overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

05.07.2017 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності [PERSON], та померлій матері [PERSON] правовстановлюючого документу - Свідоцтва про право власності на житло, а саме квартиру [ADDRESS] (Воровського) у м. Чернігові, виданого 07.10.1997 року виконавчим комітетом Новозаводської районної ради народних депутатів у м. Чернігові. Мотивуючи свої вимоги тим, що згідно із свідоцтвом про право власності на житло від 07.10.1997 року, виданого виконавчим комітетом Новозаводської районної ради народних депутатів у м. Чернігові, [PERSON] належить частина квартири [ADDRESS] (Воровського) у м. Чернігові. У зазначеному документі прізвище заявника вказано як «Костиневич». Встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення спадщини. В судове засідання сторони не з»явилися, про день та час слухання справи повідомлялися належним чином (а.с. 14-16). Через канцелярію суду від представника Чернігівської міської ради та заявника [PERSON] надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність. (а.с. 17-19) У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності заінтересованої особи, на підставі наявних доказів в справі. Вислухавши заявника, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підглядає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд встановлює факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до Свідоцтва про право власності на житло, виданого 07.10.1997 року виконавчим комітетом Новозаводської районної ради народних депутатів, за адресою: [ADDRESS], в цілому на праві спільної власності належить [PERSON] та членам його сім»ї [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частинах (а.с. 7). В тексті Свідоцтва про право власності на житло прізвище заявника та його померлої матері зазначено «Костиневич» замість «Костіневич». В судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що Свідоцтво про право власності на житло, виданого 07.10.1997 року виконавчим комітетом Новозаводської районної ради народних депутатів, за адресою: [ADDRESS] - належить [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], та його матері [PERSON], яка відповідно до свідоцтва про смерть серія І-ЕЛ № 287991 померла 05 листопада 2016 року, що підтверджується всіма дослідженими судом доказами в їх сукупності. (а.с. 4-10) Встановлення факту належності заявнику про право власності на житло має юридичне значення, оскільки надасть можливість заявнику оформити спадщину. Даний факт інакше як у судовому порядку встановити неможливо, а отже вимоги заявника слід задовольнити. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

05.07.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1 000 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що син проживає з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає, дитина часто хворіє. У судове засідання позивач не з'явився, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив, заперечень на позов не надав, тому суд відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 13.012.2011 року (а.с.7). Син проживає разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач інших осіб на утриманні немає. У відповідності до ст.180 СК України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно п.п.2,3 ч.1, ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частинами 1,2 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе позовні вимоги про стягнення аліментів задовольнити. Згідно положенням ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

05.07.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги наступним. З 30.10.2009 року перебувають з відповідачем у шлюбі. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем. Відповідач ухиляється від виконання обов'язку по триманню дитини. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Сторони в судове засідання не з'явились. Про час та місце судового розгляду повідомлені у встановленому порядку. Від позивача до початку розгляду справи надійшла заява, у якій вона уточнює, що просить стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 грн. Також позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Від відповідача до початку розгляду справи також надійшла заява, у якій він повністю визнає позов та згоден сплачувати аліменти на дитину. Згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5). Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відповідач ухиляється від цього. Згідно ст. 182 СК України суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, визнання позовних вимог, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у нього інших аліментних зобов'язань та інші обставини, що мають істотне значення, суд вважає можливим позов задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини, в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, до досягнення нею повноліття і визнає необхідним застосувати п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, допустивши негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-07 00:00:00

05.07.2017 року, [PERSON] звернулася в суд з позовом до Подільської районної в місті Києві державної адміністрації та просить: Визнати за: [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER]) право користування, квартирою [ADDRESS]. (а.с.1-3) Свою вимогу мотивує тим, що починаючи з 2006 року вона працює в системі житлово-комунального господарства Подільського району м. Києва. 18.10.2006 року їй, у звязку з роботою, було надано в користування квартиру [ADDRESS]. Власного житла вона в м. Києві не має. Спірна квартира є однокімнатною, жилою площею 19,8 кв.м. Спірною квартирою вона користується добросовісно, використовує її для власного проживання, жодних заборгованостей по квартирі або конфліктів із сусідами не має. Спірну квартиру вона зайняла згідно з наказом Державного підприємства по утриманню житла від 18.10.2006 р. № 285. В судове засідання сторони не з»явилися. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, при цьому позов вона підтримала, про постановлення заочного рішення не заперечує, а судові витрати просить покласти на неї.(а.с.32) Від представника Подільської районної в м. Києві державної адміністрації - [PERSON] також надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, при цьому справу просить розглянути у відповідності до вимог чинного законодавства.(а.с.35) Ознайомившись із заявами,суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

05.07.2017 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала. Пояснила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 1994 року. Мають двох спільних дітей. Син [PERSON] -[INFO] - неповнолітній. Сімейні стосунки не склалися внаслідок відсутності взаєморозуміння і поваги один до одного. Шлюб просила розірвати, своєї згоди на примирення не надала. Після розірвання шлюбу просила суд залишити їй прізвище «Макуха». Відповідач [PERSON] не висловив заперечень проти розірвання шлюбу та не вбачав необхідності в наданні строку для примирення. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30 липня 1994 року, мають двох дітей. Син [PERSON] [INFO] - неповнолітній. (а.с. 3-4). Згідно ст.ст. 104; 105; 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання на підставі рішення суду. Суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на ту обставину, що позивачка наполягала на розірванні шлюбу, а відповідач своїх заперечень не висловив, позов підлягає до задоволення. Оскільки позивачка не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на її користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

05.07.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій посилається на те, що з 25 08.2015 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Шлюб у них повторний. Мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], на утримання якого з відповідача за рішенням суду стягнуті аліменти на користь позивачки. З січня 2016 року припинили шлюбні відносини, тому що відповідач залишив сімю, не бажає працювати і шукати шляхи для примирення. Спільного майна, житла не мають. Позивачка наполягає на розгляді справи за відсутності відповідача, який ухиляється від судового розгляду. В період з 05.07.2017 року по 13.11.2017 року відповідач в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце судового розгляду. Заперечення на позовну заяву не надав, заяву про розгляд справи за його відсутності не направив. 11.09.2017 року був повідомлений SMS, що якщо не зявиться до суду 13.11.2017 року справа буде розглянута за його відсутності, тому суд вважає за необхідне визнати неявку відповідача ухиленням від судового розгляду та прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 25.08.2015 року. Шлюб зареєстрований [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 357. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дитина мешкає з матірю і знаходиться на її утриманні. За рішенням суду з відповідача стягнуті аліменти на утримання малолітнього сина на користь матері, позивачки у справі. З січня 2016 року сторони не підтримують шлюбні відносини і мешкають окремо. Суд надавав їм строк для примирення, але вони не помирилися. Відповідач не вживає заходів для збереження сімї, а позивачка не згодна на примирення, тому що вважає, що сімя розпалася. Відповідач не бажає працювати і утримувати сімю. Спільного майна, житла подружжя не має. Позивачка просить залишити прізвище «Дмитровська», витрати, повязані з розглядом справи, судовий збір у розмірі 640 грн. просить покласти на неї. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-03 00:00:00

05.07.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 15 липня 1999 року Виконкомом Старобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, актовий запис № 04, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя не склалось, шлюбні відносини припинені, спільного господарства не ведуть, сімейних стосунків не підтримують, подальше спільне життя вважає неможливим. В судове засідання позивач не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі та зазначивши про підтримання позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши про визнання позовних вимог. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 15 липня 1999 року Виконкомом Старобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, актовий запис № 04. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 7). Сімейним Кодексом України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги - ч. 1 ст. 55 СК України. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Враховуючи досліджені обставини справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб належить розірвати, оскільки між сторонами втрачені почуття взаєморозуміння і поваги, шлюбні стосунки фактично припинились і перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-14 00:00:00

05.07.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 12.09.1981 року. Посилається на те, що протягом сумісного життя у них виникали непорозуміння, різні погляди на сімейні проблеми та життя, що призвело до втрати почуттів любові та поваги, спільно господарства не ведуть, разом не проживають. Спроби примиритися не дали позитивних результатів, фактичні шлюбні відносини припинені в січні 2017 року, відновлення шлюбу вважає неможливим, шлюб існує формально, на примирення незгодна. Від сумісного проживання неповнолітніх дітей не мають. У судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, на примирення не згодна, до суду вона вимушена звернутися, оскільки шлюб розірвати добровільно неможливо через небажання відповідача. Після розірвання просила залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся неодноразово своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з оригіналом Свідоцтва про шлюб, 12 вересня 1981 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб у Орджонікідзевському відділі державної реєстрації актів цивільного стану м. Харкова, актовий запис №2635. Подружжя неповнолітніх дітей не має. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Сімейні відносини між сторонами припинені в січні 2017 року, примирення неможливе, сумісного господарства сторони не ведуть, спільно не проживають. Оцінивши належність, достовірність, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї не можливо, шлюб фактично розпався та існує формально, позов підлягає задоволенню. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

05.07.2017 року Вижницьким районним судом Чернівецької області винесено рішення по цивільній справі № 713/965/17 за заявою [PERSON] заінтересована особа: [PERSON] про встановлення факту родинних відносин та встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В рішенні помилково вказано, по батькові позивача [PERSON] замість правильного Омельянівна. Заявник та заінтерисована особа в судове засідання не з»явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про винесення виправлень. Відповідно до ст.219 ЦПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичної помилки. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що необхідно внести виправлення допущені у судовому рішенні від 05.07.2017 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

05.07.2017 року головний лікар Комунального закладу Сумської обласної ради Сумський обласний клінічний психоневрологічний диспансер ім. О.В. Співака звернувся до Ковпаківського районного суду м.Суми з заявою про госпіталізацію у психіатричний стаціонар в примусовому порядку [PERSON], мотивуючи її тим, що [PERSON], [INFO], мешканець м.Суми, вул. Романа Атаманюка 69/51, 04.07.2017 р. о 23-20 був доставлений до гострого психіатричного відділення СОКПНД за викликом родичів, в зв'язку з погіршенням психічного стану: ночами не спить, відмовляється від прийому медикаментів, злобний, постійно сам с собою розмовляє, погрожує матері та сусідам фізичною розправою, не реагує на зауваження, агресивний по відношенню до сусідів, постійно з ними конфліктує. 05.07.2017 року [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, якою зроблено висновок, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді: Шизофренія, параноїдальна форма, безперервний тип перебігу. Дана особа позбавлена дієздатності рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 27.07.2007 року. Просить госпіталізувати хворого до психіатричної лікарні для проходження лікування. Представник ОКЗ Сумського обласного психоневрологічного диспансеру, що діє на підставі довіреності, підтримав доводи заяви. Законний представник підтримав вказану заяву. Зацікавлена особа [PERSON] не погодився з вказаною заявою. Прокурор у судовому засіданні підтримала вказане клопотання, просить його задовольнити. Суд, заслухавши пояснення сторін, думку прокурора, захисника про задоволення заяви, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що факти, викладені в заяві, знайшли своє підтвердження, так як в силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. №1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Суд погоджується з доводами викладеними в заяві, оскільки згідно приписів ст.14 України «Про психіатричну допомогу», наявність в [PERSON] психічного захворювання чи психічного розладу може слугувати підставою для госпіталізації в примусовому порядку. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] знаходиться в стані психозу, та є безпорадним через свій психічний стан, і наявність в нього психічного захворювання є підставою для його примусової госпіталізації. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] потребує поміщення у психіатричний стаціонар в примусовому порядку, а отже його госпіталізація є доцільною. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

05.07.2017 року головний лікар Краматорської психіатричної лікарні звернулась в суд з заявою про примусову госпіталізацію [PERSON] у психіатричний заклад в умовах стаціонару без її згоди. В судовому засіданні представник Краматорської психіатричної лікарні підтримав заявлені вимоги і суду пояснив, що у зв'язку із наявністю у [PERSON] тяжкого психічного розладу, який обумовлює небезпеку для оточуючих, вона підлягає направленню на стаціонарне лікування без її згоди, так як є хворою. Законний представник хворої, просить також заяву задовольнити, госпіталізувати [PERSON] у стаціонар. Прокурор підтримала заяву головного лікаря психіатричної лікарні про примусову госпіталізацію [PERSON] у психіатричний стаціонар. Вислухавши доводи учасників судового засідання, суд вважає, що заяву головного лікаря КЛПУ «Міська психіатрична лікарня» задовольнити. Судом встановлено, що [PERSON] страждає на органічний розлад особистості та поведінки внаслідок перенесеного ГПМК, знаходилась на лікуванні у психіатричній лікарні, в теперішній час представляє небезпеку для оточуючих, тому має потребу у лікуванні у психіатричній лікарні. Зазначені обставини підтверджуються поясненням лікаря - психіатра, законного представника хворого, висновком комісії лікарів-психіатрів. За таких обставин, суд вважає, що у відповідності зі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» є всі підстави для госпіталізації [PERSON] у психіатричний стаціонар у примусовому порядку.

Outcome: approved