Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

05.12.2014 року позивач звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів на її користь в розмірі 1/4 частини заробітку та всіх видів доходів на утримання сина - [PERSON], [INFO], щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня пред'явлення позову. Позов мотивує тим, що 09 листопада 2013 року уклала з відповідачем шлюб. Від спільного життя мають сина - [PERSON], [INFO]. Відповідач є працездатним, але не допомагає виховувати дитину, не надає матеріальну допомогу, дитина перебуває на її утриманні. Також зазначає, що з [PERSON] відповідач розірвав шлюб на підставі рішення суду від 18.10.2011 року та з нього вже стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] в сумі 500,00 грн. Сторони подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, де позивач вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а відповідач зазначив, що позов визнає, не заперечує проти його задоволення. Суд ухвалив провести розгляд справи у відсутність сторін та ухвалити рішення на підставі наявних матеріалів справи.. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються ст., ст. 180- 182, 183 Сімейного Кодексу України У відповідності із ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні їх від виконання даного зобов'язання кошти на утримання дитини стягуються в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, із ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України ) і виплачуються щомісячно. Судом встановлено, що 09 листопада 2013 року між позивачкою та відповідачем був укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). З матеріалів справи вбачається, що сторони є батьками дитини, сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5). Згідно позовної заяви, відповідач працездатний, але не надає позивачці в достатній мірі коштів на утримання дитини чи іншої матеріальної допомоги. Відповідач зазначає, що позов визнає. Суд вважає, що відповідач будучи працездатною особою, не виконує своїх батьківських обов'язків належним чином без поважних причин, а за законом батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. При визначені розміру аліментів, суд приймає до уваги те, що позивач в позові вказала, що відповідач вже сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], в розмірі 500,00 грн., при цьому доказів в підтвердження даної обставини до суду не надано. Відповідач подав заяву, де вказав, що позовні вимоги визнає повністю, а згідно ч.4 ст.174 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, тому суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі, визначеному позивачкою, що відповідають 1/4 частці заробітку ( доходів) відповідача, підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, в даному випадку стягнення аліментів присуджується з 05 грудня 2014 року, тобто з дати надходження позову до суду. Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави в сумі 243,60 грн..

Outcome: approved