Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-06 00:00:00

05 лютого 2020 року [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду із позовом до Увинської сільської ради Радехівського району Львівської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування. В позовній заяві зазначає, що [INFO] в с.Увин Радехівського району Львівської області помер свекор Позивача - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] виданим Увинською сільською радою Радехівського району Львівської області 28.08.2002 року. З довідки №70 виданої Увинською сільською радою Радехівського району Львівської області 12.04.2018 року вбачається, що [PERSON] , який помер [INFO] до дня смерті був зареєстрований в [ADDRESS] . Разом з померлим на день смерті зареєстрованими в житловому будинку були: - дружина [PERSON] . З Свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 12.05.1953 року вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Згідно з ст.529 ЦК УPCP до першої черги спадкоємців за законом померлого [PERSON] відносилась його дружина [PERSON] та син [PERSON] . Син [PERSON] - [PERSON] не проживав на день смерті із спадкодавцем та не вчиняв дій для прийняття спадщини. Дружина спадкодавця - [PERSON] прийняла спадщину від свого померлого чоловіка [PERSON] спільним з ним проживанням на день смерті та фактичним вступом у володіння та управління спадковим майном. З Свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , виданого Відділом РАЦС по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області 21.03.2007 року [PERSON] помер [INFO] . [INFO] померла свекруха Позивача - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданим Відділом ДРАЦС по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області 24.05.2011 року. З Свідоцтва про одруження, серії [NUMBER] від 19.02.2001 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] одружились 19.02.2001 року, після одруження [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON] . З довідки №162 виданої Увинською сільською радою Радехівського району Львівської області 21.08.2018 року вбачається, що [PERSON] , яка померла [INFO] до дня смерті була зареєстрована в [ADDRESS] . Разом з померлою на день смерті в житловому будинку зареєстрованими були і проживали: - невістка [PERSON] , 1969 р.н. проживала без реєстрації; власники житла [PERSON] , 1980 р.н., [PERSON] 2005 р.н., [PERSON] 2007р.н. Після смерті Спадкодавця - [PERSON] окрім іншого майна, залишилося спадкове майно, що складається із земельних ділянок на території Увинської сільської ради Радехівського району Львівської області, що підтверджується наступним: Державним актом на право приватної власності на землю, виданого на ім`я [PERSON] , серії [NUMBER] , зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 24.12.1999 року за №3340; Державним актом на право приватної власності на землю, виданого на ім`я [PERSON] , серії [NUMBER] , зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 24.12.1999 року за № 3339. З Державного акта на право приватної власності на землю, серії ІІ-ЛВ №035633 вбачається, що Спадкодавцю було передано у приватну власність земельна ділянка площею 3,2362 гектарів в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно Плану зовнішніх меж земельної ділянки Державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІ-ЛВ №035633 вбачається, що Спадкодавцю було передано у приватну власність наступні земельні ділянки: земельну ділянку загальною площею 1.6905 гектарів (ріллі); земельну ділянку загальною площею 1.2135 гектарів (ріллі); земельну ділянку загальною площею 0.3322 гектарів (кормових угідь). З Державного акта на право приватної власності на землю, серії ІІ-ЛВ №035632, вбачається, що [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку площею 2.7310 гектарів в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до Плану зовнішніх меж земельної ділянки Державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІ-ЛВ №035632, [PERSON] було передано у приватну власність наступні земельні ділянки: земельну ділянку загальною площею 1.3746 гектарів (ріллі); земельну ділянку загальною площею 1.0120 гектарів (ріллі); земельну ділянку загальною площею 0.3444 гектарів (кормових угідь). Відповідно до витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок відділу Головного управління Держгеокадастру у Львівській області в Радехівському районі від 03.09.2019 року, загальна вартість земельних ділянок становить - 176006,92 грн. Маючи намір оформити спадщину після смерті свекрухи, позивач звернулася до приватної нотаріальної контори нотаріуса Луців І.П., однак нотаріусом було в усній формі відмовлено у оформленні спадщини у зв`язку з пропущеним терміном прийняття спадщини та відсутністю правовстановлюючих документів на земельні ділянки (оригіналів державних актів на право приватної власності на землю) через їх втрату, а також неможливістю встановити факт спільного проживання Позивача із Спадкодавцем на час смерті, оскільки в паспорті Заявника наявна відмітка про реєстрацію місця проживання за адресою: [ADDRESS] . Позивач після смерті Спадкодавця, фактично прийняла спадщину оскільки перед смертю та на день смерті проживала із Спадкодавцем понад 5 років і надалі продовжує користуватись та розпоряджається майном. Відсутність правовстановлюючих документів, унеможливлює реалізацію майнових прав Позивача, як спадкоємця, у позасудовому порядку, а тому Позивач вимушений звернутися з позовом до суду. Просить ухвалити рішення, яким встановити факт що має юридичне значення, а саме: факт постійного проживання [PERSON] на час відкриття спадщини із Спадкодавцем - [PERSON] , яка померла [INFO] ; визнати за [PERSON] право власності на земельні ділянки в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , які належали Спадкодавцю на праві приватної власності відповідно до зареєстрованого Державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІ-ЛВ № 035633, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 3340 від 24.12.1999 року, а саме: земельну ділянку загальною площею 1.6905 гектарів (ріллі); земельну ділянку загальною площею 1.2135 гектарів (ріллі); земельну ділянку загальною площею 0.3322 гектарів (кормових угідь); визнати за [PERSON] право власності на земельні ділянки в порядку спадкування після смерті Спадкодавця - [PERSON] , що померла [INFO] , яка прийняла спадщину, але не встигла оформити своїх спадкових прав після смерті [PERSON] , що помер [INFO] і, які належали [PERSON] на праві приватної власності відповідно до зареєстрованого Державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІ-ЛВ № 035632, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 3339 від 24.12.1999 року, а саме: земельну ділянку загальною площею 1.3746 гектарів (ріллі); земельну ділянку загальною площею 1.0120 гектарів (ріллі); земельну ділянку загальною площею 0.3444 гектарів (кормових угідь) (а.с.2-7). Представник позивача в підготовче судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просить розгляд справи здійснювати за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить ухвалити рішення про задоволення позовних вимог (а.с.39). Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився. Надав суду заяву про визнання позову та про розгляд справи без його участі (а.с.38). Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористався представник відповідача. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206-207 ЦПК України. За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, окрім іншого - визнання права. Суд встановив, що [INFO] в с.Увин Радехівського району Львівської області помер свекор Позивача - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданим Увинською сільською радою Радехівського району Львівської області 28.08.2002 року (а.с.11). З довідки Увинської сільської ради Радехівського району Львівської області №70 від 12.04.2018 року вбачається, що [PERSON] , який помер [INFO] до дня смерті був зареєстрований в [ADDRESS] . Разом з померлим на день смерті зареєстрованими в житловому будинку були: - дружина [PERSON] (а.с.12). З Свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 12.05.1953 року вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.23). Згідно з ст.529 ЦК УPCP до першої черги спадкоємців за законом померлого [PERSON] відносилась його дружина [PERSON] та син [PERSON] . Син [PERSON] - [PERSON] не проживав на день смерті із спадкодавцем та не вчиняв дій для прийняття спадщини. Дружина спадкодавця - [PERSON] прийняла спадщину від свого померлого чоловіка [PERSON] спільним з ним проживанням на день смерті та фактичним вступом у володіння та управління спадковим майном. З Свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , виданого Відділом РАЦС по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області 21.03.2007 року [PERSON] помер [INFO] (а.с.14). [INFO] померла свекруха Позивача - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданим Відділом ДРАЦС по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області 24.05.2011 року (а.с.15). З Свідоцтва про одруження, серії [NUMBER] від 19.02.2001 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] одружились 19.02.2001 року, після одруження [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.16). З довідки №162 виданої Увинською сільською радою Радехівського району Львівської області 21.08.2018 року вбачається, що [PERSON] , яка померла [INFO] до дня смерті була зареєстрована в [ADDRESS] . Разом з померлою на день смерті в житловому будинку зареєстрованими були і проживали: - невістка [PERSON] , 1969 р.н. проживала без реєстрації; власники житла [PERSON] , 1980 р.н., [PERSON] 2005 р.н., [PERSON] 2007 р.н. (а.с.17). Після смерті Спадкодавця - [PERSON] окрім іншого майна, залишилося спадкове майно, що складається із земельних ділянок на території Увинської сільської ради Радехівського району Львівської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю, виданого на ім`я [PERSON] , серії [NUMBER] , зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 24.12.1999 року за №3340; Державним актом на право приватної власності на землю, виданого на ім`я [PERSON] , серії [NUMBER] , зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 24.12.1999 року за № 3339. З Державного акта на право приватної власності на землю, серії ІІ-ЛВ №035633 вбачається, що Спадкодавцю було передано у приватну власність земельна ділянка площею 3,2362 гектарів в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно Плану зовнішніх меж земельної ділянки Державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІ-ЛВ №035633 Спадкодавцю було передано у приватну власність наступні земельні ділянки: земельну ділянку загальною площею 1.6905 гектарів (ріллі); земельну ділянку загальною площею 1.2135 гектарів (ріллі); земельну ділянку загальною площею 0.3322 гектарів (кормових угідь) (18-18 зворот). З Державного акта на право приватної власності на землю, серії ІІ-ЛВ №035632, вбачається, що [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку площею 2.7310 гектарів в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до Плану зовнішніх меж земельної ділянки Державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІ-ЛВ №035632, [PERSON] було передано у приватну власність наступні земельні ділянки: земельну ділянку загальною площею 1.3746 гектарів (ріллі); земельну ділянку загальною площею 1.0120 гектарів (ріллі); земельну ділянку загальною площею 0.3444 гектарів (кормових угідь) (а.с.19-19 зворот). Відповідно до витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок відділу Головного управління Держгеокадастру у Львівській області в Радехівському районі від 03.09.2019 року, загальна вартість земельних ділянок становить - 176006,92 грн (а.с.20-25). Маючи намір оформити спадщину після смерті свекрухи, позивач звернулася до приватної нотаріальної контори нотаріуса Луців І.П., однак нотаріусом було в усній формі відмовлено у оформленні спадщини у зв`язку з пропущеним терміном прийняття спадщини та відсутністю правовстановлюючих документів на земельні ділянки (оригіналів державних актів на право приватної власності на землю) через їх втрату, а також неможливістю встановити факт спільного проживання Позивача із Спадкодавцем на час смерті, оскільки в паспорті Заявника наявна відмітка про реєстрацію місця проживання за адресою: [ADDRESS] . Позивач після смерті Спадкодавця, фактично прийняла спадщину оскільки перед смертю та на день смерті проживала із Спадкодавцем понад 5 років і надалі продовжує користуватись та розпоряджається майном. Факт постійного проживання [PERSON] на час відкриття спадщини із [PERSON] , яка померла [INFO] підтвердив свідок [PERSON] недовіряти показам якого у суду немає підстав (а.с.40). Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12,229 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними. Відповідно до ч. 1. ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом). Відповідно до положень ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування. У відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Положення ст.ст.81,131 Земельного кодексу України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування. Приймаючи до уваги вищенаведене, визнання позову відповідачем, позиції з цього приводу, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги сторони щодо визнання права власності в порядку спадкування є законними та обґрунтованими, відповідно такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до ст.141 ЦПК України із відповідача в користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати.

Outcome: approved