Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

05 червня 2014 року [PERSON] JT.I. звернулася до суду із позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь завдану матеріальну шкоду в розмірі 2183,35 грн. та моральну шкоду в розмірі 5000 грн. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказувала, що 22 вересня 2013 року відбулося ДТП, винним в якому визнано водія маршрутного таксі ПП «Автовіола- Плюс» [PERSON] Внаслідок зазначеного ДТП позивачу було завдано матеріальну та моральну шкодуй яка виражається в завданої їй шкоді здоровю, в матеріальних збитках та фізичних стражданнях. Вважає, що майнову відповідальність повинно нести ПП «АвтоВіола- Плюс», де працював [PERSON] водієм мікроавтобусу «РУТА -20СПГ». В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала, просила задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. В останнє судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Представник відповідача в судовому засіданні вказував на необґрунтованість та безпідставність заявлених вимог, в звязку із чим просив відмовити в його задоволенні. Третя особа [PERSON] заперечував проти вимог [PERSON], вказував, що з позовом не згоден та просив відмовити в його задоволенні. Підтвердив, що визнаний винним у ДТП, але вважає недоведеними матеріальну та моральну шкоду. Дослідивши матеріал справи, вислухавши пояснення сторін, покази свідків [PERSON], [PERSON], суд в межах позовних вимог знаходить позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.09.2013 року приблизно о 12:00 годині водій маршрутного таксі [PERSON], керуючи транспортним засобом РУТА 20 СПГ, державний реєстраційний номер [NUMBER], рухався по проспекту Жовтневому від вулиці Литовченка в напрямку вулиці Колонтай в місті Миколаєві. Рухаючись у вказаному напрямку, [PERSON] за вимогою пасажирів зупинився на зупинці громадського транспорту Кутузова, розташованої в районі перехрестя з вулицею Космонавта Волкова, для посадки та висадки пасажирів. При цьому [PERSON] проявив неуважність та не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував на її зміну, та перед початком руху не переконався, що це не створить перешкоди чи безпеки іншим учасникам руху, не впевнився, що двері автобусу повністю зачинилися, внаслідок чого двері автобусу защемили потерпілу - пасажира [PERSON], яка виходила з салону автобусу. [PERSON] розпочав рух, в результаті чого завдав останній тілесні ушкодження у виді забиття голови, крововиливу лівого плеча, забиття лівого плічового суглоба та правого бедра. Будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, [PERSON] не вжив заходів до негайної зупинки транспортного засобу та місце пригоди залишив, не повідомивши про дорожньо-транспортну пригоду відповідні органи міліції. Згідно із висновком судово-медичної експертизи № 158 від 17.02.2014 року отримані позивачем травми відноситься, до категорії легких тілесних ушкоджень. Постановою слідчого слідчої частини СВ ММУ УМВС України в Миколаївській області від 18 листопада 2014 року кримінальне провадження у відношенні [PERSON] закрито у із відсутністю у діяннях останнього складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України. Постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 08.04.2014 року [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушень, передбачених статтями 122-4 та 124 КУпАП, провадження по справі закрито на підставі ч.3. ст. 38 КУпАП України (а.с.4). Таким чином, суд вважає доведеним, що заподіяні [PERSON] тілесні ушкодження, матеріальна та моральна шкода знаходяться у прямому зв»язку із протиправними діями водія [PERSON] Відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Так, посилаючись на протиправні дії водія маршрутного мікроавтобусу [PERSON] його трудові правовідносини із ПП «Автовіола- Плюс» та вимог ч. 1. Ст. 1172 ЦК України, позивач [PERSON] стверджує, що саме ПП «Автовіола-Плюс» повинно відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, заподіяну його працівником під час виконання своїх трудових обовязків. Суд вважає, що [PERSON] помилково звернулася із позовом до ПП «АвтоВіола-Плюс», яке є неналежним відповідачем у справі. В судовому засіданні встановлено, що 03 січня 2013 року між приватним -підприємцем Григор»євою С.Л. та приватним підприємством «АвтоВіола-Плюс» укладено договір оренди автотранспортного засобу (надалі - Договір), а саме автомобілю - Рута 20 СПГ, державний номер [NUMBER], власником якого є Григор»єва [PERSON]. Згідно пункту 1.6 Договору екіпаж водіїв, обслуговуючий орендоване транспортний засіб, перебуває в трудових відносинах з орендатором протягом усього терміну дії даного договору і зараховується до персоналу автомобільного транспорту на підставі наказу орендатора на період дії даного договору. Пунктом 4.2. Договору визначено, що арендодатель несе відповідальність за езультати управління транспортним засобом екіпажом водіїв, в тому числі за здійснення дорожньо-транспортної пригоди. Статтею 1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Замовник відшкодовує шкоду, завдану іншій особі підрядником, якщо він діяв за завданням замовника. Підприємницькі товариства, кооперативи відшкодовують шкоду, завдану їхнім учасником (членом) під час здійснення ним підприємницької або іншої діяльності від імені товариства чи кооперативу. Враховуючи договірні відносини орендатора ПП «АвтоВіола-Плюс» з орендателем Григор»євою С. Л. та відсутність трудових правовідносин відповідача із водієм [PERSON], суд вважає вимоги [PERSON] необґрунтованими та безпідставними, а відтак відмовляє у задоволенні позову. Відмовляючи у задоволенні позову, суд не враховує покази свідків [PERSON] та [PERSON], оскільки вони у даному провадженні не можуть бути прийняті як доказ та стосуються процесу лікування [PERSON] Разом з тим, суд роз»яснює, що позивача [PERSON] не позбавлено права звернення до суду із аналогічними позовними вимогами до особи (осіб), яка на відповідній правовій основі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володів транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку (ч.2. ст. 1187 ЦК України).

Outcome: dismissed