Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-01 00:00:00

07.06.2018 року відкрите провадження у справі за позовом [PERSON], в якому вона, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 10.09.2018 року, просила: стягнути із [PERSON] 1/2 частину вартості додаткових витрат на утримання дочки [PERSON] в розмірі 37 487,47 грн. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що має на утриманні дочку [PERSON], [INFO], батьком якої записаний [PERSON]. Вона навчається у дев'ятому класі та навчається додатково на курсах англійської мови. Дочці необхідно придбавати взуття, одяг, шкільне приладдя, продукти харчування. Дочка хоче відвідувати танцювальний гурток, але вона не має фінансової змоги надати їй можливість вчитися танцювати, розвиватися як однолітки. Її доходи є мінімальними, на даний час її заробітна плата становить 4 800 грн. в місяць. На ці кошти вона утримує дочку та сина [PERSON], [INFO], від іншого шлюбу. Її нинішній чоловік [PERSON] на даний час тимчасово не працює, але допомагає утримувати сина [PERSON]. Вона хворіє витрачає на лікування кошти, на її утриманні перебуває матір [PERSON], яка часто хворіє, у зв'язку із чим потребує стороннього догляду та утримання. [PERSON] має земельну ділянку розміром 0,28 га, вантажний автомобіль для перевезень, працює, тобто має змогу брати участь у додаткових витратах на дитину. Всі речі необхідні для дитини вона купує самостійно, оплачує рахунки за комунальні послуги. Дитина хворіє, в зв'язку із чим їй необхідно нести витрати пов'язані з купівлею для дитини різноманітних медичних препаратів для лікування застуди, нежиті, кашлю та інших захворювань, а також огляду у медичних спеціалістів. Відповідач заперечував проти позову. Свої заперечення обґрунтовував тим, що він згідно рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30.05.2018 року сплачує аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 972 грн., що становить 1/3 частину його місячного доходу. Рішення про стягнення з нього аліментів та зміну їх розміру ним не оскаржувались. За шість місяців 2018 року він отримав заробітну плату в загальному розмірі 21 898,75 грн., що менше за ціну пред'явленого позову. Офіційна заробітна плата є єдиним джерелом його доходів, автомобіля про який йдеться в позові у нього немає. Прибутку від належної йому земельної ділянки він не має. Його нинішня дружина [PERSON] є безробітною та являється інвалідом ІІІ групи, потребує постійного догляду та лікування, знаходиться на його утриманні. Окрім того він має на утриманні хвору матір та двоє неповнолітніх дітей від іншого шлюбу. Заборгованість по аліментам у нього відсутня. При цьому, в матеріалах справи відсутні докази, що [PERSON] відвідує курси, надані [PERSON] чеки не містять прізвище платника, а тому не являються належними доказами, а заявлені вимоги про стягнення половини вартості дивану та побутової техніки не являються додатковими витратами на дитину. Для розгляду справи призначались судові засідання. 09.07.2018 року підготовче засідання відкладене у зв'язку із необхідністю відповідача ознайомитись із позовною завою, яку він по пошті не отримував. 20.07.2018 року в підготовчому засіданні оголошено перерву у зв'язку із необхідністю позивача ознайомитись із відзивом, який вона по пошті не отримувала. 14.08.2018 року закрите підготовче провадження. 24.09.2018 року розгляд справи по суті відкладений у зв'язку із необхідністю відповідача ознайомитись із заявою про збільшення позовних вимог, яку він по пошті не отримував. 02.11.2018 року суд заслухав вступне слово позивача, відповідача, дослідив матеріали справи та після судових дебатів видалився до нарадчої кімнати. Із пояснень позивача, відповідача та матеріалів справи суд встановив, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 27.06.2007 року був розірваний. Від спільного шлюбу, вони мають спільну доньку [PERSON], 22.10.2003 року, яка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Згідно довідки Технолого-економічного коледжу Білоцерківського національного аграрного університету № 61 від 24.07.2018 року [PERSON] була слухачем курсів по підготовці до вступу у навчальний заклад в період з 20.10.2018 року по 27.06.2018 року, вартість наданої послуги становила 1 300 грн. Відповідно до епікризів [PERSON] (а.с. - 53, 55, 64, 68) вона знаходилась на стаціонарному лікуванні в КОДЛ № 2: з 07.07.2016 року по 15.07.2016 року з діагнозом хронічний поверхневий гастрит, стадія загострення; з 14.12.2016 року до 26.12.2016 року з діагнозом позагоспітальна лівобічна вогнищева пневмонія, гострий перебіг, обструктивний синдром І стадія; з 15.10.2017 року до 26.10.2017 року з діагнозом гострий обструктивний бронхіт з ускладненнями; з 10.03.2017 року до 17.03.2017 року з діагнозом вегетативна дисфункція змішаний тип, гострий ринофарингіт, в зв'язку із чим їй прописувалось лікування, для проведення якого необхідно було придбавати призначені медичні препарати. Згідно довідок (а.с. - 58, 61-62, 66, 72, 76-77, 80, 82-83, 96-97, 174) [PERSON] встановлені діагнози помц, вегето-судинна дистонія гіпертонічного типу, кіста, вона перебуває на обліку «Д» у гастроентеролога, її лікували від бронхіту, в зв'язку із чим призначалось лікування, для проведення якого необхідно було придбавати медичні препарати та додаткові обстеження. За рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30.05.2018 року розмір відповідач має сплачувати на користь позивача на утримання дочки [PERSON], щомісячно аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх його доходів, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. 04.06.2013 року між позивачем та [PERSON] укладений шлюб, який зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 431. Від шлюбу з [PERSON] позивач має сина [PERSON], [INFO]. Позивач страждає на ряд хвороб, серед яких: хронічний панкреатит (а.с. - 28), вегето-судинну дистонію змішаного типу (а.с. - 26). Згідно довідки про доходи виданої приватним акціонерним товариством «Білоцерківська теплоелектроцентраль» № 27 від 23.04.2018 року позивачу виплачена заробітна плата за січень-березень 2018 року у розмірі 14 019,18 грн. Відповідно до довідки виданої Білоцерківським міськрайонним центром зайнятості № 1455 від 03.05.2018 року [PERSON] перебуває на обліку як безробітній з 02.05.2018 року. 20.06.2009 року між відповідачем та [PERSON] укладений шлюб, який зареєстрований в відділі реєстрації актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 31. Від шлюбу з [PERSON] відповідач має двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. [PERSON] являється пенсіонером та отримує пенсію по інвалідності третя група загальне захворювання та має статус безробітної (а.с. - 120). Згідно витягу з історії хвороби № 401228/613 [PERSON] вона перебувала на стаціонарному лікуванні з 03.05.2017 року по 11.05.2017 року з клінічним заключним діагнозом: наслідки перенесеної (2013 р.) закритої черепно-мозкової травми, видалення хронічної субдуральної гематоми праворуч (11.02.2014 року) у вигляді лівобічної пірамідної недостатності, стійких цефалкій, судомного синдрому у вигляді паріпальних судомних нападів (1-2 р. на місяць), виражених вестибулярних та вегетативних порушень, легких когнітивних розладів, вираженого цербростенічого синдрому. Відповідно до анамнезу захворювання [PERSON] вона має заключний діагноз: злоякісне новоутворення жіноча молочна залоза, стадія 1. Згідно довідки від 21.08.2018 року № ДБ000000015 відповідач працює в ТОВ «Аквілон Дістрібьюшн» з 03.07.2017 року на посаді менеджер із збуту, дохід за період з 01.02.2018 року по 31.07.2018 року склав 22 218 грн. Відповідно до наказу ТОВ «Аквілон Дістрібьюшн» № 33-к відповідача переведено на посаду представника торгівельного з 01.08.2018 року з окладом 4 600 грн. в місяць. Згідно до витягу з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів за [PERSON] зареєстрований транспортний засіб ВАЗ 21103 державний номерний знак [NUMBER] (а.с. - 148). Також, з рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30.05.2018 року вбачається, що відповідачу належить земельна ділянка площею 0,25 га, цільове призначення якої будівництво та обслуговування жилого будинку та яка розташована на території Завадівської сільської ради с. Завадівка, вул. Садова, кадастровий номер: [NUMBER]. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами першою-третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199СК України визначаються декілька способів виконання цього обов'язку, зокрема: утримання неповнолітньої дитини, на що стягуються аліменти у частках від заробітку (доходу) або в твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, викликаних особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров'я, навчальному або іншому закладі, при цьому якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні діти продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними 23 років, за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198). СК України виходить з принципу рівності прав та обов'язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов'язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Згідно практики Верховного Суду в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв'язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставин підлягають доведенню в судовому засіданні. Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред'явила такий позов (постанова суду від 26.09.2018 року справа № 761/6933/17). Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов'язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі (постанова суду від 05.07.2018 року справа № 750/9883/16-ц). Позивач свої вимоги обґрунтовувала тим, що їхня спільна з відповідачем дитина навчається в школі, на курсах, в зв'язку із навчанням вона придбаває одяг, меблі, побутову техніку. При цьому, спільна дочка сторін хворіє, в зв'язку із чим вона витрачає кошти на лікування, консультації лікарів, аналізи. Вона отримує невелику заробітну плату, хворіє, витрачає кошти на своє лікування, має на утриманні ще одну дитину від іншого шлюбу, хвору матір, нинішній чоловік стоїть на обліку як безробітній. Матеріальний стан відповідача дозволяє йому нести додаткові витрати на дитину, оскільки він отримує гарну заробітну плату, має у власності земельну ділянку та автомобіль. Відповідач заперечував проти позову, оскільки його матеріальний стан не дає можливості сплатити додаткові витрати на дитину, оскільки третина його доходу йде на сплату аліментів, він має на утриманні двох дітей від нового шлюбу, хвору дружину та матір. Від земельної ділянки він доходу не отримує, автомобіля у власності не має. Додаткові витрати заявлені позивачем не підтверджені належними доказами. Суд зазначає, що витрати на одяг, побутову техніку, меблі стаття 185 СК України не відносить до додаткових витрат на дитину. В зв'язку із чим в стягненні цих витрат суд відмовляє. Разом з тим, в частині вимоги про стягнення додаткових витрат пов'язаних з лікуванням та розвитком дитини (навчання на курсах), суд вказує, що відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказів, які вказують на те, що спільна донька сторін навчається на курсах англійської, математики та української мови в матеріалах справи немає. Суд вважає встановленим, що відповідач має у власності легковий автомобіль та земельну ділянку. Однак, доказів, що він отримує від них дохід матеріали справи не містять. Таким чином, у суду немає підстав стверджувати, що у відповідача є будь-який додатковий дохід, окрім заробітної плати. При цьому, суд зазначає, що сторони мають приблизно однакову місячну заробітну плату, в позивача - 5 757 грн., у відповідача - 4 600 грн. (а.с. - 168). Чоловік позивача, так як і дружина відповідача не працюють. Позивач хворий та витрачає кошти на власне лікування, а дружина відповідача хвора та потребує лікування. Обидві сторони мають хворих батьків, які потребують лікування. Позивач має на утриманні дитину від іншого шлюбу, а відповідач двох дітей. В свою чергу, спільна дочка сторін потребує лікування, витрати за яким несе позивач, про що наданий ряд квитанцій та чеків. Заперечення відповідача про те, що чеки та квитанції надані позивачем на підтвердження додаткових витрат на дитину, не являються належними доказами, оскільки не містять імені платника та мають інші неточності суд оцінює критично, оскільки із наданих до суду медичних документів: епікризів, направлень, виписок вбачається, що дійсно спільна дочка сторін потребує лікування, а чеки та квитанції надані на підтвердження додаткових витрат, містять назви медичних препаратів, які призначали лікарі. Отже, поза всяким сумнівом дані ліки придбавались саме для лікування дитини. Отже, за викладених обставин, суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення з відповідача половини витрат на лікування дитини та її навчання на курсах ЗНО слід задовольнити, а в іншій частині вимог слід відмовити. В свою чергу, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір, пропорційно до частини задоволених вимог, що становить 115,59 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial