Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

05.03.2011 року сторони уклали договір позики на суму 1130 грн., за умовами якого позивач [PERSON] передав грошові кошти в сумі 1130 грн., а [PERSON] в свою чергу прийняла дані кошти та зобов'язалася повернути їх в повному розмірі не пізніше 05.05.2011 року. На підтвердження укладення даного договору відповідачка [PERSON] власноручно написала розписку про одержання коштів, які були їй передані одразу ж після написання розписки. На даний час [PERSON] покладені на неї договором зобов'язання повернути до визначеної дати кошти не виконала, що привело до висновку про її небажання повертати борг. Враховуючи вищенаведене, [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], в якому просить постановити рішення суду, яким стягнути з відповідачки на його користь 1130 грн. (одна тисяча сто тридцять) гривень позики, 272 (двісті сімдесят дві) гривні 54 копійки відсотків, нарахованих за період користування позиковими коштами, 99 (дев'яносто дев'ять) грн. 75 коп. 3% річних від простроченої суми та стягнути з відповідачки 243 грн 60 коп. судового збору. Позивач, [PERSON], в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задоволити з наведених в позовній заяві підстав. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала повністю та не заперечувала проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 05.03.2011 року сторони уклали договір позики на суму 1130 грн., за умовами якого позивач [PERSON] передав грошові кошти в сумі 1130 грн., а [PERSON] в свою чергу прийняла дані кошти та зобов'язалася повернути їх в повному розмірі не пізніше 05.05.2011 року, що підтверджується копією розписки від 05.03.2011 року. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. ч. 2 ст. 1047 цього ж кодексу визначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Про дотримання істотних умов договору свідчить розписка, дана відповідачем, в якій зазначено, суму позики та термін погашення боргу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, договором не встановлено інший розмір процентів як відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Відповідачка не виконала обов'язку за договором позики від 05.03.2011р., тому три проценти річних від простроченої суми, що підлягають сплаті на користь позивача вираховуються відповідно до ст. 625 ЦК України з наступного дня після терміну, до якого [PERSON] повинна була виконати зобов'язання, та складають 99 грн. 75 коп. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. За весь час користування позикою [PERSON] повинна сплатити відсотки, сумма яких становить 272 грн 54 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. ч. 3 цієї ж статті визначає, що позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до п.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, тому враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, та такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved