Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-15 00:00:00

07.07.2020 року [PERSON] звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що 19.04.2019 року між нею та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області 19.04.2019 року, актовий запис №281. Від шлюбу сторони у справі не мають неповнолітніх дітей. Після одруження [PERSON] та [PERSON] переїхали жити до відповідача в Німеччину. В період шлюбу [PERSON] вів аморальний спосіб життя, принижував позивача, неодноразово підіймав на нею руку, постійно вживав наркотики. У зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, шлюбні відносини припинено з грудня 2019 року. Сторони у справі не ведуть спільного господарства. Шлюб носить формальний характер. Збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивача. Ухвалою суду від 16.12.2020 року підготовче провадження у справі №333/3484/20 закрито, призначено розгляд справи по суті. У зв`язку з неявкою позивача [PERSON] в судові засідання 16.02.2021 року та 29.03.2021 року, ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29.03.2021 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу залишено без розгляду. Постановою Запорізького апеляційного суду від 02.06.2021 року ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29.03.2021 року у цій справі скасовано, ухвалено справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. На підставі протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 16.06.2021 року, цивільну справу №333/3484/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу передано в провадження судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя Круглікової А.В. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05.07.2021 року цивільну справу №333/3484/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу прийнято до свого провадження, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження, призначено судове засідання у справі №333/3484/20 на 02.08.2021 року. 05.07.2021 року на адресу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від представника відповідача [PERSON] - [PERSON] надійшла заява від 02.07.2021 року про залишення без розгляду позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу у справі №333/3484/20 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 257 ЦПК України. Свою заяву представник відповідача обґрунтовує тим, що в провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя на розгляді перебуває цивільна справ №333/2076/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, підготовче засідання призначено на 09.08.2021 року. Зазначені справи є однорідними за сторонами, предметом та підставами. В судове засідання 02.08.2021 року позивач [PERSON] не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила. Відповідач [PERSON] до зали судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому зазначив про визнання позовних вимог. Розглянувши заяву представника відповідача [PERSON] від 02.07.2021 року про залишення без розгляду позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу у справі №333/3484/20, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд виходить з наступного. Так, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Враховуючи відсутність в матеріалах справи №333/3484/20 належних та допустимих доказів, що підтверджують наявність в провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя цивільної справи №333/2076/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, про яку у свої заяві зазначає представник відповідача, а також ухвали про відкриття провадження у зазначеній справі, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви представника відповідача про залишення без розгляду позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу у справі №333/3484/20, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 257 ЦПК України. Враховуючи першу неявку сторін у справі, суд дійшов висновку про відкладення розгляду справи на 16.08.2021 року. 16.08.2021 року на адресу суду від позивача [PERSON] за підписом її уповноваженого представника [PERSON] надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, призначеної на 16.08.2021 року, з причин відсутності позивача на території України. В судове засідання 16.08.2021 року представник позивача [PERSON] не з`явилась, причини неявки суду не повідомила. Відповідач [PERSON] до зали судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому зазначив про визнання позовних вимог. Розглянувши клопотання позивача [PERSON] за підписом її уповноваженого представника [PERSON] про відкладення розгляду справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні зазначеного вище клопотання з огляду на наступне. Частиною 1 ст. 58 ЦПК України визначено, що сторона може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Згідно з ст. 62 ЦПК України, повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної особи (п. 1 ч. 1). Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою (ч. 2). Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЦПК України, представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. З матеріалів справи слідує, що 03.07.2018 року позивач [PERSON] уповноважила [PERSON] на представництво її інтересів, зокрема, під час ведення цивільних справ у судах загальної загальної юрисдикції (в тому числі в місцевому суді України). Зазначена обставина підтверджується довіреністю від 03.07.2018 року, посвідчену приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Нечипуренком О.О., зареєстровану в реєстрі за №2717. Згідно з повідомленням з Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України від 14.07.2021 року №91/В-9364, [PERSON] , [INFO] , через пункт пропуску «Бориспіль-D» перетнула кордон 03.06.2021 року в напрямку виїзду, у зв`язку з цим, позивач не з`явилась до зали судового засідання 16.08.2021 року. При цьому, представник позивача Василенко І.В., яка діє на підставі довіреності від 03.07.2018 року, посвідченої приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Нечипуренком О.О., зареєстрована в реєстрі за №2717, до зали судового засідання не з`явилась, доказів поважності причин неявки не надала. Крім того, при розгляді клопотання позивача від 16.08.2021 року, суд виходить з того, що згідно з п. 10 ч. 3 ст. 2 ЦПК України, основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, розумність строків розгляду справи судом. Частиною 2 ст. 121 ЦПК України визначено, що строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню цивільного судочинства. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Європейський суд з прав людини зауважив, що розумність тривалості провадження повинна оцінюватись з урахуванням обставин справи та таких критеріїв як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливості спору для заявника (FRYDLENDER v. FRANCE, № 30979/96, § 43, ЄСПЛ, від 20 червня 2000 року). Крім того, Європейський суд з прав людини зазначив, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання(рішення ЄСПЛ від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії», № 11681/85). З огляду на те, що позивач не була позбавлена можливості приймати участь в судовому засіданні через уповноваженого представника, враховуючи тривалість перебування зазначеної цивільної справи в провадженні суді, а саме з 07.07.2020 р., тобто строк становить більш ніж один рік, відсутність в матеріалах справи заяви позивача або її уповноваженого представника про залишення позову без розгляду, наявність заяви відповідача про визнання позову, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними в ній письмовими доказами та матеріалами. У зв`язку з чим, судом відмовляється у задоволенні заяви клопотання позивача [PERSON] за підписом її уповноваженого представника [PERSON] про відкладення розгляду справи. Дослідивши матеріали справи №333/3484/20, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Частиною 2 ст. 104 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.04.2019 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №281 (а.с. 7). Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 3 ст. 109 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Із змісту позовної заяви слідує, що сторони у справі від шлюбу не мають малолітніх та неповнолітніх дітей. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з матеріалів справи, на даний час стосунки між сторонами припинені, заяв від позивача про відновлення шлюбних відносин на адресу суду не надходило, враховуючи, що у своїй позовній заяві [PERSON] зазначила про те, що відповідач принижував її, неодноразово підіймав на неї руку, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Ці обставини підтверджуються дослідженими в ході судового засідання доказами та не спростовані відповідачем. Частиною 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони припинили спільне ведення господарства, шлюбні відносини припинено з грудня 2019 року та позивач вважає неможливим збереження шлюбу, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу буде суперечити її інтересам, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 840,80 грн. судом покладається на відповідача.

Outcome: approved