Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

06.10.2017 р. позивач [PERSON] звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з вказаною позовною заявою, у якій просила змусити відповідача повернути гроші, сплачені за ноутбук ASUS X550VX-DM560 у розмірі 28944 грн., зобовязати відповідача відшкодувати матеріальну шкоду за упущену вигоду в розмірі 23\~000 грн. та моральну шкоду в розмірі 20000 грн., посилаючись на такі обставини. 06.08.2017 р. [PERSON] купила ноутбук ASUS X550VX-DM560 на умовах товарного кредиту з банком «Альфа-Банк» в магазині «Фокстрот» ТОВ «САВ-ДІСТРИБЬЮШН». Під час експлуатації ноутбука виявилась його несправність у вигляді непрацюючого тачпаду. Після звернення з вимогою безоплатного усунення недоліків ноутбук передано на гарантійне обслуговування. Позивача повідомлено зі сплином часу про необхідність заміни тачпаду. 13.09.2017 р. позивач звернулася з заявою про повернення грошей за вказаний ноутбук, оскільки несправність не виправлена у 14-денний строк, на що їй відмовлено, оскільки відсутні підстави для розірвання договору. У звязку з відсутністю ноутбуку позивач не змогла виконати роботу за договором № 231/12, який уклала з благодійним фондом «Від Щірого серця» 28.07.2017 р., внаслідок чого упущена вигода склала 18000 грн. та [PERSON] виплатила неустойку 5000 грн. Окрім того, завдана моральна шкода полягає в тому, що вона зазнала стресу, повязаного з фінансовими труднощами, що виникли в результаті даної ситуації. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представник відповідача у задоволенні позовних вимог просив відмовити з огляду на наступне. Позивач дійсно придбала у магазині «Фокстрот» ТОВ «САВ-ДІСТРИБЬЮШН» ноутбук ASUS X550VX-DM560. Їй була надана повна, доступна, достовірна, своєчасна та необхідна інформація про товар, який був отриманий в повній комплектності та справному стані, зауважень і претензій у покупця не було. 19.08.2017 р. позивач звернувся до магазину із заявою щодо безоплатного усунення недоліків товару. Були погоджені строки ремонту, що не перевищують 60 днів. Згідно акту виконаних робіт № 99079 від 28.09.2017 р. сервісного центру заявлені недоліки усунуті шляхом здійснення гарантійного ремонту. На теперішній час товар повністю справний і може бути отриманий позивачем у будь-який час з урахуванням графіку роботи магазину «Фокстрот», про що позивач неодноразово повідомлявся телефоном та поштою. Так як факт заподіяння матеріальних витрат не підтверджений, а отже відсутні підстави відшкодування матеріальної шкоди 23000 грн. Необхідність відмови у задоволенні відшкодування моральної шкоди обґрунтована тим, що споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди, заподіяною небезпечною для життя і здоровя людей продукцією, що не може бути застосовано до спірних правовідносин. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлені наступні фактичні обставини та відповідні до них правовідносини. Відповідно до договору купівлі-продажу № 203ФТ-0714-18743624 від 06.08.2017 р. (далі Договір) ТОВ «САВ-ДІСТРИБЬЮШН» (постачальник) продав, а [PERSON] (покупець) купила ноутбук ASUS X550VX-DM560, вартість якого склала 24120 грн. без ПДВ, сервіс «НП-доставка» 50 грн., ПДВ 4824 грн., а всього 28944 грн. Факт оплати підтверджується квитанцією від 06.08.2017 р. В цьому договорі вказується, що товар попередньо перевірений продавцем у присутності покупця, на відповідальність комплектності. Передача товару здійснюється за актом приймання-передачі. Згідно п. 4.1. вказаного Договору в разі виявлення дефектів у товарі Продавець зобовязується здійснити гарантійний ремонт чи заміну товару на якісний в порядку, передбаченому чинним законодавством України. (а.с. 11, 13) З акту товару від 06.08.2017 р. вбачається, що ТОВ «САВ-ДІСТРИБЬЮШН» (постачальник) передав [PERSON] (покупець) вказаний ноутбук. В цьому акті, підписаному представником постачальника та покупцем [PERSON] зазначається, що під час передачі товар перевірений постачальником у присутності покупця на відповідальність комплектності, покупцеві надано всю доступну інформацію про товар, який вимагається чинним законодавством України. Товар передається покупцеві у повній комплектації, разом з експлуатаційними документами, зміст яких відповідає ДСТУ та Закону України «Про мови». Покупець немає претензій щодо якості та комплектності товару. (а.с. 12) 19.08.2017 р. [PERSON] звернулася з двома заявами до директора магазину [PERSON] відповідно до яких повідомила, що при отриманні не було належним чином перевірено ноутбук, про його несправність: некоректно працює тачпад, гасне монітор і не включається до перезапуску ноутбуку. ( а.с. 6) В іншій заяві згідно з п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» просила безоплатно усунути недоліки у товарі ноутбук ASUS X550VX-DM560, придбаному 06.08.2017 р., у звязку з тим, що не працює тачпад і гасне монітор, монітор вмикається після перезавантаження компютера. [PERSON] необхідності згодна на проведення перевірки, з метою встановлення причин втрати якості продукції, на підставі ч. 4 ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів» без її присутності. [PERSON] необхідності згодна на строк ремонту понад 14 днів, але не більше ніж 60 днів. (а.с. 7) У наданій відповіді від 28.08.2017 р. керуючим магазином «Фокстрот» ТОВ «САВ-ДІСТРИБЬЮШН» повідомлено, що строк безоплатного усунення недоліків був погоджений на не більше ніж 60 днів, а вимога про заміну товару можлива в разі виявлення істотних недоліків. (а.с. 8) 13.09.2017 р [PERSON] звернулася до директора магазину [PERSON] з вимогою про повернення грошей за придбаний нею ноутбук ASUS X550VX-DM560 у звязку з його недоліком та переданням його на гарантійне обслуговування та просила розірвати договір. (а.с. 9) Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині змушення відповідача повернути гроші, сплачені за ноутбук ASUS X550VX-DM560 у розмірі 28944 грн. суд виходить з наступних міркувань. Відповідно до змісту ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» (далі Закон) [PERSON] є споживачем послуг, які надаються відповідачем. Тому на ці відносини поширюється правове регулювання вказаного Закону та інших Законів і підзаконних актів. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обовязкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Відповідно до абз. 2 ч. 3 Закону споживач має право предявити одну з вимог, передбачених частиною першою цієї статті, а в разі її невиконання заявити іншу вимогу, передбачену частиною першою цієї статті. Частиною 9 цієї статті передбачено, що при предявленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його предявлення або за згодою сторін в інший строк. Судом встановлено, що споживач [PERSON], використовуючи своє право, предявила вимогу про безоплатно усунення недоліків товару. [PERSON] згодою сторін встановлений строк безоплатного усунення недоліків товару не більше ніж 60 днів з дати предявлення [PERSON] вимоги, тобто до 18.10.2017 року. Тому її вимога про розірвання договору від 13.09.2017 р. є передчасною, такою що суперечить вимогам Закону і домовленості між сторонами договору. Крім того, вимога про повернення грошей за товар можлива за умови наявності істотного недоліку товару. Пунктом 12 статті 1 Закону визначено, що істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак:а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. Відповідно до акту виконаних робіт № 99079 від 28.09.2017 р., ПП «Інтех» було здійснено заміну материнської плати та замінено тачпад ноутбуку ASUS X550VX-DM560. (а.с. 26) Поштою до [PERSON] направлялися листи від 04.10.2017 р. та від 17.10.2017 р. на вказану позивачем адресу про можливість отримання відремонтованого ноутбуку, однак до теперішнього часу ноутбук не отримано. (а.с. 27-29) З огляду на зазначене визнання товару таким, що має істотний недолік повязано з повторністю здійснення дій щодо його усунення, що у даній справі не мало місце. На теперішній час ноутбук позивача відремонтовано, доказів проявляння недоліків знову після усунення не надано, а умова його усунення понад чотирнадцять календарних днів є похідною від повторності його проявлення. Відповідач у строк, який не перевищує погоджений, усунув недоліки товару, а отже у його діях відсутній факт порушення прав споживача, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог в частині повернення грошей за товар. Щодо зобовязання відповідача відшкодувати матеріальну шкоду за упущену вигоду в розмірі 23\~000 грн. суд керувався наступним. Представником Позивача надано Договір № 231/12 про надання послуг з дизайну від 28.07.2017 р., замовником значиться Благодійний фонд «Від Щірого серця», а виконавцем [PERSON] Відповідно до п. 1.2. вказаного Договору № 231/12 виконавець надає замовнику послуги розробки дизайну та ін. Відповідно до п. 5.1., 5.2. Договору № 231/12 сторони цього Договору несуть відповідальність за невиконання чи неналежне виконання своїх зобовязань за цим Договором відповідно до чинного законодавства, за відмову від виконання своїх зобовязань винна сторона сплачує другій стороні штраф у розмірі 5000 грн. Відповідно до Додатку № 1 до Договору № 231/12 загальна вартість послуг становить 18000 грн. [PERSON] приймання-передачі грошових коштів від 09.09.2017 р. [PERSON] на підставі претензії № 1 від 01.09.2017 р. передала Фонду 5000 грн. у якості неустойки за вказаним договором. Згідно довідки від 03.10.2017 р. № 18 [PERSON] працює у ПП «Інтегра-Груп» на посаді дизайнера. Однак з Договору № 231/12 видно, що його укладено з позивачем, як фізичною собою, а не як зі співробітником приватного підприємства «Інтегра-Груп». Згідно з чинною редакцією п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Ст. 16 цього ж Закону передбачено, що шкода, завдана внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відшкодовується відповідно до закону. Законом від 19 травня 2011 р. № 3390-VI «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції» (далі - Закон № 3390-VI), ст. 711 ЦК України установлено порядок відшкодування шкоди, завданої внаслідок недоліків товарів, які є рухомим майном. Порядок відшкодування шкоди, завданої внаслідок недоліків товарів, які є нерухомим майном, а також шкоди, завданої внаслідок недоліків робіт і послуг, регулюється нормами ЦК (статті 1209 - 1211). У Законі № 3390-VI надано визначення понять «шкода» (ст. 1) і «дефектна продукція» (ст. 5). Шкода - це завдані внаслідок дефекту в продукції каліцтво, інше ушкодження здоровя або смерть особи, пошкодження або знищення будь-якого обєкта права власності, за винятком самої продукції, що має дефект. Продукція є такою, що має дефект, у разі, коли вона не відповідає рівню безпеки, на яку споживач або користувач має право розраховувати, виходячи з усіх обставин, зокрема повязаних із розробленням, виробництвом, обігом, транспортуванням, зберіганням, встановленням, технічним обслуговуванням, споживанням, використанням, знищенням (утилізацією, переробкою) цієї продукції, а також наданням застережень та іншої інформації про таку продукцію, у тому числі: представлення продукції споживачеві або користувачеві, включаючи її вигляд, склад, упаковку, маркування та іншу інформацію про продукцію, її споживання, використання та знищення (утилізацію, переробку); використання продукції, яке обґрунтовано можна передбачити; час, коли продукцію було введено в обіг. Право вимагати відшкодування завданої шкоди визнається за потерпілим - споживачем або користувачем, якому завдано шкоду внаслідок дефекту в продукції, і не залежить від того, чи перебував потерпілий із виробником (виконавцем, продавцем) у договірних відносинах. При цьому на потерпілого покладається обовязок довести: наявність шкоди; наявність дефекту в продукції; наявність причинно-наслідкового звязку між дефектом у продукції та завданою шкодою. Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). На письмову вимогу споживача на час ремонту йому надається (з доставкою) товар аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) незалежно від моделі. Для цього продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов'язані створювати (мати) обмінний фонд товарів. Перелік таких товарів визначається Кабінетом Міністрів України ( абз. 2 ч. 9 Закону). Письмової вимоги споживач [PERSON] про надання (з доставкою) товар аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації)на час ремонту ноутбуку до відповідача не надавала. Ця обставина також свідчить про згоду позивача на ремонт ноутбуку на строк, не більше ніж 60 днів. Відсутність встановленого судом порушення прав позивача як споживача є підставою для відмови у задоволенні позову в частині відшкодування матеріальної шкоди за упущену вигоду в розмірі 23\~000 грн. Відмовляючи у задоволенні вимоги про відшкодування моральної шкоди суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Судом встановлено, що позивачу не завдано шкоди або збитків та наявності дефекту в продукції. Суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування Закону України «Про захист прав споживачів» в частині вимог [PERSON] про відшкодування на її користь моральної шкоди. Тому суд відмовляє у задоволенні позовної вимоги про стягнення моральної шкоди. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Захист цивільних прав це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Встановлення судом обставини не порушення прав позивача в розумінні положень Закону України «Про захист прав споживачів». Цими діями позивач не був позбавлений можливості здійснити (реалізувати) свої права споживача повністю або частково. Тому, не порушене право споживача [PERSON] не може бути захищене судом, що є підставою для відмови [PERSON] у задоволенні позовних вимог. Щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступних міркувань. Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON], як споживач, була звільнена від сплати судового збору при подачі позовної заяви. У п. 22 ст. 1 Закону визначено, що споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не повязаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника. З огляду на зазначене, позовна вимога про стягнення матеріальної шкоди за упущену вигоду в розмірі 23\~000 грн. є такою, що повязана з виконання обовязків найманого працівника, що підтверджено матеріалами справи. Таким чином, позивач не може бути звільнений як споживач від сплати судового збору за вказану позовну вимогу з огляду на те, що ця вимога є такою, що не повязана з захистом права позивача як споживача. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. [PERSON] подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою сплаті підлягає судовий збір у розмірі - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Статтею 7 Закону України про «Державний бюджет на 2017 рік» установлено у 2017 році прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1600 гривень. Отже сума судового збору,яка підлягає стягненню з [PERSON] в дохід держави становить 640 грн. (1600 х 0,4). Таке рішення суду буде відповідати вимогам Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а саме ст. 6 (право на справедливий суд), ст. 13 (право на ефективний засіб юридичного захисту відповідача від неправомірних вимог позивача), ст. 17 (заборона зловживання правами передбаченими цією Конвенцією), ст. 1 Протоколу № 1 (захист власності, право мирно володіти своїм майном).

Outcome: approved