Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

05.07.2021р. [PERSON] звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання (а.с. №2-4). Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 09.07.2021р. зазначену позовну заяву було прийнято до свого провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін відповідно до положень ч.1 ст. 274 та ч.5 ст. 279 ЦПК України (а.с. № 19). В позовній заяві позивачка посилалась на те, що вона з 08.02.2003р. перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі та рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30.11.2016р. шлюб було розірвано. Від даного шлюбу в неї з відповідачем є спільна повнолітня донька - [PERSON] , [INFO] . На даний час донька є студенткою КВНЗ «Дніпропетровський базовий медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради» першого курсу медсестринського відділення, денної форми навчання. Період навчання в даному закладі з 21.09.2020р. по 30.06.2023р. Відповідач має стабільний дохід, проте допомоги на утримання доньки не надає. Донька стипендію не отримує та не має можливості влаштуватися на роботу, отже позивачка потребує допомоги від батька на утримання доньки на час навчання, у зв`язку з чим просила суд стягувати з відповідача щомісячно аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача до закінчення донькою навчання. Представник позивача - адвокат Бартош-Стрельнікова Т.М. (діє на підставі ордеру від 05.07.2021р.- а.с. №18) в наданій суду 27.10.2021р. заяві позовні вимоги підтримала та просила розглядати справу за її відсутністю, без фіксування процесу технічними засобами. Зазначила, що з відповідача на користь позивачки раніше стягувалися аліменти в розмірі ј від усіх доходів на утримання доньки до досягнення нею повноліття. Заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі, оскільки відповідач був повідомлений про розгляд справи належним чином (а.с. № 29). Відповідач в судові засідання 23.09.2021р. та 27.10.2021р. до суду двічі не з`явився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, а саме шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації відповідача, відповідно до довідки №5769 від 10.06.2021р. про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщені (а.с. №8). Судова повістка на 23.09.2021р. разом з копією позовної заяви була вручена відповідачу 27.07.2021р., про що матеріали справи містять поштове повідомлення (а.с. № 23). Конверт з судовою повісткою на 27.10.2021р. був повернутий на адресу суду з позначкою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. № 28). Про причини неявки у судове засідання відповідач не повідомив та не надав відзиву на позовну заяву. За таких обставин, враховуючи письмову заяву представника позивачки від 27.10.2021р., повторну неявку відповідача, повідомленого належним чином про розгляд справи, суд вважає за можливе на підставі ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України ухвалити у справі рішення суду в судовому засіданні за відсутності обох сторін та без фіксування процесу технічними засобами. Підстав для ухвалення у справі заочного рішення немає, оскільки відсутня сукупність умов для заочного розгляду справи, яка передбачена ч.1 ст. 280 ЦПК України, а саме відсутня згода представника позивачки на такий розгляд (по причині того, що відповідачем було отримано судову повістки та копію позовної заяви відповідно до вимог ЦПК України). Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України). Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 191, ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу, починаючи від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України (в редакції Закону України від 17.05.2017р.) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. У разі пред`явлення позову одним із батьків, суд може залучити до участі у справі (якщо залежно від її обставин визнає необхідним) повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися і на користь яких, у зв`язку з цим стягуються аліменти. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Дніпропетровська (а.с. № 5). Донька мешкає зі разом із матір`ю та батьком, що підтверджується довідкою про склад родини №5769 від 10.06.2021р. (а.с. № 8). Відповідно до постанови від 19.06.2018р. ВП№56542455 за виконавчим листом №201/18186/17, який видано 29.05.2018р. Жовтневий районним судом м. Дніпропетровська, з відповідача примусово стягувалися аліменти у розмірі ј частини від доходів на користь позивачки до досягнення донькою повноліття (а.с. №31). Також відповідно до даної постанови відповідач отримує дохід від КЗ «Дніпропетровський клінічний медичний центр матері та дитини ім. Професора М.Ф. Руднєва» ДОР», ТОВ «Б.Браун Медікал Україна» та КЗ «Дніпропетровська обласна дитяча лікарня» ДОР» (а.с. № 31зв.). Відповідно до довідки №107 від 04.03.2021р., яка видана КВНЗ «Дніпровський базовий медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради» [PERSON] є студенткою М-12 групи І курсу медсестринського відділення, денної форми навчання КВНЗ Дніпровський базовий медичний коледж» ДОР», наказом №20/154-с від 09.09.2020р. зарахована на бюджет. Період навчання в КВНЗ «Дніпровський базовий медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради» з 21.09.2020р. по 30.06.2023р. (а.с.№6). Відповідно до довідки про доходи, яка була видана КВНЗ «Дніпровський базовий медичний коледж» ДОР» [PERSON] за період з 01 вересня 2020р. по 31 травня 2021р. було нарахована 950грн. матеріальної допомоги (а.с. № 7). З огляду на те, що відповідно до ст. 199 СК України утримання повнолітніх сина (або доньки) під час навчання є обов`язком батьків та батько добровільно коштів на утримання дитини не надає, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача аліменти на період навчання його повнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , до закінчення нею 30.06.2023р. навчання у КВНЗ «Дніпровський базовий медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради», але не більше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років, аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, здійснюючи стягнення аліментів на користь матері - [PERSON] , починаючи стягнення з дня подачі позову, а саме з 05.07.2021р. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, судом враховано, що в такому ж самому розмірі відповідач сплачував аліменти і до повноліття доньки і, отримавши 27.07.2021р. копію позовної заяви з додатками, заперечень щодо розміру аліментів, на стягненні яких наполягає позивачка, не висловив. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі в межах платежу за один місяць. Обговорюючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України з огляду на те, що позивачка при пред`явленні позову була звільнена від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 грн., що є мінімальною ставкою судового збору на 2021р. за майновими вимогами. На підставі викладеного,

Outcome: approved