Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

05.06.2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Лідихівської сільської ради Білогірського району Хмельницької області про встановлення юридичного факту належності [PERSON] заповіту від імені [PERSON] посвідченого 23 лютого 1991 року Лідихівською сільською радою та визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Вказав, що після смерті останньої відкрилася спадщина, на яку він, як спадкоємець за заповітом, має право, проте вчасно не звернувся до нотаріальної контори з відповідною заявою, оскільки не знав про наявність спадкового майна, в зв'язку з чим позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину. [PERSON] в судове засідання не з'явився. В поданій до суду заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності, позов підтримав. Представник Лідихівської сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов [PERSON] визнав. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ознайомившись із заявами сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] померла [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про її смерть, серії [NUMBER], виданого 21 вересня 2006 року виконавчим комітетом Лідихівської сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області, про що 03.07.2006 року зроблено відповідний запис за №6 (а.с.7). На випадок своєї смерті [PERSON] зробила заповідальне розпорядження, яким все своє майно заповіла [PERSON], позивачу по справі, що підтверджується даними заповіту, посвідченого 23.02.1991 року секретарем Лідихівської сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області, реєстровий №1 (а.с.8). Судом встановлено, що вищевказаний заповіт [PERSON] склала, як [PERSON] та він перебував у [PERSON] Згідно довідок Лідихівської сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області №12 від 19 січня 2018 року, №187 від 25 квітня 2018 року [PERSON] була зареєстрована та постійно проживала в с. Строки Теофіпольського району Хмельницької області, згідно записів по господарських книг [PERSON] не проживала в с. Строки. Згідно по господарської книги сільської ради за 2001-2006 роки [PERSON], [INFO] - голова домогосподарства, померла [INFO]. Згідно письмових пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] вбачається, що в с. Строки Теофіпольського району Хмельницької області була зареєстрована та постійно проживала [PERSON], [INFO]. Наведене дає підстави вважати, що вищевказаний заповіт складений [PERSON], дійсно належав [PERSON]. Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Після смерті [PERSON], відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, спадщину ніхто не прийняв, що підтверджується даними Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №53192766, виданої 03.09.2018 року Теофіпольською державною нотаріальною конторою спадкові справи після смерті [PERSON], яка померла [INFO], не заводилися, інформація про спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після її смерті в Спадковому реєстрі відсутня. Із постанови приватного нотаріуса Теофіпольського районного нотаріального округу Сурми Г.Ф. №10/02-31 від 11.01.2018 року вбачається, що неможливо завести спадкову справу та видати свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON], оскільки на протязі шести місяців після смерті спадкодавця до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини спадкоємцями не подавалися (а.с.15). Частиною 2 ст. 1272 ЦК України встановлено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У частині 4 ст.206 ЦПК України вказано, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Позивач інформацію про наявність спадкового майна отримав після закінчення 6-ти місячного строку. Після смерті спадкодавця відповідач не вживав заходів про визнання спадщини відумерлою, тому вказані причини пропуску строку звернення до нотаріальної контори про прийняття спадщини суду вважає поважними. При таких обставинах підстав для відмови у прийнятті визнання позову відповідачем суд не вбачає. На підставі наведеного,

Outcome: approved