Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

05 жовтня 2020 заявник звернувся до суду в порядку окремого провадження із заявою у якій просить встановити факт смерті [INFO] своєї дружини [PERSON] , [INFO] в м. Донецьк, Донецької області. В обґрунтування заяви вказував, що Донецьким міським відділом ЗАГС Донецького міського управління юстиції Міністерства юстиції ДНР видано свідоцтво про смерть [PERSON] , [INFO] , однак вказаний документ не є дійсними на території України, оскільки державні органи не визнають документи, видані на тимчасово окупованій території України. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть встановленого зразку. Заявник в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник Шевченківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином, причин неявки до суду не повідомили. Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до ч.8 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Питання державної реєстрації смерті регулюються ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», главою 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5. Державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я чи судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у вищевказані строки, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. У разі надходження заяви після закінчення одного року з дня настання смерті та, якщо факт смерті встановлено у судовому порядку або особа оголошена судом померлою, державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника. Оскільки документ, який виданий на тимчасово окуповані території є недійсним і не створює правових наслідків, заявниця звернулася до суду. Судом встановлено, що згідно з даними свідоцтва про шлюб дружиною заявника була [PERSON] . За відомостями заявника [PERSON] померла [INFO] в м. Донецьк, Донецької області, що підтверджується: довідкою про причину смерті №192; свідоцтвом про смерть виданим Донецьким міським відділом ЗАГС Донецького міського управління юстиції Міністерства юстиції ДНР від 20.03.2020 року. Судом встановлено, що Шевченківським районний відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відмовлено заявнику у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] на підставі свідоцтва про смерть Донецького міського відділу ЗАГС Донецького міського управління юстиції Міністерства юстиції ДНР від 20.03.2020 року, оскільки заявником пред`явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. У абзаці першому п. 13 постанови від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення про те, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що факт смерті [PERSON] , [INFO] в м. Донецьк, Донецької області підтверджується наданими заявником доказами, а тому заява підлягає задоволенню. Заявник вказує, що інші заінтересовані особи у встановленні факту смерті [PERSON] відсутні. Встановлення факту смерті необхідно для отримання свідоцтва про смерть встановленого зразку.

Outcome: approved