Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

06.08.2015 р. позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив стягнути з вiдповiдача на користь позивача: заборгованість в розмiрi 48142,47 грн. за кредитним договором № б/н вiд 23.03.2010 р., яка складається з заборгованостi за кредитом 14768,04 грн., заборгованостi по процентам за користування кредитом 28455,74 грн., заборгованостi за пенею i комісією 2150,00 грн., штрафiв: фіксованої частини 500 грн., процентної складової 2268,69 грн.; судовi витрати в розмiрi 481,42 грн. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що вiдповiдно до укладеного договору № б/н вiд 23.03.2010 р. [PERSON] отримала кредит в виглядi встановленого кредитного лiмiту на платiжну картку зi сплатою вiдсоткiв за користування кредитом в розмiрi 30,00% на рiк на суму залишку заборгованостi за кредитом. Взятi на себе зобов'язання по зазначеному договору банк виконав своєчасно i повнiстю, надавши [PERSON] вищевказанi грошовi кошти. Вiдповiдачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконувала, в звязку з чим виникла заборгованість перед позивачем, загальна сума якої станом на 30.06.2015 р. становить 48142,47 грн. В судове засідання представник позивача не зявилась, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги пiдтримала в повному обсязi, проти винесення заочного рiшення не заперечувала. Відповідачка [PERSON] в судове засiдання не з'явилась, судові повістки, надіслані на останню відому судові адресу місця проживання або місцезнаходження відповідачки, повернулись без вручення адресату, що свідчить про її відсутність за останнім відомим місцем проживання чи знаходження, заяву про зміну свого місця проживання або місцезнаходження відповідачка суду не надавала, тому, в силу ч. 1 ст. 77 ЦПК України, відповідачка вважається повідомленою належним чином про час і місце слухання справи. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч.1 ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 23.03.2010 р. [PERSON] звернулась до ПАТ КБ «Приват Банк» з анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банкiвських послуг у ПриватБанку № б/н. Бажаний кредитний лiмiт було визначено нею в розмiрi 1000 грн. З довiдки про умови кредитування з використанням кредитки «Унiверсальна, 55 днiв пiльгового перiоду» вбачається, що базова процентна ставка за кредитом була встановлена в розмiрi 2,5% на мiсяць на залишок заборгованостi, виходячи з розрахунку 360 днiв в роцi. Встановлено, що розмiр щомiсячних платежiв (якi включають плату за використання кредитних коштiв в звiтному перiодi) складає 7% вiд суми заборгованостi, але не менше 50 грн. i не бiльше залишку заборгованостi. Строк внесення щомiсячних платежiв визначений до 25 числа мiсяця, наступного за звiтним. Вказаною довiдкою передбачено пеню за несвоєчасне погашення заборгованостi, яка розраховується по формулi: Пеня = пеня (1) + пеня (2), де пеня (1) (базова процентна ставка по договору)/30 нараховується за кожний день прострочки кредиту; пеня (2) 1% вiд заборгованостi, але не менше 30 грн. в мiсяць нараховується 1 раз в мiсяць, при наявностi прострочки по кредиту або процентам 5 i бiльше днiв при виникненнi прострочки на суму бiльше 50 грн. Також вказаним договором встановлено, що в разi порушення позичальником термiнiв платежiв за будь-яким iз грошових зобов'язань, передбачених договором, бiльше нiж на 30 днiв, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмiрi 500 грн. + 5% вiд суми позову. Вiдповiдно до п. 2.1.1.2.3 Умов i правил надання банкiвських послуг, пiсля отримання банком вiд клієнта необхiдних документiв, а також заяви, банк проводить перевiрку наданих документiв i приймає рiшення про можливiсть встановлення кредитного лiмiту на кредитну карту. Клiєнт дає свою згоду на те, що кредитний лiмiт встановлюється за рiшенням банку, i клієнт дає право банку в будь-який момент змiнити (зменшити, збiльшити або анулювати) кредитний лiмiт. Вiдповiдно до п. 2.1.1.2.4 Умов i правил надання банкiвських послуг, пiдписання цього договору є прямою i безумовною згодою клiєнта вiдносно прийняття будь-якого розмiру кредитного лiмiту, встановленого банком. З довiдки вiд 11.07.2015 р. про змiну умов кредитування та обслуговування кредитної карти клієнта [PERSON] (картрахунок 5577212912105973 вiд 24.03.2010) вбачається, що 24.03.2010 р. було здiйснено старт карткового рахунку i встановлено кредитний лiмiт в розмiрi 1000,00 грн., 12.08.2010 р. збiльшено кредитний лiмiт до 1700,00 грн., 20.10.2010 р. збiльшено кредитний лiмiт до 6500,00 грн., 07.12.2010 р. збiльшено кредитний лiмiт до 8500,00 грн., 04.03.2011 р. збiльшено кредитний лiмiт до 13500,00 грн., 29.04.2011 р. збiльшено кредитний лiмiт до 15000,00 грн. Згідно умов вказаного кредитного договору, відповідач зобовязався здійснювати щомісячне погашення суми кредитного зобовязання і сплачувати проценти за користування кредитними коштами. Позивачем прийняті на себе зобовязання за кредитним договором було виконано в повному обсязі, надано відповідачу кредит. Однак, відповідачем прийняті на себе зобовязання за кредитним договором не виконано, систематично не проводилось повернення належних до сплати частин кредиту та нарахованих процентів за його користування. Невиконання відповідачем своїх зобовязань призвело до виникнення заборгованості, загальна сума якої станом на 30.06.2015 р., на підставі наданого позивачем розрахунку заборгованості, становить 48142,47 грн., яка складається з: загального залишку заборгованості за наданим кредитом 14768,04 грн., загального залишку заборгованості за вiдсотками 28455,74 грн., заборгованостi за пенею i комісією 2150,00 грн., заборгованостi по судовим штрафам 2768,69 грн. Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобовязується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобовязаний повертати позикодавцеві позику в строк та в порядку, встановлені договором. Ст.ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк їх виконання. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Крім того, ст.ст. 610, 611 ЦК України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення чи неналежного виконання зобовязань, встановлених укладеним договором. П. 2.1.1.7.6 Умов i правил надання банкiвських послуг передбачено, що при порушеннi позичальником строкiв платежiв за будь-яким з грошових зобов'язань, передбачених договором бiльш нiж на 30 днiв, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмiрi 500 грн. + 5% вiд суми заборгованостi за кредитним лiмiтом, з урахуванням нарахованих i прострочених процентiв i комiсiй. Відповідачка не надала суду доказів, які спростовують виниклі у неї зобовязання за укладеним договором та розмір заборгованості перед позивачем по передбачених договором платежах. Тому суд вважає ці обставини доведеними, а позов таким, що підлягає задоволенню. Таким чином, з відповідачки [PERSON] повинно бути стягнуто суму заборгованості за кредитним договором, яка складається з заборгованості за наданим кредитом, заборгованості за вiдсотками, заборгованостi за пенею i комісією, заборгованостi по судовим штрафам, а всього становить 48142,47 грн. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Ч. 1 ст. 79 ЦПК України встановлює, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, а частина 3 тієї ж статті вказує, що до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. На підтвердження понесених судових витрат позивачем та його представником було надано квитанцію про сплату судового збору на суму 481,42 грн. Таким чином, стягненню з вiдповiдачки підлягає сплачена позивачем при зверненні до суду сума судового збору в розмірі 481,42 грн. На підставі ст.ст. 3, 11, 15, 16, 22, 509, 525, 526, 530, 536, 610, 611, 625, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved