overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

05.06.2018 року позивачка звернулася до суду з даним позовом, у якому просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання як дружини до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування позовних вимог послалася на те, що з 21.01.2013 року перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Діти проживають з нею та перебувають на її утриманні. Вона не працює, так як перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною. У зв'язку із цим вона потребує матеріальної допомоги, яку відповідач має можливість надавати, оскільки проходить контрактну військову службу та отримує зарплату. Тому просить позов задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення сином [PERSON] трьохрічного віку. 27.08.2018 року було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Сторони у судове засідання не з'явилися. 20.09.2018 року до суду надійшла письмова заява відповідача про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Позивачка через канцелярію суду подала письмову заяву, в якій зазначила, що позов підтримує, просить справу розглянути у її відсутності. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення немає потреби, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу відповідно до вимог ст.247 ЦПК України. Розглянувши заяви сторін. Оцінивши докази по справі, суд прийшов до наступного висновку. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21.01.2013 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Соснівської міської ради Львівської області. Від спільного подружнього життя у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження. Згідно копії виписки з медичної карти [PERSON], [INFO], останньому встановлено діагноз: раннє органічне ураження ЦНС внаслідок гіпоксично-ішемічних змін, симптоматична епілепсія з частими генералізованими нападами, моторна алалія. Позивачка не працює, їй матеріально важко утримувати себе та неповнолітніх дітей. Відповідач зареєстрований та проживає окремо. Відповідно до ч.ч.2,4 ст.84 СК України право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трирічного віку, незалежно від того чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови якщо чоловік може надавати таку допомогу. Враховуючи вище наведене та визнання позову відповідачем, виходячи з вимог розумності та справедливості, беручи до уваги матеріальний стан відповідача, суд приходить до переконання, що з відповідача слід стягнути кошти на утримання позивачки до досягнення їхнім сином [PERSON] трьохрічного віку у розмірі 1000 грн. щомісячно. Згідно із ст.141 ЦПК України з відповідача у користь держави слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-15 00:00:00

05.06.2018 р. позивач звернувся до суду з цим позовом. В позові зазначив, що 08.08.2016 він з відповідачкою перебуває у шлюбі. Від спільного проживання у шлюбі дітей не мають. Спільне сімейне життя з відповідачкою не склалося, на грунті особистих непорозумінь між ними постійно виникали суперечки, які переростали у сімейні конфлікти та скандали, кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. З 22 січня 2018 року відповідачка проживає окремо та не підтримує сімейні стосунки, що підтверджується довідкою, тому він вважає, що подальше збереження сім'ї та спільне проживання стало неможливим, неодноразові спроби примиритися та зберегти сім'ю не дали результатів, тому просить розірвати шлюб з відповідачкою. Позивач [PERSON] на розгляд справи не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] на розгляд справи не з'явилася, будучи своєчасно і належно повідомленою про час і місце розгляду справи через офіційний веб-портал судової влади України в мережі Інтернет на веб-сайті: http://mg.zk.court.gov.ua. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали в справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Згідно з ст. 104 ч.2 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ст. 105 ч.3 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. Як убачається із встановлених судом належними доказами обставин справи, що сторони уклали між собою шлюб 08.08.2106 р., на даний час сторони як одна сім'я спільно не проживають, не підтримують жодних стосунків, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка заперечення суду не надала. За таких обставин суд констатує, що шлюб між сторонами фактично розпався, а тому є законні підстави для задоволення позову [PERSON]. Судових витрат немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-19 00:00:00

05.06.2019 [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] (далі - відповідачі) про визнання відповідачів такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] з підстав, встановлених статтею 405 ЦК України та статтями 71, 72 Житлового кодексу Української РСР. Позов мотивує тим, що в жовтні 2017 року відповідачі добровільно покинули вказану квартиру і з цього часу не проживають в ній без поважних причин, при цьому не беруть участі в оплаті житлово-комунальних послуг, чим ставлять його сім`ю в скрутне матеріальне становище. У судовому засіданні позивач пред`явлений позов підтримав і наполягав на задоволенні; Відповідач [PERSON] пред`явила в суді паспорт з відміткою про зняття з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] , з 20.09.2019 в добровільному порядку. Співвідповідач [PERSON] не з`явився, при цьому про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. Ухвалою суду від 20.09.2019 провадження в справі в частині вимог, заявлених до відповідача [PERSON] , закрито з підстав, встановлених пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України (відсутність предмету спору). Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач є власником квартири [ADDRESS] на підставі Договору дарування від 04.12.2008 (далі - Квартира; а.с. 7-9), в якій зареєстровано місце постійного проживання співвідповідача (а.с. 11). Як випливає з акту від 01.04.2019 (а.с. 20), який не спростований іншими доказами, співвідповідач [PERSON] не проживає в Квартирі з жовтня 2017 року. У суді відповідач повідомила, що співвідповідач, який є її сином, вже більше року проживає і працює в Польщі, при цьому він не має наміру повертатися в Україну та проживати в Квартирі. Відповідно до частини другої статті 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У зв`язку з доведенням факту непроживання співвідповідача в Квартирі без поважних причин понад один рік, є законні підстави для визнання його таким, що втратив право користування Квартирою. Водночас, вимога позивача про визнання співвідповідача таким, що втратив право користування Квартирою також з підстав, передбачених статтями 71, 72 Житлового кодексу Української РСР, підлягає відхиленню оскільки вказані норми регулюють відносини, що виникають з приводу користування жилими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду, до якого Квартира не відноситься. За таких обставин, пред`явлений позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-10 00:00:00

05.06.2019 [PERSON] (далі - позивач) звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] (далі - відповідач) аліментів на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня звернення до суду з позовом і до закінчення дочкою навчання в закладі вищої освіти. В обґрунтування позову зазначила, що натепер повнолітня дочка [PERSON] навчається в закладі вищої освіти на денному відділенні та, в зв`язку з цим, потребує матеріальної допомоги з боку батьків, яку відповідач як працездатна особа має можливість надавати. У судовому засіданні позивач пред`явлений позов підтримала і наполягала на задоволенні. Третя особа підтвердила потребу в матеріальному утриманні з боку батьків на час навчання в закладі вищої освіти і повідомила про неотримання стипендії за результатами рейтингу студентів. Відповідач не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували в шлюбі, який розірвано 17.02.2006, цьому мають спільну повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . [PERSON] навчається в Національному університеті «Чернігівський колегіум» імені Т. Г. Шевченка (денна форма навчання, держзамовлення), який закінчує 30.06.2022 (а.с. 2-4). Повнолітня дочка сторін не отримує від держави стипендію, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги з боку батьків. Вона проживає разом із матірю і знаходиться на її утриманні; відповідач допомоги на утримання дочки не надає. Відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України (далі - Кодекс) якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. В силу положень статті 182 цього Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище повнолітнього сина (дочки); 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають значення. За приписами частини першої статті 191 Кодексу аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову. Враховуючи вищевикладене, пред`явлений позов є таким, що ґрунтується на законі, а тому підлягає задоволенню

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-10 00:00:00

05.06.2019 [PERSON] (далі - позивач) звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] (далі - відповідач) на її користь аліментів на утримання малолітньої дочки [PERSON] , 2011 року народження, у твердій грошовій сумі в розмірі 3500 грн щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову послалася на невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків по утриманню спільної дитини. Сторони в судове засідання не з`явилися, при цьому позивач подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи за її відсутності; у поданій заяві просила стягнути з відповідача аліменти в сумі 3000 грн щомісячно, при цьому повідомила про згоду на заочний розгляд справи. Відповідач про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надіслав, хоча про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. Ухвалою суду від 11.07.2019 постановлено провести заочний розгляд справи. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебували в шлюбі, який розірвано рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 05.06.2019 (справа № 750/3718/2019), і мають спільну малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Натепер сторони проживають окремо, при цьому дочка залишилася проживати з позивачем і знаходиться на її утриманні; відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини позивачеві не надає (а.с. 3, 4). Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - Кодекс) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу положень статті 181 Кодексу способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно зі статтею 184 Кодексу суд за заявою одержувача аліментів визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Як випливає з позовної заяви, і вказані доводи нічим не спростовано, відповідач має мінливий заробіток. За таких обставин, вимога позивача про стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн є такою, що ґрунтується на законі, в зв`язку з чим, пред`явлений позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

05.06.2019 [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послалася на неможливість спільного проживання з відповідачем однією сім`єю через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя та фактичне припинення сімейних відносин. У судовому засіданні позивач пред`явлений позов підтримала та наполягала на задоволенні; відповідач не з`явився, при цьому не повідомив суду про причини своєї неявки. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 22.09.2015, при цьому мають спільного малолітнього сина [PERSON] , 2016 року народження. Як убачається з пояснень позивача, з липня 2019 року сторони проживають окремо; подружжя припинили сімейні відносини та не ведуть спільне господарство, подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За приписом частини третьої статті 106 цього Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Враховуючи те, що натепер шлюб носить формальний характер і позивач не бажає його збереження та спільного проживання однією сім`єю з відповідачем, пред`явлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

05.06.2019 [PERSON] звернулася до суду із зазначеною заявою, оскільки судом не вирішено питання щодо однієї з позовних вимог. В заяві просить суд ухвалити додаткове рішення в частині позовної вимоги щодо надання дозволу на виїзд дитини за лінію розмежування. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. 19.02.2019 [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просила надати їй дозвіл на виїзд сина у м.Хрестівка Донецької області до досягнення останнім 16-річчя, а також до країни Туреччина у 2019 році на оздоровлення без згоди та супроводу батька дитини [PERSON] Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 29.05.2019 позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Орган опіки і піклування Московського району м.Харкова про надання дозволу на вивіз дитини за лінію розмежування і за кордон задоволено, надано дозвіл на виїзд дитини без згоди та супроводу батька дитини до країни Туреччина в період з 01.07.2019 до 31.12.2019. Відповідно до ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Сторони по справі у судове засідання не з`явились, що не перешкоджає розгляду заяви. Судом встановлено, що у резолютивній частині рішення від 29.05.2019 по справі №643/2426/19 суд не вирішив питання про надання дозволу на виїзд дитини у м.Хрестівка Донецької області до досягнення останнім 16-річного віку без згоди та супроводу батька. За таких обстави суд вважає можливим ухвалити додаткове рішення та вирішити зазначене питання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-25 00:00:00

05.06.2019 до Вінницького районного суду з позовом звернувся [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов позивачем обґрунтовано тим, що 22.10.1999 між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Вінницької міської ради Вінницької області, актовий запис №22. Вказує, що в період шлюбу в сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що їх спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини й сімейні обов`язки з ведення спільного господарства та сумісного проживання, подружні відносини припинено з початку 2019. Просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] . В підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] також до підготовчого засідання не з`явилася , надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом установлено, що 22.10.1999 сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Вінницької міської ради Вінницької області, актовий запис №22, про що свідчить свідоцтво про одруження (а.с.2). В період шлюбу в період шлюбу в сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцта про народження дитини (а.с.3). Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. З`ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, те, що позивач не бажає підтримувати подружні стосунки з відповідачем, їх взаємовідносини, суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

05.06.2019\~р. до суду заявлено позов, у якому позивачка просить щомісячно стягувати з відповідача на її користь для утримання їх спільного сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 3000 грн. щомісячно, що підлягає індексації, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини, оскільки останній має регулярний дохід, однак добровільно свій обов`язок по утриманню дитини не виконує, чим порушує її право на отримання належного матеріального забезпечення (утримання) від батька. Позивачка в судове засідання не з`явилася, письмово вимоги позову про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина в сумі 3000 грн. щомісячно, що підлягає індексації, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку підтримала, справу просила розглянути без неї (а.с. 19). Відповідач в судове засідання не з`явився, позовні вимоги визнав частково, письмово погодився на стягнення з нього аліментів на утримання сина в сумі 2000 грн. щомісячно, що підлягає індексації, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, справу просив розглядати без нього (а.с. 20). З урахуванням письмової позиції учасників справи, досліджених доказів та вимог закону суд визнає за необхідне позов задовольнити частково з таких мотивів та підстав. Доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON] , [INFO] , але добровільно законного обов`язку по її утриманню не виконує, має регулярний дохід та може надавати кошти в розмірі 2500 грн. щомісячно, що підлягає індексації, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина. Спірні правовідносини регулюються ст. ст. 180, 181 п.3, 182, 184 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; в разі ухилення батьків від цього обов`язку кошти на утримання дітей стягуються з них за рішенням суду, зокрема, у визначеній судом твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач ухиляється від добровільного виконання законного обов`язку по утриманню своєї неповнолітньої дитини, чим порушує її права, то з нього необхідно щомісячно стягувати на користь [PERSON] для утримання неповнолітньої дитини аліменти в розмірі 2500 грн., що підлягає індексації, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивачки до суду і до повноліття дитини в примусовому порядку; при цьому суд зауважує, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним, відповідає інтересам дитини й не порушує інтересів відповідача. Висновки суду підтверджуються такими доказами: -свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , з якого видно, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON] , [INFO] (а.с.5); -довідкою виконавчого комітету Карбівської сільської ради №\~393 від 30.05.2019\~р., відповідно до якої до складу сім`ї [PERSON] входить, зокрема, син [PERSON] , [INFO] (а.с.6). На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір в розмірі 768,40 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial