Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

06 березня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 05 вересня 2014 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Софіївського районного управління юстиції в Дніпропетровській області, актовий запис № 77. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, так як шлюбні відносини між ними поступово погіршувалось. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, проявляє подружню невірність, чим принижує її честь та гідність. Зазначає, що у їх відносинах взагалі відсутнє порозуміння та повага, з вересня 2015 року позивач та відповідач проживають окремо один від одного, так як відповідач проживає з іншою жінкою, спільного господарства не ведеться. Малолітня донька проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні ї. В даний час позивач має намір створити іншу сімю. Спору про місце проживання дитини, на час предявлення позову відсутній. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає неможливим, тому змушена звернутись до суду і просить шлюб розірвати. Позивач - [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач - [PERSON], у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує. Суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи, беручи до уваги заяви позивача та відповідача, суд вважає, що позов обґрунтований і на підставі ст. 110 Сімейного кодексу України, підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 05 вересня 2014 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Софіївського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 77, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії І-КИ № 290364 від 05.09.2014 року (а.с. 3). Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-КИ № 518078 від 19 листопада 2014 року (а.с. 4). Відповідно до довідки Новоюлівської сільської ради Софіївського району № 146 від 23.02.2017 року позивач проживає за адресою [INFO], дитина проживає з нею та перебуває у неї на утриманні (а.с. 7). Судом враховується, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. \~ Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, \~збереження сімї та поновлення шлюбних відносин неможливо так як позивач не бажає проживати в даному шлюбі, позивач вважає, що спільне життя з відповідачем неможливе, а шлюбні відносини припинені. Крім того, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Згідно ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення, тому шлюб слід розірвати. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне зясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Норма ст. 113 СК України передбачає, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання\~\~шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно із положеннями ч. 8 ст. 235 ЦПК України, які на підставі ч. 8 ст. 8 ЦПК України застосовуються і до позовного цивільного судочинства, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. З огляду на викладене та враховуючи, що позивачем не заявлено суду про намір зміни прізвище, яке вона змінила під час укладення та реєстрації шлюбу з відповідачем, суд приходить до висновку про необхідність залишення прізвище позивачу «Курська».

Outcome: approved