Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

05.11.2015 року на адресу суду надійшов позов [PERSON] в якому позивач зазначала наступне. 24.04.2010 р. було зареєстровано шлюб між відповідачем [PERSON] та позивачем [PERSON] Від цього шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальну допомогу, проте вона не відповідає потребам дитини, у зв'язку із чим, позивач просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки у розмірі 1000 грн, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дати подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, допустити негайне виконання рішення суду. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов уточнила та зазначаючи, що відповідач має офіційний дохід, про що надав довідку, остаточно просила суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дати подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, допустити негайне виконання рішення суду. У судовому засіданні відповідач [PERSON] зазначав, що він працює офіційно, має регулярний дохід, розуміє свій обовязок утримувати дитину, а відтак, уточнені позовні вимоги визнає у повному обсязі. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов позивача підлягає задоволенню у повному обсязі у зв'язку з наступним. Відповідно до загальних норм права ст.ст. 180, 181 СК України обов'язок утримувати дитину шляхом виплати аліментів покладено на батьків, які окремо проживають від дитини. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України та розяснень, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначено у ч.2 ст. 182 СК України, отже меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Судом встановлено і ніким не заперечується, що 24.04.2010 р. було зареєстровано шлюб між відповідачем [PERSON] та позивачем [PERSON] про що зроблено запис у книзі реєстрації шлюбів за № 218. (це підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу 1-ЖС № 081759 ).Від цього шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження 1- ЖС № 158761). [PERSON] працює бухгалтером Запорізького національного університету, про що свідчить довідка від 08.12.2015 року №1081. [PERSON] працює маляром Запорізького національного університету, про що свідчить довідка від 09.11.2015 року. № 1025 Неповнолітня дитина [PERSON] мешкає разом із позивачкою, перебуває на утриманні останньої. Позивач потребує матеріальної допомоги на дітей від відповідача, оскільки вона забезпечує дитину необхідними умовами проживання на теперішній час. Однак, встановлено, що відповідач [PERSON] проживає окремо від дитини та не надає у добровільному порядку матеріальну допомогу позивачу на утримання дітей. Цей факт визнаний сторонами у цій справі у судовому засіданні на не підлягає доказуванню в силу ст. 61 ч.1 ЦПК України. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі. Згідно із ч. 2 ст. 183 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Встановлено, що позов було подано позивачкою до суду 05.11.2015 року (а.с.1). Позивач у своєму позові просила стягнути аліменти з відповідача на її користь на утримання дитини саме у ? частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дати подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно із ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні не інакше як на підставі доказів сторін. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні пояснював, що інших дітей не має, не працює і розуміє свій обовязок утримувати дитину, позов визнав у повному обсязі. Згідно із ст. 174 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. При вищевикладених обставинах, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO], у розмірі ? частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дати подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України з [PERSON] у дохід держави слід стягнути судовий збір 487,20 грн., від сплати якого позивач була звільнена при подачі вищезазначеного позову до суду. Судом при вищевикладених обставинах вбачаються підстави для негайного виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved