Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

07.08.2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом, який в подальшому уточнила та просить визнати недійсним рішення 7 сесії 24 скликання Овруцької міської ради від 26.02.20013 року в частині надання позивачу дозволу на складання технічного звіту по встановленню зовнішніх меж земельної ділянки площею 0,03 га. Мотивує це тим, що їй на праві приватної власності належить 1/2 частина житлового будинку № 1-А по вул. Толстого в м. Овручі Житомирської області, яку вона 30.05.1987 року отримала у власність по договору дарування від своєї матері [PERSON]. Інша частина будинку належить сестрі позивача [PERSON]. Рішенням Овруцької міської ради в 1979 році для забудови будинку виділялася земельна ділянка в розмірі 600 кв.м.. Після зведення вказаного будинку 05.03.1986 року було виготовлено технічний паспорт на будинок, відповідно до якого будинок розміщено на земельній ділянці розміром 1391 кв.м. Позивач та її сестра користуються вказаною ділянкою в рівних частках. При оновлення технічного паспорту на будинок на 15.06.2015 року для обслуговування вказаного будинку, господарських будівель та споруд рахується земельна ділянка загальною площею 0,1057 га. Вирішуючи питання приватизації земельної ділянки для обслуговування належної їй частини будинку та в процесі виготовлення технічної документації із землеустрою, їй стало відомо, що рішенням міської ради від 26.03.2003 року їй було надано дозвіл на складання технічного звіту по встановленню зовнішніх меж для передачі в приватну власність земельної ділянки для обслуговування належної їй частини будинку площею 0, 03 га. Хоча [PERSON] стала власником земельної ділянки для обслуговування належної 1/2 частини будинку площею 0,0557 га.. Вважає рішення міської ради таким, що порушує її права та інтереси, оскільки розмір земельної ділянки не відповідає її справжньому розміру. Розглядаючи питання про передачу земельних ділянок в приватну власність міська рада зобовязана була вияснити та врахувати загальний розмір земельної ділянки, і лише після цього надавати дозвіл на складання технічного звіту по встановленню зовнішніх меж. При зверненні в міську раду про внесення змін у спірне рішення їй було відмовлено. У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали. Представник відповідача у судове засідання не зявився, причину своєї неявки суду не повідомив, але в попередніх судових засіданнях щодо можливості вирішення спору покладався на думку суду. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, показання свідків, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що позивач з 05.06.1987 року є власником 1/2 частини жилого будинку з відповідними до неї надвірними будівлями, що знаходиться в м. Овруч, по вул. Толстого, 1 а, який розміщений на земельній ділянці розміром 600 кв.м.. Це стверджується копією договору дарування від 30.05.1987 року з відповідною відміткою (а.с. 50-51). Інша 1/2 частина будинку належить [PERSON], як одному із його забудовників, та яка є власником земельної ділянки площею 0,0557 га, що розташована в м. Овруч Житомирської області по вул. Толстого, 1-а. Вказані обставини підтверджуються планово-технічною документацією на забудову садиби в м. Овручі Житомирської області, актом приймання домоволодінння та державним актом на право власності на земельну ділянку № 447122 від 03.05.2012 року (а.с. 9). Згідно технічного паспорту на житловий будинок по вул. Толстого, 1а від 18.03.1986 року, надлишок земельної ділянки на якому розміщений будинок на 5.03.1986 р. складає 791 кв.м., з урахуванням норми 600 кв.м., що становить фактичний розмір ділянки 1391 кв.м. (а.с. 46-47). Вказана земельна ділянка виділена під будівництво житлового будинку за рахунок садиби [PERSON] та надана в безстрокове користування, що стверджується рішенням виконавчого комітету Овруцької міської ради народних депутатів від 30.10.1979 року № 244 та договором. Разом з тим, спірним рішенням відповідача від 26.02.2003 року позивачу надано дозвіл на складання технічного звіту по встановленню зовнішніх меж, земельних ділянок, що були раніше надані у користування в межах м. Овруча лише на 0,03 га. Показання свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] щодо встановлених судом обставин, правового значення не мають. Відповідно до ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Стаття 152 ЗК України встановлює, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Скасувати чи внести зміни у рішення Овруцької міської ради від 26.02.2003 року відповідач не може, про що свідчить повідомлення міського голови від 09.10.2015 року № М-522/0217 адресоване позивачу (а.с. 119). Отже позивач маючи право на більшу частину земельної ділянки, обмежена в цьому рішенням відповідача. Приймаючи вказане рішення відповідачем не враховано фактичний розмір як будинку так і земельної ділянки на якій він розміщений. Враховуючи викладене, суд вважає, що рішення органу місцевого самоврядування відносно позивача, порушує право останньої на землю, а тому його в цій частині слід визнати в недійсним. Позивачем сплачено судовий збір, який вона не бажає стягувати з відповідача.

Outcome: approved