Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

04 листопада 2015 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся представник КП «Харківводоканал» з позовом до [PERSON], [PERSON], який 31.03.2016 року був уточнений. Відповідно до уточненої редакції позовних вимог представник позивача просила суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в сумі 3\~557,29 грн. та стягнути судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 21.10.2015 року КП «Харківводоканал» було відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON], [PERSON] заборгованості за надані послуги водопостачання та водовідведення, оскільки із заяви про видачу судового наказу вбачався спір про право. Позивач зазначає, що за адресою: м. Харків, вул. Червоножовтнева, б. 37/34, кв. 10 мешкають [PERSON] та [PERSON], які є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення шляхом відкриття абонентського особового рахунку №74779, та, що за відповідачами за період з 01.06.2011 року по 30.09.2015 року утворилася заборгованість у сумі 2\~986,73 гривень. Позивач вказує, що несплата боргу призводить до погіршення стану комунальних мереж централізованого водопостачання та водовідведення, погіршує можливості щодо забезпечення екологічного добробуту міста та негативно впливає на впровадження природоохоронних заходів, у зв'язку чим і звернулися до суду. 01.01.2015 року боржникам було направлено рахунок-попередження з пропозицією погасити борг за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у 10-ти денний термін. Як вказує позивач, у зазначений термін боржники не здійснили жодних заходів до повного погашення заборгованості, у зв'язку з чим КП «Харківводоканал» і звернулися до суду. 09 березня 2016 року відповідачами було подано письмові заперечення проти позову, в яких відповідачі посилалися на те, що позовні вимоги КП «Харківводоканал» виходять за межі позовної давності, та що з 01.05.2015 року відповідачам було призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, яка не врахована позивачем. Представник позивача[PERSON], яка діє на підставі довіреності від 25.11.2014 року, в судовому засіданні уточнений позов підтримала в повному обсязі, просила суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав суму заборгованості, проте заперечував проти стягнення з нього 3% річних та індексу інфляції а також судового збору. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причина неявки суду невідома. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріалів справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 21.10.2015 року представнику КП «Харківводоканал» було відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON], [PERSON] заборгованості за надані послуги з централізованого водовідведення та водовідведення за період з 01.06.2011 року по 30.09.2015 року в сумі 2\~986,73 грн. Згідно ч. 2 ст. 101 ЦПК України відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку. Отже, позивач звернувся з вимогами про стягнення з відповідачів заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в порядку позовного провадження. Так, в судовому засіданні було встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та мешкають за адресою: м. Харків, вул. Червоножовтнева, б. 37/34, кв. 10. (а.с. 6, 17,18) Власником вказаної квартири є [PERSON], про що свідчить Довідка КП «Жилкомсервіс» від 10.09.2015 року. (а.с. 6) Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Як вбачається зі зведеної картки абонента В+К (разом), відповідачі є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення шляхом відкриття особового рахунку ХКОВ №74779за адресою: м. Харків, вул. Конторська (колишня вул. Червоножовтнева), б. 37/34, кв. 10. За даним особовим рахунком наявна заборгованість за послуги водопостачання за період з 01.07.2011 року по 30.09.2015 року в розмірі 1\~735,26 грн., та за послуги водовідведення за період з 01.11.2012 року по 30.09.2015 року в розмірі 847,40 грн. (а.с. 61-66) Відповідач [PERSON] заперечуючи проти первісного позову посилався на сплив строку позовної давності, однак після подання представником позивача уточненої позовної заяви відповідач визнав суму боргу у розмірі 2\~582,66 грн. В судовому засіданні було встановлено, що заборгованість до теперішнього часу боржниками не погашена. Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності зі ст. 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно вимог п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875 від 24.06.2004 р. споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» №2918 від 10.01.2002 р. споживач зобов'язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Але, відповідачі отримуючи послуги з центрального водопостачання і водовідведення своєчасно їх не оплачують, у зв'язку з чим і утворилась заборгованість в сумі 2\~582,66 грн., яка і підлягає стягненню з відповідачів на користь КП «Харківводоканал». Крім того, представник позивача також просила суд стягнути з відповідачів суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 894,44 грн., а також 3% річних від простроченої суми у розмірі 80,89 грн., що підтверджується розрахунком 3% та індексації по заборгованості за надані послуги. (а.с. 67-68) Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти стягнення з нього зазначених сум. Але, суд не погоджується із запереченнями відповідача та вважає їх безпідставними у зв'язку із наступним. Правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання житлово-комунальних послуг, є грошовими зобовязаннями, у яких, серед інших прав і обовязків сторін, на боржника покладено певний цивільно-правовий обовязок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК), вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, з огляду на юридичну природу правовідносин як грошових зобовязань на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобовязання. Передбачена п. 10 ч. 3 ст. 20 Закону від 24 червня 2004 р. № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги» норма щодо відповідальності боржника у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування наслідків ч. 2 ст. 625 ЦК (постанови Верховного Суду України від 20 червня 2012 р. у справі № 6-68цс12, від 30 жовтня 2013 р. у справі № 6-59цс13). Підсумовуючи викладене, з відповідачів на користь КП «Харківводоканал» підлягає стягненню в солідарному порядку заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання у сумі 1\~735,26 грн. та за надані послуги з централізованого водовідведення в сумі 847,40 грн. з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 894,44 грн., а також три проценти річних від простроченої суми у розмірі 80,89 грн. Згідно ст. 541 ЦК України. солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. Даючи оцінку вищезазначеним доказам, у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги КП «Харківводоканал» підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так, з відповідачів підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем за подання заяви про видачу судового наказу у розмірі 609 грн. та за подання позовної заяви у розмірі 609 грн., що в сумі становить 1 218 грн. (а.с. 2,3) На підставі викладеного і

Outcome: approved