overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

07.07.2014 року позивач звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 14 липня 2013 року відділом ДРАЦС по місту Кам'янець-Подільському реєстраційної служби Камянець-Подільського міського управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 445. В обґрунтування позову вказує, що за час спільного проживання дітей не мають, що і є причиною розірвання шлюбу. Сенсу зберігати надалі сім'ю не бачить. Примирення не можливе, так як має намір виїхати на заробітки за кордон. Майнового спору не має. Справу просить розглядати у її відсутності, про що подала заяву. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. . Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності сторін. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що сторони з 14 липня 2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Припинили подружні відносини по тій причині, що в сім'ї не має дітей. Крім того позивач має намір виїхати на заробітки за кордон. Сім'я існує формально. Майнового спору на даний час не має. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне проживання і збереження сім'ї стали неможливими. Шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 110 Сімейного Кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

07.07.2014 року позивач звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 24 жовтня 1987 року Жердянською сільською радою Чемеровецького району Хмельницької області, актовий запис № 28. В обґрунтування позову вказує, що від шлюбу мають двоє дітей, з яких дочка [PERSON] є неповнолітньою. Причиною розірвання шлюбу є те, що на протязі сумісного проживання виникали сварки, непорозуміння, відповідач тривалий час не працював, матеріально сім'ю не утримував. Вона була вимушена виїхати на заробітки за кордон. Майже десять років проживають окремо, кожен живе своїм життям. За час окремого проживання стали чужими людьми. На даний час впевнилися, що сім'я розпалася повністю і зберегти її вже не можливо. Майнового спору та спору про місце проживання дочки не має. Справу просить розглядати у її відсутності, про що подала заяву. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. . Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності сторін. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що сторони з 24 жовтня 1987 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Припинили подружні відносини по тій причині, що в сім'ї не було взаєморозуміння, поваги, відповідач не працював, про матеріальний стан сім'ї не піклувався. У зв'язку з чим дружина була вимушена виїхати на заробітки за кордон. Тривалий час проживають окремо. За час окремого проживання [PERSON] неодноразово намагалась примиритись з відповідачем, проте, все марно. Сім'я існує формально. Майнового спору та спору про місце проживання дитини на даний час не має. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне проживання і збереження сім'ї стали неможливими. Шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 110 Сімейного Кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

07.07.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги вона мотивує тим, що сім'я розпалась в результаті того, що в них різні погляди на взаємовідносини подружжя в сім`ї та психологічна несумісність характерів. Все це негативно впливало на їх сімейні стосунки. Посилаючись на неможливість спільного проживання позивачка просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка позовну заяву підтримала, підтвердивши викладені в позові обставини та просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився. Про дату та час слухання був повідомлений вчасно та належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомив. Заперечень проти позову не надавав. Суд ухвалив розглянути справу в заочному порядку. Заслухавши в судовому засіданні пояснення позивачки, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. 25.09.2010 року сторони уклали шлюб. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Через розбіжності у поглядах на характер сімейних стосунків і життя в цілому сторони шлюбні стосунки фактично припинили 15 жовтня 2013року. Поновлення сімейних стосунків між сторонами не можливе, а подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. У зв'язку з викладеним шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

07.07. 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому вказала, що 04 серпня 2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Відділі реєстрації актів громадянського стану Покровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 87. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. З 2010 року сторони однією сім'єю не проживають у зв'язку з тим, що спільне життя позивачки з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між подружжям, в них різні погляди на життя і вони не могли досягнути згоди при вирішенні сімейних проблем. Між сторонами постійно відбувалися сварки, що негативно впливало на психічний стан дитини. Вважає, що сім'я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій вона підтримує свої позовні вимоги у повному обсязі та просить розглянути справу у її відсутність. Прізвище після розірвання шлюбу просила не зміняти. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про визнання позовних вимог та просив розглянути справу за його відсутністю. Суд, проаналізувавши обставини справи, вважає, що вимога позивачки про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки між сторонами склались відносини, що виключають спільне проживання, жодна з сторін не бажає йти на примирення, сім'я розпалась остаточно та підстав для її збереження немає. Суд, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню без дослідження доказів. Спір стосовно розподілу майна між сторонами відсутній. Спір стосовно місця мешкання дитини також відсутній.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

07.07.2014 року позивачка звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу, пояснюючи, що в зареєстрований шлюб з відповідачем вони вступили 09.01.1987 року та проживали однією родиною до 2008 року. Від спільного шлюбу мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які мешкають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Питання про стягнення аліментів вирішено у добровільному порядку. Спірне майно відсутнє. Причиною припинення сімейно-брачних відносин стало те, що відповідач зловживає спиртними напоями, часто був відсутній вдома, не працює, у разі чого у родині постійні сварки , тому просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивачка у судове засідання не з, явилась, але надала заяву, у якій просить суд розглянути справу за її відсутністю, на позові наполягає. Відповідач у судове засідання не з,явився, але надав заяву, у якій просить суд розглянути справу за його відсутністю, позов визнав у повному обсязі. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивачка втратила до відповідача почуття любові поваги та взаєморозуміння, відповідач у судове засідання не з, явився, не заперечує проти розірвання шлюбу, а саме: не бажає зберегти родину, що робить неможливим подальше сумісне проживання подружжя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

07.07.2014 року позивач КС «Чернігівська» звернулась до Прилуцького міськрайонного суду з цивільним позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки в розмірі 5 610 грн 96 к. та 243 грн 60 к. судового збору. Заявлені позовні вимоги мотивує тим, що 07.02.2014 року між відповідачем [PERSON] та КС «Чернігівська» було укладено кредитний договір № Сс 67П-14 на суму 5 000 грн з нарахуванням процентів за користування кредитом в розмірі 0,15068 від суми залишку за кожен день користування кредитом, строком на 14 фактичних місяці від дати надання позичальнику кредиту. Відповідно до умов договору [PERSON] зобов'язалась погашати заборгованість за кредитом та відсотками згідно графіка розрахунку. В порядку забезпечення виконання умов кредитного договору, 07.02.2014 року між КС «Чернігівська» та [PERSON] був укладений договір поруки № Сс 67П-14, згідно з яким поручитель поручився перед кредитором за виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором від 07.02.2014 року № Сс 67П-14. За умовами укладеного договору, у випадку невиконання боржником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність. Проте відповідач [PERSON], отримавши кредитні кошти, умови кредитного договору належним чином не виконує. Таким чином, станом на день звернення позивача до суду, а саме 07.07.2014 року, за [PERSON], а відповідно і за [PERSON] наявна заборгованість у сумі 5 610 грн 96 к., з яких: заборгованість за кредитом - 5 000 грн 00 к., заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитними коштами - 610 грн 96 к. Дана обставина і змусила позивача звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. В судове засідання представник позивача КС «Чернігівська» не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи /а.с.23/, подав до канцелярії суду письмову заяву про проведення розгляду справи за відсутності представника позивача, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі /а.с.25/. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, до канцелярії суду подала письмову заяву про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала на задоволенні позову /а.с.19/. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, в силу положень ч.5 ст.74 ЦПК України належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи /а.с.22/, про причини неявки до суду не повідомив. Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з'явились, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

07.07.2015 до Корсунь-Шевченківського районного суду надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований Корсунь-Шевченківським райвідділом ЗАГСу Черкаської області 06.07.1985, актовий запис №86. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Через органи ДРАЦС відповідач розривати шлюб не бажає. Свій позов позивач мотивує тим, що сімя розпалася у червні 2015 по вині позивача. З того часу сторони разом не проживають. Подальше спільне життя та збереження сімї не можливе. Час на примирення сторонам не потрібен. Спір про поділ майна у сторін відсутній. У судове засідання позивач зявився, позов підтримав повністю. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце був належним чином повідомлений. Суд, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення. У суді встановлено, що сторони одружилися 06.07.1985, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-СР № 429795, яке видане Корсунь-Шевченківським райвідділом ЗАГСу Черкаської області 06.07.1985, актовий запис №86 (а.с.2). Сімя розпалася у червні 2015 року. З того часу сторони разом не проживають. Подальше спільне життя та збереження сімї не можливе. Час на примирення сторонам не потрібен. Спір про поділ майна у сторін відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Таким чином, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, і це має істотне значення, а тому позов задовольняється і шлюб розривається. Оскільки позов задовольняється, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір \~в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

07.07.2015 р. [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт її проживання однією сімєю зі [PERSON], який помер 11.08.2014 р., понад пять років без реєстрації шлюбу, обґрунтовуючи заяву тим, що в 1970 р. вона вступила у фактичні шлюбні відносини з [PERSON]. До 2001 р. вони спільно проживали в м. Кривий Ріг, а згодом переїхали до будинку по вул. Леніна, 126 в с. Красний Луг Пятихатського району Дніпропетровської області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на цей будинок, розташований на земельній ділянку площею 0,25 га, а також земельну ділянку для введення особистого господарства площею 0,5105 га. Однак для отримання спадщини як спадкоємцю четвертої черги їй необхідно встановити факт проживання однією сімєю. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові. Представник заінтересованої особи [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, до суду не зявилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Заслухавши сторони, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про задоволення заяви з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] помер 11 серпня 2014 р., про що свідчить свідоцтво про смерть (а.с. 8). Факт спільного проживання без реєстрації шлюбу [PERSON] та померлого [PERSON] по вул. Леніна, 126 в с. Красний Луг Пятихатського району Дніпропетровської області до дня смерті [PERSON] підтверджується довідкою Пальмирівської сільської ради (а.с. 7). Даний факт підтверджується і погосподарською книгою № 6 за 2006-2010 роки та № 4 за 2011-2015 роки (а.с. 15-19). Свідки [PERSON] і [PERSON] кожен окремо в судовому засіданні підтвердили, що [PERSON] дійсно проживала однією сімю зі [PERSON] протягом більше як пять років, а саме з 2001 р., в будинку [PERSON] по вул. Леніна, 126 в с. Красний Луг Пятихатського району Дніпропетровської області. Їм було відомо, що у зареєстрованому шлюбі ті не перебували, але вели спільне господарство, як подружжя приймали участь у всіх заходах, які проводилися в селі. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців він не заявив про відмову від неї. Таким чином, судом встановлено, що заявниця дійсно проживала з померлим [PERSON] однією сімєю без реєстрації шлюбу з 2001 р.. На підставі ст. 1268 ч. 3 ЦК України, п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

07.07.2015р. до суду заявлено цей позов. В даній заяві позивачка вказала, що від спільного шлюбу з відповідачем у них є малолітній син [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання та навчання сина, фактично всі витрати на утримання дитини позивачка несе особисто. Відповідач на даний час офіційно не працює, однак щомісяця отримує нерегулярний та мінливий дохід, який повністю витрачає на свої потреби. Позивачка в судове засідання не зявилась, просила провести розгляд даної справи за її відсутності, позовні вимоги змінила просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, про що до суду надала відповідну заяву. Відповідач просив провести розгляд даної справи за його відсутності, проти позовних вимог не заперечував, про що суд повідомив у телефонному режимі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги позивачки задовольнити повністю з таких міркувань. Беззаперечно доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 7), але добровільно не виконує свого законного обовязку по утриманню свого малолітнього сина. Зазначені правовідносини регулюються: - ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідно до якої батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей; - ч.2 ст.182 СК України, згідно з якою, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу Оскільки, відповідач ухиляється від добровільного виконання свого обовязку по утриманню своєї дитини, чим порушує її майнові права, але має можливість надавати матеріальну допомогу, то з метою захисту майнових прав дитини, з [PERSON] необхідно стягувати аліменти на користь [PERSON], на утримання малолітнього сина, аліменти в розмірі 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, яку суд визначає з урахуванням майнового стану, а також виходячи із засад розумності, добросовісності і справедливості, а також документально підтверджені судові витрати позивачки в сумі 250 гривень, по оплаті послуг адвоката. Також необхідно стягнути з відповідача на користь держави 243 грн. 60 коп. судових витрат по оплаті судового збору, відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

07.07.2015 року [PERSON] звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого зазначив, що 03 грудня 1999 року між ним та [PERSON] укладено шлюб, про що Дальницькою сільською радою Овідіопольського району Одеської області в книзі реєстрації актів про укладання шлюбу зроблено відповідний актовий запис № 9. Вони зареєстровані та проживають за адресою: [INFO]. Від шлюбу дітей немає. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, ігнорування налагодження сімейних відносин, що призвело до втрати почуття поваги та любові один до одного. У 2015 році вони фактично припинили спільне проживання, ведення спільного господарства та спільного бюджету. З цього часу вони остаточно не підтримують жодних шлюбно-сімейних стосунків. Втрачені всі фізичні та духовні зв'язки між ними. Їх сім'я існує лише формально. Подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити його інтересам та є недоцільним. Як очевидно з викладених обставин, поновлення шлюбно-сімейних відносин та збереження сім'ї є неможливим, і він твердо бажає розірвати шлюб, у зв'язку з чим просить термін для примирення нам не надавати. З урахуванням викладеного він просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем, що зареєстрований Дальницькою сільською радою Овідіопольського району Одеської області, про що в книзі реєстрації актів про укладання шлюбу зроблено відповідний актовий запис № 9 від 03.12.1999 року. Позивач в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, відповідно до якої позов підтримує, просить розглянути справу у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Ознайомившись з позовом та заявою позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав: Встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 03.12.1999 року Дальницькою сільською радою Овідіопольського району Одеської області, актовий запис № 9. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України шлюб може бути розірваним за заявою одного з подружжя. У судовому засіданні встановлено, що спільне проживання сторонами фактично припинено, подальше спільне проживання чоловіка і жінки і збереження шлюбу суперечить істотним інтересам позивача, тобто наявність підстав для розірвання шлюбу, передбачених ст.112 ч.2 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

07.07.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], та на її утримання. В обґрунтуванні позову позивач вказує, що з відповідачем по справі вони, перебувають у шлюбних відносинах з 02.08.2013 року. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Син проживає з позивачем та знаходяться на її утриманні. В даний час позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років. Добровільно надавати кошти на утримання позивача та на утримання дитини відповідач не бажає. У звязку з даними обставинами позивач була вимушена звернутися до суду, щодо стягнення аліментів з відповідача. Інших платежів аліментного характеру відповідач не має. Позивач в судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає в повному обсязі. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком сина позивача [PERSON], [INFO], а.с.3. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Позивач в даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років. Згідно ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України, жінка з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, суд вважає необхідним задовольнити позов в повному обсязі і відповідно до ст.ст.84, 182, 198-200 Сімейного кодексу України, стягувати на користь [PERSON] щомісячно аліменти з [PERSON]на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу до його повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а також стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] щомісяця аліменти на її утримання, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів, до виповнення сину [PERSON], [INFO], трьохрічного віку, тобто до 23.09.2016 року. На підставі ст.ст.84 ч.2, 180, 181 ч.3, 182 Сімейного Кодексу України та ст.ст.10,11, 60, 169, 212-215, 367 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved