Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

06.09.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], про припинення стягнення аліментів, стягнення аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги позивач мотивувала тим, що вона та відповідач є батьками неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу, син тимчасово проживав із батьком, в звязку з чим рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 25.06.2015 року з неї на користь відповідача були стягнуті аліменти в розмірі ? частини від усіх видів заробітку, починаючи з 03.04.2015 року і до повноліття дитини. Так з серпня 2016 року дитина проживає з позивачем та повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач створив іншу родину та жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, але продовжує отримувати аліменти на утримання дитини, вважає, що стягнення з неї аліментів слід припинити та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини. Зазначені обставини і стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. Позивач до судового засідання зявилась, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на задоволенні позову. Відповідач до судового засідання зявився, позовні вимоги не визнав, заперечував проти задоволенню позову, суду пояснив, що він перераховує сплачені позивачем аліменти та свої грошові кошти на депозитний рахунок дитини та може надавати матеріальну допомогу особисто сину по його проханню. Тому в задоволенні позову просив відмовити. Вислухавши пояснення сторін, покази свідка [PERSON] та дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ФП №017208 актовий запис за №8. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 08.10.2014 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу неповнолітня дитина [PERSON] залишився проживати з батьком [PERSON] Тому рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 25.06.2015 року стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] в розмірі ? від усіх видів заробітку до повнолітня дитини. Проте з серпня 2016 року дитина мешкає з позивачем та повністю знаходиться на її утриманні, що підтверджується актом складеним 22.08.2016 року сусідами позивача та засвідченим печаткою ТОВ «Николаевдомсервис». В судовому засіданні відповідач не заперечував факт приживання дитини разом з позивачем. В судовому засіданні встановлено, що відповідач надає матеріальну допомогу на утримання сина на власний розсуд у самостійно визначеному ним розмірі. Домовленість між сторонами щодо витрат на дитину відсутня. Крім того, відповідачем не доведено, що допомога, яку він надає сину, є достатньою для задоволення його розумних потреб з урахуванням його віку. Відповідач працює, тому він має можливість у встановленому законом порядку надавати грошову допомогу на утримання дитини, яка мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. При визначенні розміру аліментів суд враховує вимоги щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути менший ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч. 2 ст. 182 СК України. З аналізу положень\~статей 179-181 Сімейного кодексу України\~вбачається, що аліменти підлягають використанню на утримання дитини, а тому припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає отримувані аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім'я одержувача аліментів. Згідно зі\~ст. 223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає припиненню, а з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку /доходу/ відповідача, починаючи стягувати від дня подання позовної заяви до суду і до досягнення сином [PERSON], [INFO], і до повноліття дитини. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 551, 20 грн.

Outcome: approved