Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

06 листопада 2013 року до Ямпільського районного суду Сумської області надійшла позовна заява Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ (далі - ДДУВС) до [PERSON] про відшкодування до Державного бюджету витрат, пов'язаних з навчанням у ДДУВС (а.с. 1). Позивач у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що відповідач [PERSON] був 11.08.2008 р направлений на підготовку за державним замовленням на денній формі навчання фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня за напрямом (спеціальністю) бакалавр «Правознавство» до Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ. ДДУВС уклав з [PERSON] договори № 548 від 11 серпня 2008 року та № 1130 від 01.09.2011 про підготовку фахівця з вищою освітою, згідно з пп. 2.3.5 та 2.3.6 яких [PERSON] зобов'язується після закінчення навчання прибути до місця призначення в термін, визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обов'язків за посадою, на яку призначена Замовником, і відпрацювати не менше трьох років, а у разі звільнення з органів внутрішніх справ після закінчення навчання до встановленого 3-річного терміну перебування на службі - відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі згідно з затвердженим розрахунком. Наказом ректора ДДУВС №55ос від 07.08.2008 року відповідач з 11.08.2008 року зарахований курсантом на навчання до ДДУВС. Згідно Наказу № 174 від 24.05.2012 року відповідач отримав вищу юридичну освіту освітньо-кваліфікаційного рівня «спеціаліст» та отримав відповідний диплом, після чого був направлений до ОВС. Згідно наказу ГУМВС України в Сумській області № 143 о/с від 27.09.2012 року відповідач звільнений з посади оперуповноваженого БНОН Ямпільського РВ, відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України в запас Збройних сил України за п.64 «ж» (за власним бажанням). Відповідно до ст.18 Закону України «Про міліцію» особи начальницького складу ОВС, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу МВС України за власним бажанням, через службову не відповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладу, в порядку, установленому КМУ. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Згідно ст.1 Закону України «Про загальну структуру і чисельність Міністерства внутрішніх справ України» навчальні заклади включені до загальної структури Міністерства внутрішніх справ України. Згідно статуту ДДУВС, затв. Наказом МВС України від 15 травня 2012 року за № 429 ДДУВС діє у складі Міністерства внутрішніх справ України та підпорядковується йому, а тому в спірних правовідносинах ДДУВС виступає саме як структурний підрозділ Міністерства внутрішніх справ України. В порушення укладеного договору, відповідач звільнився за власним бажанням 01.10.2012 року, не відпрацювавши встановлених трьох років. Позивач вважає, що [PERSON] не виконав зобов'язання, покладене на нього згідно Договору та ст.18 Закону України «Про міліцію», на цей час не відшкодував повну вартість навчання, тому просив суд стягнути з [PERSON] на користь Державного бюджету на рахунок Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ витрати, пов'язані з навчанням у ДДУВС у розмірі 22 334 грн.87 коп. та судовий збір . Представник позивача у судове засідання не з'явився, направив на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив розглядати справу без участі його представника (а.с. 81). Відповідач у судовому засіданні не з'явився , повідомлений належним чином , надав письмову заяву де позов визнав , просить розглядати справу в його відсутність (а.с.79). Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що згідно Наказу ДДУВС № 55ос від 07.08.2008 року відповідача [PERSON] з 11.08.2008 року було зараховано курсантом на навчання до ДДУВС (а.с.7). Судом при розгляді справи встановлено, що відповідно до Договорів №548 від 11.08.2008 року та №1130 від 01.09.2011 про підготовку фахівця у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ, укладених між ДДУВС та рядовим міліції [PERSON], 1991 р/н, останній зобов'язувався виконати в повному обсязі навчальну програму відповідної фахової спрямованості та освітньо-кваліфікаційного рівня, сумлінно ставитися до навчання, оволодіти теоретичними знаннями і практичними навичками, сучасними методами роботи з обраної спеціальності, не допускати порушень службової та навчальної дисципліни, після закінчення навчання прибути до місця призначення в термін, визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обов'язків за посадою, на яку призначена Замовником, і відпрацювати не менше трьох років, у разі звільнення з органів внутрішніх справ до встановленого 3-річного терміну - відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком, вказані обставини підтверджуються копіями вказаних договорів (а.с.9-10). У судовому засіданні встановлено, що згідно Наказу № 174 від 24.05.2012 року відповідач, успішно закінчивши ДДУВС за спеціальністю «Правоохоронна діяльність», освітньо-кваліфікаційний рівень «спеціаліст», та отримавши диплом по факультету кримінальної міліції, був відрахований зі складу курсантів та направлений в розпорядження територіальних підрозділів МВС України (а.с.6). Також у судовому засіданні встановлено, що наказом начальника ГУМВС України в Сумській області № 143 о/с від 27.09.2012 року відповідача звільнено з посади оперуповноваженого БНОН Ямпільського РВ, відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України в запас Збройних сил України за п.64 «ж» (за власним бажанням) (а.с.8). Правовідносини, які є предметом позовних вимог, регламентуються діючим законодавством України, зокрема: Конституцією України, Законом України «Про освіту», Законом України «Про вищу освіту», Законом України «Про міліцію», Указом Президента України від 23.01.1996 року № 77 «Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів», Постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 1996 року за № 992 «Про порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням», Відповідно до ст.53 Конституції України кожен має право на освіту, держава забезпечує доступність та безоплатність вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах. Відповідно до ч.2 ст.52 Закону України «Про освіту» випускники вищих навчальних закладів, які здобули освіту за кошти державного або місцевого бюджетів, направляються на роботу і зобов'язані відпрацювати за направленням і в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 1996 року № 992 затверджено «Порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням». Пункт 14 зазначеного Порядку встановлює, що у разі неприбуття молодого фахівця за направленням або відмови без поважної причини приступити до роботи за призначенням, звільнення його з ініціативи адміністрації за порушення трудової дисципліни, звільнення за власним бажанням, звільнення із служби за контрактом військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу у зв'язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду або рішенням суду про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного корупційного правопорушення, через службову невідповідність, у зв'язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку, за порушення дисципліни, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, особою рядового і начальницького складу протягом трьох років випускник зобов'язаний відшкодувати у встановленому порядку до державного бюджету вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати. Відповідно до ч.6 ст.18 Закону України «Про міліцію» курсанти вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Суд при розгляді справи керується тим, що на час судового розгляду справи є чинним Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затверджений Постановою КМУ від 12 липня 2006 року № 964 та Порядок розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затверджений спільним наказом Мінфіну України, Міноборони, МВС, Міністерства транспорту та зв'язку України, Адміністрації державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, СБУ від 16.07.2007р № 419/831/240/605/537/219/534, за реєстр. в Мінюсті України № 863/14130 від 30.07.07 року. Довідка-розрахунок витрат, пов'язаних з утриманням курсанта [PERSON] у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ за 2008-2012рр, складена відповідно до спеціально визначеного порядку, а тому є належним доказом підтвердження розміру відшкодування вартості навчання. Згідно довідки-розрахунку, наданого позивачем, фактичні витрати, пов'язані з утриманням відповідача [PERSON] під час навчання в університеті складають - 22 334 грн.87 коп. Відповідно до пп. 2.3.5 та 2.3.6 Договору відповідач [PERSON] зобов'язувався після закінчення навчання приступити до виконання службових обов'язків за посадою, на яку призначена Замовником, і відпрацювати не менше трьох років, а у разі звільнення з органів внутрішніх справ після закінчення навчання до встановленого 3-річного терміну перебування на службі - відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з його утриманням у навчальному закладі згідно з затвердженим розрахунком. Згідно п.4.4 Договору у разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати, стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку. Таким чином, суд вважає за необхідне позов задовольнити і стягнути з відповідача [PERSON] вартість його навчання та всіх витрат, пов'язаних із забезпеченням його безкоштовним житлом, харчуванням за нормами курсантського пайка та безкоштовним медичним обслуговуванням в університеті. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 229 грн.40 грн.

Outcome: approved