Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

06.07.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/ 4 частки від усіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення повноліття дитиною. В обґрунтування позову зазначила, що 07.05.2015 року вони з відповідачем розірвали шлюб та спільно не проживають. Син проживає з нею. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини у добровільному порядку не надає. Позивач у судове засідання не зявилася. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився. Подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги про стягнення аліментів у розмірі 1/ 4 частки визнає. Вивчивши матеріали справи, оцінивши всі надані сторонами докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як видно з матеріалів справи, сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі. Відповідач є батьком дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 4). Статтями 51 Конституції України та 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 141 СК України, передбачено, що мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Відповідно до ст.181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути присуджені за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі статтею 182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів має врахувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей чи непрацездатних осіб, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років встановлений законодавцем з 01.05.2017 року на рівні 1777 гривень. На підставі викладеного, враховуючи те, що відповідач визнав позовні вимоги, а також з урахуванням інтересів неповнолітньої дитини, принципів справедливості, добросовісності і розумності, закріплених у ст.7 СК України, суд приходить до висновку про необхідність визначення аліментів на користь позивача у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто у даному випадку аліменти необхідно стягнути з 06 липня 2017 року. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь спеціального фонду Державного бюджету України необхідно стягнути також судовий збір у сумі 640,00 грн.

Outcome: approved