Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

04 лютого 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на навчання повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] в розмірі 3000 грн. щомісячно на період його навчання або до досягнення ним двадцяти трьох років. В обґрунтування позову посилалась на те, що син навчається з 01 вересня 2019 року на денній формі навчання у Вінницькому національному університеті. Навчання є платним, стипендії він не отримує, витрати на оплату навчання на рік становили 14000 грн., за проживання у гуртожитку - 4400 грн. та на харчування, одяг, проїзд сина щомісячно біля 5000 грн. і усі ці витрати несе лише вона. Відповідач є працездатним, здоровим, має постійну роботу та отримує дохід від оренди землі та інших утриманців не має, у зв`язку з чим може сплачувати аліменти. Позивач в судовому засіданні позов підтримала повністю, просила його задовольнити, з вищенаведених підстав та доповнила, що на даний час вона працює перукарем у салоні « Лілія » у м.Старокостянтинові та отримує заробітну плату у розмірі 4200 грн. на місяць. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково в частині стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини доходів та пояснив, що він працює різноробочим у СГК «Решнівецьке» Старокостянтинівського району і отримує заробітну плату у розмірі 4000 грн. на місяць, а також отримує 12 000 грн. на рік орендної плати за дві земельні частки (паї). Заслухавши сторони, дослідивши докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав. Відповідно до положень ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] і останній з 01 вересня 2019 року навчається на денній контрактній формі навчання у Вінницькому національному технічному університеті, термін навчання по 30.06.2023 року і стипендія не нараховується. Позивач самостійно несе усі витрати, пов`язані з навчанням дитини - сплачує кошти за навчання, за проживання у гуртожитку, харчування, забезпечення одягом. Вказані обставини підтверджується даними свідоцтва про народження дитини Серія [NUMBER] від 07.03.2002р. (а.с.6); даними довідки Вінницького національного технічного університету №26 від 28.01.2020р. (а.с.2); даними договору про навчання №0419008 від 13.08.2019р. (а.с.4-5); даними квитанції №23 від 05.08.2019р. та квитанції №181 від 17.01.2020р. про оплату навчання у сумі по 7000 грн. (а.с.3) та визнаються сторонами. Також, позивач працює перукарем у салоні «Лілія» у м.Старокостянтинові та отримує заробітну плату у розмірі 4200 грн. на місяць, а відповідач є працездатним - працює різноробочим у СГК «Решнівецьке» Старокостянтинівського району і отримує заробітну плату у розмірі 4000 грн. на місяць, а також отримує 12 000 грн. на рік орендної плати за дві земельні частки (паї) і інших утриманців не має. Вказані обставини підтверджуються поясненнями сторін, ними визнаються та не оспорюються. Відповідно ст.82 ЦПК України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1 ст.183 СК України). Відповідно до положень ч.1 ст.182 СК України, п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України, тобто не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Суд, при визначенні суми аліментів, яка підлягає стягненню, враховує невиконання відповідачем батьківського обов`язку по утриманню дитини та перекладення батьківського обов`язку по утриманню на позивачку, хоча зобов`язаний утримувати дитину і створювати необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації її життя нарівні з позивачем. Судом взято до уваги те, що по віку та здоров`ю відповідач є працездатним, має постійне місце роботи, а також додатковий дохід від оренди земельних часток (паїв) і інших утриманців не має, а тому спроможний сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 04.02.2020р. та на період його навчання або до досягнення ним двадцяти трьох років. Згідно зі ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ст.141 ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840,8 грн., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. На підставі викладеного,

Outcome: partial