Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

07.06.2017 року до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтувавши свої вимоги тим, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13 листопада 1991 року. Між позивачем та відповідачем фактично припинені шлюбні відносини через суттєві взаємні непорозуміння, різні погляди на життя, відсутність спальних інтересів, між ними зникли почуття, взаємоповага, підтримка та допомога. Замість цього з'явились постійні скандали за будь - яким приводом, насамперед через зловживання відповідачем спиртними напоями, коли відповідач вчиняв сварки, знущання і бійки відносно позивача, а також через небажання перейматись сімейними проблемами, матеріальне забезпечення тощо, оскільки відповідач не працює і не бажає цього робити. Тобто таке спільне життя стало для позивача неможливим, неприйнятним і непотрібним. Їхні стосунки особливо загострились в останні три роки, з цього часу шлюбні стосунки вони не підтримують, хоча і проживають разом, так як іншого житла позивач не має, спільне господарство не ведеться. Збереження шлюбу неможливі, спору про розподіл спільного сумісного майна подружжя немає. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Просить після розірвання шлюбу прізвище «[PERSON]» - залишити без змін. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, надали суду заяву з проханням розглядати справу без їх участі, наполягали на задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неприбуття суду не повідомив, хоча повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні до них правовідносини. 13 листопада 1991 року у міському Палаці одруження м. Горлівка був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], (актовий запис № 2611 від 13 листопада 1991 року). (а. с. 3) Шлюбні відносини між подружжям припинені, спільне господарство не ведеться, примирення неможливе. Сторони втратили повагу один до одного та сумісне життя в подальшому та збереження сім'ї є недоцільним, сімейні відносини припинені, примирення між ними не відбулося. Спору про поділ сумісного майна немає. Неповнолітніх дітей подружжя не мають. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи ступінь конфліктних відносин та причини припинення шлюбних відносин, суд вважає, що вживати заходів щодо примирення подружжя не доцільно, оскільки це суперечить моральним засадам суспільства. З'ясувавши обставини справи, з урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально-правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в сумі 640,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved