Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

04 лютого 2016 року позивач [PERSON] звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що з відповідачем по справі зареєстрував шлюб 09 червня 2012 року в Індустріальному відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 236. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачкою не склалось, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя та шлюбні відносини, сімейне життя між ними поступового погіршувалося. На даний час проживають окремо та не ведуть спільне господарство. На примирення не згодний. На підставі чого просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 748. Позивач в судове засідання позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідачка в судове засідання зявилася позов визнала в повному обсязі, та просила його задовольнити. Згідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, заявлені вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження Серії 1-КИ № 227034, 09 червня 2012 року Індустріальним відділом державної цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], актовий запис № 236. Відповідно до свідоцтва про зміну імені Серія І-КИ № 014791 виданого Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції 24 грудня 2015 року [PERSON], [INFO] змінила прізвище на «Золота», актовий запис №75. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки злочину, щодо другого з подружжя або дитини. Чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою. Чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу до досягнення дитиною одного року, якщо батьківство щодо неї визнане іншою особою або за рішенням суду відомості про чоловіка як батька дитини виключено із актового запису про народження дитини. Опікун має право пред'явити позов про розірвання шлюбу, якщо цього вимагають інтереси того з подружжя, хто визнаний недієздатним. Таким чином, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі і позов предявлено належною особою, тоді як наявність причин, що перешкоджають розірванню шлюбу, в судовому засіданні не була встановлена. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Крім того, судом відповідно до ухвали суду від 29 квітня 2016 року було надано строк для примирення подружжя строком в один місяць, а саме до 27.05.2016 року. \~Враховуючи, що після спливу строку для примирення, позивачем не надано клопотань про залишення позовної заяви без розгляду, суд приходить до висновку, щонаданий сторонам строк для примирення позитивних результатів не дав та не привів до збереження сімї. Таким чином, суд вважає, що родина фактично розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. Суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, які надані сторонами не інакше як за зверненням фізичних осіб. Так, сторони разом не мешкають, між ними відсутні взаєморозуміння, на примирення не згодні, що на думку суду є достатніми підставами для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст. 110- 112 СК України,

Outcome: approved