня 2021 року №150 «Про затвердження рішення об`єднаної житлової комісії Івано-Франківського обласною територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 16 квітня 2021 року №2» скасовано пункт 3 рішення об`єднаної житлової комісії, оформленого протоколом № 20 від 26 жовтня 2020 року, щодо погодження розподілу двокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] дружині померлого полковника запасу [PERSON] , [PERSON] та знято її та членів сім`ї з квартирного обліку (а.с.32). Листом від 23 квітня 2021 року позивача повідомлено та надано документи про скасування рішення щодо розподілу двокімнатної квартири для постійного проживання за адресою: [ADDRESS] та зняття з черги (а.с. 33). [PERSON] має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів військової служби, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] від 14 січня 2008 року (а.с.34). Позивач у період з 30 серпня 1999 року по 30 травня 2003 року працювала бухгалтером-ревізором у військовій частині [NUMBER] м. Івано-Франківськ, за місцем служби чоловіка (а.с.35-40). [PERSON] була зареєстрована в [ADDRESS] територія військової частини [NUMBER] . На даній житловій площі були прописані також син [PERSON] , донька [PERSON] , онук [PERSON] , [PERSON] з 04 вересня 1998 року по 30 травня 2019 року, вибув у зв`язку зі смертю (а.с. 41). Як вбачається з довідки Хмельницької квартирно-експлуатаційної частини району, що видана полковнику [PERSON] , останній не перебуває на квартирному обліку у військовій частині [NUMBER] (а.с.42). Відповідно до довідки, [PERSON] перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] (а.с.43). Рішенням житлової комісії [INFO] , оформленого протоколом № 55 від 05 грудня 2007 року, [PERSON] та членів сім`ї, які були зараховані на квартирній черзі спільно з ним, було знято з квартирного обліку через втрату права на поліпшення житлових умов (а.с.44-47). Військовою прокуратурою Івано-Франківського гарнізону 27 лютого 2008 року був винесений протест на пункт 1.5 протоколу № 55 від 05 грудня 2007 року рішення житлової комісії [INFO] , яким вимагав скасувати пункт 1.5 протоколу № 55 від 05 грудня 2007 року рішення житлової комісії [INFO] щодо зняття полковника запасу [PERSON] та членів його сім`ї з квартирного обліку, як такий, що суперечить статті 47 Конституції України, статті 40 Житлового кодексу УРСР (а.с.48). 17 березня 2008 року розглядався протест прокуратури щодо поновлення [PERSON] (а.с. 49-52). Станом на 01 січня 2020 року [PERSON] перебував у загальній черзі (а.с. 53-54). Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно частини першої-другої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Положеннями статті 47 Конституції України передбачено, що громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Однією з гарантій соціального захисту військовослужбовців є право на забезпечення їх та членів їхніх сімей жилими приміщеннями, закріплене частиною першою\~статті 31 Житлового кодексу Української РСР, згідно з якою громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті, як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю. Частина перша статті 39 Житлового кодексу\~Української РСР передбачає, що громадяни беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов: за місцем проживання - виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті; за місцем роботи - спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації і відповідного профспілкового комітету. При цьому беруться до уваги рекомендації трудового колективу. Рішення про взяття громадян на облік потребуючих поліпшення житлових умов за місцем роботи затверджується виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів. Згідно частини першої-третьої статті 40 Житлового кодексу Української РСР, громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання житлового приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другої цієї статті. Громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення; 1-1) одноразового одержання за їх бажанням від органів державної влади або органів місцевого самоврядування грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення у встановленому порядку; 2) виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту; 3) припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР; 4) засудження до позбавлення волі на строк понад шість місяців, заслання або вислання; 5)\~подання відомостей,\~що не\~відповідають дійсності,\~які стали\~підставою для\~взяття на\~облік,\~або неправомірних\~дій службових\~осіб при\~вирішенні питання\~про взяття\~на облік.\~У разі смерті громадянина, який перебував на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, за членами його сім`ї зберігається право подальшого перебування на обліку. За змістом абзацу 1 пункту 1 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених\~Житловим кодексом Української РСР,\~іншими законами,\~в порядку,\~визначеному Кабінетом\~Міністрів України. Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла, з урахуванням особливостей, визначених\~пунктом 10\~цієї статті (абзац 4 пункту 1 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»). Громадяни, які мають право на позачергове одержання жилих приміщень, включаються до окремого списку, що зазначено у частині третій статті 46 Житлового кодексу Української РСР). Згідно пункту 1 розділу VIІ «Надання житлових приміщень для постійного проживання» Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Наказом Міністерства оборони України 31 липня 2018 року №380, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06 вересня 2018 року за № 1020/32472, особи, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання, забезпечуються жилим приміщенням згідно з чергою у військовій частині, що визначається часом зарахування на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання житлових приміщень, або до списків осіб, які користуються правом позачергового одержання житлових приміщень) за рішенням житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії), яке затверджується наказом командира військової частини. Відповідно до пункту 24 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених\~постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 року № 470, на кожного громадянина (сім`ю), взятого на квартирний облік, заводиться облікова справа, у якій містяться необхідні документи. Обліковій справі дається номер, відповідний номеру у книзі обліку осіб, які перебувають у черзі на одержання жилого приміщення. Облікові справи є документами суворої звітності. Згідно пункту 25 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених\~постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 року № 470, виконавчі комітети місцевих Рад народних депутатів, підприємства, установи, організації щороку в період з 1 жовтня по 31 грудня проводять перереєстрацію громадян, які перебувають на квартирному обліку, в ході якої перевіряються їх облікові дані. Виявлені зміни вносяться в облікові справи громадян і книгу обліку осіб, які перебувають у черзі на одержання жилих приміщень. Зміни з питань, що належать до компетенції виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів, адміністрації підприємства, установи, організації (органу громадської організації) і профспілкового комітету, провадяться після прийняття рішень цими органами. Про внесені зміни заінтересованим особам направляється письмове повідомлення. З матеріалів справи вбачається, що чоловік позивача [PERSON] разом зі своєю сім`єю був взятий на квартирний облік у загальну чергу з 03 березня 1995 року під №103. Після звільнення у запас [PERSON] разом з сім`єю у такому ж складі був взятий на позачерговий квартирний облік з 08 жовтня 2002 року під №27. За цей період [PERSON] житлом за рахунок Міністерства оборони України не забезпечувався. Жодних сумнівів у тому, що позивач ще станом на березень 1995 року вважався таким, що потребує надання житла та у зв`язку з цим постановлення на облік для його отримання, матеріали справи не надають. Таке перебування чоловіка позивача разом з сім`єю на квартирному обліку з 1995 року та подальше поновлення на квартирному обліку у 2008 року не заперечувалося протягом всього часу перебування на обліку, законність постановки на квартирний облік не оскаржувалася відповідачем. Будь-які належні і допустимі докази того, що позивач був зарахований на квартирний облік внаслідок подання ним відомостей, що не відповідають дійсності, або неправомірних дій посадових (відповідальних) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік, у матеріалах справи відсутні. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи. У справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовнішній спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року, «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» від 08 квітня 2008 року, «Москаль проти Польщі» від 15 вересня 2009 року). Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Посилання представника відповідача і представників третіх осіб на правомірність зняття з квартирного обліку на підставі пункту 13 Положення про порядок забезпечення жилою площею у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 23 грудня 1992 року № 220 та в подальшому викладеного в новій редакції на підставі наказу Міністра оборони України від 03 грудня 1995 року № 20, в якому вказано, що військовослужбовці перебувають на квартирному обліку у військовій частині та КЕЧ району до отримання жилого приміщення, за винятком випадків, передбачених у цьому пункті, зокрема, при переміщенні військовослужбовця до нового місця служби у інший населений пункт, суд оцінює критично з наступних підстав. Дане Положення про порядок забезпечення жилою площею у Збройних Силах України втратило чинність 10 листопада 2006 року. Стаття 58\~Конституції України\~передбачає,\~що закони\~та інші\~нормативно-правові\~акти не\~мають зворотної\~дії в\~часі,\~крім випадків,\~коли вони\~пом`якшують\~або скасовують\~відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення. Згідно з висновками щодо тлумачення змісту статті 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп, від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99, від 05 квітня 2001 року № 3-рп/2001, від 13 березня 2012 року № 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом. Конституційний Суд України також висловив позицію, згідно з якою закріплення принципу незворотності дії нормативно-правового акта у часі на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта (Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп). Переглядаючи 16 квітня 2021 року рішення об`єднаної житлової комісії від 26 жовтня 2020 року, відповідач в якості підстави для прийняття оскаржуваних позивачем рішень навів Положення про забезпечення жилою площею в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 03 лютого 1995 року № 20 (яке діяло на момент звільнення), тобто застосував нормативно-правовий акт, який на момент прийняття спірних рішень припинив свою дію у зв`язку із втратою ним чинності. Також відповідач не встановив винних у цьому осіб з огляду на те, що сам [PERSON] або будь-хто з його сім`ї неправомірних дій при його первісній постановці на облік у березні 1995 року та при подальшому перебуванні на обліку не вчиняв та неправдивих відомостей комісії не надавав. Тому позивач не може в такий спосіб відповідати за будь-які помилки або упущення посадових осіб військової частини та створеної у ній житлової комісії. Виходячи із вищевикладеного, суд дійшов висновку, що рішення об`єднаної житлової комісії Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 16 квітня 2021 року № 2 щодо скасування пункту 3 рішення об`єднаної житлової комісії, оформленого протоколом № 20 від 26 жовтня 2020 року, та наказ військового комісара Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 20 квітня 2021 року № 150 «Про затвердження рішення об`єднаної житлової комісії Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 16 квітня 2021 року № 2» щодо скасування пункту 3 рішення об`єднаної житлової комісії, оформленого протоколом № 20 від 26 жовтня 2020 року, не можна визнати законними та обґрунтованими, тому зазначені рішення мають бути визнані незаконними і скасовані в цих частинах. Вирішуючи позовні вимоги про зобов`язання Івано-Франківський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки прийняти рішення, якими поновити позивача та членів сім`ї на квартирному обліку у загальну чергу з 03 березня 1995 року під № 23 та позачерговому квартирному обліку з 08 жовтня 2002 року під № 2 та погодити розподіл квартири позивачу, то суд виходить з наступного. Відповідно до пункту 1 розділу ІІ «Організація роботи\~житлових\~комісій військових\~частин» Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Наказом Міністерства оборони України 31 липня 2018 року №380, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06 вересня 2018 року за № 1020/32472, для ведення\~обліку осіб, які потребують поліпшення\~житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення, надання та використання службової жилої площі,\~обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення\~житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями (службовою\~житловою площею), ведення оперативного\~обліку службових\~житлових приміщень в апараті Міноборони, в Генеральному штабі Збройних Сил України, у інших органах військового управління та військових частинах, вищих військових навчальних закладах і військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, установах та організаціях Збройних Сил України, а також у військових прокуратурах (далі - військова частина) утворюються\~житлові\~комісії (далі -\~житлова\~комісія військової частини). У пункті 3 розділу ІІ «Організація роботи\~житлових\~комісій військових частин» вказаної Інструкції передбачено, що для спільного вирішення\~житлових питань декількох військових частин (підрозділів) у порядку, визначеному цією Інструкцією, можуть утворюватися\~обєднані\~житлові\~комісії військових частин (підрозділів) Основними завданнями\~житлових\~комісій військових частин (обєднаних\~житлових\~комісій) є: перевірка\~житлових умов військовослужбовців та членів їх сімей; прийняття рішення з\~житлових питань, у тому числі із розгляду відповідних рапортів (заяв) військовослужбовців та членів їх сімей з\~житлових питань; ведення\~обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення\~житлових умов шляхом забезпечення службовими\~житловими приміщеннями (службовою\~житловою площею); ведення\~обліку осіб, які потребують поліпшення\~житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання; розгляд заяв, скарг та пропозицій, що виникли під час роботи\~житлових\~комісій військових частин, та прийом громадян з\~житлових питань; видача документів, які створюються\~житловими\~комісіями військових частин під час виконання вимог цієї Інструкції; ведення оперативного\~обліку службових\~житлових приміщень (пункт 5 розділу ІІ «Організація роботи\~житлових\~комісій військових частин» Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями). Згідно пункту 7 розділу ІІ «Організація роботи\~житлових\~комісій військових частин» даної Інструкції, житлова\~комісія військової частини (обєднана\~житлова\~комісія) має право приймати рішення щодо: взяття військовослужбовців та членів їх сімей на\~облік і зняття з\~обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення\~житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями (службовою жилою площею); взяття військовослужбовців та членів їх сімей на\~облік і зняття з\~обліку осіб, які потребують поліпшення\~житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання; надання військовослужбовцям та членам їх сімей службових жилих приміщень (службової\~житлової площі), жилих приміщень для постійного проживання або виплату грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення; зміни дати зарахування (перебування) на\~обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення\~житлових умов, шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання; внесення змін до\~облікових справ військовослужбовців, які потребують поліпшення\~житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання; перегляду раніше прийнятих рішень цією\~житловою\~комісією або в порядку правонаступництва. Враховуючи те, що питання про поставлення на квартирний облік, погодження розподілу жилих приміщень приймається обєднаними\~житловими\~комісіями, тому підстав для зобов`язання відповідача Івано-Франківський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки вчинити дії, про які просить позивач, суд не вбачає. Частиною четвертою\~статті 10 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до статей\~1\~та\~17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»,\~суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). У відповідності до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи із вищевикладеного, суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: partial