Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-18 00:00:00

05.11.2018 позивачка звернулась до суду із вказаною вище позовною заявою, у якій просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 12.12.2003 відділом РАГС Решетилівського районного управління юстиції, після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спільне життя між ними не склалося, через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного. Шлюбні відносини між ними припинились, поновлювати їх вони не збираються, проживають окремо. Вони з відповідачем мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спір про поділ майна між сторонами відсутній. У зв`язку з відсутністю в Решетилівському районному суді Полтавської області суддів, які б мали повноваження на здійснення судочинства, проведення автоматизованого розподілу справи між суддями було неможливим, що підтверджується відповідним протоколом від 05.11.2018. За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, 18.02.2019 справу передано на розгляд складу суду із головуючою Лизенко І.В. (відряджена до Решетилівського районного суду Полтавської області на підставі Рішення Вищої ради правосуддя від 22.01.2019 №175/о/15-19). 27.02.2019 суддею [PERSON] відкрито загальне позовне провадження у справі. 02.04.2019 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. У судове засідання позивачка не з`явилась, належним чином була повідомлена про час, дату та місце його проведення. До суду надала письмову заяву, у якій просила розглядати справу за її відсутності, зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.21). Відповідач також не з`явився у судове засідання, належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, при цьому від відповідача надійшла письмова заява, у якій він просить розглядати справу за його відсутності, вказує, що позовні вимоги визнає і не заперечує проти їх задоволення (а.с.34). Справу розглянуто згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України за відсутності сторін, які надіслали на адресу суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності, судовий розгляд справи здійснювався на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.12.2003 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований відділом РАГС Решетилівського районного управління юстиції, що підтверджується актовим записом № 105 згідно копії свідоцтва про одруження (а.с5). Подружні стосунки між сторонами були припинені, відновлювати їх сторони не бажають. Сторони мають двох спільних неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що свідчать записи у свідоцтвах про народження (а.с. 6-7). Згідно довідки виконавчого комітету Решетилівської міської ради від 01.11.2018, сторони проживають разом зі своїми дітьми за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). За спільною домовленістю діти залишаються проживати разом із матір`ю. Спір щодо місця проживання дітей між сторонами відсутній. Спір щодо поділу майна відсутній. Згідно з положеннями ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Частиною 2 статті 104 СК України визначено, що підставою припинення шлюбу є його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права або інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тобто є передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання шлюбу. Таким чином, визнання позову відповідачем слід прийняти. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати. Місце проживання дітей за згодою сторін визначено разом із матір`ю. Скориставшись правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу, яке встановлене ст. 113 СК України, позивачка вирішила залишити шлюбне прізвище. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачкою при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 704,80 грн, ця сума підлягає стягненню з відповідача на її користь. На підставі викладеного, відповідно дост.ст.104,105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved