overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

05.02.2014р. до суду подано цю заяву, в якій вказано, що заявниця народилась [INFO] в пологовому відділенні Копичинецької комунальної районної лікарні Гусятинського району, Тернопільської області з вадами правої кінцівки, про що було зазначено в амбулаторній картці. Третю групу інвалідності заявниці було встановлено 15.10.1998 року Козятинським МСЕК. При її зверненні до Управління ПФУ в Погребищенському районі із заявою про призначення пенсії в зв'язку з втратою годувальника, її було відмовлено, оскільки МСЕК не встановлено факту, що заявниця стала інвалідом до 18 років. Встановлення факту інвалідності з дитинства заявниці необхідно для оформлення документів на отримання пенсії по втраті годувальника. Ухвалою суду від 18.04.2014 року по даній справі була призначена судово-медична експертиза. Згідно з висновком експертів № 74-к заявниця має вроджену ваду розвитку верхньої кінцівки чи внаслідок травми, перенесеної під час народження або в дитинстві до 18 - ти річного віку - часу завершення формування кісток. В судовому засіданні [PERSON] заявлені вимоги підтримала повністю, просила встановити факт її інвалідності з дитинства. Представник Погребищенської ЦРЛ в судове засідання не з'явився, просив провести розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти заявлених вимог, про що до суду подав відповідну заяву. Представник управління ПФУ в Погребищенському районі в судовому засіданні проти заявлених вимог не заперечував. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, згідно якої, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку встановлення цих фактів. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення, оскільки вимоги заявниці знайшли своє повне і всебічне підтвердження в ході розгляду справи і підтверджуються документами прилученими до матеріалів справи, а саме: довідкою Козятинського МСЕК серії МСЕЄ № 313161 від 20.10.1998 року, відповідно до якої заявниця являється інвалідом ІІІ групи (а.с. 12), висновком експертів № 74-к від 19.06.2014 року, яким встановлено, що у [PERSON] мають місце недорозвиненість правої верхньої кінцівки з вкороченням плеча на 6 см., ускладнена артрогенною контрактурою плеча, правобічним паралічем Ерба - Дюшена з порушенням функції правої верхньої кінцівки. Вищевказаний стан правої верхньої кінцівки у [PERSON], судячи з наявних на теперішній час клінічних проявів, свідчить про вроджену ваду розвитку верхньої кінцівки чи наслідок травми, перенесеної під час народження або в дитинстві до 18 - ти річного віку - часу завершення формування кісток (а.с. 51-52 ). Іншого порядку встановлення цього факту законом не передбачено, що не дає можливості заявниці отримувати належне пенсійне забезпечення, що порушує її майнові права, тому його необхідно встановити на підставі ч. 2 ст. 256 ЦПК України. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

05.02.2014 року [PERSON] звернувся з позовом про стягнення з [PERSON] боргу у сумі 3200 грн. Підставою для позову стало те, що 01.02.2011 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики згідно якого перший передав, а другий отримав 400 доларів США, які зобов'язався повернути в строк до 01.03.2011року, а так як свої зобов'язання [PERSON] не виконав не дивлячись на неодноразові звернення [PERSON], то той просить стягнути борг в сумі 3200 грн. в повному обсязі та витрати по сплаті судового збору. В судове засідання позивач не з'явився, але надав заяву в якій свій позов підтримав повністю та просив його задовольнити, а справу розглядати в його відсутність і згоден на заочний розгляд справи. В судове засідання [PERSON] повторно не з'явився, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, заперечень по суті позову не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Ст. 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Виходячи з цього, суд знаходить, що в судовому засіданні доведено те, що [PERSON] взяв борг у [PERSON] 400 доларів США (еквівалент 3200 грн.) та зобов'язався повернути вказані кошти до 01.03.2011 року. Вказані зобов'язання свідчать про укладення сторонами договору займу, який було оформлено за домовленістю сторін, в простій письмовій формі, шляхом видачі відповідачем розписки ( а.с.13). Форма обрана сторонами для укладення даного договору, відповідає вимогам ст.ст. 207, 208, 1047 ЦК України і є належним підтвердженням наявності відповідних договірних відносин між сторонами та передачі грошей, відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України. Згідно з загальними умовами виконання зобов'язань, встановлених нормами ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Правовими нормами ст. 1049 ЦК України також передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, або речі, визначеними родовими ознаками, у такій самій кількості, того самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Між тим, в порушення наведених норм відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав належним чином, оскільки суму займу не повернув позивачу в зазначений в договорі строк. За таких обставин, грошові кошти, отримані відповідачем в наслідок виконання зобов'язань позивачем, за договором займу, в зв'язку із сплином строку їх повернення безпідставно утримуються [PERSON] а тому відповідно до положень ст. 1212 ч.3 п.3 ЦК України, підлягають поверненню [PERSON], а тому на його користь з відповідача необхідно стягнути 3200 грн. боргу (еквівалент 400 доларам США), задовольнивши позовні вимоги повністю. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачений ним судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

05.02.2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON] про усунення перешкод в користуванні майном шляхом визнання особи такою, що втратила право на користування ним. Свої вимоги обґрунтовує тим, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 22.07.2005 року вона являється співвласником квартири [ADDRESS]. В даній квартирі з 30.03.2009 року зареєстрований відповідач - [PERSON], який близько шести років в даній квартирі не проживає. Позивач просить суд, визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування квартирою [ADDRESS] Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин хоча, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Позивач [PERSON] та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON] в судове засідання не з'явились, проте подали суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі за наявними матеріалами справи. Просили суд позов задовольнити. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до п. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї власника без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як вбачається з свідоцтва про право власності на житло від 22.07.2005 року та витягу про державну реєстрацію прав від 26.07.2005 року квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а. с. 5, 6) З будинкової книги вбачається, що у спірній квартирі з 30.03.2009 року зареєстрований відповідач - [PERSON] (а.с. 9, 10) В судовому засіданні встановлено, що відповідач хоч і зареєстрований в спірній квартирі, проте близько шести років не проживає, що підтверджується актом перевірки паспортного режиму від 31.12.2011 року та висновком від 20.10.2013 року. (а.с. 11, 12) Таким чином, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] у зв'язку з відсутністю без поважних причин понад шість років. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

05.02.2014 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, посилаючись на те, що після смерті чоловіка [PERSON] звернулась до нотаріальної контори, але їй відмовили у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що в документах, які підтверджують їх родинні стосунки допущені помилки. Просить встановити факт родинних відносин між нею та померлим чоловіком. Заявник надала заяву, в якій підтримала викладені доводи, просила заяву задовольнити та справу розглянути за її відсутності. Зацікавлена особа в судове засідання не з'явилась, надали заяву, в якій не заперечували проти задоволення заяви [PERSON]. Суд, дослідивши матеріали справи, задовольняє заяву, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно вимог п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 15.08.2013 року. Згідно даних, викладених в цьому документі його прізвище - «[PERSON]» (а.с. 15). Звертаючись до суду з заявою, заявник [PERSON] просить встановити той факт, що померлий [INFO] [PERSON] був її чоловіком, оскільки при видачі нового паспорту чоловікові, на підставі даних якого було видане свідоцтво про його смерть, допущена помилка та записано прізвище «[PERSON]» замість «[PERSON]». Згідно досліджених в судовому засіданні документів встановлено, що прізвище, ім'я, по батькові заявника - [PERSON] за паспортними даними (а.с. 4). В цьому ж паспорті є відмітка про реєстрацію шлюбу заявника з [PERSON] в Барському РАЦС 20.11.1966 року (а.с.5). На а.с. 9 міститься копія свідоцтва про одруження [PERSON] та заявника 19.11.1966 року, актовий запис № 133 в відділі РАЦС Барського РУЮ Вінницької області. Згідно свідоцтва про народження (а.с.10-12) батьками [PERSON] та [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на те, що факт родинних відносин між заявником та померлим [PERSON] знайшов своє повне підтвердження в судовому засіданні, в зв'язку з чим суд задовольняє заяву в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

05.02.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою та просить стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання, в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, до досягнення дитиною: сином - [PERSON], [INFO], трьох років, вказуючи, що відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу на її утримання не бажає, крім того просить стягнути з відповідача судові витрати пов'язані з надання правової допомоги в сумі 150 грн.. Позивач в судове засідання не з'явилася, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи позов слід задовольнити. Згідно ч.2 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Судом встановлено, що 21.07.2012 року позивач зареєструвала шлюбу з відповідачем у Центрально-міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис за № 401 (а.с. 5). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] батьком якого є відповідач, що підтверджується свідоцтвами про народження дитини (а.с. 4). В даний час позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, до виповнення йому трирічного віку. Тому суд вважає, що позов необхідно задовольнити у відповідності з ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, а також витрати пов'язані з надання правової допомоги в сумі 150 грн.. На підставі ст. 84 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

05.02.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини з усіх видів доходів, але не менш 30% прожиткового мінімум. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований 24.04.2013 року Совєтським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області, про що зроблено відповідний актовий запис № 49. Від сімейного життя мають неповнолітнього сина - [PERSON] [INFO]. На даний час син мешкає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоча про час слухання справи повідомлялась належним чином, надала суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу в її відсутність, стягнути аліменти на сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш 30% прожиткового мінімуму. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час слухання справи повідомлявся належним чином, надав суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу в його відсутність, не заперечує проти задоволення позову, згоден сплачувати аліменти на сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу). Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини: - згідно свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що [PERSON] перебуває в шлюбі з [PERSON], який зареєстрований 24.04.2013 року Совєтським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області, про що зроблено відповідний актовий запис № 49 (а.с. 5); - згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], (а.с. 6) видно, що відповідач, [PERSON] є його батьком; Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини,батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення для справи. Відповідно до ч 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Встановлено, що відповідач на даний час добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. За таких обставин, суд вважає можливим стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина, [PERSON] [INFO] у розмірі ? частини від його заробітку (доходу), але не менш 30% прожиткового мінімуму, починаючи з дня подачі позову до суду та до дня його повноліття, таким чином задовольнивши позов. Крім цього, з відповідача в силу ст. 88 ЦПК України підлягає до стягнення сума судового збору на користь держави На підставі викладено,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

05.02.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини - [PERSON], [INFO], що проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. Вказуючи, що відповідач участі в утриманні дитини не приймає, хоча має таку можливість; просила стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше встановленого законодавством мінімального розміру аліментів. Позивач надала письмову заяву про підтримку позову, розгляд справи за її відсутності. Відповідач надав письмову заяву про визнання позову, розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ч.3 ст.181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку /доходу/ її матері, батька (ст.183 цього Кодексу) або в твердій грошовій (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно. Розмір аліментів не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Обставин, які б унеможливлювали сплату відповідачем аліментів у заявленному розмірі, суду не надано. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

05.02.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дитини (а.с.1), мотивуючи свої вимоги наступним. З відповідачем перебувала у шлюбі з 19.10.2007 р.. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати доньку. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, стягнення розпочати з дня звернення. Сторони в судове засідання не з'явились. Про час та місце судового розгляду повідомлені у встановленому порядку. Від позивачки надійшла заява про розгляд справи у її відсутність; позов підтримує; проти заочного розгляду справи не заперечує. Причини неявки відповідача не відомі. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вирішує справу у їх відсутність та на підставі ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, враховуючи стан здоров'я та матеріальний стан дітей, сторін, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] (а.с.2). Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відповідач ухиляється від цього. Згідно ст. 182 СК України судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у нього інших аліментних зобов'язань та інші обставини, що мають істотне значення, суд вважає можливим позов задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку(доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття і визнає необхідним застосувати п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, допустивши негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Крім того, з відповідача необхідно стягнути до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

05.02.2014 року [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання двох їх сумісних дітей у розмірі 1/3 частини від заробітку відповідача щомісячно. Позовні вимоги мотивовані тим, що вона наразі із дітьми проживає окремо, бажає мати стабільне грошове утримання на дітей від їх батька. У судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала у повному обсязі, на їх задоволенні наполягала. Відповідач у судовому засіданні із позовними вимогами погодився, суду пояснив, що не заперечує проти виплати аліментів на дітей. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи та з'ясувавши обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що на час розгляду справи сторони перебувають у зареєстрованому 02.09.2000 року шлюбі. У сторін маються спільні неповнолітні діти: [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей серії [NUMBER] і серії [NUMBER], відповідно. Батьком дітей записаний відповідач по справі, якій свого батьківства не заперечує. Судом встановлено, що наразі сторони проживають окремо, діти проживають разом із позивачкою, яка вимагає постійного матеріального забезпечення з боку відповідача задля їх сумісних дітей. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує обставини справи, матеріальний стан сторін, наявність постійного заробітку у відповідача, та вважає позов таким, що підлягає задоволенню, а аліменти стягненню в розмірі 1/3 частини від доходу відповідача але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. При цьому суд зазначає, що в силу ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тому їх треба відраховувати починаючи з 05.02.2014 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений нею при подачі позову судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі вищевказаного,

Outcome: approved