Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-11 00:00:00

05.05.2021 позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості посилаючись на те, що 04 вересня 2020 року між акціонерним товариством «Державний Ощадний банк України», в особі керуючого територіально відокремленого без балансового відділення № 10016/0207 філії-Полтавське обласне управління АТ «Ощадбанк» Волкової Р.А., з однієї сторони та фізичною особою [PERSON] з другої сторони, було укладено Договір про споживчий кредит № 2203/2070163. Відповідно до п.п. 2.1. - 2.3. даного Кредитного договору Банк надав Позичальнику кредит в сумі 20 000,00 (двадцять тисяч) гривень на споживчі потреби зі сплатою 56 % річних на строк 60 (шістдесят) місяців з терміном остаточного повернення Кредиту не пізніше «04» вересня 2025 року. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, в зв`язку з чим утворилась заборгованість в сумі 22706 грн. 87 коп. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості в розмірі 22706 грн. 87 коп. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти заочного рішення не заперечує, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового розгляду. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. Як вбачається з матеріалів справи, 04 вересня 2020 року між акціонерним товариством «Державний Ощадний банк України», в особі керуючого територіально відокремленого без балансового відділення № 10016/0207 філії-Полтавське обласне управління АТ «Ощадбанк» Волкової Р.А., з однієї сторони та фізичною особою [PERSON] з другої сторони, було укладено Договір про споживчий кредит № 2203/2070163. Відповідно до п.п. 2.1. - 2.3. даного Кредитного договору Банк надав Позичальнику кредит в сумі 20 000,00 (двадцять тисяч) гривень на споживчі потреби зі сплатою 56 % річних на строк 60 (шістдесят) місяців з терміном остаточного повернення Кредиту не пізніше «04» вересня 2025 року. Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України). Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу). Статтею 598 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Частиною 1 статі 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що внаслідок неналежного виконання умов кредитного договору станом на 27.04.2021 у відповідача виникла заборгованість по договору у розмірі 22706 грн. 87 коп. Як визначено в статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч.1 ст.95 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до вимог ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини третьої ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідач в судове засідання не надав жодного доказу того, що ним виконані зобов`язання за кредитним договором належним чином, тому суд позбавлений врахувати інші докази ніж ті, які є в матеріалах справи. Оскільки, відповідач не виконав свої зобов`язання перед позивачем за кредитним договором в добровільному порядку, тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості по кредитному договору в розмірі 22706 грн. 87 коп. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2270 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved