Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

05 жовтня 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 07 серпня 1999 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 107. Обґрунтовуючи позовні вимоги вказала, що від шлюбу вони з відповідачем мають повнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось. З квітня 2018 року шлюбні стосунки фактично припинені, проживають окремо. Спір про поділ майна відсутній. Примирення та збереження шлюбу позивач вважає неможливими. У зв'язку з тим, що відповідач не бажає подати заяву про розірвання шлюбу до органу державної реєстрації актів цивільного стану, позивач звернулась до суду із даною позовною заявою. Позивач виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем «[PERSON]». Позивач у судове засідання не з'явилась, подала заяву, у якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, у якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідні до них правовідносини. Шлюб між [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], зареєстровано 07 серпня 1999 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 107, що підтверджується виданим повторно свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 09 жовтня 2009 року (а.с. 10). Від шлюбу сторони мають повнолітню доньку - [PERSON], [INFO], що убачається зі свідоцтва про народження (а.с. 11). За час подружнього життя сторонами не створено дружної родини. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння. Фактично шлюбні стосунки між сторонами припинено. Беручи до уваги зазначені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтею 200 ЦПК України передбачено право суду ухвалювати рішення за результатами підготовчого провадження у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем «[PERSON]». Як убачається з матеріалів справи, позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено 704,80 гривень судового збору (а.с. 1). За змістом ч.1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Беручи до уваги вищенаведене, підлягають поверненню позивачу з державного бюджету 352,40 гривень, що дорівнює 50-ти відсоткам судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову (704,80 х 0,5 = 352,40). Понесені позивачем витрати зі сплати судового збору у сумі 352,40 гривень відповідно до ст. 141 ЦПК України стягуються з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved