Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

07.04.2014 р. позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просила визнати припиненим договір поруки №363-Ф/08-Р, укладений 04.08.2008 р. між нею та ВАТ акціонерний банк «Укргазбанк», правонаступником якого є відповідач ПАТ АБ «Укргазбанк». Позовні вимоги обґрунтувала тим, що 04.08.2008 року між [PERSON] як позичальником та ВАТ АБ «Укргазбанк» як кредитодавцем, укладено кредитний договір №363-Ф/08, за яким банк надав позичальнику кредит в сумі 130000,00 дол. США з кінцевим терміном повернення 03.08.2028 р. та зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 14,8% річних. Для забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за вказаним кредитним договором 04.08.2008 року між банком та позивачкою укладено договір поруки №363-Ф/08-Р, згідно якого остання виступила поручителем та зобов'язалася перед банком відповідати за зобов'язаннями [PERSON], що витікають з кредитного договору №363-Ф/08. В наступному між банком та [PERSON] укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору, якою внесено зміни до п. 3.2.2, виклавши його в новій редакції, однак позивачку про внесення даних змін до кредитного договору не повідомлено. На думку позивачки зміна основного зобов'язання на підставі додаткової угоди №1 до кредитного договору, призвела до збільшення розміру її відповідальності як поручителя, а враховуючи, що згоди на таку зміну основного зобов'язання вона не надавала, вважає договір поруки припиненим з посиланням на ч. 1 ст. 559 ЦК України. В судовому засіданні представник позивачки підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. З урахуванням думки представників сторін суд знаходить можливим провести судовий розгляд у відсутності третьої особи. Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у судовому розгляді, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.08.2008 р. між ВАТ АБ «Укргазбанк» як кредитодавцем, правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», та [PERSON] як позичальником укладено кредитний договір №363-Ф/08. Згідно п. 1.1 даного договору банк надає позичальнику кредит в сумі 130000,00 дол. США. Кредит надається на строк/термін з 04.08.2008 р. по 03.08.2028 р., із сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 14,8% річних. Для забезпечення виконання обов'язків позичальника, що витікають з кредитного договору, 04.08.2008 р. між ВАТ АБ «Укргазбанк» як кредитодавцем, правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», та [PERSON] як позичальником, [PERSON] як поручителем, прізвище якої в наступному змінено на «[PERSON]» відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER], укладено договір поруки №363-Ф/08-Р. Згідно вказаного договору, поручитель поручається перед банком за виконання позичальником зобов'язань по кредитному договору №363-Ф/08 від 04.08.2008 р., укладеному між банком та позичальником. Також встановлено, що поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за порушення виконання зобов'язання по кредитному договору, а також, що поручитель відповідає в тому ж об'ємі, що і позичальник - за сплату кредиту, процентів за користування кредитом, неустойки (штрафи, пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Відповідно до положень ст. 11 ЦК України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків. Згідно положень статті 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. В силу ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Порука припиняється за наявності загальних підстав припинення зобов'язання, закріплених у главі 50 ЦК України: виконання поручителем договору поруки; домовленістю сторін; у зв'язку із смертю фізичної особи; ліквідацією юридичної особи тощо. Статтею 559 ЦК України визначені також спеціальні підстави припинення поруки. Так, у відповідності до частини першої вказаної статті, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає, зокрема, в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки тощо. Як вбачається з матеріалів справи за домовленістю між банком та позичальником на підставі додаткової угоди від 17.03.2009 р. №1 внесено зміни до п. 3.2.2 кредитного договору від 04.08.2008 р. №363-Ф/08. Вказаним пунктом передбачено право банку виконувати доручення позичальника на договірне списання коштів на користь банку з поточних рахунків позичальника в національній та в іноземних валютах. Згідно додаткової угоди №1 до кредитивного договору передбачено право банку випадки в яких позичальником може бути надано доручення банку на договірне списання коштів, зокрема, в день купівлі іноземної валюти за заявкою позичальника на валютному аукціоні НБУ. Таким чином, зміна основного зобов'язання, яка відбулась на підставі додаткової угоди від 17.03.2009 р. №1, за своїм змістом не пов'язана із зміною розміру позики, розміру процентів, періоду їх сплати чи відповідальності за порушення зобов'язання. З наведених обставин та міркувань суд знаходить необґрунтованими доводи позивачки про те, що зміна основного зобов'язання на підставі додаткової угоди від 17.03.2009 р. №1 призвела до збільшення обсягу розміру відповідальності поручителя. Зважаючи на викладене, а також беручи до уваги те, що в ході судового розгляду не встановлено обставин з якими ч. 1 ст. 559 ЦК України пов'язує припинення поруки, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed