Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-02 00:00:00

06.09.2021 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, на утримання дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову і до досягнення дитиною повноліття та у твердій грошовій сумі 10000 грн. щомісячно на утримання [PERSON] до досягнення дочкою трьох років. В обґрунтування позову позивач зазначив, що вони від спільного подружнього життя мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Дочка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач не приймає участь у матеріальному забезпеченні дитини, що є підставою для стягнення з нього аліментів. Згідно протоколу автоматичного розподілу справи між суддями зазначена цивільна справа передана в провадження судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Кудрявцевій Т.О. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01.10.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка в судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином, її представник надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність, просив позов задовольнити в частині ј, та уточнив, що просять стягнути аліменти в розмірі 5000 грн. до досягнення дитиною трьох років. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнає частково та зазначив, що має можливість сплачувати аліменти на утримання дружини у розмірі 5000грн. на місяць. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про задоволення позову, з таких підстав. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ст.ст.180,181,182,183 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Стаття 184 СК України передбачає можливість визначення судом в окремих випадках розміру аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі, а не у частці від заробітку платника аліментів. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим за наявності певних обставин, що унеможливлюють сплату аліментів у частці від заробітку (доходу), приблизний перелік яких наводиться у частині 1 даної статті (Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі). Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. У такому випадку стягнення аліментів на дитину у частці від доходу її матері або батька може призвести до істотної різниці у розмірі аліментів, які отримує дитина щомісяця, що у свою чергу негативно вплине на забезпечення дитини. Стягнення аліментів у твердій грошові сумі дозволяє забезпечити більшу стабільність щодо утримання дитини. Розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, може бути згодом збільшений чи зменшений судом на вимогу як платника аліментів, так і одержувача аліментів. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того, згідно зі статтею 180 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Судом встановлено, що 14.09.2013 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб. [INFO] у сторін народилася дочка [PERSON] . На даний час сторони проживають окремо, дочка проживає разом з матір`ю. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Позивач просить стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.09.2021 року до досягнення дитиною повноліття, що не суперечить положенням ч.5 ст. 183 Сімейного кодексу України. Враховуючи вищезазначене, суд вважає такий розмір аліментів буде відповідати інтересам дитини, дотримання її права на забезпечення матеріальних потреб, не поставить в скрутне матеріальне становище відповідача, який в наданій заяві не заперечував проти цих вимог. За таких обставин суд приходить висновку, що позов в цій частині підлягає задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 2, 4 ст. 84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно її матеріального становища, за умови, що чоловік може надати матеріальну допомогу. Позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на її ж утримання у розмірі 10000грн. щомісяця до досягнення дитиною [PERSON] трирічного віку. Зазначила, що на даний час сторони однією сім`єю не проживають, відповідач проживає окремо від сім`ї, дитина проживає з позивачем і повністю перебуває на її утриманні. В зв`язку з незадовільним матеріальним становищем, перебуванням у декретній відпустці, позивач потребує матеріальної допомоги відповідача на своє утримання, оскільки відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на їх утримання. У наданій суду заяві позивач уточнила, що просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьох років в розмірі 5000 грн. щомісячно. Відповідач в поданій до суду заяві зазначає, що не має фінансової змоги сплачувати аліменти на утримання дружини у розмірі 10000грн. та зазначає, що 5000грн. це допустимий розмір аліментів, який він взмозі платити. Зважаючи на викладене, уточнені позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на її утримання у розмірі 5000грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, підлягають задоволенню. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що аліменти на утримання дружини у вказаному розмірі 5000грн. будуть відповідати інтересам позивачки, дотримання її права на забезпечення матеріальних потреб, не поставить в скрутне матеріальне становище відповідача. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з моменту пред`явлення позову. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Згідно з ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача мають бути стягнуті 908 грн. 00 коп. судового збору на користь держави. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved