Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

04 листопада 2016 року представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з неї заборгованість у сумі 14712 грн. 80 коп. за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н від 30 березня 2016 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, умови якого відповідачем не виконуються, в результаті чого виникла заборгованість, яку представник позивача просить стягнути. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечував (а.с. 38). Відповідач на розгляд справи не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена шляхом публікації оголошення про її виклик до зали суду в газеті Урядовий курєр, про причини неявки не повідомила, заперечень проти позову та заяв про розгляд справи без її участі не надала (а.с. 70-73). При таких обставинах суд проводить розгляд справи у відповідності до положень ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, в заочному порядку, на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Між ПАТ КБ Приватбанк та [PERSON] було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н від 30 березня 2016 року, відповідно до якої відповідач отримав строковий кредит у розмірі 10596 грн. 37 коп. на строк 36 місяців, з 30 березня 2016 року по 31 березня 2019 року шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 31 березня 2019 року (а.с. 36). Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Згідно п. 2.1. Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, банк надає позичальнику строковий кредит на строк 36 місяців шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку, в обмін на зобовязання позивальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків в розмірі 1,5 % в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом у вказані в Заяві та Умовах і правилах строки. Судом встановлено, що банк свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, одним з обовязків позичальника є погашення заборгованості за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. В судовому засіданні на підставі розрахунку заборгованості за договором, який не оспорюється відповідачем, встановлено, що договірні зобовязання відповідачем порушуються, кредитні кошти та плату за користування ними у встановлені договором строки на рахунок кредитора вона не вносить, в результаті чого станом на 20 жовтня 2016 року заборгованість за кредитом складає 10596 грн. 38 коп., по процентам за користування кредитом 1086 грн. 11 коп., заборгованість за пенею та комісією 2119 грн. 25 коп., штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди 911 грн. 06 коп., а всього 14712 грн. 80 коп. (а.с. 4). Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові\~кошти\~(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від\~відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. З підстав ст. 611, ч. 2 ст. 1054, ч. 2 ст. 1050 ЦК України, позивач має право вимагати розірвання Кредитного договору та дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню, в межах встановлених судом сум заборгованостей. Судові витрати у справі розподіляються у відповідності з положеннями ст. 88 ЦПК України. Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 79 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Копією рахунку № 1341 від 31 січня 2017 року підтверджується, що державним підприємством Редакція газети Урядовий курєр публічному акціонерному товариству комерційний банк Приватбанк надано рахунок за розміщення оголошення про виклик до суду [PERSON] (а.с. 68). Згідно копії платіжного доручення № BOJ61B17G4 від 31 січня 2017 року, ПАТ КБ Приватбанк оплачено рахунок № 1341 від 31 січня 2017 року в сумі 420 грн. 00 коп. за розміщення оголошення в газеті Урядовий курєр (а.с. 69). Таким чином, судові витрати у виді судового збору та витрат повязаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача мають бути стягнуті з відповідача.

Outcome: approved