Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-25 00:00:00

05 липня 2018 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 17 лютого 2017 року на підставі ухвали слідчого судді було проведено обшук у зв`язку із досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні, внесеному 03 січня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №120171550100000004 на підставі заяви [PERSON] про крадіжку майна з кафе-бару « [INFO] » в м. Очакові Миколаївської області. В результаті проведення обшуку викрадених речей знайдено не було. Вважав, що слідчий Лебедєв О.О., приймаючи рішення про проведення обшуку в його квартирі, керувався мотивами особистої помсти та порушив низку вимог чинного кримінального процесуального законодавства України. Сам факт проведення обшуку спричинив йому\~глибокі моральні\~страждання,\~принизив його\~честь,\~гідність як\~порядної людини\~та ділову\~репутацію приватного\~підприємця,\~порушивналагоджений ритм життя, викликав емоційний дискомфорт. Посилаючись на викладене, просив стягнути з відповідачів на його користь 125 000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок незаконних рішень і дій відповідача. Позивач у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги у повному обсязі. Представник відповідача\~ Головного управління Національної поліції в Миколаївській області у судовому засіданні позов не визнала, зазначивши, що всі рішення та дії органів досудового розслідування в рамках вказаного кримінального провадження було вчинено у повній відповідності до вимог чинного законодавства. Представник відповідача Державної казначейської служби України, будучі належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право кожного на повагу до приватного і сімейного життя, житла і кореспонденції. При цьому, частина 2 цієї статті містить випадки, в яких втручання у право на повагу до житла є виправданим і не становитиме порушення. Так, органи державної влади не можуть втручатись у здійснення зазначеного права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або захисту прав і свобод інших осіб. Так, з метою перевірки обшуку на предмет порушення гарантій ст. 8 Конвенції необхідним є визначення таких обставин: чи мало місце втручання, чи було втручання відповідно до закону, чи переслідувало легітимну мету, чи було необхідним у демократичному суспільстві, тобто пропорційним. З витягу з кримінального провадження № 12017150100000004 вбачається, що 03 січня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості за заявою [PERSON] про те, що в ніч з 02 на 03 січня 2017 року невідома особа проникла до приміщення кафе-бару « [INFO] » по [ADDRESS] , звідки здійснила крадіжку пристрою для приготування кави, монітору, системного блоку та сейф-каси, чим спричинила матеріальний збиток на загальну суму 25000 грн., за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. В судовому засіданні встановлено, що на підставі ухвали слідчого судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 09 лютого 2017 року було надано дозвіл слідчому СВ Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області Лебедєву О.О. на проведення обшуку квартири [ADDRESS] , що на праві спільної часткової приватної власності належить [PERSON] , за місцем проживання останнього, з метою виявлення та вилучення пристрою для приготування кави «Delonghi MAGNIFICA», монітору та системного блоку «SAMSUNG», сейф-каси сірого кольору, магнітних пластикових карток «БАР ІМПЕРІАЛ», барного ножа, 4 штук дозаторів «Грейзер» та барної ложки, що були викрадені у потерпілої [PERSON] з кафе-бару «Імперіал» в м. Очакові Миколаївської області. З копії протоколу обшуку від 17 лютого 2017 року, проведеного на підставі вказаної вище ухвали слідчого судді, вбачається, що обшук було проведено слідчим СВ Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області Лебедєвим О.О., за участю прокурора Очаківського відділу прокуратури Гомана В.О., оперуповноважених СКР Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області [PERSON] . Під час обшуку відшукуваних речей не виявлено. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка була присутня в якості понятої під час проведення обшуку, повідомила суду, що у лютому 2017 року її сусідка [PERSON] запросила її та іншого сусіда [PERSON] бути присутніми під час проведення обшуку в її квартирі. Коли вони прийшли туди, [PERSON] запропонувала працівникам поліції дочекатись її чоловіка [PERSON] , однак останні повідомили, що мають право проводити обшук без його присутності. Невдовзі приїхав й позивач [PERSON] . Обшук проводили 4 чоловіка у форменому одязі, вони ходили по різних кімнатах, однак в результаті нічого не знайшли. Викладене узгоджується з показаннями позивачки [PERSON] , яка в судовому засіданні також повідомила обставини проведення обшуку в її квартирі. Як вбачається з висновку судово-технічної експертизи документів № 21-3221 від 11 серпня 2021 року, що її було призначено у справі за клопотанням позивача, експертом було досліджено рукописні записи під № 613 від 26 січня 2017 року та під № 1330 за 16 лютого 2017 року, що розміщені у наданому на експертизу «Журналі № 5 ч. 1 обліку вихідних та внутрішнього обігу документів Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області». Так, первинно у графах вказаного вище журналу: під № 613 від 26 січня 2017 року: «Кому адресований», «Вид і короткий зміст документа», «Прізвище виконавця і найменування структурного підрозділу» були виконані горизонтальні лінії «прочерки». Поверх прочерків у вказаних графах та в інших графах («Порядковий номер», «Кількість примірників», «Кількість аркушів у примірнику») виконаний наступний рукописний текст: «613 внутреній Доручення по к/п 2017-04 1 - 1 - Лебедев (СВ)» барвною речовиною чорного кольору з сірим відтінком, який у подальшому піддавався обведенню без зміни їх первинного змісту барвною речовиною чорного кольору з чорним відтінком; під № 1330 від 16 лютого 2017 року: «Кому адресований», «Вид і короткий зміст документа», «Прізвище виконавця і найменування структурного підрозділу» були виконані горизонтальні лінії «прочерки». Поверх прочерків у вказаних графах та в інших графах («Порядковий номер», «Кількість примірників», «Кількість аркушів у примірнику») виконаний наступний рукописний текст: «1330 внутр. Доручення по к/п 2017-04 2 - 1 - Лебедев (СВ)» барвною речовиною чорного кольору з сірим відтінком, який у подальшому піддавався обведенню без зміни їх первинного змісту барвною речовиною чорного кольору з чорним відтінком. Неодноразово допитана в якості свідка [PERSON] , яка була відповідальною особою за ведення вказаного вище журналу, в судовому засіданні так і не змогла надати чіткої відповіді, яким чином і з якою метою було внесено зміни до записів у журнал обліку вихідних та внутрішнього обігу документів Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області. Отже, позивачем в цій справі за допомогою належних та допустимих доказів доведено, що слідчий СВ Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області Лебедєв О.О. діяв не у спосіб, передбачений законом, та вийшов за межі своїх повноважень. Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статтями 1173 та 1174 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець видокремлює як зазначені органи, так і їх посадових чи службових осіб, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу. За загальним принципом для настання деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: протиправна поведінка заподіювача шкоди, наявність шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача, а також вина. З урахуванням викладеного, а також того факту, що позивач довів належними і допустимими доказами порушення його права на повагу до житла за критерієм непропорційності втручання у зв`язку з проведення обшуку в його квартирі без належних на це законних і достатніх підстав, а відповідачі свого процесуального обов`язку не виконали, не надавши переконливі докази на спростування обставин, викладених в обґрунтування позову, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення вимог позивача. Частиною 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Визначаючи розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню на користь позивача, суд виходить з того, що проведення обшуку в житлі будь-якої особи перебуває повністю під контролем держави від збору доказів до безпосередньо проведення обшуку, а тому порушення прав людини представниками органів державної влади має більший ризик свавілля, що пов`язано зокрема із безпорадним станом людини перед державою. При цьому суд також керується принципами розумності та справедливості, врахує тривалість, характер, глибину та обсяг страждань позивача, характер немайнових втрат, можливість відновлення попереднього стану. Так, судом враховується факт порушення конституційних прав та свобод позивача внаслідок незаконних дій органів досудового розслідування, оскільки фактично йому були заподіяні страждання внаслідок порушення права на недоторканість житла, порушились та змінились у негативний бік життєві зв`язки, оскільки така слідча дія як обшук в невеликому місті швидко стає відомою, що безперечно впливає на ставлення до особи, в якої проведено обшук, у зв`язку з чим суд дійшов переконання, що 30 000 грн є достатньою та справедливою компенсацією моральної шкоди, що підлягає стягненню на користь позивача [PERSON] як особи, в житлі якої незаконно проведено обшук. При цьому, кошти на відшкодування моральної шкоди, як це передбачено чинним законодавством, слід стягнути з Державного бюджету України шляхом їх списання зі спеціального рахунку, призначеного для відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду. Судовий збір суд відносить на рахунок держави, оскільки у відповідності до Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів досудового розслідування, прокуратури або суду судовий збір не справляється. На підставі викладеного,

Outcome: partial