Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

05.12.2016 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на земельні ділянки, посилаючись на наступні обставини. 15 червня 2010 року померла мати позивача [PERSON] в с.Білолісся Татарбунарського району Одеської області. Після смерті останньої залишились дві земельні ділянки, одна площею 2,64 га, а друга 4,58 га, загальною площею 7,22 га, згідно державного акту серії ЯА №373646 на право власності на земельну ділянку на території [PERSON] сільської ради Татарбунарського району Одеської області, виданого Татарбунарською райдержадміністрацією 07 листопада 2005 року. Ці земельну ділянки фактично прийняв у спадок брат позивача [PERSON], бо він постійно проживав з матірю по вул.І.Чорнобая,81 в с.Білолісся Татарбунарського району, до дня її смерті, але в звязку з тим, що брат хворів раком і постійно лікувався, то він не встиг оформити спадок нотаріально, а 09 квітня 2016 року останній помер. Спадкоємців у брата, крім позивача, немає. [PERSON] звернувся на адресу державного нотаріуса [PERSON] в смт.Сарата Одеської області з приводу прийняття спадщини, яка залишилась після смерті матері і після смерті брата, але нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що він не може надати оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку матері. За таких обставин позивач вимушений звернутися до суду. Представник позивача та позивач в судове засідання не з'явилися, направивши до суду заяву про слухання справи у їх відсутність, повністю підтримуючи позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги визнав. Суд, оцінивши зібрані по справі докази, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 450596 від 21.06.2016 року (а.с.5) [PERSON] померла 15.06.2010 року в с.Білолісся Татарбунарського району Одеської області. Копією свідоцтва про народження серії І-ЖД №027050 від 06.12.2005 року (а.с.9) підтверджується, що матірю позивача є [PERSON]. Копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №373646 від 07.11.2005 року (а.с.6) підтверджується, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 7,22 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Татарбунарського району та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до технічної документації про визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки за №О-1041/0-357/6-16, виданої Відділом Держгеокадастру у Татарбунарському районі Одеської області (а.с.7), вартість земельної ділянки загальною площею 7,2212 га, розташованої на території [PERSON] сільської ради Татарбунарського району, власником якої є [PERSON], згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №373646 від 07.11.2005 року, складає 236 747 грн. 45 коп. Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-ЖД №450475 від 12.04.2016 року (а.с.8) [PERSON] помер 09.04.2016 року в с.Білолісся Татарбунарського району Одеської області. Довідкою №1240, виданою [PERSON] сільською радою Татарбунарського району Одеської області від 15.11.2016 року (а.с.11) підтверджується, що померлий брат [PERSON] постійно проживав [INFO] разом з матірю [PERSON] до дня її смерті, яка настала 15.06.2010 року. З листа нотаріуса №1382/02-14 від 11.11.2016 року (а.с.10) вбачається, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. Із об'яви, опублікованої в газеті Татарбунарський вісник № 47 від 26.11.2016 року (а.с.22-23) вбачається, що в графі втрачені значиться вважати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №373646 виданий Татарбунарською районною державною адміністрацією 07.11.2005 року на ім'я [PERSON] Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №46455002 від 18.01.2017 року (а.с.37) вбачається, що після смерті спадкодавця [PERSON], Саратською районною державною конторою заведена спадкова справа №181/2016 за номером у спадковому реєстрі 59196787. До вказаної довідки долучена нотаріально завірена копія заяви [PERSON] від 07.07.2016 року за № 411 про прийняття спадщини після смерті [PERSON], який фактично прийняв у спадщину, але не оформив своїх спадкових прав до майна своєї матері. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як передбачено ст.1217 ЦК України. Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Так, у другу чергу, як передбачено ст.1262 ЦК України, право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України. В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивач по справі є єдиним спадкоємцем за законом після смерті свого брата [PERSON] на земельні ділянки загальною площею 7,22 га, що розташовані на території [PERSON] сільської ради Татарбунарського району Одеської області, які призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Так як не надано правовстановлюючих документів на успадковане майно, нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане спадкове майно. Отримати вказаний документ після смерті спадкодавця законом не передбачено, що позбавляє позивача можливості отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті брата [PERSON] в установленому законом порядку. За таких обставин, суд вважає, що права позивача мають бути захищені шляхом визнання за ним, як спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], права власності на дві земельні ділянки одну площею 2,64 га, другу площею 5,58 га, загальною площею 7,22, що розташовані на території [PERSON] сільської ради Татарбунарського району Одеської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 373646 виданого Татарбунарською райдержадміністрацією 07.11.2005 року, які залишилися після смерті матері [PERSON], померлої 15 червня 2010 року, які фактично прийняв після смерті матері, але не оформив [PERSON], померлий 09 квітня 2016 року.

Outcome: approved