overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

05.10.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача з вимогою про стягнення заборгованості із заробітної плати в розмірі 4745,74 грн, яка не були йому виплачена на момент звільнення з роботи 01.06.2016 року. Сторони в судове засідання не прибули, в поданих заявах просять здійснити розгляд справи у їх відсутність. Дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд встановив, що позивач 01.06.2016 року був звільнений відповідачем з роботи, але з вини відповідача позивачу не виплачена нарахована заробітна плата у розмірі 4745,74 грн. Статтями 10, 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідно до ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцять календарних днів. Оскільки відповідач, в порушення вимог ст.115 КЗпП України, не виплатив позивачу на момент звільнення заборгованість із заробітної плати у розмірі 4745,74 грн (з якої утримані податок та обов'язкові платежі) - ці обставини є підставами для задоволення позову. Судові витрати по справі необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

05.10.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 23.08.2012 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області, про що є актовий запис № 527. Посилаючись на те, що між н ими відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені восени 2015 року. Від спільного життя з відповідачем мають дочку - [PERSON], [INFO], яка залишається проживати з позивачем. Сторони по справі направили суду заяви, в яких просять розглянути справу у їхню відсутність, позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, відповідач позов визнала у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечувала, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Суд, дослідивши матеріали справи, та надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 23.08.2012 року, про що є актовий запис № 527 у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області, між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені. Від спільного життя з відповідачем мають дочку - [PERSON], [INFO], яка залишається проживати з позивачем. Судом [PERSON] та [PERSON] надавався строк для примирення два місяці, однак примирення між сторонами не відбулося. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

05.10.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача надміру виплачених бюджетних коштів у вигляді житлової субсидії в сумі 2298 грн 48 коп. та відшкодування сплаченої суми судових витрат у розмірі 1378 грн. В обґрунтування позову зазначив, що відповідач умисно приховав достовірну інформацію про матеріальний стан його сімї, що призвело до переплати суми субсидії, яку він в добровільному порядку не повернув. У судовому засіданні представник позивача предявлений позов підтримала і наполягала на його задоволенні; відповідач не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. На підставі заяви від 01.05.2015 року, відповідачу було призначено житлову субсидію по оплаті за житлово-комунальні послуги за адресою: [ADDRESS]. В поданій позивачу декларації про доходи і витрати членів своєї сімї за 2014 рік відповідач вказав, що його син [PERSON] у 2014 році не працював і доходів не мав (а. с. 4, 4 зв.). Втім, внаслідок проведення перевірки, позивачем встановлено, що в 2014 році [PERSON] отримав дохід від ТОВ «Чернігівагрошляхбуд» в сумі 100000 грн і від ПП «Рона Ресурс» в сумі 465 грн 69 коп., що підтверджується листом ДПІ у м. Чернігові ГУ ДФС у Чернігівській області. Наданням відповідачем неправдивих відомостей про матеріальний стан своєї сімї, відповідачу, за період з 01 травня по 30 листопада 2015 року включно, було надміру виплачено бюджетні кошти у вигляді житлової субсидії в сумі 2298 грн 48 коп. Відповідно пунктів 13, 20 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 № 848, зазначене є безумовною підставою для стягнення надміру виплаченої суми з відповідача. Таким чином, предявлений позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

05.10.2016 року позивач звернувся до Центрального районного суду м.Миколаїва із позовом, в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком [ADDRESS]. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі надали суду нотаріально посвідчену заяву про розгляд справи справи у їх відсутність, позовні вимоги визнають в повному обсязі. Ухвалою суду справа розглянута у відсутності сторін, оскільки в справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. [PERSON] належить 49/100 часток домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], на підставі Договору №1642 купівлі-продажу нерухомого майна. Згідно довідки форми №3 за №2259 від 30.09.2016 року ТОВ «Центральний 1», за зазначеною вище адресою зареєстровані з 19.07.2005 року - син [PERSON], невістка [PERSON], онука [PERSON] Відповідачі не проживають за місцем свого проживання. Усі витрати по оплаті житлово-комунальних послуг позивач сплачує самостійно, ніякої допомоги від відповідачів не отримує. Вищевказані обставини підтвердили сусіди [PERSON] - [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у своєму Акті про не проживання. Відповідно до ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На підставі викладеного, у відповідності у відповідності зі ст. 405 ЦК України, суд дійшов до висновку про відсутність відповідачів понад один рік в житловому будинку [ADDRESS], враховуючи тривалість не проживання, без поважних причин, що є підставою для визнання їх такими, що втратили право користування вищезазначеною квартирою. Таким чином, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

05.10.2016 року позивач звернулась до суду з даною позовною заявою, обґрунтовуючи яку зазначила, що від спільного шлюбу з відповідачем мають неповнолітніх дітей: дочку - [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Так як відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, тому вона просить в судовому порядку стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Позивач до судового засідання не зявилася, надавши заяву з проханням слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач до судового засідання не зявився, надав заяву з проханням слухати справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими сторонами доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01.02.2003 року (а. с. 4). Від шлюбу мають дітей: дочку - [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження ( а. с. 5-6). Згідно ст. 180\~ СК України батьки зобовязані утримувати дитину, до досягнення нею повноліття. Так як батько дитини, відповідач по даній справі, в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, а вона цього потребує, тому суд з врахування обставин зазначених в ст. 182 СК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача кошти в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітніх дітей. Згідно ст.88 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

05.10.2016 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем зареєстрували шлюб 04.07.2009 року. Від шлюбу дітей не мають. Сімейні стосунки між ними припинені через відсутність взаєморозуміння. З 01 липня 2014 року шлюбні відносини між ними припинені. Спільне господарство не ведеться. Відновлення сімейних відношень вважає неможливим, на примирення позивач не згодна. Просить суд про розірвання шлюбу з відповідачем. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 04.07.2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області, актовий запис № 226, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу сторони дітей не мають. Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.107 СК України. Відповідно до ст.110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали, справи суд вважає, що доводи позивача про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні та позов підлягає задоволенню, тому що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

05.10.2016 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на дітей. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги і суду показала, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 19.07.1997 року. Мають спільних дітей сина [PERSON], [INFO] та доньку Софію, [INFO], які мешкають з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач на утримання дітей матеріальної допомоги не надає, однак має таку можливість, оскільки працює. Інших осіб на утриманні не має. Просить стягнути з відповідача на її користь, аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частки заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття меншою дитиною. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечував. Проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 19.07.1997 року. Шлюб розірвано за рішенням Краматорського міського суду від 10.03.2016 р. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку Софію ,[INFO]. (а.с.7,8,9). Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно ст.181 ч.3, 183 Сімейні кодекси України, за рішенням суду грошові кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька та (або) у твердій грошовій сумі, розмір яких визначається судом. Згідно ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, сина, дочки, інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, вимоги позивача про стягнення аліментів на дітей у розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, на утримання дітей є законними і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

05.10.2016 року позивач звернулася до суду з даним позовом, вказуючи, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], який перебуває на її утриманні. Відповідач проживає окремо, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому просила стягнути з нього аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку та інших доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття. Також, зазначивши, що на теперішній час не працює, здійснює догляд за дитиною, просила стягнути з відповідача на свою користь на своє утримання до досягнення дитиною трьох років ? частину від заробітку відповідача У судове засідання позивачка не зявилася, в позові просить розглянути справу без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його присутності. Позовні вимоги визнав.. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки, як вбачається зі свідоцтва про народження, відповідач записаний батьком [PERSON], [INFO]. Доводи позивачки, що дитина знаходиться на її утриманні, підтверджуються довідкою № 1238 від 29.09.2016 року, виданою Донською селищною радою Волноваського району Донецької області. Відповідач є працездатним, зобовязаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, бо має для цього матеріальну можливість. На підставі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов1язані утримувати дитину до досягнення ним повноліття. Згідно статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною 3 років На підставі ч.3 ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача до спеціального фонду Держбюджету України судовий збір в сумі 551,20 грн .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

05.10.2016 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на її утримання. В обґрунтування позивач посилається на те, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу має сина [PERSON], [INFO], який перебуває у неї на утриманні. Відповідач не надає матеріальну допомогу на її утримання. Просить позов задовольнити і стягнути з відповідача на її утримання аліменти у розмірі 1/6 частини до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до 27.05.2018 року включно. За заявою позивача справу розглянуто без її участі. Відповідач в судове засідання не з»явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітньої дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони 23.08.2014 року зареєстрували шлюб, відповідач є батьком [PERSON], [INFO], відповідач працездатний, у зв'язку з чим суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку на утримання дружини до досягнення дитиною 3-річного віку, тобто до 27.01.18 року.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

05.10.2016 року позивачка звернулась до суду з позовом про надання додаткового строку для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 12.04.2004 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається із квартири та житлового будинку в м. Первомайську Миколаївської області. Позивачка є єдиною спадкоємицею за законом. У звязку із відсутністю можливості знайти роботу за місцем проживання в Україні позивачка у березні 2004 року поїхала на роботу до Російської Федерації в м. Москву де і пропрацювала до листопада 2004 року. По прибутті з Російської Федерації вона дізналась про смерть матері, але строк прийняття спадщини вже був пропущений Однак, вказаний строк для прийняття спадщини визначений ст. 1270 ЦК України був пропущений нею з поважних причин, так як на час смерті матері вона в Україні не перебувала, про смерть матері їй ніхто не повідомляв, оскільки ніхто не знав її адреси. На даний час, інших спадкоємців, крім позивачки, після смерті [PERSON] немає. В зв'язку з оформленням спадщини [PERSON] необхідно, щоб суд надав додатковий строк, достатній для подання заяви для прийняття спадщини в державну нотаріальну контору. Представник позивачки надала в судове засідання заяву з проханням слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник Первомайської міської ради надав заяву про слухання справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Відповідно до вимог ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки строк для прийняття спадщини, встановлений ст. 1270 ЦК України, позивачем був пропущений з поважної причини, тому суд вважає за можливе визначити [PERSON] в порядку ст. 1272 ЦК України додатковий строк три місяці, який буде достатній для подання нею заяви до нотконтори про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

05.10.2016 року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 2010р., мають спільних дітей: [PERSON], [INFO]., [PERSON], [INFO] Сімейне життя не склалося через конфлікти, різні погляди на життя, фактичні шлюбні відносини припинено, тому позивачка просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з підстав, що зазначені в позові, просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву, якою просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнав. Дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про шлюб, вбачається, що [PERSON] та [PERSON]. зареєстрували шлюб 29.10.2010р., актовий запис №28. Сторони мають спільних малолітніх дітей - [PERSON], [INFO]. та [PERSON], [INFO] Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що на теперішній час сторони не підтримують шлюбних відносин, з 09.09.2016 року не проживають разом, характер відносин, які склалися, свідчить про повний розпад сім'ї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

05.10.2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 22 жовтня 2011 року вони зареєстрували шлюб. Від спільного проживання дітей не має. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, через різні погляди на життя та несумісність характерів спільне проживання та збереження сім»ї є неможливими. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином. Суд, зі згоди позивачки, ухвалює рішення, на підставі доказів наданих позивачем та матеріалів справи, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що зберегти сім'ю не бажає жоден із подружжя. При таких обставинах зберегти шлюб неможливо. Позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved