Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

07.07.2017 року позивачка [PERSON] предявила у суд даний позов і просить визначити їй додатковий строк три місяці для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті її чоловіка [PERSON], померлого 26.09.2008 року, а саме земельну ділянку, загальною площею 0,9098 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться в адміністративних межах Сахнівської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області. Позивачка після смерті чоловіка спадщину оформила. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, спадкове майно складається з житлового будинку та неприватизованої земельної ділянки площею 0,91 га. Земельна ділянка, загальною площею 0,9098 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться в адміністративних межах Сахнівської сільської ради, нотаріусом не була включена до спадкового майна. Позивачка вважала, що пропустила встановлений законодавством шестимісячний строк для прийняття спадщини з часу смерті чоловіка з поважної причини, а тому і звернулася з позовом до суду. В судове засідання позивачка та її представник не з*явилися, направивши до суду заяву про розгляд справи у їхню відсутність (а.с.28). Від Набутівської сільської ради надійшла заява про розгляд справи у відсутність їхнього представника, проти задоволення позову не заперечили(а.с.25). Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося на підставі приписів ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами,вважає, що у задоволенні позову слід відмовити. У суді встановлено, що 26.09.2008 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СР № 100047 (а.с.4), який згідно зі свідоцтвом про одруження, яке видане Нетеребською сільською радою Корсунь-Шевченківського району Черкаської області 06.01.1970 року, являється позивачці чоловіком (а.с.11). Померлий заповіт не залишив. Відповідно до довідки №321, виданої 06.04.2017 року виконкомом Набутівської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, [PERSON] до дня смерті 26.09.2008 року проживав разом зі своєю дружиною [PERSON] (а.с.6). Згідно витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі від 09.09.2009 року після смерті [PERSON] заведена спадкова справа №510 (а.с.8). 09.09.2009 року державним нотаріусом Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори після смерті [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом серії ВМК №102303, відповідно до якого спадкове майно складається з житлового будинку та неприватизованої земельної ділянки площею 0,91 га. (а.с.7). Згідно довідки Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори № 1259/01-16 від 03.11.2017 року спадщину після смерті [PERSON] прийняла [PERSON], тобто позивач у даній справі, і вона ж 09.09.2009 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с.35). Відповідно до приписів ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до приписів ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ч.1 ст.1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно вимог ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позивач після смерті [PERSON] спадщину прийняла, оскільки заведена спадкова справа, позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, а тому у задоволенні вказаного позову слід відмовити через його безпідставність. При цьому суд звертає увагу на те, що позивачка невірно визначила спосіб захисту своїх цивільних прав.

Outcome: dismissed