Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

04 січня 2017 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до Комунального закладу «Костянтинівський медичний коледж» (далі КЗ «КМК») про поновлення на роботі. Він посилався на те, що наказом №99 від 16 квітня 2013 року він був прийнятий на посаду юрисконсульта 2 категорії Костянтинівського медичного училища. 1 жовтня 2014 року переведений на посаду юрисконсульта 1 категорії. А відповідно до наказу №17-к від 19 січня 2016 року присвоєно категорію провідний юрисконсульт. Наказом № 306-к від 30 грудня 2016 року він звільнений з посади за п.1 ст. 40 КЗпП України за скороченням штату. Вважає звільнення незаконним, оскільки відповідачем не дотримано обовязкових умов його звільнення з посади, не здійснено належним чином попередження про майбутнє вивільнення. Крім того, він не був працевлаштований, як це передбачається законом. Просив поновити на роботі, визнавши незаконним та скасувати наказ № 306-к від 30 грудня 2016 року про його звільнення. Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 09 березня 2017 року позовні вимоги [PERSON] до Комунального закладу «Костянтинівський медичний коледж» про поновлення на роботі задоволено частково. Визнано незаконним наказ №306-к від 30 грудня 2016 року, виданий Комунальним закладом «Костянтинівський медичний коледж», про звільнення з посади провідного юрисконсульта [PERSON] в частині дати звільнення. Змінено дату звільнення [PERSON] з посади провідного юрисконсульта на 02 січня 2017 року. Стягнуто з Комунального закладу «Костянтинівський медичний коледж» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 250 (двісті пятдесят) грн. 27 коп. Стягнуто з Комунального закладу «Костянтинівський медичний коледж» на користь [PERSON] 500 (пятсот) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди. В іншій частині позовних вимог відмовлено. В апеляційній скарзі [PERSON] ставить питання про скасування рішення суду з ухваленням нового рішення. Вважає рішення суду незаконним. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у звязку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. Відповідно до інформації з Костянтинівського міського центру зайнятості у КЗ «КМК» в період з 31 жовтня 2016 року по 30 грудня 2016 були вакантними наступні посади: черговий по гуртожитку, гардеробник, інженер з охорони праці, прибиральник службових приміщень. Таким чином, власник є таким, що належно виконав вимоги законодавства про працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України у справах: 6-491цс15, 6-40цс15, 6-3048 цс15. Судом встановлено, що відповідач не пропонував йому іншу наявну в коледжі роботу, порушивши порядок звільнення за п.1 ст.40 КЗпП України. Суд зробив висновок, за яким він не може поновити позивача на посаді, якої вже немає, однак такий висновок знаходиться за межами трудового законодавства. Відтак встановивши, що звільнення позивача відбулось з порушенням встановленого законом порядку, суд зобовязаний поновити працівника на попередній роботі. зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України у справі № 6-33цс14. За змістом п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» звільнений без законних підстав або з порушенням установленого порядку працівник не поновлюється на попередній роботі лише у випадку, коли поновити його на роботі неможливо внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації. Поновлення працівника на іншій посаді не допускається. Оскільки встановлено, що [PERSON] звільнили з порушенням вимог закону через те, що йому не запропоновано всі вакантні посади, наявні у КЗ «КМК» рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про поновлення позивача на посаді провідного юрисконсульта КЗ «КМК». В засіданні апеляційного суду [PERSON] апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити. Представники Комунального закладу «Костянтинівський медичний коледж» просили апеляційну скаргу відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін. Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до розпорядження керівника обласної державної адміністрації - голови обласної державної адміністрації від 25 січня 2017 року № 70 Костянтинівське медичне училище перейменоване на Комунальний заклад «Костянтинівський медичний коледж». Тому належним відповідачем п справі є саме ця юридична особа. [PERSON] має вищу юридичну освіту, що підтверджується копією диплома, долученої до матеріалів справи, та з 16.04.2013 року працював у КЗ «Костянтинівський медичний коледж» на посаді юрисконсульта ІІ категорії з тримісячним випробуванням. ( а.с.38,39 том 1). 16.07.2013 року його було переведено на посаду юрисконсульта ІІ категорії постійно. Наказом директора Костянтинівського медичного училища від 19 січня 2016 року №17-к [PERSON] встановлена кваліфікаційна категорія юрисконсульта 1 категорії. (а.с. 172 том 2). 01.01.2016 року йому присвоєно категорію юрисконсульт провідний. 30.12.2016 року [PERSON] звільнено з посади за п. 1 ст. 40 КЗпП України за скороченням штату.(а.с.3 том 1). Зазначені обставини підтверджуються трудовою книжкою та не заперечувались сторонами. Звертаючись в суд з позовом про поновлення на роботі, [PERSON] посилався на те, що його звільнення відбулося з порушення законодавства про працю. Йому не надали вакантні посади, які мали місце в учбовому закладі. Задовольняючи позовні вимоги частково і, змінюючи дату звільнення позивача з роботи, суд першої інстанції виходив з порушення роботодавцем трудового законодавства в частині дати звільнення. Суд вважав, що матеріалами справи підтверджується та не заперечується сторонами, що скорочення посади провідного юрисконсульта мало відбутися 01.01.2017 року. А звільнення відбулося 30 грудня 2016 року раніше, ніж відбулось скорочення. Враховуючи вищенаведене суд вважав необхідним задовольнити позовні вимоги щодо визнання незаконним наказ №306-к від 30.12.2016 року, виданий КЗ «Костянтинівський медичний коледж», про звільнення з посади провідного юрисконсульта [PERSON] в частині дати звільнення. В звязку з цим суд,

Outcome: approved