Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-01 00:00:00

05 квітня 2021 рокупредставник АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення трьох процентів річних в сумі 7320,34 доларів США за період з 30.12.2017 по 30.12.2021 відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України В обґрунтовування позову зазначив, що 27.03.2008 між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є АТ«Райффайзен Банк Аваль» і [PERSON] у відповідності доГенеральної кредитної угоди № 07-01-67-08 від 27.03.2008 укладено кредитний договір № 014/07-01-0297-08, згідно умов якого Банк надав позичальнику кредит в сумі 36000 доларів США строком до 27.03.2015, а позичальник зобов`язався повернути отриманий кредит і сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 13,75% річних, комісії і виконати інші зобов`язання, визначені кредитним договором. Позивач згідно п. 3.1 кредитного договору надав позичальнику кредит на умовах його забезпечення строковості, повернення та сплати за користування.Всупереч вимогам п.п. 3.3, 5.1 кредитного договору взяті на себе обов`язки [PERSON] не виконала, не здійснювала щомісячно погашення кредитної заборгованості за графіком та нарахованих відсотків. Заочним рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 23.11.2008 були задоволені вимоги Банку та стягнуто з відповідача 37 874,37 доларів США заборгованості за вищезазначеним кредитним договором. З дати ухвалення рішення суду та по теперішній час заборгованість відповідачем не погашена. Зазначені обставини стали підставою звернення до суду за захистом порушеного права. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 06 квітня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. Призначено судове засідання. Представник позивача в судовому засіданні в режимі відео конференції [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Зазначив, що рішення суду не виконано. Після ухвалення рішення суду, банком продовжувались нараховуватись відсотки за користування кредитом та пеня до грудня 2020 року та з урахуванням нарахованих відсотків тіла кредиту було розраховано розмір суми 3 процентів річних відповідно до ст.. 625 ЦК України. Відповідач по справі в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. Відзив на позовну заяву до суду також не надходив. У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 223 та ст. ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що заочним рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 23.11.2008 по справі № 2-4409/09 стягнуто з [PERSON] на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» суму заборгованості за кредитним договором № 014/07-01-0297-08 від 27 березня 2008 року в розмірі 37 874,37 доларів США. Рішеня суду набрало законної сили (а.с.23-24) Як підтверджується матеріалами справи та встановлено рішенням суду, відповідач отримала кредит в сумі 36000 доларів США строком до 27.03.2015, який зобов`язалася повернути отриманий кредит і сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 13,75% річних, комісії і виконати інші зобов`язання, визначені кредитним договором. У зв`язку з невиконанням зобов`язання за договором, Банк звернувся до суду вимогою про дострокове стягнення заборгованості. Проте, як вбачається з розрахунку 3% річних, сума в розмірі 7320,34 доларів США розрахована із тіла кредиту в сумі 32951,81 доларів США, процентів в сумі 55302,16 доларів США та пені в розмірі 13560,17 доларів США, які продовжувались нараховуватися до 30 грудня 2020 року (а.с.6-8) Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. В силу ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Таким чином, заочним рішенням суду від 23 дистоапда 2009 року підтверджено наявність правовідносин за кредитним договором між сторонами. Сума боргу за кредитним стягнута рішенням суду в повному обсязі. АТ «Райффайзен Банк Аваль» змінили назву на АТ «Райффайзен Банк» та є правонаступником ВАТ«Райффайзен Банк Аваль», права як кредитора підлягають захисту. При цьому вимог про стягнення з відповідача трьох процентів річних суд вважає задовольнити частково в межах заявлених вимог. В силу ст.. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В позовній заяві, позивачем визначено прострочення на суму боргу з урахуванням нарахованих відсотків та пені після ухвалення рішення до грудня 2020 року Проте визначену суму заборгованості суд вважає необґрунтованою. Тобто, Банк скористався своїм правом на дострокове повне повернення кредиту, відсотків та інших платежів, шляхом звернення до суду з позовом, що потягло зміну строку виконання основного зобов`язання. Проте, після пред`явлення вимоги про дострокове погашення заборгованості позивач продовжував нараховувати відсотки та відповідні платежі. У разі пред`явлення вимоги про дострокове повернення коштів позивач фактично змінив строк виконання зобов`язання, а отже положення абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії договору. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Саме таких висновків дійшов Верховний Суд у постановах Великої Палати Верховного суду по справах: № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) від 28.03.2018 року; №127/15672/16-ц (провадження 14-254цс19) від 08.11.2019 року; №723/304/16-ц (провадженння № 14-360цс19) від 23.10.2019 року. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року в справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18) міститься висновок про те, що право кредитодавця нараховувати обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Враховуючи вимоги законодавства, правові позиції Верховного Суду, суд вважає, що три процента річних підлягають нарахуванню із суми в розмірі 37 874, 37 доларів США, яка стягнута рішенням суду. Позивач просить стягнути 3% річних за період з 30.12.2017 по 30.12.2020, що відповідно складає 1096 днів. Розріхунок 3% річних здійснюється за формулою: S x D x 3 : 100 : 365 днів у році, де: S-сума простроченого зобов`язання, D-кількість днів прострочення Відповідно 3% річних на суму складає: 37 874, 37 х 3% х 1096 /100%/ 365 дн. = 3411,81 доларів США, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно офіційного курсу гривні щодо іноземних валют, оприлюдненої на сайті НБУ, курс долара США на день звернення 05 квітня 2021 року до суду складав 27,9555 грн., відповідно розмір вимог в еквіваленті складає 95 378, 85 грн.. Розмір судового збору, ставка якого дорівнює 1,5% від ціни позову, складає 1430, 68 грн., який відповідно до ст.141 ЦПК, суд стягує з відповідача на користь позивача. Враховуючи, що позивач є інвалідом 2 групи, судовий збір пропорційно до вимог, в задоволені яких відмовлено. Компенсуються за рахунок держави.

Outcome: partial