Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

05.01.2015 року ПАТ КБ «ПРИВАТ БАНК» звернулось з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором CNGLAU00150575 від 29.11.2006 року у сумі 258430,00 грн. Рішенням суду в задоволенні позову відмовлено. В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПРИВАТ БАНК» просить скасувати рішення суду через порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення про задоволення позову. Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що суд неправильно визначився з початком перебігу позовної давності і залишив поза увагою ту обставину, що після ухвалення рішення Дніпропетровським районним судом від 02.09.2011 року кредитний договір не був розірваний і тому позивач має право на відсотки, комісію та пеню у зв'язку з порушенням зобов'язань за інший період. В судове засідання сторони не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені відповідно до ст.ст.74, 76 ЦПК України. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 29.11.2006 року ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») та [PERSON] уклали кредитний договір CNGLAU00150575 про отримання [PERSON] кредитних коштів у вигляді не поновлюваної кредитної лінії у розмірі 106050 грн. шляхом перерахування їх на відкритий рахунок «Чернігів АВТО» на купівлю автомобіля та 40829,25 грн. на виплату страхових платежів у випадках, передбачених договором, на строк до 29.11.2013 року зі сплатою 1,34 % щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом ( в разі порушень зобов'язань в сумі 3,07 % на місяць на суму непогашеної в строк заборгованості) і винагороди у розмірі 0,14 % від суми виданого кредиту з періодом сплати платежів з «23» по «30» число кожного місяця у сумі 2273,20 грн. На забезпечення виконання умов зазначеного кредитного договору, 29.11.2006 року ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] уклали договір застави автомобіля. Також, 20.06.2008 року між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК», [PERSON] та [PERSON] був укладений договір поруки, відповідно до якого [PERSON] поручився перед банком за виконання [PERSON] зобов'язань у сумі 106050 грн з відповідними нарахуваннями. Через неналежне виконанням умов кредитного договору, станом на 25.11.2010 року виникла заборгованість у сумі 88978,81 грн, яка складалась з заборгованості за кредитом у сумі 66367,98 грн, заборгованості по процентах за користування кредитом у сумі 13942,38 грн, заборгованості по комісії за користування кредитом у сумі 1336,23 грн, пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у сумі 2618,94 грн, штрафу у сумі 500 грн (фіксована частина) та 4213,28 грн (процентна складова). Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02.09.2011 року вказана заборгованість була стягнута солідарно з [PERSON] і [PERSON] та [PERSON] і ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус». У зв'язку з тим, що [PERSON] продовжував допускати порушення умов кредитного договору і коштів від реалізованого предмету застави 05.10.2010 року не вистачило для погашення заборгованості, за період з 26.11.2010 року по 22.10.2014 року виникла нова заборгованість у сумі 242807,61 грн., яка складається з заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 83181,27 грн, заборгованості по комісії за користування кредитом у сумі 4454.10 грн, пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у сумі 170794,83 грн. При розрахунку суми заборгованості, яка підлягає стягненню, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» врахував суми, стягнуті за рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02.09.2011 року, різниця між якими становить 258430 грн, і саме цю суму ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» просив стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] 19.05.2015 року представник [PERSON] [PERSON] подав заяву про застосування позовної давності до вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що сплинула позовна давність за вказаними вимогами. Проте, висновки суду не відповідають матеріалам справи та положенням діючого законодавства. Згідно до ст.14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для виконання. За ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02.09.2011 року по справі за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON], [PERSON], Філії ТОВ «Українське Фінансове Агентство «Верус» була стягнута заборгованість станом на 25.11.2010 року у сумі 88978,81 грн, яка складалась з заборгованості за кредитом у сумі 66367,98 грн, заборгованості по процентах за користування кредитом у сумі 13942,38 грн, заборгованості по комісії за користування кредитом у сумі 1336,23 грн, пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у сумі 2618,94 грн, штрафу у сумі 500 грн (фіксована частина) та 4213,28 грн (процентна складова). Таким чином, питання про заборгованість до 25.11.2010 року вже вирішена судом, а тому ці суми не підлягають стягненню в цій справі, розгляду підлягають вимоги про стягнення заборгованості за період з 26.11.2010 року по 22.10.2014 року, яка складається з заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 83181,27 грн, заборгованості по комісії за користування кредитом у сумі 4454.10 грн, пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у сумі 170794,83 грн. У зв'язку з тим, що [PERSON] просив застосувати наслідки спливу позовної давності, суду необхідно визначитись з початком перебігу позовної давності. Відповідно до ч.5 ст.261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За умовами кредитного договору, [PERSON] зобов'язувався сплачувати по 2273,20 грн кожного місяця з «23» по «30» число, тобто позовна давність повинна розпочинатись за кожним платежем після 30 числа кожного місяця. Беручи до уваги, що тіло кредиту вже стягнуто рішенням суду від 02.09.2011 року, а нове звернення до суду відбулось 05.01.2015 року, то початком перебігу позовної давності за платежами по відсоткам і комісії (винагороди) слід вважати 05.01.2012 року. Посилання представника відповідача на те, що зі спливом позовної давності до основної вимоги, вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги, в даному випадку є безпідставним, оскільки, питання щодо основної вимоги (тіла кредиту і відсотків) вирішено судовим рішенням від 02.09.2011 року, і в цьому випадку може йти мова про строки виконання рішення суду, а не про застосування наслідків спливу позовної давності до основної вимоги в даній справі. Сплата відсотків та комісії за користування кредитними коштами передбачена умовами кредитного договору (п.1.1., 2.2.2., 3.1., 3.7.), за якими відсотки та комісія(винагорода) нараховуються до повного виконання зобов'язань за цим договором (п.5.1.). У зв'язку з тим, що рішення суду від 02.09.2011 року в частині стягнення заборгованості за кредитом (тілом кредиту) ще не виконано, то ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» має право нараховувати відсотки та комісію відповідно до умов договору. Однак, право вимоги нарахованих відсотків та комісії обмежено позовною давністю і стягненню підлягають лише відсотки і комісія з 05.11.2012 року. За розрахунками позивача, розмір заборгованості за період з 05.11.2012 року по 22.10.2014 року становить: по відсотках у сумі 58982,93 грн, а по комісії (винагороді) у сумі 3414,81 грн. Що стосується вимог про стягнення пені, то, дійсно, п.4.1. договору передбачено право банку нарахувати пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки, при порушенні позичальником зобов'язань по сплаті відсотків і комісії (винагороди). Проте, п.1 ч.2 ст.258 ЦК України передбачена позовна давність в один рік за вимогами про стягнення пені. З урахуванням вказаної норми, дати звернення з позовом і розрахунку позивача, розмір пені за період з 31.01.2014 року по 22.10.2014 року становить 39195 грн. Таким чином є обґрунтованими та доведеними в межах позовної давності вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» по стягненню заборгованості по відсоткам, комісії(винагороди) і пені станом на 22.10.2014 року на загальну суму 101592,74 грн, яка складається з: заборгованості по відсоткам у сумі 58982,93 грн, заборгованості по комісії (винагороді) у сумі 3414,81 грн і пені у сумі 39195 грн. Оскільки зобов'язання за кредитним договором були забезпечені порукою, то відповідно до ст..554, 610 ЦК України, заборгованість повинна стягуватись солідарно з [PERSON] та [PERSON] Судові витрати необхідно розподілити відповідно до ст..80, 88 ЦПК України, а саме: поверненню позивачу підлягає сплачена сума судового збору за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Крім того, позивач у березні 2015 року подав позовну заяву про збільшення позовних вимог з 251777,33 грн до 258430 грн, проте судовий збір при цьому ним доплачений не був і недоплата складає 66,53 грн. У зв'язку з тим, що в цій частині у задоволенні позову було відмовлено, то недоплата судового збору підлягає стягненню з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь держави.

Outcome: partial