Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

06.10.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на квартиру [ADDRESS]. В обґрунтування позову приведені доводи про те, що [INFO] в місті Чернігів Чернігівської області у віці 68 років помер її чоловік - [PERSON], який у 1977 році вступив в члени житлово-будівельного кооперативу та придбав квартиру [ADDRESS], пайові внески за яку було повністю сплачено в 1991 році, але свідоцтво про право власності на вказане нерухоме майно ним не отримано. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Представник відповідача 1 в судове засідання не прибув без поважних причин. Відповідач 2 позов визнав повністю. Представник третьої особи в судове засідання не прибув. Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач та [PERSON] з 13.07.1974 року перебували в зареєстрованому шлюбі. [PERSON] [INFO] помер у місті Чернігів Чернігівської області у віці 68 років. У 1977 році [PERSON] вступив в члени житлово-будівельного кооперативу та придбав квартиру [ADDRESS], пайові внески за яку було повністю сплачено в 1991 році, але свідоцтво про право власності на вказане нерухоме майно ним не отримано. Друга Чернігівська державна нотаріальна контора (куди позивач звернулася 17.09.2014 року із заявою про прийняття спадщини) не видала позивачу Свідоцтво про право на спадщину за законом на вказану квартиру по причині відсутності правовстановлюючого документу на квартиру. Згідно до положень ст.15 ч.1 Закону України «Про власність» від 26.03.1991 року, член житлово-будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, набуває на неї право власності. Відповідно до положень ст.ст.60, 61, 57, 70, 71 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності і кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є суб'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. У разі поділу майна, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Суд вважає, що розмір часток позивача і спадкодавця у праві на спільне майно подружжя є рівними, а тому за позивачем як подружжя необхідно визнати право власності на 1/2 частину вказаної квартири. Відповідно до положень ст.ст.1222 ч.1, 1261 ЦК України, спадкоємцями за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Встановлені судом обставини є підставами для визнання за позивачем як спадкоємцем права власності на 1/2 частину вищевказаної квартири (яка входить до складу спадщини [PERSON].), оскільки позивач є єдиним спадкоємцем за законом, так як відповідач 2 (дочка спадкодавця) 17.09.2014 року відмовилась від отримання спадщини батька. Встановлені судом обставини є підставами для повного задоволення позову.

Outcome: approved