Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

05.04.2017 року позивачка звернулася до Центрального районного суду м.Миколаєва з позовом до відповідача про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка вказує на те, що з 11.08.2012 р. перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивачка не має можливості самостійно утримувати доньку належним чином. Позивач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі та заперечував в частині стягнення аліментів з моменту звернення до суду, оскільки з лютого 2017 року по червень 2017 року включно в добровільному порядку сплачує аліменти у розмірі 1/4 частини від доходів на утримання дитини та 1/6 частину від доходів на утримання дружини. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. З 26 грудня 2014 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку Вероніку, [INFO]. Відповідно до довідки від 11.05.2017 року, [PERSON] працює у Миколаївському обласному центрі паліативної допомоги та інтегрованих послуг Миколаївської обласної ради з 01.02.2017 р. Заробітна плата за три місяця склала 18636,80 грн. Матеріалами справи підтверджується, що відповідач щомісячно з лютого 2017 року сплачує аліменти на користь позивача, що дійсно відповідає розміру 1/4 частини його заробітку, що підтверджується відповідними квитанціями. У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обовязку визначаються за домовленістю між ними. Згідно зі ст.182, ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням стану здоровя та матеріального становища дитини і платника аліментів, наявності у платника інших дітей та непрацездатних осіб, а також інших обставин, що мають істотне значення. За такого, хоча і не підтверджується матеріалами справи факт ухиляння відповідача від сплати аліментів, проте, оскільки сторони добровільної остаточної згоди не досягли, то позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, і підлягають стягненню з липня 2017 року. При цьому, позивач просить суд стягнути аліменти у розмірі не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, проте ч. 2 ст. 182 СК України (із змінами від 17.05.2017 року, які набули чинності 09.07.2017 року),мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку(доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня ухвалення рішення суду і до її повноліття. Відповідно зі ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: partial