Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

05 квітня 2016 року позивач звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 21 листопада 2009 року між нею та [PERSON] Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №1004. Від шлюбу сторони дітей не мають. Сумісне життя з відповідачем не склалося з причини втрати почуття любові та поваги, відсутність взаєморозуміння. З червня 2014 року вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, примирення між ними неможливе. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошень про виклик на офіційному веб-сайті Троїцького районного суду Луганської області (на 05.05.2016 р, на 11.05.2016 р., на 25.05.2016 р.), а також шляхом розміщення оголошення в газеті «Урядовий кур'єр». Відповідач надав до суду заяву згідно якої просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Дослідивши та проаналізувавши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] листопада 2009 року між позивачем та відповідачем Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 1004 (а.с.5). Від шлюбу сторони дітей не мають. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є те, що сторони не знаходять взаєморозуміння у сімейних відносинах, між ними втрачене почуття любові та поваги один до одного. Ведення спільного господарства та сумісне проживання між ними припинено з червня 2014 року. Відповідно до ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно зі ст..112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя вважає, що збереження шлюбу в подальшому суперечить інтересам сторін, а тому шлюб має бути розірваний. Спір щодо спільного майна подружжя в рамках цієї справи заявлений не був. Відповідно до ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до квитанції про сплату №13388 від 30.03.2016 року, при подачі позову позивачем був сплачений судовий збір у сумі 551,20 грн. Однак, як було встановлено судом, винними у розпаді сім'ї є рівною мірою як позивач, так і відповідач, а тому судовий збір повинен бути розподілений на двох. За таких обставин з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 275,60 грн На підставі ст.104, 105, 110, 112, 114 ,115 СК України,

Outcome: approved