Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

06.11.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позові зазначала, що 23.02.2001 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, проте на даний час шлюбні стосунки припинені і сторони хоч і проживають разом, проте не підтримують ніяких стосунків. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей, синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надає. Тому позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей даного віку, починаючи з 06 листопада 2014 року, тобто з дня подачі позову і до повноліття дітей. У судове засідання позивач не з'явилась, проте надала суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. У судове засідання відповідач по справі не з'явився, не повідомив суд про причину неявки, хоча матеріали справи ним були отримані, що підтверджується наданою розпискою, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений в установленому законом порядку. Жодних заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи або поважності пропуску судового засідання на адресу суду не надходили. За встановлених обставин суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі. Судом встановлено і ніким не заперечується, що між сторонами шлюбні стосунки припинені. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей, синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надає. Тому позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей даного віку, починаючи з 06 листопада 2014 року, тобто з дня подачі позову і до повноліття дітей. Ураховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини умов, відповідно до законів України. Нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин є відповідні норми СК України. Сукупність вищенаведених фактів утворює юридичний склад, необхідний і достатній для виникнення у відповідача аліментного зобов'язання. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. При визначенні величини аліментного платежу суд, враховуючи відповідно до ст. 182 СК України матеріальне положення відповідача, який офіційно працевлаштований, інших утриманців не має. За правилами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Оскільки витрати на утримання неповнолітніх дітей, мають нести обидва батьки, зважаючи на принципи розумності та справедливості, враховуючи, що батьки мають рівні обов'язки щодо утримання дитини, враховуючи розмір заробітної плати позивача, наявність інших обставин передбачених ст. 182 СК України, суд знаходить даний розмір аліментів визначений позивачкою на дітей обґрунтованим та достатнім для забезпечення прожиття дитини. Згідно із ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України у разі задоволення позову позивача, який звільнений від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів, цей судовий збір підлягає стягненню у дохід держави з відповідача. Суд вважає за необхідне на підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved