Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

06.10.2015 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліменти на утримання малолітньої доньки у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала та в їх обґрунтування послалася на наступне. З відповідачем перебувала у шлюбних відносинах з 2003 року до літа 2008 року. Від спільного проживання в них народилася донька - [PERSON], [INFO]. З відповідачем вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, на теперішній час у нього інша сім'я. Як мати, вона піклується вихованням та повноцінним розвитком неповнолітньої дитини, але має маленький дохід та не у змозі в повному обсязі забезпечувати дитину усім необхідним. З літа 2015 року відповідач практично ніякої допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює та отримує дохід. В зв'язку з тим, що в добровільному порядку відповідач матеріальну допомогу по утриманню дитини не надає, тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом та просить його задовольнити, оскільки на ньому також лежать обов'язки по утриманню дитини. Відповідач позов визнав частково та пояснив суду, що від своїх батьківських обов'язків по вихованню і утриманню доньки не ухиляється, але не має можливості сплачувати аліменти на її утримання в розмірі 1500 грн., тому, що працює за наймом і має мінливий заробіток, на теперішній час в нього виникли матеріальні труднощі. За викладених обставин, просить суд стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 700 грн. щомісячно. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181 СК України). В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходилися у шлюбі з 20.08.2003 року. 30 липня 2008 року шлюб між подружжям [PERSON] розірвано. [INFO] року у подружжя народилася дочка - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданим виконкомом Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, актовий запис за №3 /а.с.6/. Відповідач відомостей про своє місце роботи та дохід суду не надав, але стверджує, що має нерегулярний мінливий дохід та згоден на стягнення з нього аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі, але з урахування того, що йому також потрібні гроші на своє проживання. Згідно ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначені розміру аліментів ураховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 р. N 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб». Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» від 25.12.2015 року №928-VІІІ, розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2016 року становить - 1455 грн. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем в обґрунтування своїх доводів не надано суду жодного належного і допустимого доказу. Судом при визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача у твердій грошовій сумі, оскільки, за його ствердженням, він має нерегулярний, мінливий дохід, враховується положення норми ст.180 СК України у якій закріплено, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, враховується молодий, працездатний вік як відповідача так і позивача. За таких обставин, суд визначає розмір аліментів у сумі 900 грн. Суд вважає, що вказаний розмір аліментів з огляду на працездатний вік відповідача, неможливо вважати непомірним для нього тягарем. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, відповідно до ч.2 ст. 184 СК України, підлягає індексації. Індексація проводиться згідно із Законом України «Про індексацію грошових доходів населення». Суд також вважає за необхідне роз'яснити сторонам, що згідно чинного законодавства розмір аліментів, визначений за рішенням суду у твердій грошовій сумі, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 01.11.2011 року позивачі за позовами про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі ст.ст.180-182,184,191 СК України, ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», Закону України «Про судовий збір» та

Outcome: partial