Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

06 червня 2017 року позивач звернувся в суд з даним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в якому зазначає, що відповідно до укладеного договору № б/н від 04 вересня 2014 року відповідач отримав кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 34,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. [PERSON] взяті на себе зобовязання згідно вказаного договору своєчасно не виконав, внаслідок чого станом на 30 квітня 2017 року утворилась заборгованість в сумі 12313,25 грн. Просив суд стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 04 вересня 2014 року в розмірі 12313,25 грн., яка складається із заборгованості за кредитом 291,00 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 8059,71 грн., заборгованості за пенею та комісією 2900 грн., штрафи: 500 грн. фіксована частина, 562,54 грн. процентна складова, а також стягнути судові витрати. Представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, про що подав відповідну заяву, де просить справу розглянути без його участі, не заперечує щодо винесення заочного рішення по справі. Відповідач позов визнав та пояснив, що дійсно брав кредит у позивача, який на даний час не повернув через відсутність коштів. Просить застосувати строк позовної давності до пені. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом установлено, що 04 вересня 2014 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк (далі ПАТ КБ) «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений договір шляхом підписання заяви, яка разом із памяткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами становить між відповідачем та банком договір про надання банківських послуг (а.с. а.с. 5-30). Відповідно до умов договору [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 34,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У заяві на отримання кредиту зазначено, що [PERSON] ознайомився та згідний із Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення, та своїм підписом підтвердив факт надання йому повної інформації про умови кредитування (а.с. 5 зворот). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань за вказаним кредитним договором від 04 вересня 2014 року у нього утворилася заборгованість перед позивачем, розмір якої, станом на 30 квітня 2017 року згідно розрахунку заборгованості (а.с. 4) становить 12313,25 грн., що включає заборгованість за кредитом 291,00 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 8059,71 грн., заборгованості за пенею та комісією 2900 грн., штрафи: 500 грн. фіксована частина, 562,54 грн. процентна складова. Відповідач [PERSON] не надав суду доказів, які б спростовували наявність у нього боргу перед позивачем, а тому позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими. Щодо застосування строку позовної давності до пені, як того просить відповідач, суд приходить до наступного. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. В силу ст. 258 ч. 2 п. 1 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Враховуючи вказані вимоги закону та заяву відповідача про застосування строку позовної давності, пеня підлягає стягненню в розмірі 1200 грн. (2900 грн. (станом на 30.04.2017) 1700 грн. (станом на 30.04.2016). Задовольняючи позов, суд, відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України, стягує із відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати у виді сплаченого судового збору (а.с. 1) пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. Враховуючи, що позов задоволено на 86,2% (10613,23 грн. * 100% : 12313,25 грн.), суд стягує із відповідача в користь позивача 1379,20 грн. сплаченого судового збору (1600 грн. * 86,2% : 100%). На підставі наведеного та

Outcome: partial