Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

05 травня 2016 року позивач ПАТ «Акцент-Банк» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 08 січня 2011 року, мотивуючи зазначені вимоги тим, що відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 5 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак, у зв'язку із неналежним виконанням [PERSON] умов договору, станом на 02 лютого 2016 року виникла заборгованість у розмірі 12 736 грн. 23 коп., з яких: 4 985 грн. 12 коп. - заборгованість за кредитом, 6 668 грн. 43 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 582 грн. 68 коп. - штраф (процентна складова). Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 12 736 грн. 23 коп. за кредитним договором № б/н від 08 січня 2011 року та судові витрати. Представник позивача ПАТ «Акцент-Банк» у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. Однак, у поданій до суду заяві зазначив, що просить суд розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав зазначених у позові, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Таким чином, з урахуванням приписів ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд прийшов до висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і позивач не заперечив проти такого порядку розгляду справи. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору № б/н від 08 січня 2011 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 5 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 6-10). У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або за законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до п. 6.5. Умов та правил надання банківських послуг,- позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Однак, позичальником [PERSON], в порушення своїх зобов'язань, визначених п. 6.5. кредитного договору, не надано своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязань (неналежне виконання). Станом на 02 лютого 2016 року заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем, яка виникла у звязку з невиконанням умов кредитного договору, щодо суми кредиту становить 4 985 грн. 12 коп. - заборгованість за кредитом, 6 668 грн. 43 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 546 ЦК України визначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 1 та ч. 3 ст. 549 ЦК України). Пунктом 8.6. умов надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більше ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. У звязку із цим, станом на 02 лютого 2016 року відповідачу нараховано штраф за порушення строків повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, а саме: 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 582 грн. 68 коп. - штраф (процентна складова). З огляду на вищевикладене, з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «Акцент-Банк» слід стягнути суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 08 січня 2011 року в розмірі 12 736 грн. 23 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 1 378 грн. 00 коп.

Outcome: approved