Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

05 липня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Ободівської сільської ради Білопільського району Сумської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що [INFO] року померла її мати [PERSON]. Після смерті останньої відкрилася спадщина на земельну ділянку, яка знаходиться на території Ободівської сільської ради Білопільського району Сумської області. Після смерті матері вона здійснила її поховання, розпорядилась речами, зберігала документи, а тому фактично прийняла спадщину, однак юридично не оформила у зв'язку з втратою державного акту на право приватної власності на землю. Посилаючись на викладені вище обставини, [PERSON] просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після матері, [PERSON], яка померла [INFO] року, право власності на земельну ділянку площею 3,851 га, розташовану на території Ободівської сільської ради посвідчену державним актом на право приватної власності на землю серія [NUMBER], виданим за рішенням сесії Ободівської сільської ради від 19 лютого 2001 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № [NUMBER]. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, представник останньої за довіреністю [PERSON] подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує. Представник відповідача - Ободівської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не з'явився. Сільський голова надіслав листа про розгляд справи у відсутність їх представника, заперечень стосовно позовної заяви не мають. Представник третьої особи - Білопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області в судове засідання не з'явився. Завідувач держнотконтори Ковальова Л. Б. надіслала листа про розгляд справи без участі їх представника, при ухваленні рішення покладаються на розсуд суду. Представник третьої особи - Відділу Держгеокадастру у Білопільському районі Сумської області в судове засідання не з'явився. Завідувач сектору Державного земельного кадастру Коплик О. О. надіслала листа про розгляд справи без участі їх представника, при ухваленні рішення покладаються на розсуд суду. У зв'язку з неявкою сторін, третьої особи, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Суд вважає, що згідно з п. 4 Перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року до правовідносин щодо прийняття спадщини після [PERSON], яка померла [INFO] року, слід застосовувати і норми Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, який діяв на час їх виникнення, і норми нині діючого Цивільного кодексу України, так як спірні правовідносини виникли до набрання чинності ЦК України 2003 року та продовжують існувати на даний час. Згідно з ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народжені після його смерті (ст. 527 ЦК УРСР). При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті (ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Статтею 1216 ЦК України 2003 року визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця (ч. 1 ст. 1261 ЦК України). У відповідності до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину. Судом встановлено, що матір'ю позивачки [PERSON] була [PERSON](а. с. 6-7). Згідно з свідоцтвом про смерть [NUMBER] остання померла [INFO] року в с. Ободи Білопільського району Сумської області (а. с. 8). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] належало право на земельну ділянку площею 3,851 гектарів в межах згідно з планом, розташовану на території Ободівської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, посвідчену державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданим 29 березня 2001 року на підставі рішення 14 сесії 23 скликання Ободівської сільської ради від 19 лютого 2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № [NUMBER] (а. с. 5, 10). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] постійно до дня смерті, [INFO] року, проживала та була зареєстрована одна за адресою: [ADDRESS]. Заповіт від її імені виконкомом Ободівської сільської ради не посвідчувався. Спадкоємцем на майно, що залишилося після померлої [PERSON] є її дочка [PERSON], яка поховала матір, в установлений законом термін вступила в управління спадковим майном, а саме: розпорядилася речами та зберігала документи, тому фактично прийняла спадщину (а. с. 11). Згідно звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки № ОЗ-160630-347 від 30 червня 2016 року, загальна оціночна вартість земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 3,851 га, розташованої на території Ободівської сільської ради, належної [PERSON] становить 80930 грн. ( а. с. 13- 27). Садкова справа після [PERSON], яка померла [INFO] року не заведена (а. с. 32). Таким чином, у судовому засіданні доведено, що позивачка як спадкоємиця першої черги за законом прийняла спадщину після смерті матері в порядку, встановленому ст. 549 ЦК УРСР. Частиною першою статті 316 Цивільного кодексу України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України). У відповідності до ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини (п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачка має право на земельну ділянку площею 3,851 гектарів в межах згідно з планом, розташовану на території Ободівської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, посвідчену державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданим 29 березня 2001 року на підставі рішення 14 сесії 23 скликання Ободівської сільської ради від 19 лютого 2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № [NUMBER] в порядку спадкування за законом після матері [PERSON], яка померла [INFO] року. Однак, вона позбавлена можливості отримати у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину і вільно розпоряджатися спадковим майном у зв'язку з втратою оригіналу державного акту на право приватної власності на землю, що об'єктивно підтверджується матеріалами справи. З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved