Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

05.07.2016р. позивачка перед»явила в Голосіївському районному суді м.Києва позов до Тролейбусного ремонтно-експлуатаційного депо №1 Комунального підприємства «Київпастранс» Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про стягнення заборгованосте по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Зазначала, що 8 грудня 2011 року її було прийнято на роботу контролером-касиром тролейбусного ремонтно-експлуатаційного депо №1 КП «Київпастранс» (ТРКД №1) на три місяці, згідно наказу №116-к від 09.12.2011. Відповідно наказу №30-к від 19.03.2012 ТРКД №1 її було переведено контролером-касиром постійно. Відповідно наказу №33-к від 02.03.2016 її було звільнено з роботи за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України. З 27 листопада 2015 року по 2 березня 2016 року вона перебувала в лікарні і була на лікарняному, тому не працювала. На день її звільнення 2 березня 2016 року, відповідачем не було виплачено їй нараховані грошові кошти - не проведено повний розрахунок на день звільнення і видачі трудової книжки, а саме - компенсацію за невикористану відпустку 1269,32грн, виплату на фірмовий одяг 198,26 грн, лікарняні (від підприємства-відповідача) 198,26грн, лікарняні від соцстраху 5749,40грн. У день звільнення відповідно до розрахункового листка за березень 2016 року №111814 до виплати їй було нараховано, але не сплачено, 5902,52 грн. Відмову виплатити вказані кошти, ТРКД № 1 обгрунтував відсутністю грошових коштів. Вказала на те, що лікарняні від соцстраху надійшли до відповідача протягом трьох днів і 7 березня відповідач міг провести з нею повний розрахунок, повідомивши її письмово про надходження лікарняних та можливість їх отримати. Остаточний розрахунок у розмірі 5902,52 грн. вона отримала лише 06 травня 2016 року. Оскільки відповідач, в порушення вимог ст.116 КЗпП належні їй при звільненні суми не виплатив, з відповідача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 03.03.2016 по 06.05.2016 (63 дні). Просила стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 03.03.2016 по 06.05.2016 (63 дні) - в розмірі 12 490,38 грн. (198,26 грн./день х 63 дні = 12 490,38 грн). Під час судового розгляду неналежного відповідача Тролейбусне ремонтно-експлуатаційного депо №1 Комунального підприємства «Київпастранс» Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), яке є філією та не є юридичною особою, замінено на належного відповідача - Комунального підприємства «Київпастранс» Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позові, просила задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Посилалася на те, що позивачка працювала контролером-касиром Тролейбусного ремонтно-експлуатаційного депо №1 КП «Київпастранс». На лікарняному позивачка перебувала у період з 27.11.2015 року по 01.03.2016 року, 02 березня 2016 року позивачкою було подано заяву на ім'я директора ТРЕД №1 про звільнення з роботи за власним бажанням. Враховуючи прохання [PERSON], цього ж дня було підготовлено відповідний наказ та видано трудову книжку, після чого копію наказу було передано до бухгалтерії. Розрахунок при звільненненні, тобто компенсацією за невикористану щорічну відпустку в сумі 1000 грн. бухгалтерією підприємства було перераховано 12.03.2016 року. Листок непрацездатності серії АГЧ № 468671 був наданий [PERSON] за період хвороби з 25.01.2016 року по 01.03.2016 року, вже після звільнення її з роботи - 09.03.2016 року. А оскільки виплата допомоги по тимчасовій непрацездатності здійснюється за рахунок коштів Фонду соціального страхування, не заробітною платою, а є соціальною виплатою, то така виплата в сумі 5 902 грн. 52 коп. не могла бути виплачена в день її звільнення, і в зв'язку з відсутністю відкритого карткового рахунку на ім'я [PERSON], була виплачена в день її з'явлення до бухгалтерії ТРЕД №1 - 06.05.2016року. Просять відмовити в задоволенні позову в зв'язку з його безпідставністю, оскільки надання матеріального забезпечення за рахунок коштів Фонду соціального страхування працівникові після звільнення не порушує норми ст. 116 КЗпП України. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи встановлено, що 8 грудня 2011 року позивача [PERSON] було прийнято на роботу контролером-касиром тролейбусного ремонтно-експлуатаційного депо №1 КП «Київпастранс» на три місяці, про що виданий наказ №116-к від 09.12.2011. Наказом №30-к від 19.03.2012 року [PERSON] було переведено контролером-касиром на постійно. 02.03.2016 року позивач звернулася до директора тролейбусного ремонтно-експлуатаційного депо №1 КП «Київпастранс» із заявою про звільнення за власним бажанням з 02.03.2016 року. (а.с. 53). Відповідно наказу №33-к від 02.03.2016 року [PERSON] було звільнено з роботи за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України. (а.с.8). У відповідності до ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов»язаний у день звільнення видати працівникові трудову книжку і провести з ним повний розрахунок у строки, визначені ст.116 КЗпПУ. Згідно пункту 2.13 Колективного договору Троллейбусного депо №1 КП «Київпастранс», передбачено, що припинення трудового договору оформляється наказом директора депо, з яким працівник має бути ознайомлений під підпис. У день звільнення, адміністрація, зобов'язана видати працівнику належним чином оформлену трудову книжку і зробити остаточний розрахунок. Записи про причини звільнення в трудову книжку вносяться згідно з наказом про звільнення і чинного законодавства із посиланням на відповідну статтю Кодексу законів про «працю України». З копії книги обліку трудових книжок по ТРЕД №1, вбачається, що [PERSON] трудова книжка видана в день її звільнення - 02.03.2016 року, про що позивач в книзі обліку трудових книжок, поставила власноруч підпис. (а.с. 59). Листок непрацездатності серії АГЧ № 468671 був наданий [PERSON] вже після звільнення її з роботи, тобто 09.03.2016 року, про що уповноваженою особою поставлена відмітка. Згідно ст.116 КЗпПУ, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред»явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Із розрахунку належної до виплати заробітної плати при звільненні №111814, вбачається, що позивачу в березні 2016 року всього нараховано: лікарняний (соцстрах) - 5749,40 грн., лікарняний (соцстрах) - 1387,79 грн., компенсація н.від - 1269,32 грн., лікарняний соцстрах - 198,26 грн., фірмовий одяг - 1161,64 грн. Всього нараховано - 9766,41 грн. Утримано податків всього - 3863,89 грн. Касса - 1000 грн. Сума до видачі - 5902,52 грн. (а.с. 40). Зі зведеної відомості по заробітній платі від 11.03.2016 року вбачається, що [PERSON] перерахована сума в розмірі 1000 грн., про що вказала позивач в судовому засіданні та підтвердила факт отримання кошів належних до виплати при звільненні - 12.03.2016 року в сумі 1000 грн. У відповідності до ч.2 ст.22 Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування», допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві та професійним захворюванням, виплачується Фондом соціального страхування України застрахованим особам починаючи з шостого дня непрацездатності за весь період до відновлення працездатності або встановлення медико-соціальною експертною комісією інвалідності незалежно від звільнення застрахованої особи в період втрати працездатності у порядку та розмірах, встановлених законодавством; Оплата лікарняного листка у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, не є винагородою за виконану роботу й проводиться з фонду соціального страхування, а не заробітної плати та є соціальною виплатою. Після отримання листка непрацездатності [PERSON], комісією ТРЕД №1 із соціального страхування, 31.03.2016 року було складено протокол № 3 про призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності на підставі якого бухгалтерію було підготовлено заяву-розрахунок про здійснення фінансування для надання коштів застрахованим особам за рахунок коштів Фонду. (а.с. 54). В зв'язку із закриттям 29.03.2016 року розрахункового рахунку ТРЕД № 1 в ПАТ КБ «Хрещатик», заяву-розрахунок до Фонду соціального страхування ТРЕД № 1 було подано одразу ж після відкриття нового розрахункового рахунку в АТ «Ощадбанк» - 19.04.2016 року. (а.с. 38, 42-44). Кошти від фонду соціального страхування на виплату допомоги по тимчасовій непрацездатності застрахованим особам за березень 2016 року надійшли до ТРЕД №1 - 29.04.2016 року, що підтверджується платіжним дорученням №38 від 29.04.2016 року, (а.с. 55) та в зв'язку з відсутністю відкритого карткового рахунку на ім'я [PERSON] кошти нараховані у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю в сумі 5902,52 грн. були отримані позивачем в день її з'явлення до бухгалтерії, тобто 06.05.2016 року. Враховуючи те, що, що листок непрацездатності серії АГЧ №468671 був продовженням листка №468248 (а.с. 56), допомога по тимчасовій непрацездатності в сумі 5 902 грн. 52 коп. була профінансована за рахунок Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, а виплата допомоги по тимчасовій непрацездатності, здійснюється за рахунок коштів Фонду соціального страхування, що не належить до коштів підприємства (зобов'язань підприємства перед працівником), в зв'язку з чим надання матеріального забезпечення за рахунок коштів Фонду соціального страхування працівникові після звільнення не порушує норми ст. 116 КЗпП України, тому суд відмовляє в задоволенні позову. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed