Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

05 травня 2015 року до Деснянського районного суду міста Києва надійшла позовна заява [PERSON], [PERSON], [PERSON] до Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, ПП «Нива-В.Ш.», 3-ті особи: ПАТ «Укргазбанк», [PERSON] від 30 квітня 2015 року, в якій позивачі просили: визнати прилюдні торги від 11 березня 2014 року, проведені Філією 10 ПП «Нива - В.Ш.» в частині продажу кожної 1/3 частини квартири [ADDRESS] по ціні 149794 гривень - недійсними; визнати протоколи проведення прилюдних торгів № 1014003/1, № 1014003/2, № 0114003/3 від 11 березня 2014 року та Актів про реалізацію предмета іпотеки винесеного державним виконавцем ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві від 03 квітня 2014 року, за яким власником кожної 1/3 частини квартири [ADDRESS] є [PERSON] - недійсними; визнати свідоцтва про право власності на кожну 1/3 частини квартири [ADDRESS] на ім'я [PERSON], посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Апатенко М.А. від 08 квітня 2014 року та внесених до реєстру за № 488, №491, № 494 - недійсними. Свої вимоги позивачі обґрунтували тим, що ВДВС Деснянського РУЮ в місті Києві були порушені норми діючого законодавства, а ціна лоту - кожної 1/3 частини квартири [ADDRESS] була значно занижена; звіт про оцінку майна був не чинний на момент проведення торгів. Також, позивачі послались на п.3 ст. 61 ЦПК України і рішення Апеляційного суду міста Києва від 17 березня 2015 року № 754/10432/14ц. В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав повному обсязі, просив їх задовольнити. Проти задоволення заяв про застосування строків позовної давності до вимог позову заперечував, посилаючись на те, що строк позовної давності не був пропущений, оскільки ст. 48 Закону України «Про іпотеки» зменшує обсяг прав раніше передбачених ст. 257 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню, відповідно до ст. 22 Конституції України. Представник Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві в судовому засіданні проти задоволення вимог позову заперечувала, посилаюсь на їх безпідставність та необґрунтованість, просила застосувати до вимог наслідки пропуску строку позовної давності. Додатково зазначила про відсутність порушень при проведенні прилюдних торгів. Представник ПАТ «Укргазбанк» в судовому засіданні проти задоволення вимог позову заперечувала, посилаюсь на їх безпідставність та необґрунтованість, просила застосувати до вимог наслідки пропуску строку позовної давності. Представник [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення вимог позову заперечував, в поданій суду заяві просив застосувати до вимог наслідки пропуску спеціального строку позовної давності, передбаченого ст. 48 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. …... Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 17 березня 2015 року в цивільній справі за позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON] до Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, ПП «Нива-В.Ш.», 3-ті особи: ПАТ «Укргазбанк», [PERSON] про визнання торгів такими, що не відбулися, визнання протоколів недійсними, визнання свідоцтв про право власності недійсними було скасовано рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2014 року у вищевказаній справі, відповідно до якого позов було задоволено частково - визнано недійсними прилюдні торги, протоколи та свідоцтва про право власності на кожну 1/3 частини квартири [ADDRESS], в задоволенні вимог позову було відмовлено. Вищевказаним судовим рішенням було встановлено наступне. Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 14.12.2010 року на користь ПАТ «Укргазбанк» стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 128 781, 59 доларів США, пеню у розмірі 105 390, 10 грн.; стягнуто солідарно зі [PERSON], [PERSON], [PERSON] штраф у розмірі 39 980 грн.; стягнуто солідарно зі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на відшкодування судових витрат 1 820 грн.; в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором звернено стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS], яка належить на праві власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] На підставі рішення 29.02.2012 року видано виконавчі листи за № 2-253/2010 та надалі державним виконавцем ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень. 11.06.2013 року ВДВС Деснянського РУЮ в м. Києві було здійснено опис майна боржників, а саме квартири [ADDRESS] та накладено арешт на цю квартиру. Відповідно до висновку з незалежної оцінки майна, складеного оцінювачем TOB «Українська експертна група» в особі [PERSON] від 07.08.2013р., ринкова вартість (початкова ціна майна на прилюдних торгах (аукціоні)) нерухомого майна - 1/3 частини трикімнатної квартири [ADDRESS], станом на 16.07.2013р. становить 186 993 грн. Відповідно до договорів № 1014001, № 1014002, № 1014003 про надання послуг по організації і проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна від 20.01.2014 року, укладеного між ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві та Філією 10 ПП «НИВА-В.Ш.», яка діяла від імені та в інтересах ПП «НИВА-В.Ш.», вищезазначена квартира була передана товариству на реалізацію з прилюдних торгів. Прилюдні торги було призначено на 07.02.2014 року. Проте, торги не відбулися через відсутність покупців, у зв'язку з чим було проведено уцінку майна на 20 % та визначено вартість 1/3 частини спірної кватири майна на другі прилюдні торги - 149 594,40 грн. Згідно з протоколами № 1014003/1, № 1014003/2, № 1014003/3 від 11.03.2014 року проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна від 11.03.2014 року переможцем торгів (кожної з 1/3 частини квартири) став [PERSON]. 03.04.2014 року начальником ВДВС Деснянського РУЮ в м. Києві затверджено акт про реалізацію предмета іпотеки. 08.04.2014 року [PERSON] приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Апатенко М.А. було видано свідоцтво № 491, яким посвідчено належність йому на праві власності 1/3 частини спірної квартири, яка раніше належала [PERSON], свідоцтво № 494, яким посвідчено належність йому на праві власності 1/3 частини спірної квартири, яка раніше належала [PERSON] та свідоцтво № 488, яким посвідчено належність йому на праві власності 1/3 частини спірної квартири, яка раніше належала [PERSON]. На момент проведення прилюдних торгів, 11.03.2014 року початкова вартість майна була визначена на підставі звіту про оцінку квартири, строк дії якого сплинув. Частиною третьою статті 62 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону. Відповідно до частини першої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Частинами другою, третьою та четвертою статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право сторін виконавчого провадження оскаржити результати оцінки майна та порядок їх оскарження до передачі майна на реалізацію. У разі коли сторона виконавчого провадження не реалізувала своє право оскарження звіту суб'єкта оціночної діяльності в передбачений законом строк, цей звіт про оцінку майна набуває чинності і є підставою для реалізації майна з прилюдних торгів за початковою ціною, визначеною у звіті (ч.5 ст. 58, ч. 3 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження»). Пунктом 3.2 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5 передбачено, що спеціалізована організація проводить прилюдні торги за заявкою державного виконавця, в якій зазначається початкова вартість майна, що виставляється на торги, за експертною оцінкою, та інші відомості, передбачені Інструкцією. Разом із тим відповідно до частини п'ятої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку звіт втрачає чинність і оцінка майна проводиться повторно. Звіт про оцінку майна є чинним, якщо від дня його підписання до дня проведення прилюдних торгів пройшло не більше шести місяців. Після збігу цього строку обов'язковою умовою призначення й проведення прилюдних торгів є отримання нового звіту про оцінку майна. Така правова позиція викладена також у постановах Верховного Суду України від 01.10.2014 року № 6-147 цс 14, від 04.03.2015 року № 6-18 цс 15, які відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для всіх судів України. Також, рішенням Апеляційного суду було зазначено, що позивачі, представник позивачів [PERSON] протягом судового розгляду справи № 754/10432/14ц заявляли вимоги (з урахуванням уточнень) про визнання прилюдних торгів такими, що не відбулися, вимог про визнання прилюдних торгів недійсними позивачами не заявлялося. Заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за необхідне застосувати до заявлених вимог строку позовної давності, зважаючи на наступне. Позивачі звернулись до суду 30 квітня 2015 року з вимогами про визнання недійсними прилюдних торгів від 11 березня 2014 року; визнання недійсними протоколів проведення прилюдних торгів № 1014003/1, № 1014003/2, № 0114003/3 від 11 березня 2014 року та Актів про реалізацію предмета іпотеки; визнання недійсними свідоцтв про право власності на кожну 1/3 частини квартири [ADDRESS] на ім'я [PERSON], посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Апатенко М.А. від 08 квітня 2014 року та внесених до реєстру за № 488, №491, № 494. Відповідно до вимог ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до вимог ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 258 ЦК України, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Відповідно до вимог ст. 48 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель, іпотекодавець, боржник та будь-який учасник прилюдних торгів вправі протягом трьох місяців з дня проведення торгів оскаржити їх результати в суді за місцезнаходженням нерухомого майна. Відповідно до ст. 267 ЦК України, особа, яка виконала зобов'язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності. Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Протягом судового розгляду позивачі, представник позивачів заяв про поновлення строку позовної давності до суду не надавали. Посилання представника позивачів те, що ст. 48 Закону України «Про іпотеки» зменшує обсяг прав раніше передбачених ст. 257 ЦК України, а тому не підлягає застосування суд вважає безпідставним, з огляду на те, що ст. 48 Закону України «Про іпотеки» визначила спеціальну позовну давність для конкретної вимоги - оскарження результатів прилюдних торгів.

Outcome: dismissed