Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

04 січня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: с. Павлівка, Чернігівський район, Чернігівська область, вулиця Радянська, буд.5, яке належить позивачу на праві власності, обґрунтовуючи це тим, що відповідач є зареєстрованою в вищезазначеному будинку, але фактично за вказаною адресою більше 6 місяців не проживає та не приймає участі у його утриманні. Запропонувати відповідачу добровільно знятися з реєстрації він не може, оскільки на сьогоднішній день її місце проживання не відоме. До судового засідання від позивача надійшла заява з проханням справу розглянути за його відсутності та задовольнити позовні вимоги. Проти заочного розгляду справи позивач не заперечує. Згідно положень ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, про час та місце засідання повідомлена належним чином, відповідно до приписів статей 128, 130, 131 ЦПК України, причини неявки не повідомлені. Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобовязана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки, що закріплено в статті 43 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, не подав відзив і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ураховуючи, що відповідач по справі у судове засідання не зявилась, а сторона позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність [PERSON], на підставі наявних у справі доказів. Суд повно, всебічно та обєктивно дослідивши і оцінивши наявні у справі матеріали та докази, вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають задоволенню. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст.ст.16, 386, 391 ЦК України. \~ Права власника житлового будинку (квартири) визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. \~ За змістом ч.1 ст.405 ЦК, яка прямо вказує на наявність права користування житлом лише у членів сімї власника, які проживають разом з ним, а згідно частини 2 названої статті член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Матеріали справи свідчать, що [PERSON] є одноосібним власником будинку №5 по вулиці Радянська у с. Павлівка, Чернігівського району, і таке право він набув на підставі договору купівлі-продажу від 09.10.2012 року, зареєструвавши його 12.10.2012 року в Чернігівському РБТІ за реєстровим номером 210 в книзі №2. /а.с.6-7/ Довідка виконавчого комітету Трисвятськослобідської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області №1957 від 29.11.2017 року та акт обстеження матеріально-побутових умов проживання від 29.11.2017 року свідчать, що [PERSON] дійсно рахується зареєстрованою [INFO], однак за вказаною адресою більше шести місяців не проживає. /а.с.8, 10/ Отже, достовірно встановлено факт непроживання відповідача більше 6 місяців у будинку [PERSON] Оскільки між сторонами не було іншої домовленості то відповідач втратила право користування житлом, що належить на праві власності позивачу. При таких встановлених судом обставинах справи, з наведених вище підстав та міркувань, суд дійшов висновку про наявність підстав для судового захисту прав [PERSON] і задоволення його позову. Стороною позивача при подачі позову до суду сплачено судовий збір в сумі 640 грн, який підлягає стягненню з відповідача, відповідно до приписів ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved