Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-20 00:00:00

06 травня 2020 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] , третя особа: Перша миколаївська державна нотаріальна контора Миколаївської області, в якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування 3/4 квартири [ADDRESS] . 12 травня 2020 року вказана позовна заява залишена без руху. 09 червня 2020 року на виконання вимог ухвали позивачем подано уточнену позовну заяву та клопотання про витребування доказів з Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації - Свідоцтво про право власності видане 07.10.1993 р. на квартиру [ADDRESS] Позовна заява мотивована тим, що після смерті батька [PERSON] відкрилася спадщина я він має право за заповітом на отримання 3/4 квартири [ADDRESS] . Натомість Першою миколаївською державною нотаріальною конторою Миколаївської області йому було відмовлено в оформленні спадкових справ, оскільки відсутнє Свідоцтво про право власності видане 07.10.1993 р. Це свідоцтво було втрачено ще його батьками, тому він змушений звернутись до суду. 10 червня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, призначено підготовче засідання, витребувано копію спадкової справи, копію свідоцтва про право власності на житло. 22 липня 2020 року до суду надійшла заява державного нотаріуса Першої миколаївської д державної нотаріальної контори Миколаївської області Ткаченко Ю.Г. про розгляд справи без представника державної нотаріальної контори. 12.08.2020 з КМ ММР «МБТІ» надійшла копія свідоцтва про право власності на житло. 09 грудня 2020 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. 09 лютого 2021 року до суду надійшла копія спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] . Представник позивача до судового засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує. Відповідач [PERSON] до судового засідання подав заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі. Представник Миколаївської міської ради в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив не надіслав. Представник третьої особи до судового засідання подав заяву про розгляд справи без його участі. Враховуючи викладене, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. [PERSON] є власником кв. [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право власності, виданого 07 жовтня 1993 року та Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 21 листопада 2003 року державним нотаріусом Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Євтушенко А.М. [INFO] [PERSON] помер. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відтак, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на кв. [ADDRESS] . Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя, 24 травня 2012 року, [PERSON] склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Міщук О.В., яким заповідав все належне йому майно, рухоме та нерухоме [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є синами [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Відповідно до копії спадкової справи № 739/2016, [PERSON] , претендує на обов`язкову частку у спадщині, яка залишилась після смерті його батька. Таким чином, позивач має право на спадкування ѕ частки спадкового майна, а саме кв. [ADDRESS] Згідно ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщин або не прийняти її. Після смерті [PERSON] , у встановлений ст. 1270 ЦК України строк, [PERSON] звернувся до нотаріуса Першої миколаївської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Постановою від 06 червня 2017 року державного нотаріуса Першої миколаївської державної нотаріальної контори Ткаченко Ю.Г., [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , у зв`язку з відсутність оригіналів правовстановлюючих документів, що підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно, а саме відсутністю оригіналу Свідоцтва про право власності, виданого 07 жовтня 1993 р. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як роз`яснено у п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування» - право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отже, діючим законодавством України чітко визначений порядок отримання спадкоємцем документа, який посвідчує його право на успадковане майно - Свідоцтва про право на спадщину, видачу якого, відповідно до норм цивільного законодавства та Закону України «Про нотаріат», покладено на нотаріальний орган. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку. Таким чином, враховуючи, що позивач прийняв спадщину, що відкрилась після смерті [PERSON] , в нотаріальному порядку оформити спадщину позивач позбавлений можливості у зв`язку з втратою документа, при обставинах, коли у позивача відсутні інші способи захисту цивільних прав та інтересів, чим може бути визнання права, відповідно до п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України, позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом на ѕ частки майна, не суперечать закону та не порушують права, свободи та інтереси інших осіб. Відтак, оцінюючи надані докази в сукупності, суд приходить до переконання, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved