Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

05.02.2018 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою віповідальністю «ВКФ Фарби України» про захист прав споживачів та стягнення пені. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 06.02.2018 року матеріали вказаної позовної заяви було передано до Шевченківського районного суду м. Києва за підсудністю. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13.06.2018 року позовні вимоги позивачів до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ Фарби України» про захист прав споживачів та стягнення пені було роз`єднано в самостійні провадження. Так, позовні вимоги [PERSON] обгрунтовано тим, що 29.03.2015 року між ним та ТОВ «ВКФ Фарби України» було укладено Договір № 27/3/ШК купівлі-продажу майнових прав, згідно з умовами якого відповідач прийняв на себе зобов`язання забезпечити будівництво та введення в експлуатацію Об`єкта капітального будівництва - житлового будинку з нежитловими приміщеннями за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 8000000000:91:050:0046 , право на спорудження якого виникло в нього на підставі Договору № 28/05 - ФЗ/14 від 28.05.2014 року, укладеного з Державним ВНЗ «Київський індустріальний коледж», та передати позивачу майнові права на об`єкт нерухомості - розташовану в будинку за будівельною адресою: [ADDRESS] , загальною площею 52,20 кв.м. При цьому, за умовами п.п. 4.2, 4.3, 4.3.1 договору позивач зобов`язався оплатити майнові права на квартиру [ADDRESS] , орієнтовна вартість яких складає 613 872,00 грн., перерахувавши кошти на поточний рахунок відповідача до 07.04.2015 року частинами у визначеному порядку. Разом з тим, позивач вказує, що незважаючи на повну сплату ним вищенаведеної суми коштів та обумовлену сторонами у договорі дату завершення будівництва та введення в експлуатацію об`єкта капітального будівництва (4 квартал 2016 року), відповідач в зазначений термін будівництво будинку не завершив, та, відповідно, не ввів його в експлуатацію. За вказаних обставин, а також посилаючись на положення Закону України «Про захист прав споживачів», позивач вважає, що з відповідача на його користь підлягає до стягнення пеня у розмірі 3 % загальної вартості замовлення (об`єкту нерухомості), що становить 6 721 898,40 грн. Ухвалою від 10.07.2018 року відкрито провадження в цивільній справі за вказаним позовом, розгляд якої вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. Згідно з розпорядженням керівника апарату суду від 31.01.2019 року за № 01-08-26 матеріали справи було передано для проведення повторного автоматичного розподілу. Ухвалою від 05.02.2019 року суддею Пономаренко Н.В. було прийнято справу до розгляду та призначено у ній підготовче засідання. Ухвалою від 04.03.2019 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлений належним чином. Разом з тим, 05.08.2019 року до суду надійшло клопотання представника позивача, згідно з яким він просив позов задовольнити, розгляд справи проводити за його відсутністю та не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлений належним чином, про причини своєї неявки в судове засідання суд не сповістив, відзиву не направив. Разом з тим, відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Так, перевіряючи обставини справи, судом встановлено, 29.03.2015 року між ним та ТОВ «ВКФ Фарби України» було укладено Договір № 27/3/ШК купівлі-продажу майнових прав, згідно з умовами якого відповідач прийняв на себе зобов`язання забезпечити будівництво та введення в експлуатацію в 4 кварталі 2016 року Об`єкта капітального будівництва - житлового будинку з нежитловими приміщеннями за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 8000000000:91:050:0046 , право на спорудження якого виникло в нього на підставі Договору № 28/05 - ФЗ/14 від 28.05.2014 року, укладеного з Державним ВНЗ «Київський індустріальний коледж», та передати позивачу майнові права на об`єкт нерухомості - розташовану в будинку за будівельною адресою: [ADDRESS] , загальною площею 52,20 кв.м.(а.с.14-20). При цьому, за умовами п.п. 4.2, 4.3, 4.3.1 договору позивач зобов`язався оплатити майнові права на квартиру [ADDRESS] , орієнтовна вартість яких складає 613 872,00 грн., перерахувавши кошти на поточний рахунок відповідача до 07.04.2015 року частинами у визначеному порядку. Так, як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] свої зобов`язання за Договором виконав, а саме здійснив повну оплату вартості Договору у розмірі 613 872,00 грн.. що підтверджується Довідкою відповідача від 07.04.2015 року про 100% фінансування за Договором № 27/3/ШК (а.с.21). Будівництво та введення в експлуатацію об`єкта капітального будівництва відповідач зобов`язався забезпечити у термін - 4 кварталу 2016 року відповідно до п.п. 2.4., 5.2.5. Договору. Проте, будь-яких доказів які б підтверджували факт виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором щодо будівництва та введення в експлуатацію будинку в строки, обумовлені сторонами у договорі, суду надано не було і матеріали справи їх не містять. Таким чином з боку відповідача має місце невиконання умов Договору №27/3/ШК. В свою чергу, відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як передбачено ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до п. 7.1. Договору, у випадках невиконання або неналежного виконання зобов`язань за даним Договором, винна Сторона відшкодовує потерпілій Стороні всі збитки, спричинені такими її винними діями (бездіяльністю) згідно чинного законодавства. Згідно зі статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. За умовами ч. 2 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Статтею 550 ЦК України передбачено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. В даному випадку слід зазначити, що відповідно до преамбули Закону України «Про захист прав споживачів», він регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і споживачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Водночас, в Законі України «Про захист прав споживачів» не визначено певних меж його дії, але з урахуванням характеру правовідносин, які ним регулюються, та виходячи із принципів цивільного судочинства і наявності у спірних правовідносинах сторони, як особа - споживач, можна зробити висновок, що цим Законом регулюються відносини, що виникають із договорів купівлі-продажу, майнового найму (оренди), надання комунальних послуг, прокату, перевезення, зберігання, доручення, комісії, фінансово-кредитних послуг тощо. Такі відносини можуть виникати з актів законодавства або з інших угод, які не суперечать закону. Отже, аналізуючи предмет та умови вищезазначеного Договору, наявні підстави для висновку, що договір являється договором купівлі-продажу з розстроченням платежу покупцем майбутнього житла, і за своєю суттю практично схожий з Договором (забезпечувальний платіж, передплата (фактично, інвестиція у будівництво) за житлове приміщення, якого ще не існує, встановлений термін укладення Основного договору - фактично, завершення будівництва та отримання правовстановлюючих документів, визначення характеристик майбутнього житла, та будівельних робіт, які мають бути виконані, тощо). Таким чином, правовідносини за обома вищезазначеними видами договорів і, зокрема, відносини відповідача (виконавця робіт (послуг) зі спорудження Об`єкта нерухомості та позивача (замовника та покупця) за своїм характером належать до сфери регулювання Закону України «Про захист прав споживачів». В свою чергу, нормами ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» врегульовано, що у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. За таких обставин, позивач, як споживач, вправі вимагати відповідача стягнення неустойки, передбаченої ч. 5 ст. 10 цього Закону України «Про захист прав споживачів» у вигляді пені в розмірі 3 % загальної вартості замовлення. При цьому, судом перевірений перевіривши наданий позивачем розрахунок пені становить 6 721 898,40 грн. (613 872 *3 % * 396 днів / 100%), суд приходить до висновку про його правильність та законність, а відтак сума пені, передбачена ч. 5 ст. 10 цього Закону України «Про захист прав споживачів», підлягає стягненню з відповідача на користь позивача і позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, згідно положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача в дохід держави суми судового збору у розмірі 8810,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved