Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

06.12.2018 року представник позивача звернувся до суду із даною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог послався на те, що позивач згідно із договором дарування від 21.01.2014 року являється власником нежитлових будівель, а саме сторожового будинку, площею 20,8 м2., гаражу, площею 34,6 м2., туалету, площею 8,4 м2. Окрім цього на підставі договору купівлі-продажу від 22.10.2013 позивач являється власником земельної ділянки № [NUMBER] загальною площею 0,0794 га.,яка розміщена під вищевказаними нежитловими будівлями. У 2017 році з метою покращення благоустрою позивачем проведено реконструкцію вищевказаних нежитлових будівель під офісне нежитлове приміщення: добудовано другий поверх над гаражем та санвузлом, та здійснено перепланування будівлі, внаслідок чого розмір нежитлової будівлі складає 15.53х12.40м., загальною площею 249.4 м2. Після проведеної реконструкції 14.03.2017 було виготовлено технічний паспорт на вищевказану нежитлову будівлю у КП ЛОР Червоноградське МБТІ. З того часу позивач постійно користується даною нежитловою будівлею, здійснює її належне технічне утримання. Однак, він не має можливості зареєструвати своє право власності на це майно, так як фактично реконструкція будівлі була проведена без належної проектної документації та дозволів. З метою оформлення документів на даний будинок він звернувся у Львівське обласне проектно-виробниче архітектурно-планувальне бюро в особі виконавця Василько В.І. , яким було надано висновок від 20.06.2017 про відповідність реконструйованого об`єкта державним будівельним нормам і правилам. Окрім цього, як вбачається із технічного висновку від 04.05.2017 експертом Юдицькою Я.М. за результатами технічного обстеження спірної нежитлової будівлі було надано висновок про те, що така відповідає вимогам надійності та безпечної експлуатації і наявна можливість її подальшої експлуатації. Дане питання було предметом розгляду на засіданні постійно діючої комісії по плануванню і забудові населених пунктів при виконавчому комітеті Червоноградської міської ради від 16.05.2018 року. Остання не має застережень щодо даної будівлі (офісу). Тому, просить визнати за [PERSON] право власності на нежитлову будівлю по [ADDRESS] загальною площею 249.4 м2. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, вказаних у ньому. Просив його задовольнити. Представник відповідача подав клопотання про розгляд справи у відсутності представника Червоноградської міської ради, при вирішенні справи покладається на думку суду, підтримує висновок, який викладений у протоколі засідання постійно діючої узгоджувальної комісії по плануванню і забудові населених пунктів при виконавчому комітеті Червоноградської міської ради №10 від 16.05.2018 року. Вислухавши думку учасників, дослідивши докази суд прийшов до наступного: Судом встановлено, що позивач є власником нежитлових будівель та земельної ділянки по [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування від 21.01.2014 та договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0794га.від 22.10.2013 р. Судом встановлено, що у 2017 році позивачем з метою покращення благоустрою, проведено реконструкцію вищевказаних нежитлових будівель під офісне нежитлове приміщення: добудовано другий поверх над гаражем та санвузлом, та здійснено перепланування будівлі, внаслідок чого розмір нежитлової будівлі складає 15.53х12.40м., загальною площею 249.4 м2. Дана нежитлова будівля складається з І поверху площею 142.3 м.кв.: хол - 32.1 м.кв., кабінет - 26.8 м.кв., 17.1 м.кв, та 14.2 м.кв., паливна - 4,6 м.кв.; санвузол - 3,6 м.кв., 8,1 м.кв.; кладова 3,4 м.кв.; коридор 12,6 м.кв.,19,8 м.кв.; та II поверху площею - 107,1 м2: кімната відпочинку - 24.3 м.кв., та 27.3 м.кв., зимовий сад -19.8 м.кв., санвузол - 4.1 м.кв., та 5,2 м.кв., коридор 7.1 м.кв., та 12.2 м.кв., сходова клітка 7.1 м.кв., що підтверджується копією технічного паспорту КП ЛОР «Червоноградське МБТІ» , виданого 14.03.2017 р. Згідно із копією висновку ОП «Львівське обласне проектно-виробниче архітектурно-планувальне бюро» від 20.06.2017 архітектурно-планувальні рішення будівництва нежитлової будівлі (офісу) по [ADDRESS] відповідають вимогам ДБН В.2.2.-9-99, «Громадські будинки і споруди. Основні положення», ДБН 360-92 «Планування і забудова міських і сільських поселень», санітарним та пожежним нормам і правилам. Та надано висновок про можливість легалізації даного майна. Як вбачається із копії технічного висновку №42 від 04.05.2017 р. експертом Юдицькою Я.М. було здійснено технічне обстеження нежитлової будівлі по [ADDRESS] , за результатами якого встановлено, що будівля відповідає вимогам надійності та безпечної експлуатації і наявна можливість її подальшої експлуатації. З витягу з протоколу №10 засідання постійно діючої узгоджувальної комісії по плануванню і забудові населених пунктів при виконавчому комітету Червоноградської міської ради від 16.05.2018 комісія не має застережень щодо нежитлової будівлі (офісу) по [ADDRESS] . Нормою ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В силу вимог ч.2 ст.331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Як вбачається із ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Як вбачається із матеріалів справи, позивач являється власником земельної ділянки на якій розміщена нежитлова будівля, в якій була проведена реконструкція. Остання відповідає усім санітарним та протипожежним правилам та нормам, відповідає вимогам ДБН, не порушує жодних прав інших осіб, та відповідає вимогам надійності та безпечної експлуатації, що дає можливість надійно та безпечно його експлуатувати. Тому суд приходить до переконання, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved