Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

05 березня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В позові зазначив, що [INFO] померла [PERSON] Після її смерті залишилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 11,59 га, яка знаходиться в межах території Висунської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області. Нещодавно він дізнався, що померла заповідала вказану земельну ділянку йому. В лютому 2019 року він звернувся до державної нотаріальної контори за оформленням спадкових прав, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину по причині пропуску ним строку для подання заяви про прийняття спадщини та ненадання відомостей про проживання (реєстрацію) разом з померлою на день її смерті. Просив визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Позивач та його представник в підготовче засідання направили заяви про слухання справи у їх відсутність та підтримання позовних вимог у повному обсязі. (а.с.18,19). Представник відповідача Висунської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області в підготовче засідання направив заяву про слухання справи за його відсутності та не заперечення проти задоволення позовних вимог позивача. (а.с.20). У відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши докази у справі суд дійшов наступного. [INFO] року померла [PERSON] . Даний факт підтверджуються копією свідоцтва про смерть, виданого виконавчим комітетом Висунської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області 14 листопада 2016 року за актовим записом № 30 (а.с.6). Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 11,59 гектара для ведення фермерського господарства в межах території Висунської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, яка належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданого на підставі розпорядження Березнегуватської райдержадміністрації 20 жовтня 2006 року № 660. (а.с.7). Згідно заповіту від 03 вересня 2007 року, посвідченого секретарем Висунської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області та зареєстрованому в реєстрі за № 292, [PERSON] заповідала зазначену земельну ділянку позивачу.(а.с.8). Позивач є спадкоємцем померлої за заповітом, однак протягом встановленого законом строку до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звернувся, оскільки не знав про існування даного заповіту. 12 лютого 2019 року державним нотаріусом Березнегуватської державної нотаріальної контори Миколаївської області позивачу відмовлено в оформленні свідоцтва про право на спадщину за заповітом, з причини пропуску ним строку для подання заяви, а також ненадання ним відомостей про проживання (реєстрацію) разом з померлою на день її смерті. (а.с.10). Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частина 2 ст.1220 зазначеного Кодексу передбачає, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою . Нормою статті 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Враховуючи, що позивач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини, суд вважає, що його позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідача обов`язок по відшкодуванню позивачу судового збору. На підставі зазначеного,

Outcome: approved