Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

07.02.2018 року [PERSON] звернувся з позовом до суду, в якому просить визнати за ним право власності на будинок [ADDRESS], 1962 року побудови, який належав померлому [INFO] [PERSON], мотивуючи тим, що є спадкоємцем за заповітом після смерті діда, в установлений законом строк прийняв спадщину, так як подав заяву до нотаріальної контори, однак спадщину оформити не може, по причині відсутності правовстановлюючого документу на житловий будинок. Позивач просить справу розглядати у його відсутність. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка, причини неявки свого представника суду не повідомив. В підготовче засідання ним було надіслано відзив на позов, з якого видно, що останній щодо задоволення позову заперечує, з тих підстав, що Овруцька міська рада є неналежним відповідачем у вказаній справі. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. [PERSON] помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER]. Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок [ADDRESS], який належить [PERSON], про що свідчить довідка видана виконкомом Овруцької міської ради Житомирської області № 120 (1) від 23.01.2018 року. Позивач є спадкоємцем за заповітом, що підтверджується копією заповіту від 15.01.1999 року посвідченого секретарем виконавчого комітету Черепинської сільської ради Овруцького району Житомирської області. Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року, вказаний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 01.01.2004 року. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відтак, до правовідносин, які виникли до набрання чинності Цивільного кодексу України 2003 року, тобто до 01.01.2004 року, підлягає застосуванню Цивільний кодекс УРСР 1963 року, а до тих їх прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання чинності Цивільним кодексом України 2003 року, тобто після 01.04.2004 року, застосовуються положення останнього. Згідно із ст.524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Статтею 549 ЦК УРСР 1963 року визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини; ці дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] позивач прийняв спадщину, про що свідчить постанова Овруцької ДНК №311/02-31 від 23.01.2018 року, однак спадщину оформити не може, оскільки не пред'явлені правовстановлюючі документи. Відповідно до інформаційної довідки №112991641 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо об»єкта нерухомого майна відомості щодо спадкового майна - домоволодіння в [ADDRESS] відсутні. Згідно повідомлення Овруцької ДНК від 09.02.2018 року №606/01-16, після померлого [INFO] [PERSON] спадкова справа не заводилася, так як спадкоємці із заявами про прийняття спадщини та заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину до контори не зверталися. Відповідно до ст. 548 ЦК України (1963 року) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. На підставі викладеного суд вважає, що позивач набув право власності на житловий будинок, на підставі діючої на момент прийняття спадщини ст.12 Закону України «Про власність» , від 7.02.91 року. Посилання відповідача у своєму відзиві на те, що Овруцька міська рада є неналежним відповідачем та на безпідставність вимог саме до Овруцької міської ради, суд не може покласти в основу рішення по справі з огляду на наступне. В ч. 24 Постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №5 Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Враховуючи, що місцем відкриття спадщини є с. Лукішки Овруцького району Житомирської області, житловий будинок знаходяться на території Черепинської сільської ради Овруцького району, а також зважаючи на те, що остання увійшла до складу Овруцької міської об'єднаної територіальної громади, відповідно відповідачем є Овруцька міська рада. З огляду на викладене, позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved