overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

05 травня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила збільшити розмір аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі по 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування вимог вказувала, що рішенням Полонського районного суду від 08.09.2014 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 400 грн. щомісячно. Відповідач аліменти сплачує, але на даний час збільшились витрати на утримання дитини, яка навчається у одинадцятому класі, позивачка несе додаткові витрати на її утримання, на даний час змінився прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, та сума 400 грн. є недостатньою для утримання дитини, тому просила стягувати з відповідача аліменти в зазначеному розмірі. Відповідач, у встановлений в ухвалі суду про відкриття провадження від 08 травня 2018 року строк, подав відзив на позовну заяву, в якому погодився сплачувати аліменти в розмірі 900 грн., оскільки він не працює, та має непрацездатних батьків. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що стверджується даними свідоцтва про народження дитини, котра проживає разом з матір`ю. Рішенням Полонського районного суду від 08 вересня 2014 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дочки в розмірі 400 грн. щомісячно. Відповідно до ст.192 СК - розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом змінено за позовом одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення здоров`я платника або одержувача. Оскільки з дня постановлення судового рішення про стягнення з відповідача аліментів, змінились зазначені вище обставини, зокрема доходи боржника та стягувачки, визначений законом інший мінімальний розмір сплати а ліментів на дитину, тому суд вважає можливим встановити новий розмір аліментів. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За положеннями ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно ст.184 СК України розмір аліментів необхідно визначити у твердій грошовій сумі, який з врахуванням обставин, названих в ст.182 СК України, на думку суду, має становити 1100 грн. щомісячно. Також на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України із [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 704,80 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-21 00:00:00

05 травня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила стягувати аліменти з відповідача на утримання їх неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], в розмірі по 2500 грн. на дитину, щомісячно до досягнення сином повноліття. В обґрунтування вимог вказувала, що дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча має таку можливість, оскільки працює офіційно, тому просила суд здійснити стягнення з нього аліментів у вказаному розмірі. Відповідач, у встановлений в ухвалі суду про відкриття провадження від 23 травня 2018 року строк, відзив на позовну заяву не подав, тому, відповідно до ст.280 ЦПК України суд, проводить заочний розгляд справи. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що стверджується даними свідоцтва про народження дитини, котрий проживає разом з матір`ю. [PERSON] не виконує в повному обсязі обовязок, передбачений ст.180 СК України по наданню утримання своїй малолітній дитині. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За положеннями ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно ст.184 СК України розмір аліментів необхідно визначити у твердій грошовій сумі, який з врахуванням обставин, названих в ст.182 СК України, на думку суду, має становити по 2000 грн. на дитину щомісячно, оскільки позивачем не надано доказів про дійсний дохід відповідача. Також на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України із [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 704, 80 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-20 00:00:00

05 травня 2018 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що 02 березня 2002 року у виконкомі Олешницької сільської ради Виноградівського районного Закарпатської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем [PERSON], про що було зроблено актовий запис в книзі реєстрації за №8. Від даного шлюбу народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] Сімейне життя в них не склалось, шлюбні стосунки припинені, вони хоч і проживають разом, однак спільного господарства не ведуть, сімя фактично розпалась. На підставі вищезазначеного позивачка просить розірвати шлюб. В судовому засідання позивачка позовні вимоги підтримала, обставини справи підтвердила. В судовому засіданні відповідач позов визнав в повному обсязі. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Так, під час судового слідства встановлено, що дійсно між [PERSON] та [PERSON] 02 березня 2002 року укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про одруження, видане виконкомом Олешницької сільської ради Виноградівського районного Закарпатської області, й зроблено в книзі реєстрації актів запис за №8 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO] (а.с.12) та сина [PERSON], [INFO] (а.с.11). З матеріалів справи вбачається, що спільне життя у них не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе. Шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Також в судовому засіданні встановлено, що майновий спір між позивачем та відповідачем відсутній, діти після розірвання шлюбу залишаються з матірю. З цього приводу спір відсутній.\~ З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у звязку з чим позивач звернувся з позовом в порядку ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України. Саме той факт, що сторони хоч і проживають разом, однак спільного господарства не ведуть, сім'я фактично розпалась, унеможливлює їх сумісне співіснування. При ухваленні рішення судом враховано спільне бажання [PERSON] та [PERSON] швидше розірвати шлюб, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими. Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам дітей, що має істотне значення, у звязку з чим шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Судові витрати у справі, а саме суму судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп. покласти на позивача, за його проханням.\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

05 травня 2018 року заявник [PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту належності документа, обґрунтовуючи свої вимоги наступними обставинами. У зв'язку із досягненням пенсійного віку заявнику необхідно подати документи для призначення пенсії. При перевірці документів була встановлена невідповідність в написанні по батькові заявника у трудовій книжці - російською зазначено [PERSON], в той час як за паспортом по батькові заявника російською [PERSON], що позбавляє заявника можливості оформити пенсію. В зв'язку із зазначеним заявник просить встановити факт належності йому, [PERSON], [INFO], трудової книжки [NUMBER], яка була заповнена на російській мові і видана 13 листопада 1973 року на ім'я «[PERSON], [INFO]». Заявник [PERSON], його представник [PERSON] в судовому засіданні підтримали заяву, посилаючись на викладені в ній обставини, просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи Костянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, про явку в суд був повідомлений належним чином. З'ясувавши позицію заявника, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що у зв'язку із досягненням пенсійного віку заявнику необхідно подавати документи для призначення пенсії. При перевірці документів була встановлена невідповідність в написанні по батькові заявника у трудовій книжці - російською зазначено [PERSON] (а.с.10), в той час як за паспортом по батькові заявника російською [PERSON] (а.с.5). В паспорті громадянина України заявник [PERSON], [INFO], на другій сторінці російською мовою зазначено «[PERSON], [INFO]» (а.с.5). З довідки Шахтарської ДПА Донецької області про присвоєння ідентифікаційного номера [PERSON] (а.с.8), довідки УСЗН Костянтинівської міської ради від 20 березня 2018 року № 0000496433 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с.9) по батькові заявника зазначено як [PERSON]. На підставі викладеного суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки невідповідність його по батькові в трудовій книжці позбавляє його права оформити пенсію, тому слід встановити факт належності йому, [PERSON], [INFO], трудової книжки [NUMBER], яка була заповнена на російській мові і видана 13 листопада 1973 року на ім'я «[PERSON], [INFO]», оскільки цей факт не може бути встановлений в даний час іншим шляхом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-02 00:00:00

05 травня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що 25 жовтня 2013 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Перковецької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області , під актовим записом №09. Від шлюбу сторони по справі мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя позивача з відповідачем не склалося, мають різні погляди на сімейне життя та обов'язки. В результаті чого, подружні відносини припинені, спільне господарство не ведуть. Просить: розірвати шлюб, який зареєстрований 25 жовтня 2013 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Перковецької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області , під актовим записом №09. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просила позов задовольнити. Крім цього зазначила, що судом був наданий термін для примирення, однак вона наполягає на розірванні шлюбу, оскільки причиною розлучення стала зрада чоловіка. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що він проти розірвання шлюбу, вважає, що сім?ю ще можливо зберігти. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається зі ст. 104 ч.2 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Стаття 105 ч.1 СК України вказує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них. Статтею 109 СК України передбачено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч.1ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст.115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Так, з матеріалів справи вбачається, що що 25 жовтня 2013 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Перковецької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області , під актовим записом №09. Від шлюбу сторони по справі мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя позивача з відповідачем не склалося, мають різні погляди на сімейне життя та обов'язки. В результаті чого, подружні відносини припинені, спільне господарство не ведуть. На підставі викладеного, шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], який зареєстрований виконавчим комітетом Перковецької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області , під актовим записом №09 слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-16 00:00:00

05 травня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі від липня 2006 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину. Стосунки з відповідачкою розладилися. Сторони проживають окремо одне від одного, не ведуть спільне господарство, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сімю позивач не бажає, вважає, що шлюб носить формальний характер, і просить суд шлюб розірвати (а.с.а.с. 2 4, 15). Позивач у судовому засіданні підтримав заявлений позов, а відповідачка не заперечувала проти його задоволення. Суд, заслухавши думки сторін, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі СК) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. Згідно зі статтею 112 СК суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі від 29.07.2006 року. Шлюб зареєстровано у Красногвардійському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області (актовий запис 479) (а.с. 12). Від шлюбу сторони мають малолітню дочку, [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу мешкатиме разом з відповідачкою (а.с. 13). Через відсутність взаєморозуміння та постійних сварок, які виникають в родині з різноманітних причин, відсутність у сторін бажання створити міцну та дружню сімю від жовтня 2017 року сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбних відносин, мешкають окремо одне від одного. Позивач зберігати сімю не бажає, вважає, що сімя розпалася остаточно, і збереження сімї неможливе. Спору щодо поділу спільно нажитого майна між сторонами не існує. За вказаних обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані й підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-16 00:00:00

05 травня 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивувала тим, що від спільно шлюбу з відповідачем мають сина. Проте відповідач матеріальної допомоги не надає, участі у вихованні дитини не приймає, а тому і просить стягувати з відповідача аліменти. В судове засідання позивач не з`явився, але надав до суду заяву в якій просив\~ справу розглянути без його участі. Одночасно наполягав на задоволенні позовних вимог, з наведених у позові підстав. Відповідач в судове засідання також не з`явився, звернувся до суду із заявою в якій просив справу розглянути без його участі. Вказав, що позовні вимоги визнає повністю. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились то фіксація судового засідання не здійснювалась. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідач є батьком малолітньої дитини позивача сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08 серпня 2014 року. Дитина знаходиться на утриманні позивача, що стверджується позивачем в позовній заяві, не заперечується відповідачем та підтверджується довідкою виконкому Балаклеївської сільської ради від 04 травня 2020 року №107. Згідно з ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного, ст. 110, 112, 180, 181, 182 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-03 00:00:00

05 травня 2020 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , просила ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 01.08.2014 року з відповідачем був укладений шлюб. Від спільного сумісного проживання з відповідачем народилася дитина [PERSON] , [INFO] . Відповідач добровільно не приймає участі в утриманні дитини, хоча спроможний сплачувати аліменти, оскільки неофіційно працює в Польщі, отримує постійний заробіток, тому вона змушена звертатися до суду. Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 15 травня 2020 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Сторони в підготовче судове засідання не з`явилися. Позивачка подала заяву, якою підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу без її участі. Відповідач подав до суду заяву, якою визнав позов, просив розглянути справу без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Правовідносини між сторонами врегульовані нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що 01.08.2014 року між відповідачем [PERSON] та позивачкою [PERSON] було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про одруження від 01.08.2014 року. Судом встановлено, що у свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] батьком вказаний відповідач по справі, який не оспорював та не заперечував своє батьківство. Дитина фактично на даний час перебуває на утриманні позивачки. Відповідач не виконує обов`язки по утриманню своєї дочки, які встановлені ст. 180 Сімейного кодексу України, маючи можливість належним чином їх виконувати, так як він знаходиться у працездатному віці, має можливість працювати та отримувати відповідну заробітну плату. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Також судом встановлено, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, позовні вимоги ґрунтуються на встановлених законом підставах. Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення позовних вимог про стягнення аліментів. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-01 00:00:00

05 травня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу через різні погляди на життя, відтак, на її думку, їх сім`я не може бути збережена. \~ Ухвалою суду від 06 травня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, провадження у справі відкрито, її\~ розгляд\~\~ ухвалено проводити у порядку\~ спрощеного позовного провадження з\~\~ повідомленням осіб, у\~ зв`язку з\~ чим\~\~ розгляд\~\~ справи призначено у відкритому судовому засіданні о 08 год. 00 хв. 02 липня 2020 року / а.с.10 /. У судове засідання сторони не з`явилися, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав у повному обсязі / а.с.8,14 /. При цьому, відповідач [PERSON] не скористався правом подати відзив на позов, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами. За правилами ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Зважаючи на те, що таке клопотання заявили обидві сторони, судовий розгляд справи буде здійснено на підставі наявних у суду матеріалів. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Перевіривши фактичні обставини справи, наявними в ній, доказами в їх сукупності та\~ взаємозв`язку,\~ суд\~ з урахуванням того,\~ що визнання\~ відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права,\~ свободи\~ чи\~ інтереси інших\~ осіб,\~ приходить до\~ висновку\~ про\~ задоволення\~ позову та ухвалення рішення відповідно до вимог ч.4 ст.206 ЦПК України, виходячи з наступного.\~ Так, сторони 17 червня 2017 року у Диканському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області зареєстрували шлюб, про що цього ж дня складено відповідний актовий запис за № 28 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . За правилами вимог ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений\~ одним\~ із подружжя. Згідно з ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено,\~ що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам одного з них. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ Враховуючи, що сторони тривалий час шлюбних стосунків не підтримують через виниклі між ними\~ непорозуміння та\~ втрату почуття\~ поваги й любові\~ один\~ до одного,\~ у зв`язку з\~ чим їх подальше життя в складі однієї\~ сім`ї є неможливим, так як це суперечило б\~ інтересам кожного\~ із них, суд вважає за необхідне розірвати їх шлюб. Питання\~ розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.ст.141,142 ЦПК України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі\~ викладеного,

Outcome: approved