Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

07.04.2016 року позивач [PERSON]В звернувся до суду з зазначеним позовом, у якому просив визнати за ним право власності на 13/100 частин комунальної квартири [ADDRESS] (раніше Косіора) в м. Харкові, загальною площею 13,4 кв.м, в порядку спадкування за законом після смерті його батька. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що його батько [PERSON] є власником 13/100 частин зазначеної комунальної квартири на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно в порядку приватизації. Він є спадкоємцем першої черги .за законом після смерті батька. Після смерті батька він звернувся до нотаріуса 4 Харківської державної нотаріальної контори протягом 6-місячного терміну із заявою про прийняття спадщини, а відповідачі - дочка спадкодавця [PERSON] і дружина - [PERSON]- з заявами про відмову від спадщини на користь позивача. 19.03.2016 року йому було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на те, що відповідно до технічного паспорту комунальної квартири дві житлові кімнати і частина коридору комунальної квартири власниками цих приміщень реконструйовані в нежитлові приміщення. Сторони просили слухати справу у їх відсутності. Суд ухвалив слухати справу у відсутності сторін, заочно, на підставі наявних в справі доказів відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1261 Цивільного Кодексу України у першу чергу на спадкування за законом мають діти, подружжя, батьки спадкодавця. Згідно ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Судом встановлено, що 29 грудня 2014 року помер батько позивача [PERSON], після якого залишилася спадщина у вигляді 13/100 частин комунальної квартири [ADDRESS] (раніше Косіора) в м. Харкові загальною площею 13,4 кв.м. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 30.09.2010 року [PERSON] належить в порядку приватизації 13/100 частин комунальної квартири [ADDRESS] (раніше Косіора) в м. Харкові загальною площею 13,4 кв.м. (а.с.7,8). Після смерті батька позивач [PERSON] звернувся до Четвертої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Але після спливу відповідного строку позивачу нотаріальною конторою було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності в поряду спадкування за законом, з тих підстав, що дві житлові кімнати і частина коридору комунальної квартири власниками цих приміщень реконструйовані в нежитлові приміщення. В постанові четвертої Харківської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 19.03.2016 року зазначено, що державного нотаріуса з заявами про прийняття спадщини звернувся син [PERSON], спадкоємці [PERSON], [PERSON] звернулися з заявами про відмову від спадщини на користь позивача [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину позивач не отримав. (а.с.15). В свідоцтві про народження позивача [PERSON] його батьком вказаний [PERSON]. (а.с.4). Позивач [PERSON] в силу ст.ст.1223, 1261 Цивільного Кодексу України є спадкоємцем першої черги після смерті його батька [PERSON] та має право власності на спадкове майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved