Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

05 березня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відділу Держземагенства у Новосанжарському районі Полтавської області , третя особа , що не заявляє самостійних позовних вимог на стороні позивача : Полтавська регіональна філія Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» про визнання права власності на земельну ділянку площею 0, 06 га , для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,10 га , для ведення особистого підсобного господарства , площею 0, 25 га., для будівництва і обслуговування житлового будинку , господарських будівель і споруд(присадибна ділянка). В обґрунтування позовних вимог позивачка вказувала, що 21 жовтня 2014 року Новосанжарським районним судом Полтавської області винесено рішення, яким за нею визнано право власності на приватизовану земельну ділянку площе. 0, 41 га , передану для обслуговування житлового будинку , господарських будівель та споруд та ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території селі [PERSON] Старосанжарської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, як за спадкоємицею за заповітом після померлої 02 листопада 2013 року [PERSON]. У державному акті на право приватної власності на землю серії ІV- ПЛ № 012769 виданому [PERSON] , зазначені дві земельні ділянки, що мають різне цільове призначення , а саме земельна ділянка для ведення особистого підсобного господарства та для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Полтавською регіональною філією Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру було розроблено технічну документацію на земельну ділянку 0,10 га для ведення особистого підсобного господарства, 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку , господарських будівель та споруд(присадибна ділянка) та 0,06 га для ведення особистого підсобного господарства, які розташовані на території села [PERSON] Старосанжарської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області. 15.12.2014 року кадастровий реєстратор Відділу Держземагентства у Новосанжарському районі Полтавської області відмовив у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру у звязку з невідповідністю поданих документів вимогам установленим Законом України «Про Державний земельний кадастр» і «Порядку ведення Державного земельного кадастру, а саме цільового призначення земельної ділянки в технічній документації не відповідає цільовому призначенню в рішенні суду та частина земельної ділянки попадає в прибережну смугу річки Ворскла. Відповідно до ст. 60 Земельного кодексу України, встановлення прибережної захисної смуги відбувається на підставі розробленого окремого проекту землеустрою, Межі зазначаються в документації з землеустрою, кадастрових планах земельних ділянок , а також в містобудівній документації, а інформація вноситься до Державного земельного кадастру України. У державних актах, виданих спадкодавцеві не міститься жодної інформації стосовно встановленої прибережної захисної смуги, у Державному земельному кадастрі України не міститься жодної інформації про встановлення прибережної захисної смуги. Таким чином належне позивачці право власності в порядку спадкування на вище зазначене майно є оспорюваним, тому з метою реалізації своїх спадкових прав вона вимушена звернутися до суду із позовом про визнання права власності на земельні ділянки Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Третя особа представник Полтавської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» в судовому засіданні позов визнала . Відповідач представник Відділу Держземагентства у Новосанжарському районі Полтавської області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали письмові заперечення № 0-1620-0.4-1496/2-15 від 22.04.2015 р та доповнення до заперечень № 0-1620-0.4-1819/2-15 від 29.05.2015 р. Суд , всебічно зясувавши обставини , на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у звязку з наступним. У відповідності зі ст. ст.\~10,\~11\~ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності,\~у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до\~\~ ч. 3\~ст. 10 ЦПК України\~кожна сторона\~\~повинна\~\~довести\~\~ті обставини, на які вона\~\~посилається\~\~як на підставу\~\~своїх вимог або заперечень. Згідно\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Відповідно до\~ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Відповідно до\~ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Судом встановлено, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ПЛ № 012769, [PERSON] є власником земельної ділянки №1 площею 0, 31 га та земельної ділянки №2 площею 0, 10 га, розташованої на території села [PERSON] Старосанжарської сільської ради, переданої для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства. ( а.с. 111) Згідно рішення Новосанжарського районного суду від 21 жовтня 2014 року визнано за [PERSON], [INFO], право власності на приватизовану земельну ділянку площею 0,41 га, передану для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території с. Старі Санжари Старосанжарської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ПЛ № 012769, виданого 06.07.1998 року Старосанжарською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 194, як за спадкоємицею за заповітом після померлої 02 листопада 2013 року [PERSON]( а.с. 23-24). Рішення суду набрало законної сили. Як вбачається з витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки площа земельної ділянки належної [PERSON] призначеної для ведення особистого підсобного господарства становить 0, 06 га, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд становить 0, 25 га, для ведення особистого підсобного господарства становить 0, 10 га ( а.с. 8- 10) Згідно рішення Державного кадастрового реєстратора Відділу Держземагентства у Новосанжарському районі № РВ-5300099612014 від 15.12.2014 року [PERSON] відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру у звязку з невідповідністю поданих документів вимогам , установленим Законом України «Про Державний земельний кадастр» і «Порядку ведення Державного земельного кадастру», а саме цільове призначення земельної ділянки в технічній документації не відповідає цільовому призначенню в рішенні суду, частина земельної ділянки попадає в прибережну смугу річки Ворскла ( а.с. 5) Згідно зі статтями 19, 20 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на відповідні категорії, у тому числі: землі житлової та громадської забудови й землі водного фонду. Віднесення їх до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно їх повноважень. Відповідно до частини першої статті 58 ЗК України та статті 4 ВК України до земель водного фонду належать землі, зайняті: морями , річками , озерами, водосховищами, іншими водними обєктами, болотами, а також островами; землі зайняті прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі , виділені під смуги відведення для них; береговими смугами водних шляхів. Таким чином, до земель водного фонду України відносяться землі, на яких хоча і не розташовані обєкти водного фонду, але за своїм призначенням вони сприяють функціонуванню і належній експлуатації водного фонду, виконують певні захисні функції. Як випливає зі змісту статті 59 ЗК України, чинним законодавством встановлено особливий правовий режим використання земель водного фонду. Так хоча й у частині 1 статті 59 ЗК України передбачено, що такі землі можуть перебувати у державній , комунальній та приватній власності, разом з тим стаття 59 ЗК України у частинах 2-4 закріплює обмеження щодо набуття таких земель у приватну власність та встановлює можливість використання таких земель для визначених цілей на умовах оренди. Відповідно до п. «2» частини третьої статті 83 ЗК України та частини 4 статті 84 ЗК України землі водного фонду, які перебувають у державній або комунальній власності взагалі не можуть передаватися у приватну власність, крім випадків передбачених законодавством. Випадки передачі земель водного фонду до приватної власності, зокрема громадян, передбачені положеннями частини другої статті 59 ЗК України. Згідно рішення 2 сесії 23 скликання Старосанжарської сільської ради народних депутатів Новосанжарського району Полтавської області від 29 квітня 1998 року, розглянувши технічну документацію про передачу земельної ділянки в приватну власність гр. [PERSON], внесено зміни в рішення «Про надання земельної ділянки в постійне користування» та «Про приватизацію земельних ділянок» від 27 грудня 1993 року, а саме надано в постійне користування та передано безоплатно у приватну власність для обслуговування жилого будинку земельну ділянку площею 0, 25 га, для ведення особистого підсобного господарства земельну ділянку площею 0, 16 га( а.с 109). Представник третьої особи в судовому засіданні категорично заперечує, що частина земельної ділянки попадає в прибережну смугу. Відповідачем не надано суду доказів, які б свідчили про те, що частина земельної ділянки позивача попадає в прибережну смугу річки Ворскла. Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про повне задоволення позову.

Outcome: approved