Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

06.12.2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких у сторін [INFO] народилась донька [PERSON], батьківство відповідача відносно якої встановлено згідно чинного законодавства. В добровільному порядку домовитись про спільне утримання неповнолітньої дитини сторони не можуть. А тому, вищевикладені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом, в якому просила стягувати з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти у твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації відповідно до закону, у розмірі 3 500,00 грн., щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду з даним позовом, тобто з 06.12.2018 року, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові (а.с.1-3). В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково в частині стягнення з нього на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини аліментів у твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації відповідно до закону, у розмірі 1 500 грн., в іншій частині задоволення позову просив відмовити, з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву (а.с.23-24). А тому, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 09.11.2011 року, [PERSON] народилась [INFO] у м. Вінниці, про що в Книзі реєстрації народжень 09.11.2011 року зроблено відповідний актовий запис за №4228, батьками останньої значаться: батько [PERSON], мати [PERSON] (а.с.4). Як вбачається з пояснень сторін народженню неповнолітнього [PERSON] передувало перебування сторін у фактичних шлюбних відносинах. В даний час неповнолітня дитина сторін проживає разом із позивачем за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні, згідно довідки ТОВ «ЖЕО» №10686 від 06.12.2018 року (а.с.8). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). Згідно ч.ч.1, 2 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Статтею 182 СК України встановлено перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні суми стягнення аліментів суд враховує вікову категорію неповнолітньої дитини та звичайні потреби дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; особу платника аліментів, який являється молодою людиною працездатного віку, має хворобливий стан здоров'я, зокрема вроджену ваду розвитку нирок, що підтверджується відповідною медичною документацію, яка міститься в матеріалах справи (а.с.30), офіційно не працює, живе за рахунок тимчасових заробітків, окрім неповнолітньої дитини сторін, також має на утриманні неповнолітню дитину від першого шлюбу [PERSON], [INFO]. А тому, з огляду на вищевикладене, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити частково, стягувати з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини аліменти у твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації відповідно до закону, у розмірі 1 500,00 грн., щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду з даним позовом, тобто з 06.12.2018 року, до досягнення дитиною повноліття. Що ж стосується думок та тверджень відповідача, що ним сплачувались аліментні зобов'язання в добровільному порядку, а відтак відповідач вважає, що стягнення аліментів слід проводити з січня 2019 року, то суд звертає увагу сторін, що дана обставина має бути враховане державним (приватним) виконавцем в процесі примусового виконання судового рішення. Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення на користь держави 302,06 грн. судового збору, від сплати якого звільнено позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial