Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-08 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~05 жовтня 2020 року позивач звернулася до суду с позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини. В заяві вказує, що з 06 серпня 2004 року перебуває з відповідачем у шлюбі. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , яка перебуває на утриманні позивачки. На теперішній час в проваджені Шевченківського районного суду м. Запоріжжя перебуває цивільна справа про розірвання шлюбу та заява про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання доньки. Вона працює, але отримує невелику зарплату, позивач матеріальної допомоги не надає. Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини із всіх видів заробітку відповідача до досягнення дитиною трьох років. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Щасливої О.В. від 09.10.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження. Заходи забезпечення позову, доказів в справі не застосовувались. В судове засідання позивач не з`явилася, надавши суду письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову і вирішення справи без її участі. В судове засідання відповідач та його представник адвокат загорський Д.Д. не з`явилися, надавши суду письмове звернення, яке містить прохання про часткове задоволення позову і вирішення справи без їх участі. Наведені обставини в силу ст. ст. 211, 223 ЦПК України є підставою для проведення судового розгляду у відсутність учасників справи. З відзиву відповідача випливає, що він частково визнає позов та погоджується на стягнення з нього на користь позивача 1/20 частини з усіх видів заробітку, зауваживши на тому, що він разом з сином проживає у Республіці Польща та їх спільний син знаходиться на його повному утримання. Позивачка тривалий час проживала разом з ним та дітьми у Польщі, отримала посвідку на постійне місце проживання у даній країні та оформила допомогу на утримання дітей у розмірі 500 злотих щомісяця, на кожну дитину. Через деякий час позивачка повернулась на Україну з донькою, де продовжує отримувати допомогу на дітей, оформлену у Польщі, а також оформила допомогу на території України. При визначенні розміру аліментів просить врахувати, що позивачка працює на посаді вчителя історії закладу загальної освітньої школи та отримує заробітну плату, також отримує допомогу на дітей від обох держав. На його утриманні перебуває неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , він щомісячно сплачує оренду за житло та комунальні послуги у розмірі 1000 злотих, після сплати всіх витрат у нього залишається приблизно 1500 злотих на місяць, що за курсом НБУ орієнтовно дорівнює 10\~714 грн., більша частин яких йде на утримання сина, тобто доходи, які він отримує не забезпечує належного рівня життя у Польщі. Задоволення ж позову в розмірі заявлених вимог суттєво обмежить його в праві на гідний рівень життя для себе та неповнолітнього сина, а також посягатиме на баланс участі батьків в утриманні дітей, яка (участь) має бути рівною як з боку батька, так і з боку матері. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, наданими сторонами, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких міркувань. Відповідно до п. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом на підставі наданих сторонами доказів встановлено, що сторони є батьками неповнолітніх [PERSON] , [INFO] (а.с.27), який проживає разом з відповідачем у Республіці Польща та перебуває на його утриманні (а.с. 50, 51, 52, 53) та [PERSON] , [INFO] (а.с.7), яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с. 9). Позивачка працює в загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 2 покровської міської ради донецької області на посаді вчителя закладу загально середньої освіти з історії з 01 вересня 2020 року по теперішній час (а.с.8). У відповідності зі ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Статтею 77 СК України передбачені способи надання утримання одному з подружжя, зокрема, за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, в грошовій формі та сплачуються щомісячно. Згідно з ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України, право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. У Сімейному кодексі України не встановлено максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у результаті їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. При цьому суд у першу чергу виходить з прожиткового мінімуму й життєвих потреб особи. Аліменти мають бути достатніми й співрозмірними з огляду на цілі зобов`язання по утриманню. Критерії, якими має керуватися суд при визначенні розміру аліментів, в законі значно розширені. Як і раніше, в першу чергу суд виходить з матеріального і сімейного стану платника та одержувача аліментів. При визначенні розміру аліментів на утримання дружини в силу ст. 80 СК України суд враховує наведені в цій статті обставини і вважає, що домірним буде стягнення коштів на утримання дружини в розмірі 1/20 частини заробітку (доходу) відповідача. При визначенні розміру частки від заробітку позивача суд враховує і встановлене Основним Законом України право кожного на гідний рівень життєдіяльності для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло (ст. 48 Конституції України). Бере до уваги суд і рівність обов`язків батьків з утримання дитини, що означає однакову участь батьків в утриманні сина, доньки, а не забезпечення цього утримання за рахунок одного з батьків шляхом ущемлення його майнових інтересів, а також інтересів осіб, відповідальність перед якими прямо встановлена законом (непрацездатні батьки, на участь в організації життєдіяльності яких посилається відповідач, інші діти). Всебічно перевіривши істотні для вирішення спору обставини, суд доходить переконання, що встановлений розмір коштів на утримання дружини (аліментів) буде домірним як майновому і сімейному стану відповідача, на утриманні якого перебуває неповнолітній сина, так і потребі позивачки з урахування отримання нею заробітку за місцем роботи, а також матеріальної допомоги від держави та Республіки Польща. Судовий збір, від сплати якого за законом звільнено позивача, відповідно до правил цивільного процесуального законодавства належить стягнути з відповідача у доход держави.

Outcome: partial