Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

05.01.2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 11 серпня 2007 року в відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму Ізюмського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 224. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Вказує, що спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння і довір`я, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства, шлюбні відносини припинені з грудня 2019 року, спільне господарство не ведеться. На даний час проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просив задовольнити даний позов в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явилася, однак надала заяву про розгляд справи без її участі, просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище « [PERSON] ». \~В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності з частиною 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що 11 серпня 2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області укладено шлюб між сторонами, актовий запис № 224. (а.с.10). Від шлюбу мають дитину: [PERSON] , [INFO] (а.с.14). У відповідності до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги припинення сімейних стосунків та інші обставини життя подружжя. Суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Позивач в позовній заяві вказує, що шлюбні відносини припинені з грудня 2019 року. Причиною є відсутність взаєморозуміння і довір`я, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Згідно зі ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114\~Сімейного кодексу\~України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу відповідачка побажала залишити шлюбне прізвище - [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір у розмірі 840,80 гривень залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved