Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

05.02.2019 року до суду звернувся директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум актив» з позовом до [PERSON] , просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №3218112567-020411 від 09.07.2018 року в сумі 11227,4 грн. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідно до укладеного договору № 3218112567-020411 від 09.07.2018 року [PERSON] отримала кредит у вигляді перерахунку на картковий рахунок позику у розмірі 2000,00 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування позикою у розмірі 2 % за кожен день користування позикою, що становить 730 % річних. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписаний договір в електронному вигляді, що підтверджується реєстрацією відповідача на інтернет сайті [INFO] Позивач свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому в договорі. Відповідач свої зобов'язання по договору не виконав, не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, відповідно до умов договору. У зв'язку з цим виникла заборгованість в сумі 11227,40 грн., що складається із заборгованості за кредитом - 2000 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 4127,40 грн., а також заборгованістю за пенею - 5100 грн. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх зобов'язань, тому просить стягнути з останнього вказану суму заборгованості, а також судові витрати по справі. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 20.02.2019 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Представник позивача в судове засідання не з'явився, у наданій суду письмовій заяві просив справу слухати за його відсутності, позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, при винесенні рішення покладається на розсуд суду (а.с.60). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 09.07.2018 року між ТОВ «Фінансова Компанія є гроші» та [PERSON] був укладений договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №3218112567-020411 (а. с. 12-19). ТОВ «Фінансова компанія є гроші» надала позичальнику кошти в сумі 2000 грн. зі сплатою відсотків за користування позикою - 2% за кожен день користування позикою, а відповідач зобов'язався вчасно повернути суму позики, а також інші суми згідно з укладеним договором. Відповідач прийняла умови договору, про що свідчить її електронний підпис. Зокрема, в ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко роз'яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз'яснення логічно пов'язані з нею. Статтею 12 цього закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п. 12, ч. 1 ст. 3 Закону одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб'єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб'єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв'язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Таким ідентифікатором є СМС код: 387899, який зазначений у тексті договору у розділі «Підписи сторін» (а.с. 18-19). У відповідності до ст. 509 ЦК України: 1. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. 2. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. 3. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності справедливості. На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. [PERSON] за ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є її не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Як вбачається з матеріалів справи, позичальник повинен був погашати позику, сплачувати відсотки за користування позикою, а також пеню, проте свої зобов'язання не виконала. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 01.11.2018 року має заборгованість 11227,40 грн. яка складається з наступного: 2000 грн. 00 коп. - заборгованість за кредитом; 4127 грн. 40 коп. заборгованість по процентам; 5100 грн.00 коп. заборгованість за пенею, що підтверджується копією розрахунку заборгованості (а.с. 20-23). Не виконуючи належним чином зобов'язання за вказаним договором відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору. 01.11.2018 року між позикодавцем та позивачем по даній справі було укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 0111/2, відповідно до якого позивачу відступлено право вимоги по кредитних договорах (а.с. 9-11). Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія є гроші» з Акту прийому-передачі прав вимоги згідно Договору факторингу (а.с.11) ТОВ «Фінансова компанія «Преміум актив» прийняло право вимоги за грошовим зобов'язанням боржника [PERSON] Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Таким чином, внаслідок укладання вищевказаного договору відбулася заміна кредитора, а саме Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив» набуло статусу нового кредитора - стягувана за договором № 3218112567- 020411 від 09-07-2018 року. Згідно ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Також згідно п. 3.4.2. Договору факторингу не пізніше тридцяти робочих днів після набуття чинності цим Договором Клієнт зобов'язаний сповістити Боржників про укладання цього Договору і повідомити, що платіж на користь фактора є належним. Дані умови договору виконанні, що підтверджується повідомленням про відступлення з підтвердженням відправлення (а.с.47,48) витягом з акту прийому-передачі прав вимоги згідно Договору факторингу, а також Договором, розрахунком заборгованості та документами, що підтверджують видачу кредиту. Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Суд приходить до висновку, що відповідач не виконує умов кредитного договору і добровільно не сплачує визначені договором платежі. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що, позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, а саме з відповідача підлягає стягненню 1921 грн. сплаченого позивачем судового збору. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved