Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

05 травня 2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] і просить стягувати з останнього на свою користь аліменти на доньку [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від його заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред»явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них 11 червня 2009 року народилась донька [PERSON] На даний час донька проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку недостатньо надає коштів на утримання дитини, тому просить в судовому порядку стягувати з відповідача аліменти на доньку [PERSON]. Позивачка [PERSON], яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду не з»явилася, натомість подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити, не заперечує проти винесення рішення. Відповідач [PERSON] який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання також не з»явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає. Оскільки сторони в судове засідання не з»явились, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 01 липня 2006 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, рішенням Старокостянтинівського районного суду від 09 квітня 2015 шлюб між сторонами розірвано, у них 11 червня 2009 року народилась донька [PERSON]. Дитини проживає разом із матір»ю [PERSON] та перебуває на її утриманні. Відповідач [PERSON] в добровільному порядку недостатньо надає матеріальної допомоги позивачці на утримання дитини. Зазначені обставини підтверджуються: паспортними даними позивачки, рішенням Старокостянтинівського районного суду від 09 квітня 2015 року про розірвання шлюбу, свідоцтвом про народження доньки [PERSON]. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 ч.3 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не надає належної матеріальної допомоги на утримання доньки [PERSON], а тому в силу ст.ст.180-183 СК України з нього підлягають стягненню аліменти на користь [PERSON] в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно. При визначенні цього розміру суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, а також те, що відповідач здоровий, працездатний, зі слів позивачки матеріально забезпечений, працює, отримує заробіток, а також пенсію, і має відповідний прибуток, інших осіб на утриманні не має та може надавати таку допомогу. Оскільки при подачі даного позову позивачка звільнялась від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved