Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

06.06.2018 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» грошові кошти у розмірі 55540,81 грн., з яких: безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 43470,50 грн.; відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 9129,80 грн.; інфляційні витрати, понесені у зв'язку з невиконанням грошового зобов'язання, за період з 17.11.2017 року по 24.05.2018 року, у розмірі 2264,13 грн.; 3% річних за користування грошовими коштами, за період з 17.11.2017 року по 24.05.2018 року у розмірі 676,38 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762,00 грн. Відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство у порядку позовного провадження здійснюється за правилами загального та спрощеного провадження. Представником позивача до позовної заяви було надано клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, яке судом було задоволено частково. Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 07.06.2018 року справа була відкрита за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого ст.ст.274-279 ЦПК України, оскільки підпадає під ознаки малозначної справи, з повідомленням /викликом/ сторін за наявними у справі матеріалами. Вищевказана ухвала була направлена учасникам справи та відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень, подання зустрічного позову або клопотання про слухання справи у судовому засіданні з викликом сторін. Будь-яких заяв або клопотань від відповідача через канцелярію суду не надходило, тому суд вважає за можливе розглянути за наявними у справі матеріалами. Відповідно ч.2. ст.281 ЦПК України - розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими главою про заочний розгляд справи. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у порядку ст.128, 131 ЦПК України. В матеріалах справи є два рекомендованих повідомлення пошти Одекспресс № 0014655 про те, що [PERSON] відмовилась від вручення її судової повістки на виклик до суду /а.с.71/. Представник позивача Порадинський А.О. у судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце його проведення повідомлялась належним чином, про причини неявки суду не повідомила, заяв та клопотань про відкладення слухання справи до суду не надходило. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який повідомлений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідає положенням ст. 280-282 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що між Акціонерним банком «Південний» та [PERSON] 17 жовтня 2017 року укладено договір банківського рахунку № 1651670, згідно умов якого Банк відкрив [PERSON] поточний рахунок [NUMBER] з використанням електронного платіжного засобу (ПК) у валюті UAH. Відповідно до п.2.1. Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб вважається укладеним, а всі його умови прийнятими та погодженими Клієнтом з моменту підписання Клієнтом та Банком відповідної Заяви-Договору про надання банківського продукту /послуги, яка містить згоду Клієнта на прийняття пропозиції укласти Договір комплексного банківського обслуговування (акцепт). Підписанням відповідної Заяви-Договору про надання банківського продукту Клієнт підтверджує, що він ознайомлений з умовами Договору комплексного банківського обслуговування (в тому числі тарифами), прийняв його умови безумовно та в повному обсязі, прийняв на себе зобов'язання дотримуватись їх та згоден з укладенням з Банком цього Договору. Із позовної заяви вбачається, що касиром відділення № 15-22 Банку [PERSON], 16.11.2017 року помилково здійснено грошовий онлайн переказ «Monego» на платіжну карту № [NUMBER], належну [PERSON], у розмірі 43 541,00 грн. Даний факт підтверджується пояснювальною запискою [PERSON]., заявою на переказ готівки № 556531731 від 16.11.2017 року, та випискою про рух коштів по рахунку [NUMBER], належного [PERSON] /а.с.46-50/. Відповідно до п. 3.1.2 Договору комплексного обслуговування Клієнт зобов'язаний, у разі помилкового зарахування коштів на рахунок, повернути ці кошти /а.с.15-16/ Представник позивача пояснив, що в порушення вимог вказаної норми, замість того, щоб повернути безпідставно набуті грошові кошти, того ж дня, за декілька годин по поточному рахунку [NUMBER] належному [PERSON], за допомогою платіжної картки [NUMBER], у двох банкоматах м. Києва, було здійснено 8 фінансових транзакцій направлених на зняття готівки з вищевказаного рахунку, загальною сумою 43541,00 грн., що підтверджується випискою про рух коштів/а.с.50/ Тобто, [PERSON], за власним бажанням, отримала безпідставно набуті грошові кошти, які належать Банку. Працівники банку неодноразово намагались зв'язатись з [PERSON] за мобільним телефонним номером «[NUMBER]», вказаного у Договорі як контактний, для вирішення питання про повернення безпідставно набутих грошових коштів. 27.11.2017 року [PERSON] було направлено вимогу про повернення безпідставно набутих грошових коштів, вих. № 14-25566БТ від 27.11.2017 року. Однак, станом на 24.05.2018 року вимога не виконана, а безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 43 541,00 грн. [PERSON] не повернуті, тому позивач звернувся з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідачабезпідставно набуті грошові кошти у розмірі 43470,50 грн.; відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 9129,80 грн.; інфляційні витрати, понесені у зв'язку з невиконанням грошового зобов'язання, за період з 17.11.2017 року по 24.05.2018 року , у розмірі 2264,13 грн.; 3% річних за користування грошовими коштами, за період з 17.11.2017 року по 24.05.2018 року у розмірі 676,38 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762,00 грн. Як вбачається з позовної заяви, предметом позову є стягнення коштів. Обґрунтовуючи підстави позову, позивач посилався на статі 625, 1212 Цивільного кодексу України, а саме на те, що відповідач безпідставно отримала грошові кошти, які підлягають поверненню з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та зі сплатою процентів за користування чужими грошовими коштами. Загальні підстави для виникнення зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Відповідно до вимог ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна, які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. За змістом частини першої статті 1213 ЦК України, набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Судом встановлено, що між сторонами існують договірні відносини з приводу відкриття і обслуговування банком карткового рахунку на ім'я [PERSON], однак згідно доказів касиром банку були помилково перераховані відповідачу спірні кошти у розмірі 43541,00 грн, тобто при проведенні операції по перерахуванню коштів, відповідач безпідставно набула грошові кошти ПАТ АБ «Південний» в загальній сумі 43541,00 грн., тому на підставі статті 1212, 1213 ЦК України зобов'язана їх повернути незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача грошових коштів на загальну суму 55540,81 грн, які складаються з безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 43470,50 грн.; відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 9129,80 грн.; інфляційні витрати, понесені у зв'язку з невиконанням грошового зобов'язання, за період з 17.11.2017 року по 24.05.2018 року , у розмірі 2264,13 грн.; 3% річних за користування грошовими коштами, за період з 17.11.2017 року по 24.05.2018 року у розмірі 676,38 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762,00 грн., то вони підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Статтею 625 ЦК України визначено загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов'язання, її дія поширюється на всі види грошових зобов'язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов'язань. Дія статті поширюється на порушення грошового зобов'язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду, тому не має підстав для застосування положень ст.625 ЦК України. Застосуванню підлягає ст.1212 ЦК України, згідно з якою особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи/потерпілого/ без достатньої правової підстави /безпідставно набуте майно/, зобов'язана повернути потерпілому це майно. Якщо без достатньої правової підстави набуваються або зберігаються гроші, на них нараховуються відсотки згідно зі ст.536 ЦК України з того часу, коли набувач дізнався або повинен був дізнатися про безпідставність набуття або збереження грошових коштів. У разі стягнення безпідставно набутих чи одержаних грошей нараховуються відсотки відповідно до статті 536 ЦК України й унеможливлюється стягнення 3% річних від простроченої суми відповідно до частини другої ст.625 ЦК України. Із дослідженої довідки про рух коштів по рахунку [PERSON] в період з 04.09.2017року по 24.05.2018 року вбачається, що дійсно 16.11.2017 року відповідачу була перерахована сума в розмірі 43541,00 грн./а.с.49-50/, крім того нараховані та прострочені відсотки складають суму 9129,80 грн., яку суд вважає за необхідне стягнути з відповідача, в іншій частині позову про стягнення інфляційних витрат та 3% річних суд відмовляє. Крім того, у відповідності зі ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачений при подані позовної заяви до суду судовий збір у розмірі 1762,00 гривень.

Outcome: partial