Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

06.10.2017 року до суду звернулося Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позові позивач посилався на те, що відповідно до умов укладеного між сторонами кредитного договору № б/н від 21.02.2008 року відповідач отримав кредит в сумі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, однак порушив зобов`язання: кредит не повертає, заборгованість станом на 14.09.2017 року склала в сумі 67082,32 грн., з яких заборгованість по кредиту в сумі 33342,44 грн., відсотки за користування кредитом в сумі 10632,99 грн., заборгованість за пенею в сумі 19674,40 грн., штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов і Правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) в сумі 250 грн., штраф (процентна складова) в сумі 3182,49 грн., прохали стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по кредитному договору № б/н від 21.02.2008 року в сумі 67082,32 грн., з яких заборгованість по кредиту в сумі 33342,44 грн., відсотки за користування кредитом в сумі 10632,99 грн., заборгованість за пенею в сумі 19674,40 грн., штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов і Правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) в сумі 250 грн., штраф (процентна складова) в сумі 3182,49 грн., а також витрати на сплату судового збору в сумі 1600 грн. 06.10.2017 року до суду звернувся представник позивача [PERSON] з клопотанням про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти заочного розгляду справи. 20.11.2017 року ухвалою судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області Яроша С.О. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в судове засідання на 08.12.2017 року. 12.01.2018 року до суду звернувся відповідач з відзивом на позов, в якому посилалася на те, що позов не визнала, посилаючись на те, що 21.02.2008 року вона подала заяву позивачу про приєднання до Правил та Умов у Привабанку без дати, остання не читаєма, позивачем не надано доказів отримання нею Пам`ятки, яка містить тарифи, не підтверджено, що кредитний ліміт становив 15000 грн., посилаючись на ст.ст. 208, 1055 ЦК України вказує, що її заява не містить основні умови обслуговування та кредитування, а також тарифи, вважає, що позивачем не надано доказів відкриття карткового рахунку на її ім`я, активації картки Універсальна, укладення договору про відкриття кредитної лінії, ознайомлення з правилами кредитування кредитною карткою, позивачем не додано доказів на підтвердження повноважень осіб позивача, вказаних у заяві, на укладення договорів від імені юридичної особи, посилаючись на ст.551 ЦК України прохає зменшити розмір відсотків, що нараховуються як неустойка, посилаючись на те, що 30.03.2015 року вона народила доньку [PERSON] як на обставину, яка має істотне значення відповідно до ст.551 ЦК України, посилаючись на ч.3 ст.1056-1 ЦК України, вважає, що банк незаконно змінив процентну ставку за договором, посилаючись на ст.ст. 623, 624 ЦК України та ст.61 Конституції України, вважає, що позивачем застосована подвійна юридична відповідальність до неї, так як пеня та штраф є різновидом неустойки, прохала відмовити в задоволенні позову. 12.01.2018 року ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області призначено цивільну справу до розгляду в порядку загального позовного провадження у підготовче засідання на 31.01.2018 року. 31.01.2018 року до суду звернулася відповідач з заявою про розгляд справи без її участі. 31.01.2018 року ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області закрито підготовче засідання та справу призначено до розгляду по суті на 22.02.2018 року. 22.02.2018 представник позивача [PERSON], належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи по суті, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи по суті, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без її участі. Представник відповідача [PERSON] позов не визнала, суду пояснивши, що 21.02.2008 року відповідач подала заяву позивачу про приєднання до Правил та Умов у Привабанку без дати, остання не читаєма, позивачем не надано доказів отримання відповідачем [PERSON], яка містить тарифи, не підтверджено, що кредитний ліміт становив 15000 грн., посилаючись на ст.ст. 208, 1055 ЦК України вказує, що заява відповідача не містить основні умови обслуговування та кредитування, а також тарифи, вважає, що позивачем не надано доказів відкриття карткового рахунку на ім`я відповідача, активації картки Універсальна, укладення договору про відкриття кредитної лінії, ознайомлення з правилами кредитування кредитною карткою, позивачем не додано доказів щодо укладення договору в письмовій формі, на підтвердження повноважень осіб позивача, вказаних у заяві, на укладення договорів від імені юридичної особи, посилаючись на ст.551 ЦК України прохає зменшити розмір відсотків, що нараховуються як неустойка, посилаючись на те, що 30.03.2015 року відповідач народила доньку [PERSON] як на обставину, яка має істотне значення відповідно до ст.551 ЦК України, посилаючись на ч.3 ст.1056-1 ЦК України, вважає, що банк незаконно змінив процентну ставку за договором, посилаючись на ст.ст. 623, 624 ЦК України та ст.61 Конституції України, вважає, що позивачем застосована подвійна юридична відповідальність до відповідача, так як пеня та штраф є різновидом неустойки, прохала відмовити в задоволенні позову. Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, об`єктивному, всебічному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає встановленими наступні обставини: 21.02.2008 року між сторонами укладено кредитний договір № б/н, що підтверджується копією заяви відповідача (а.с.9), витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт Універсальна (а.с.10), витягом з Умов і Правил надання банківських послуг (а.с.11-25). Відповідно до заяви позивач надав відповідачу кредит у сумі 800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36 % на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, погашення заборгованості здійснюється щомісячними платежами (а.с.9,10). Відповідач отримав кредит, що підтверджується її підписом в анкеті-заяві позичальника (а.с.9). Відповідач порушив зобов`язання щодо повернення кредиту та відсотків за його користування та пені, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.5-8). Заборгованість станом на 14.09.2017 року склала в сумі 67082,32 грн., з яких заборгованість по кредиту в сумі 33342,44 грн., відсотки за користування кредитом в сумі 10632,99 грн., заборгованість за пенею в сумі 19674,40 грн., штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов і Правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) в сумі 250 грн., штраф (процентна складова) в сумі 3182,49 грн. На момент розгляду справи судом відповідач заборгованість не погасив. Суд, задовольняючи позов частково, виходить з наступного: Між сторонами склалися правовідносини по договору позики, які регулюються параграфом 1 Позика та параграфом 2 Кредит Цивільного кодексу України та умовами кредитного договору № б/н від 21.02.2008 року, укладеного між сторонами, та Умовами і Правилами надання банківських послуг. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до ч.2 п.1 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Судом встановлено, що підставою виникнення прав та обов`язків сторін є договір про надання банківських послуг № б/н від 21.02.2008 року, укладений між сторонами. Відповідно до умов кредитного договору банк надає позичальнику кредит у сумі 800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36 % на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, а позичальник зобов'язується надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості по кредиту (а.с.9). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що відповідач, зобов`язаний згідно кредитного договору погашати заборгованість перед банком по наданому кредиту, нарахованим відсоткам, порушив зобов`язання по його поверненню частинами, відсотків за його користування, так як сплачував його не в повному розмірі, чим допустив неналежне виконання зобов`язання щодо повернення кредиту, відсотків за його користування. Відповідно до ч.1 п.3, 4 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Відповідно до ч.1 ст.624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених даним договором, більше ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в сумі 250 грн. + 5% від суми заборгованості. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.2 п.8 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків або інші способи відшкодування майнової шкоди. Судом встановлено, що до суду звернувся позивач як позикодавець за кредитним договором з позовом за захистом свого порушеного майнового права, передбаченого кредитним договором, шляхом відшкодування збитків в зв`язку з тим, що відповідач як позичальник неналежним чином виконав свій обов`язок щодо повернення позики, відсотків за її користування, пені та штрафів. Суд доходить висновку, що майнове право позивача, передбачене кредитним договором: повернення позики, відсотків за її користування, пені, порушене відповідачем внаслідок його неналежного виконання обов'язку, передбаченого кредитним договором, підлягає захисту судом способом відшкодування збитків у виді повернення кредиту, відсотків за його користування, пені. Суд вважає за необхідне застосувати ч.3 ст.551 ЦК України, відповідно до якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Суд,

Outcome: partial