Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

05.07.2017 року [PERSON] подав до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області позовну заяву, заявив позовні вимоги до [PERSON], третя особа: Орган опіки та піклування адміністрації Заводського району міста Кам'янське Дніпропетровської області «про позбавлення батьківських прав», якими просив: позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої доньки, [PERSON], [INFO]. Позиція позивача: що він з [PERSON] 05.08.1995 року уклали шлюб, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Дніпровської районної Ради народних депутатів м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис №559. Від шлюбу мають дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження, виданим Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області від 24.03.2006 року за актовим записом №187. Після народження дитини, у [PERSON] різко змінився психоемоційний стан, вона почала поводити себе незрозуміло, нерозсудливо та дуже дивно, перебувала у стані постійної емоціональної напруженості. Згодом почала уходити з дому не зазначаючи куди та поверталася інколи через сутки, двоє. Мати відповідача неодноразово зверталася до правоохоронних органів із заявою про встановлення місцезнаходження [PERSON]. Відповідачка неодноразово поверталася додому у стані алкогольного сп'яніння, почала пиячити. З приводу такої поведінки в сім'ї постійно виникали конфлікти, свідком яких була малолітня дитина [PERSON]. Весь час малолітня дівчинка перебувала із батьком [PERSON], який за нею піклувався. Всі питання щодо виховання та утримання дитини взяв на себе без участі та підтримки з боку відповідачки. [PERSON] неодноразово знаходилася на лікуванні від алкогольної залежності у КЗ «ДМЛ № 1» «ДОР», а також прийняла курс лікування гіпнозом по методу лікаря Довженка А.Р. від алкоголізму, але жодних результатів не надало. Починаючи з початку 2015 року, відповідачка почала проживати окремо, жодного разу не з'являлася, взагалі не спілкувалася з дитиною та чоловіком не бачила їх, жодного з покладених законом обов'язків матері не виконувала, не те що не піклувалася про дочку, а взагалі навіть не цікавилася її життям, здоров'ям, вихованням, розвитком. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини відповідачка особисто зазначила, що її психологічний та матеріальний стан не дозволяє їй належним чином виконувати свої батьківські обов'язки. За таких обставин позивач подав позов до Заводського районного суду «про розлучення та встановлення місця проживання малолітньої дитини з батьком» та «про стягнення аліментів». 16 березня 2016 року за Рішенням суду шлюб було розірвано, та визначено місце проживання малолітньої дитини, [PERSON], [INFO], разом з батьком - [PERSON] до досягнення дитиною повноліття. Після розлучення відповідачка продовжує пиячити, ухилятися від виконання своїх батьківських обов'язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду та лікування, вона взагалі не спілкується і не бачиться з дитиною, навіть не цікавиться її здоров'ям, розвитком, не приймає участі в матеріальному її утриманні, не виконує Рішення суду щодо сплати аліментів, жодної виплати з дня винесення Рішення суду не здійснює, що підтверджується Довідками Заводського Відділу державної виконавчої служби про заборгованість по сплаті аліментів. Малолітня [PERSON] знаходиться на повному утриманні та вихованні батька, проживає з ним вдвох за адресою: [ADDRESS], який забезпечує дитину всім необхідним, зокрема: одягом та взуттям, продуктами харчування, сприяє її всебічному розвитку, навчанню. Виховує її в любові та злагоді, привчає до здорового способу життя, порядності, людяності, приділяє велику увагу освіті доньки. [PERSON] навчається у КЗ «Спеціалізована школа з поглибленим вивченням іноземних мов І ступеня - колегіум № 16 м. Кам'янське», також ходить на заняття з вивчення англійської мови до школи «Ексклюзив». [PERSON] має постійне місце роботи, працює на двох роботах: в ТОВ «ІНФО-КОМ» на посаді технічного директора та в ТОВ «ПРОФ ІТ» на посаді директора, отримує заробітну плату в розмірі 6000,00 гривень щомісячно, має позитивні відгуки за місцем роботи, дуже любить свою дитину і бажає піклуватися про неї, виховувати, надавати всебічний духовний та моральний розвиток. Позиція відповідача: відповідачка [PERSON] зазначила, що вона не оспорює що в силу подій які відбулися в її житті, вона не виконувала свої батьківські обов'язки відносно її малолітньої дитини доньки [PERSON], але вона завжди її любила та бажала їй найкращого. Вона не оспорює що з підстав зловживання спиртними напоями вона проходила лікування. На теперішній час вона не має офіційного місця роботи, але намагається працевлаштуватися. Вона дійсно має заборгованість за аліментними платежами, але не працювала так як не мала змоги ні знайти роботи, ні за станом здоров'я її шукати. 09.10.2018 року з боку відповідача подано відзив на позов, в особі представника відповідача [PERSON] (а.с. 87-89), згідно до якого відповідач зазначив на непогодження з позицією позивача та просили у задоволенні позову відмовити, так як обґрунтованої позиції позивачем не доведено. Доказів які б визначали підстави для такого рішення, як позбавлення батьківських прав не наведено. Позивач має більше забезпечення ніж відповідачка, а тому дитина прихильна саме до нього. Крім того, саме позивач відвід відповідачку проживати до її матері. Відповідачка бажає спілкуватися та піклуватися дитиною, але від незалежних від неї причин такого не відбувається. Позиція 3-ої особи - Орган опіки та піклування Адміністрації Заводського району Кам'янської міської ради, 12.10.2017 року надано висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с. 34-35). В судовому засіданні дана позиція була підтримана представником Михайловою Ж.М., яка зазначила, що за заявою відповідачки [PERSON] розглядалося питання про перегляд наданого висновку, але позиція матері та надані нею пояснення лише підтвердили раніше наданий висновок, та підстав для його зміни не було виявлено. Позиція малолітньої дитини - [PERSON]: при спогадах про мати вона завжди її пригадує у стані алкогольного сп'яніння, з пляшками, лежачою на підлозі. Що мати ховала спиртне у її іграшках. Вона побоюється такого спілкування з нею, і не бажає з нею спілкуватися. Батько піклується нею. Мати ніде не працює, живе окремо і не піклується нею. З боку батька жодних перешкод у спілкування з матір'ю не чиниться, це її самостійне рішення. Вона не бажає що б мати мала відносно неї батьківські права. Свідок позивача - [PERSON] суду пояснила, що вона є хрещеною матір'ю [PERSON], яка проживає разом з батьком, який з самого народження дитини піклувався нею, забезпечуючи її матеріально, та вирішуючи всі питання з її життям та вихованням. Мати не займалася дитиною, зловживала спиртними напоями. Вона спілкувалася з [PERSON] щодо налагодження стосунків між нею та її матір'ю , але дитина не бажає такого спілкування, не хоче взагалі бачити матір. Процесуальні рішення: 05.07.2017 року [PERSON] подав до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області позовну заяву, заявив позовні вимоги до [PERSON], третя особа: Орган опіки та піклування адміністрації Заводського району міста Кам'янське Дніпропетровської області «про позбавлення батьківських прав», якими просив: позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої доньки, [PERSON], [INFO]. Ухвалою судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11.08.2017 року відкрито провадження по справі (а.с. 23). 12.10.2017 року Органом опіки та піклування Адміністрацією Заводського району Кам'янської міської ради надано висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с. 34-35). Згідно пп.9 п.1 Розділу XIII Перехідних Положень ЦПК України провадження по цивільній справі продовжено в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30.01.2018 року закрито підготовче судове засідання та призначено судовий розгляд по суті. 09.10.2018 року з боку відповідача подано відзив на позов, в особі представника відповідача [PERSON] (а.с. 87-89), згідно до якого відповідач зазначив на непогодження з позицією позивача та просили у задоволенні позову відмовити. Заслухав сторони, малолітню дитину, свідка сторони позивача, повно і всебічно з'ясував обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідив в судовому засіданні докази надані сторонами, суд приходить до наступного: З 05.08.1995 року сторони - [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджено Свідоцтвом про укладення шлюбу, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Дніпровської районної Ради народних депутатів м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис № 559 (а.с. 7). [INFO] у подружжя [PERSON], народилася донька [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження виданого Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 187 (а.с. 8). З травня 2015 року сторони припинили спільне проживання, що підтверджено сторонами, актом про не проживання № 736 від 01.06.2015 року (а.с. 10). З травня 2015 року малолітня [PERSON], [INFO], залишилася з батьком, з яким проживає і на час вирішення спору судом, що підтверджено сторонами та довідкою з місця проживання (а.с. 16). Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03.11.2015 року (а.с. 14), стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON], на утримання доньки [PERSON], [INFO], яке не виконується відповідачкою, в зв'язку із чим мається заборгованість зі сплати аліментів (а.с. 15, 63-66). Згідно до висновку органу Опіки та піклування адміністрації Заводського району від 19.02.2016 року (а.с. 11), при розгляду цього питання була присутня мати дитини [PERSON], яка підтвердила що в силу її психологічного стану, вона не може піклуватися дитиною та виконувати свої батьківські обов'язки належним чином, а тому є доцільним що б донька залишилася з батьком. За результатами розгляду цього питання, було встановлено, що мати дитини не цікавиться її життям, не піклується дитиною, не забезпечує її, та надано висновок про доцільність в інтересах дитини - [PERSON], [INFO], визначення її місця проживання разом з батьком - [PERSON]. Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16.03.2016 року (а.с. 12), розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], та визначено місцем проживання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], разом із батьком - [PERSON]. Дитина - [PERSON], є ученицею Комунального закладу «Спеціалізованої школи з поглибленим вивченням іноземних мов І ступеня - колегіум № 16 м. Кам'янське», та згідно до висновку практичного психолога зазначено, що в дитини викликає тривожність та хвилювання материнська тема, що стало причиною заміни заходів у 4-му класі до дня матері та 8 березня, на теперішній час її психологічний стан став налагоджуватися. Впливу батька на сприйняття дитиною матері в негативній формі не встановлено. Дитина виховується батьком у любові та повазі (а.с. 18). Позивач [PERSON] має постійне місце роботи та позитивну характеристику за місцем праці (а.с. 19-20). Органом опіки та піклування Адміністрацією Заводського району Кам'янської міської ради надано висновок від 12.10.2017 року про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с. 34-35). За заявою [PERSON] про перегляд висновків Органу опіки та піклування, 14.02.2018 року були запрошені заявниця та батько дитини [PERSON], під час засідання комісії підстав для зміни раніше наданого висновку не знайдено (а.с. 67). Норми права: Ст. 51 Конституції України: Батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов'язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Конвенції про права дитини, ратифікована Постановою ВР № 789-12 від 27.02.1991 року: Дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування (п. 1 ст. 7 Конвенції); Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини (п. 1 ст. 9 Конвенції). Держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю (п. 1 ст. 12 Конвенції). 3 цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства (п. 2 ст. 12 Конвенції). Сімейний Кодекс України: Згідно до ч. 1 ст. 150 СК України - Батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Ч. 2 ст. 150 СК України - Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ч. 3 ст. 150 СК України). Батьки зобов'язані поважати дитину (ч. 4 ст. 150 СК України). Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї (ч. 5 ст. 150 СК України). Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батькам, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини (ч. 6 ст. 150 СК України). Ч. 1 п. 2 ст. 164 СК України - мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання -, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Враховуючи встановлені фактичні обставини по справі, думку дитини - малолітньої [PERSON], докази надані стороною позивача, висновки органу опіки та піклування Адміністрації Заводського району Кам'янської міської ради, щодо ухилення матері дитини [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог позивача, як необхідних та для забезпечення інтересів дитини. Щодо позиції відповідача про бажання [PERSON] брати участь у житті дитини та її вихованні, суд враховує процесуальну поведінку відповідача під час судового розгляду, яка не зважаючи на надання стороні відповідача можливості прибути до суду (оголошення перерви під час судових засідань 06.03.2018 року, 10.07.2018 року, 09.10.2018 року), та надати підтвердження своїм намірам, використати наданий судом час для врегулювання та налагодження стосунків з дитиною, відповідачем жодного доказу на підтвердження своєї позиції не надано та до суду [PERSON] будучи належним чином сповіщена, стосунків з дитиною не налагодила, в засідання не прибувала та поважності своєї неявки не підтвердила. Щодо понесених сторонами судових витрат, то з боку позивача при зверненні із позовом сплачено судовий збір в розмірі 640 гривень, що підтверджено квитанцією (а.с. 1), а тому зазначені витрати, згідно до вимог ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved