Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

05.05.2021 р. позивачка звернулася у суд з позовом до відповідачки, у якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 09.06.2021 р., просить стягнути з останнього на її користь 40 843,02 грн. майнової шкоди та 70 000,00 грн. моральної шкоди. В обґрунтування позову послалася на те, що 03.09.2020 р. близько 18:30-19:00 год., рятуючи свою внучку [PERSON] , [INFO] , від падіння у відкриту теплову камеру (люк) тепломережі біля будинку [ADDRESS] , в момент коли дитина вже перехилялась у бік люка, вона схопила її за одяг і відкинула в сторону від теплової камери, однак при цьому сама впала у неї. Так, впавши на дно даного люка вона відчула сильний біль у лівій нозі та не могла підвестись на ноги, у зв`язку з чим вибиралась звідти за допомогою рук та однієї ноги. Вилізши по груди із даної теплової камери вона покликала на допомогу, після чого підбігли її чоловік, разом із сусідом її дочки, які витягнули її звідти. В подальшому на місце події приїхали працівники поліції, які огородили місце події стрічкою, та працівники швидкої медичної допомоги, які доставили її у медичний заклад для надання медичної допомоги. По факту даної події внесено відомості до ЄРДР за № 12020140150000633 від 25.09.2020 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України. У зв`язку із отриманою внаслідок падіння травмою, з 03.09.2020 р. вона знаходилась на стаціонарному лікуванні в КП «Червоноградська ЦМЛ» де їй було зроблено операцію та вона перебувала на скелетному витягу. 25.09.2020 р. її виписано з медичного закладу на амбулаторне лікування. Витрати, які вона понесла на лікування внаслідок вказаної вище події, згідно розрахункових документів, які у неї збереглися, становлять 40 843,02 грн.. Ствердила, що попередньо 03.09.2020 р. на місці події працівниками відповідача проводились роботи (розрита траншея, насип землі), якими було відкрито люк цієї теплової камери, після проведення яких люк залишився відкритим, при цьому, були відсутні будь-які огороджувальні конструкції та попереджувальні знаки чи повідомлення, які б унеможливлювали доступ до вказаної теплової камери, яка знаходиться в зоні житлових будинків, безпосередньо біля будинку [ADDRESS] , де гуляють діти, особливо у теплу пору року. Оскільки КП «Червоноградтеплокомуненерго» є відповідальним за технічний стан та експлуатацію теплових мереж, в т.ч. теплових камер, м. Червонограда, таким чином вважає, що внаслідок бездіяльності останнього, яким не забезпечено належного і безпечного утримання об`єктів тепломережі, їй спричинено вказану вище майнову шкоду. Також вказала, що отримані травми спричинили їй фізичний біль та страждання, окрім того, госпіталізація та лікування, обмеження можливості пересуватись, стрес та нервове потрясіння, хвилювання та переживання, бездіяльність відповідача щодо халатного ставлення до забезпечення безпеки людей, спричинили та продовжують завдавати їй сильні душевні страждання, що зумовлено завданням їй моральної шкоди розмір якої оцінює в сумі 70 000,00 грн., які просить стягнути з відповідача на свою користь. Ухвалою від 07.05.2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судовий розгляд на 11.06.2021 року з повідомленням сторін, який було відкладено, востаннє, на 15.11.2021 р.. Сторони скористались своїми правами визначеними ст. ст. 178-180 ЦПК України, зокрема: 10.06.2021 р. представник відповідача подав відзив на позовну заяву; 08.07.2021 р. позивачка подала відповідь на відзив; 23.07.2021 р. представник відповідача подав заперечення. Представник позивачки у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві. Зазначив, що долучені до матеріалів справи докази в підтвердження спричиненої майнової шкоди позивачці, з слів останньої, безпосередньо стосуються її лікування. Ствердив, що дійсно при проведенні обрахунків, помилково у загальну суму були включені кошти в сумі 1091,84 грн. (про дубльований фіскальний чек) та 33,90 грн. (придбання продуктів харчування в магазині «Рукавичка). Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, а саме в частині спричиненої майнової шкоди, яка підтверджується відповідними фіскальними чеками згідно встановленого позивачці діагнозу. Ствердила, що спірні суми увійшли до загального розрахунку позивачки, проте не мають жодного відношення до справи, зокрема про такі детально описано у запереченні поданому до суду, зокрема: продубльовано один фіскальний чек на суму 1091,84 грн.; фіскальний чек з магазину «Рукавичка» на суму 33,90 грн.; фіскальні чеки на суму 1 481,10 грн. про придбання препаратів від нежиті для поліпшення носового дихання; фіскальні чеки на суму 2 002,55 грн. щодо придбання різного роду препаратів, які не містять рекомендації щодо їх використання та не призначені для лікування отриманих травм позивачкою. В решті позовних вимог просила відмовити у повному обсязі. Оцінивши докази по справі, суд прийшов до наступного висновку. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Судом встановлено, що 03.09.2020 року близько 18:30 год. [PERSON] , перебуваючи в дворі біля будинку [ADDRESS] , впала у відкриту теплову камеру (люк) тепломережі та отримала тілесні ушкодження. За наслідком вказаного травмування, каретою швидкої допомоги, позивачка з місця події була доставлена 03.09.2020 р. до КП «Центральна міська лікарня Червоноградської міської ради», де проходила лікування стаціонарно у ліжковому режимі по 25.09.2020 року, з операційним втручанням, після чого їй було призначене лікування амбулаторно за місцем проживання. Діагноз: закритий гвинтоподібний перелом лівої стегнової кістки із зміщенням. Вказані вище обставини підтверджуються наступними належними та допустимими доказами, а саме копіями: рапорту старшого інспектора-чергового СРПП №1 Червоноградського ВП ГУ НП у Львівській області Манько В.В. від 04.09.2020 р.; виписного епікризу; медичної карти стаціонарного хворого, медичної карти амбулаторного хворого. Під час дослідження долучених до матеріалів фототаблиць з місця події, встановлено, що у дворі біля будинку [ADDRESS] , поблизу теплової камери (люку) тепломережі розрита траншея, поряд із якою насипи землі. Теплова камера (люк) тепломережі є відкритим, по ліву сторону від нього знаходиться прямокутна бетонна кришка, по праву сторону на земляному покриві у сидячому положенні знаходиться позивачка, якій працівники швидкої медичної допомоги, у присутності поліцейського, надає медичну допомогу. Доступ до місця проведення ремонтних робіт (розкопки тепломережі для заміни аварійної ділянки), в т.ч. до місця події (теплової камери (люку) тепломережі)), не обмежений, відсутні будь-які огороджувальні конструкції чи попереджувальні стрічки. В підтвердження понесених майнових збитків, внаслідок вказаної події, позивачкою надано ряд копій квитанцій та фіскальних чеків, сумарний розмір яких становить - 40 843,02 грн.. 25.09.2021 р., на підставі ухвали слідчого судді Червоноградського міського суду Львівської області, внесено відомості у ЄРДР за № 12020140150000633 за ст. 128 КК України, з приводу отримання позивачкою тілесних ушкоджень. Постановою слідчого Червоноградського ВП ГУ НП у Львівській області від 03.12.2020 р., у вказаному вище кримінальному провадженні, призначено судово-медичну експертизу зумовлену встановленням тяжкості та характеру тілесних ушкоджень потерпілої (позивачки). Відповідно до копії висновку №140/2020 від 17.12.2020 р., у позивачки при зверненні в лікувальний заклад, згідно наданих медичних документів були виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритого гвинтоподібного перелому лівої стегнової кістки зі зміщенням, який міг утворитися 03.09.2020 р. від дії тупого твердого предмету і відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню важкості по ознаці тривалого розладу здоров`я. Тілесні ушкодження, які були виявлені при експертизі позивачки, могли утворитися при обставинах викладених в матеріалах кримінального провадження, тобто внаслідок її падіння 03.09.2020 р. близько 18:30 год., у відкриту теплову камеру (люк) тепломережі в дворі біля будинку [ADDRESS] . Згідно копії листа виконавчого комітету Червоноградської міської ради від 23.11.2020 р. за №3/22-10577/2-14, встановлено, що відповідач здійснює свою діяльність згідно статуту підприємства і є відповідальним за технічний стан, експлуатацію теплових мереж та теплових камер м. Червонограда. Щодо питань відкритої теплової камери у дворі будинку [ADDRESS] , за період з 02.09.2020, 03.09.2020, 04.09.2020 рр., надійшло 2 звернення, а саме: повідомлення від [PERSON] від 03.09.2020 р. зареєстроване через гарячу лінію; повідомлення від Червоноградського ВП від 03.09.2020 р.. Відповідно до листа відповідача від 26.11.2020 р. за №4834, встановлено, що 02.09.2020 р. на зеленій зоні по [ADDRESS] проводились земляні роботи по розкопці тепломережі для заміни аварійної ділянки бригадою з двох слюсарів та з залученням екскаватора;до вище згаданих робіт не залучалися працівники інших комунальних підприємств міста;за виконання робіт відповідав майстер дільниці теплових мереж № 1 м. Червонограда [PERSON] ;періодичний огляд стану теплових камер та мереж проводиться у відповідності до Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж. Огляд теплової камери № 7 проводився 02.09.2020 р.; КП «Червоноградтеплокомуненерго» 02.09.2020 р. та 05.09.2020 р. проводило планові ремонтні роботи по заміні аварійної ділянки теплової мережі на зеленій зоні по [ADDRESS] . Окрім цього, факт проведення 02.09.2020 р. працівниками відповідача робіт по розкопці тепломережі в дворі будинку [ADDRESS] , підтверджується копією журналу видачі нарядів дільниці теплових мереж № 1 м. Червонограда. Допитаний у якості свідка - [PERSON] , яка проживає по [ADDRESS] , суду пояснила, що вона була свідком подій, які мали місце 03.09.2020 р. біля будинку [ADDRESS] . Ствердила, що того дня ще проводились ремонтні роботи, була вирита траншея та відкриті люки, при цьому відсутні будь-які огородження чи попереджувальні стрічки. Ввечері, того дня, робітників на місці події вже не було, проте робоча обстановка була залишеною без змін, в дворі, в т.ч. біля місця події, гуляли діти. Близько 19:00 год., у вказаний відкритий люк тепломережі впала позивачка, почувши гучні крики останньої, всіх хто були поблизу прибігли. Остання при падінні травмувала ногу та не могла самостійно звідти вилізти (застрягла), вилізти звідти їй допомогли її чоловік та чоловік позивачки, по приїзду працівників медичного закладу останні забрали позивачку із собою для надання медичної допомоги. Зазначила, що того дня вона на свій мобільний телефон робила фотознімки з місця події, також неодноразово здійснювала виклики на гарячу лінію, щоб привели місце проведення ремонтних робіт до умов безпечності (закрили люк та обмежили доступ до цієї території обмежувальною стрічкою). Вказані виклики виявились безрезультатними, даний люк закрив її чоловік, а по приїзду працівників поліції останні вже обгородили територію обмежувальною стрічкою. Лише на третій день після події, робітники бетонною плитою, а не круглою кришкою від люка, накрили вказаний вище відкритий люк. Свідок [PERSON] , який проживає по [ADDRESS] , суду пояснив, що він був свідком подій, які мали місце 03.09.2020 р. біля будинку [ADDRESS] . Ствердив, що того дня він знаходився в себе вдома на балконі першого поверху, навпроти виритої ями, бачив як троє працівників відповідача прийшли на місце події та відкрили люк, після чого пішли відти. На його запитання чому вони не закрили даний люк, останні відповіли, що зроблять це пізніше. Зазначив, що в день події він бачив як позивачка відштовхнувши дитину вбік від місця знаходження відкритого люку, сама в пала у зазначений люк. Позивачку намагались витягнути звідти, проте остання кричала та скаржилась на сильний біль, до приїзду швидкої допомоги позивачка знаходилась в ямі. Свідок [PERSON] , яка є дочкою позивачки та проживає по [ADDRESS] , суду пояснила, що вона не бачила падіння матері у відкритий люк, спускаючись з під`їзду її чоловік почув крики матері, та в подальшому їй стало відомо, що її матір рятуючи її дочку (свою внучку) від падіння у даний люк, сама впала у нього. Місце проведення ремонтних робі не було огороджене, люк був відкритий, по всій території діти бігали та бавились. Наслідки цієї події для її матері (позивачки) були жахливими, остання стаціонарно лікувалася в медичному закладі, після цього ще два місяці вимушена була лежати в ліжку, за цей період часу не могла самостійно себе обслуговувати на побутовому рівні, вимушена була користуватись памперсами. В подальшому почала пересуватись за допомогою милиць. Всі вони перебували в стані шоку, після подій які відбулись того дня, тому і відразу не побачили, що внаслідок падіння матір отримала травми носа, внаслідок чого їй було важко дихати, а тому вона постійно почала приймати краплі для носа. Свідок [PERSON] , який є чоловіком позивачки, суду пояснив, що в день події близько 19:00-20:00 год. остання гуляла разом із внучкою. В дворі будинку були розкопані труби, відсутні будь-які огородження, все було відкрито. Під час прогулянки позивачка врятувала внучку від падіння у відкритий люк, проте сама впала у нього. Безпосередньо він разом із сусідом витягували позивачку із люка, в останньої на обличчі були синці, з носа текла кров, перелом ноги. По приїзду на місце працівників поліції, останні не хотіли фіксувати жодних події, проте обгородили місце події обмежувальною стрічкою. Біля вказаного вище відкритого люку лежала бетонна плита. Після проведеної операції позивачка не могла взагалі ходити близько трьох місяців, не могла себе самостійно обслуговувати та доглядати, а тому він особисто доглядав за нею як в лікарні так і вдома. Свідок [PERSON] , який є зятем позивачки, суду пояснив, що подія мала місце рік тому у місяці вересні, в той час у них під балконом будинку вирили яму. Зазначив, що в день події він повернувся з роботи та перебував вдома, а позивачка разом із його дитиною (внучкою) гуляли на вулиці, почувши в дворі крик дитини та тещі він вибіг на вулицю і побачив, що дочка стоїть біля люка в якому знаходилась теща. На місце події приїхали працівники поліції, які обгородили територію стрічкою, люк був відкритим. Ствердив, що вирита траншея була відкритою близько одного тижня, в перший день ремонтних робіт була поставлена огороджувальна стрічка, яку вітер обірвав. Свідок [PERSON] , який працює майстром виробничої дільниці КП «Червоноградтеплокомуненерго», суду пояснив, що ремонтні роботи проводились 02.09.2020 р., саме того дня вони на місці події розкопали траншею, проте люк вони не зачіпали, такий був накритий бетонною плитою, оскільки відповідні кришки люків крадуть. 03.09.2020 р. працівниками відповідача жодних робіт на місці події не проводилось, при цьому окрім них на тому місці ніхто інший нічого не міг робити. Ствердив, що під час виконання робіт вони не проводили огляд камери, а тому відповідно і не знімали бетонну плиту, яка знаходилась на ній, відтак йому не відомо хто зняв дану плиту. Ввечері 03.09.2020 р., після подій які тоді відбулися, він оглянув територію та зробив відповідні фотознімки. Територія була огороджена відповідною стрічкою, при цьому тією ж самою, якою вони минулого дня огородили територію, люк був закритий. Зазначив, що у вказаній вище камері знаходяться лише труби КП «Червоноградтеплокомуненерго». Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини пов`язані із відшкодуванням шкоди завданої ушкодженням здоров`я, які регулюються ст. 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1195 ЦК України. Згідно приписів ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відповідач є суб`єктом правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг, а саме: виконавцем комунальних послуг. КП«Червоноградтеплокомуненергоздійснює свою діяльність згідно статуту підприємства і є відповідальним за технічний стан, експлуатацію теплових мереж та теплових камер м. Червонограда Львівської області. Так, відповідно до п.3 Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж, затвердженого наказом Міністерства палива та енергетики України від 14.02.2007 р. № 71 (далі - Правил), підземні споруди - теплові камери, прохідні та напівпровідні канали, колектори і колодязі. Організацією, що експлуатує теплову мережу, має бути забезпечено справність огороджувальних конструкцій, що перешкоджають доступу сторонніх осіб до устаткування і до запірно-регулювальної арматури, та здійснено контроль за дотриманням в належному стані шляхів доступу до об`єктів мережі, а також за дорожніми покриттями і плануванням поверхонь над підземними спорудами (п.6.3.7 Правил). Габаритні розміри камер, тунелів, каналів, кількість люків камер, відстань між камерами тунелів має відповідати вимогам чинних ДБН. Люки камер не повинні пропускати поверхневі води. Отвори в люках камер для взяття проб на загазованість мають закриватися інвентарними кришками. (п.6.3.49 Правил). Під час експлуатації теплових мереж необхідно підтримувати в належному стані шляхи доступу до об`єктів мережі, а також шляхове покриття та планування поверхні над підземними спорудами, забезпечувати справність огороджувальних конструкцій, що запобігають доступу сторонніх осіб до обладнання та запірно-регулювальної арматури (пп. 6.3.70 Правил). Показами свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а також дослідженими судом доказами, підтверджується факт недотримання відповідачем Правил, зокрема останнім після проведення 02.09.2020 р. ремонтних робіт тепломережі та огляду теплової камери в дворі будинку [ADDRESS] , не забезпечено огороджувальних конструкцій, що запобігають доступу сторонніх осіб, при цьому після огляду працівниками відповідача теплової камери, отвір люку такої залишився відкритим. Окрім цього, суд не приймає до уваги покази свідка [PERSON] , який є працівником відповідача, оскільки такі були спростованими у судовому засіданні дослідженими матеріалами справи, більше того останній є заінтересованою особою, що викликає сумнів у достовірності його показів. Згідно вимог ч. 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання щодо належності певної діяльності до джерел підвищеної небезпеки необхідно враховувати властивості об`єктів, що використовуються у процесі такої діяльності. Діяльність, пов`язана з використанням та утримання підземних споруд тепломереж (теплових камер), відноситься до джерел підвищеної небезпеки, оскільки створює небезпеку для інших осіб, потребує застосування відповідних мір безпеки - недопущення доступу сторонніх осіб, облаштування огороджувальних конструкцій, закриття люків теплових камер відповідними кришками, а тому відсутність повного контролю за такими об`єктами створює підвищену небезпеку для осіб. Оскільки приписами ст. 1187 ЦК України не передбачено вичерпного переліку видів джерел підвищеної небезпеки, суд з`ясувавши обставини справи дійшов висновку про те, що майнова шкода спричинена позивачці внаслідок її падіння у теплову камеру (люк) тепломережі та отримання нею травмувань, спричинені внаслідок бездіяльності відповідача, зумовленою неналежним здійсненням ним діяльності пов`язаної із використанням та утриманням підземних споруд тепломереж (теплових камер), що є джерелом підвищеної небезпеки. Досліджені судом докази, що містяться в матеріалах справи, переконливо свідчать про те, що позивачкою доведено факт ушкодження її здоров`я, а саме закритий гвинтоподібний перелом лівої стегнової кістки із зміщенням, який вона отримала внаслідок падіння у відкриту теплову камеру (люк) тепломережі в дворі будинку [ADDRESS] . Оцінюючи докази надані відповідачем суд дійшов висновку, що останнім не доведено відсутність його вини в отриманні позивачкою тілесних ушкоджень. Враховуючи наведене суд дійшов висновку щодо наявності факту спричинення позивачці шкоди за винних дій відповідача. Так, згідно зі ст. 1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Означеною нормою закону сформульовані загальні умови, за наявності яких у сукупності можливе примусове відшкодування майнової шкоди особою, яка її заподіяла: 1) наявність власне майнової шкоди, завданої особистим немайновим правам, або шкоди, завданої майну фізичної чи юридичної особи. За змістом ст. 22 ЦК України така шкода може бути у формі втрат, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрат, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), а також доходів, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода); 2) дії (рішення, бездіяльність) особи, що призвели до шкоди, були неправомірними; 3) наявність безпосереднього причинного зв`язку між діями (рішеннями, бездіяльністю) особи та завданою ними шкодою; 4) наявність вини особи, крім випадків, встановлених законом. За ч. 2 ст. 1166 особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до положень ст. 1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Визначаючи розмір шкоди який підлягає відшкодуванню, суд приймає як доказ витрати позивачки на придбання медичних препаратів, в т.ч. придбання набору металоконструкції для остеосинтезу дистальної частини стегна, які пов`язані із лікуванням отриманих нею травм, сумарний розмір яких становить - 36 233,63 грн. В той же час, суд не приймає як доказ понесених витрат, які підлягають відшкодуванню, витрати на суму 1091,84 грн., згідно продубльованого фіскального чеку; 33,90 грн. щодо придбання продуктів харчування у магазині « [INFO] »; 1 481,10 грн. щодо придбання препаратів від нежиті для поліпшення носового дихання; 2 002,55 грн. щодо придбання різного роду препаратів,оскільки позивачка не довела необхідність таких витрат, та придбання медикаментів не пов`язаних із лікуванням отриманої нею травми ноги. За таких обставин, в цій частині, позов підлягає до часткового задоволення. Положеннями ст.ст. 23, 1167 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні. Наявність моральної шкоди доводиться позивачем, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв`язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації. Розмір відшкодування моральної шкоди оцінюється самим потерпілим та визначається у позовній заяві. Позивачка у позовній заяві вказує про те, що отримані травми спричинили їй фізичний біль та страждання, окрім того, госпіталізація та лікування, обмеження можливості пересуватись, стрес та нервове потрясіння, хвилювання та переживання, бездіяльність відповідача щодо халатного ставлення до забезпечення безпеки людей, спричинили та продовжують завдавати їй сильні душевні страждання. Вирішуючи питання про відшкодування відповідачем позивачці моральної шкоди у зв`язку із спричиненням ушкодження її здоров`ю, суд вважає доведеним завдання останній такої шкоди, оскільки така протиправна бездіяльність відповідача призвела в житті позивачки порушення звичного укладу життя, погіршення здібностей позивачки тривалий час самостійно пересуватись та виконувати роботу по дому, в т.ч. самостійно доглядати за собою, отримані травми спричинили їй фізичний біль та страждання, події пережиті нею того дня призвели до нервового потрясіння, хвилювання та переживання, тобто позивачка зазнала душевних страждань. Однак суд вважає, що заявлений розмір відшкодування є істотно завищеним. Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд врахував: характер правопорушення та наявність вини відповідача у його настанні; його триваючий характер; глибину душевних страждань позивачки, що були зумовлені протиправною бездіяльністю щодо неї. За таких обставин суд вважає, що вимогам поміркованості, розумності та справедливості, характеру й обсягу моральних страждань позивачки, відповідає компенсація моральної шкоди у розмірі 30 000,00 грн. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. В силу приписів ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню у користь держави судовий збір від якого була звільнена позивачка при подачі позову, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог,у розмірі 1 194,67 грн..

Outcome: partial