Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

04 лютого 2016 року позивач звернувся до суду з позовом\~ до відповідача\~ про стягнення заборгованості в сумі 11197,80 грн.. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 25 лютого 2009 року між Закритим акціонерним товариством «Комерційний Банк «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ «КБ «ПриватБанк», та відповідачем [PERSON] було укладено Кредитний договір №\~\~б/н, згідно якого відповідач\~ отримав кредит у розмірі 5500,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, що підтверджується Анкетою-Заявою про приєднання № 0510021400089115365 від 25 лютого 2009 року до Умов і Правил надання банківських послуг в ПАТ «КБ «ПриватБанк». Станом на 31 грудня 2015 року відповідач взяті на себе зобовязання за кредитним договором не виконує, в результаті чого виникла прострочена заборгованість на загальну суму в розмірі 11197,80 грн., яка складається із: заборгованість за кредитом 5396,45 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 3941,93 грн., заборгованість за пенею та комісією 850,00 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 509,42 грн.. Позивач був повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду, надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності їхнього представника. Відповідач подав заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що позов визнає в повному обсязі. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх співставленні та сукупності, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у договірних правовідносинах, що підтверджується фактом укладення кредитного договору\~ б/н згідно якого отримав кредит у розмірі 5500,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, що підтверджується Анкетою-Заявою про приєднання № 0510021400089115365 від 25 лютого 2009 року до Умов і Правил надання банківських послуг в ПАТ «КБ «ПриватБанк» (а.с. 7). Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] порушуючи умови Кредитного договору № б/н від 25 лютого 2009 року не погашав повністю кредит та проценти за користування кредитом, чим порушив майнові права та інтереси ПАТ «КБ «ПриватБанк». Згідно довідки розрахунку заборгованість за Кредитним договором\~ № б/н від 25 лютого 2009 року станом на 31 грудня 2015 року становить суму в розмірі 11197,80 грн., яка складається із: заборгованість за кредитом 5396,45 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 3941,93 грн., заборгованість за пенею та комісією 850,00 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 509,42 грн. (а.с. 4-6). Відповідно до ст.ст. 10, 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України, яка зазначає, що обставини, визнані сторонами\~\~ та іншими особами, які беруть участь у справі, не\~підлягають доказуванню. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 2 ст. 536 ЦК України розмір процентів за користування чужими грошовими \~коштами встановлюється \~\~договором, \~\~законом \~\~або \~\~іншим \~\~актом цивільного законодавства. Згідно змісту ч. 1 ст. 527 ЦПК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно ст. 610 ЦК України порушення\~ зобовзання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частина 1 ст. 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частина 1 ст. 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У разі порушення боржником зобовязання він відповідно до ст. 549, 1050 ЦК України зобовязаний сплатити неустойку (штраф, пеню). Повно та всебічно зясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, з урахуванням визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли кредитні зобовязання і позивачем доведено наявність фактів порушення відповідачем умов виконання Кредитного договору № б/н від 25 лютого 2009 року, у звязку із чим виникла заборгованість станом на 31 грудня 2015 року в розмірі 11197,80 грн., яка підлягає стягненню\~ з відповідача. Таким чином, позов є обрунтованим і підлягає задоволенню.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати.\~\~ Враховуючи зазначені вимоги Закону, суд вважає за необхідне стягнути судові витрати з відповідача на користь позивача, а саме 1378 грн. 00 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved