Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

05 січня 2018 року позивачі звернулись до суду з позовом до Шевченківської сільської ради, в якому просять визнати за ними право власності на земельну ділянку площею 5,60 га, що розташована в межах території Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області за [PERSON] на 1/2 її частку в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 11 травня 2010 року та за [PERSON] на 1/2 частку в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 19 грудня 2014 року, який фактично успадкував свою частку після смерті [PERSON], померлої 11 травня 2010 року. В обґрунтування позовних вимог вказували, що 11 травня 2010 року померла [PERSON] та після її смерті відкрилась спадщина, що складається, в тому числі, з земельної ділянки площею 5,60 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, кадастровий номер 4823384700:05:000:0153. Зазначена земельна ділянка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 613859. Спадкоємцями першої черги є позивачка та її брат [PERSON], з яким у встановлений законом строк вони звернулись до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Приватним нотаріусом [PERSON] ним були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на все спадкове майно, окрім вищевказаної земельної ділянки. [PERSON] помер 19 грудня 2014 року. Після його смерті спадкоємцем першої черги є його донька позивачка [PERSON], яка вчасно звернулась до нотаріуса із заявою про оформлення спадщини. Приватним нотаріусом Вітовського нотаріального округу Миколаївської області позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно, виданого на імя спадкодавця [PERSON] Позивачі вказують, що у звязку з втратою оригіналу Державного акту на спірне майно, нині захист їх спадкових прав можливий лише шляхом визнання за ними права власності на вищевказане майно в судовому порядку. Позивачі та їх представник в судове засідання не зявились. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, заявлені позовні вимоги своїх довірителів підтримує в межах доводів позовної заяви та просить їх задовольнити. Відповідач Шевченківська сільська рада Вітовського району Миколаївської області в судове засідання свого представника не направила, надіслала до суду заяву з проханням розглядати справу за відсутності представника сільської ради, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі в межах заявлених вимог, та на підставі наданих доказів, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Зі змісту свідоцтва про смерть серії 1-ФП № 114073, 11 травня 2010 року померла [PERSON] (а.с.9). Після її смерті відкрилась спадщина, в тому числі у вигляді земельної ділянки площею 5,60 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯГ № 613859, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею договорів оренди землі № 010701500888109511 (а.с. 15). За даними спадкової справи, із заявою про прийняття спадщини за законом та заповітом після смерті [PERSON] до нотаріуса звернулись її діти: донька [PERSON] та син [PERSON]. Спадкоємцям видані свідоцтва про право на спадщину на майно спадкодавця [PERSON], окрім спірної земельної ділянки, через втрату оригіналу правовстановлюючого документа на це майно. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ФП № 210099 [PERSON] помер 19 грудня 2014 року (а.с. 10). Після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі, у вигляді майна успадкованого після смерті [PERSON] - ? частини земельної ділянки площею 5,60 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яку він фактично успадкував, але не встиг оформити в звязку зі смертю. Спадкоємицею [PERSON] його донькою [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) [PERSON] (а.с. 13) у передбачений законом строк подано заяву про прийняття спадщини після смерті батька, проте видачі свідоцтва про право на спадщину щодо цього майна перешкоджає втрата оригіналу правовстановлюючого документу щодо нього. За даними спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON], позивач [PERSON] на О.В. є єдиною спадкоємицею, яка прийняла спадщину. Підстави, з яких позивачі були змушені звернутися до суду підтверджуються змістом постанови приватного нотаріуса Вітовського районного нотаріального округу Миколаївської області [PERSON], якою відмовлено в оформленні спадщини у вигляді земельної ділянки площею 5,60 га, що розташована в межах Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, посилаючись на відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно на імя спадкодавця [PERSON] (а.с. 18). Відповідно до п.4.15. Глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно п. 4.18 цього ж Порядку - Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Державний акт на право власності на земельну ділянку виданий на імя [PERSON] був втрачений. В той же час належність спірного майна спадкодавцю [PERSON] підтверджується змістом досліджених судом письмових доказів, зокрема наданою Вітовським відділом Держгеокадастру від 20.07.2016 року на офіційний запит копією Державного акту на право на земельну ділянку на імя [PERSON] від 09.08.2007 року, виданого на підставі розпорядження Жовтневої районної державної адміністрації Миколаївської області від 04 квітня 2007 року № 176-р, кадастровий номер ділянки 4823384700:05:000:0156. Статтею 1218 Цивільного кодексу України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з статтею 1223 право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1262-1265. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Враховуючи наведене, приписи ст. 1218 ЦК України, та встановивши, що вказане майно входить до спадкової маси, та, що спадкові правовідносини не вичерпано, що відповідно до вимог ст.ст.1262,1268 Цивільного кодексу, позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги після смерті матері [PERSON], а позивач [PERSON] є спадкоємицею першої черги після смерті батька [PERSON], який вступив у спадок після смерті [PERSON], але не встиг оформити його у звязку зі смертю, та відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України їх право на спадщину гарантовано державою, однак оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку неможливе у звязку із втратою правовстановлюючого документу, виданого на імя спадкодавця [PERSON], а тому, на підставі до ст.16 ЦК України, суд вважає що цивільне право [PERSON] та [PERSON] підлягає захисту судом, шляхом визнання за ними право власності спадкове майно в рівних частках.

Outcome: approved