overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

05.06.2018 року ПАТ КБ Приватбанк звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 27.06.2013 року він з метою отримання банківських послуг, підписав заяву, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 4100,00 грн. Підтвердивши свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Посилаючись на невиконання зобов'язань по договору з боку відповідача позивач просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 28.02.2018 року по кредиту, процентам за користування ним, в загальній сумі 117000,00 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився. Подав письмову заяву про підтримання позову з клопотанням розглянути справу за його відсутності, в т.ч. в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не зявився без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Відзив на позов не подав. У звязку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі суд дійшов наступного. 27.06.2013 року відповідач з метою отримання банківських послуг, підписав заяву, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 4100,00 грн. Факт виконання позивачем умов договору в частині надання відповідачу кредитних коштів сторонами не оспорюється. Отримавши кредитні кошти відповідач належним чином не виконав свої зобов'язання за договором, допустив прострочення визначених платежів, внаслідок чого у нього станом на 28.02.2018 року виникла заборгованість, яка складається із заборгованості: по кредиту 4086,00 грн.; по відсоткам за користування кредитом 112914,00 грн. Таким чином, на підставі ст. ст. 526, 527, 530, 549-551, 612, 625 ч. 1, 1050, 1054 ЦК України позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором разом зі штрафними санкціями в загальній сумі 117000,00 грн., а також судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

05.06.2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з цим позовом та просить постановити судове рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON], зареєстрований 09 травня 1999 року, Дмитрівською сільською радою Болградського району Одеської області, а/з №08, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем [PERSON] не склалося, сторони з липня 2017 року спільно не проживають, збереження шлюбу суперечить його інтересам, відповідач не бажає розтягнути шлюб через органи РАЦСу, тому він звернувся до суду. Від цього шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. Позивач [PERSON] до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до суду не з'явилася, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача. Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно вивчивши обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 09.05.1999 року, який зареєстровано Дмитрівською сільською радою Болградського району Одеської області, актовий запис № 08 (а.с.5). Сторони разом не проживають з липня 2017 року, сумісного господарства не ведуть, зберегти шлюб позивач не бажає. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони однією сім'єю не проживають, сумісного господарства не ведуть, поновити шлюбно-сімейні стосунки позивач наміру не має, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати. Згідно вимогам ст. 141 ЦПК України всі витрати, пов'язані з розірванням шлюбу покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

05.06.2018 року позивач звернувся в суд з позовом і просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 28 квітня 2007 року /актовий запис № 7/ Бігунською сільською радою Овруцького району Житомирської області. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Свій позов позивач мотивує тим, що сім`я розпалася у березні 2013 року, з того часу разом не проживають, миритися не бажають. В суд позивач [PERSON] не зявився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] позов визнала, пояснила, що не проживають близько семи років, тому збереження сім»ї є неможливим. Визнання позову відповідачем є підставою для ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення відповідача, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає необхідним задовольнити позов. У суді встановлено, що 28 квітня 2007 року /актовий запис № 7/ Бігунською сільською радою Овруцького району Житомирської області між сторонами був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ТП № 027908 (а.с. 2). Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.3). Сім`я розпалася у березні 2013 року через різні погляди на сімейне життя, з того часу разом не проживають. Строк для примирення не потрібний. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, яка передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що при таких обставинах подальше спільне проживання сторін неможливе і буде суперечити їхнім інтересам та інтересам дитини, що має істотне значення по справі, а тому позов задовольняється і шлюб між сторонами розривається. Спору за поділ майна та місце проживання дитини сторони на сьогодні не мають. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З свідоцтва про шлюб вбачається, що прізвище відповідача було змінено з «Бондаренко» на «Андросович» і відповідачем не заявлено клопотання про відновлення дошлюбного прізвища. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-07 00:00:00

05.06.2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між ними 27.10.2007 року, вказавши у позові, що від шлюбу дітей не мають. В позові зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичній шлюбні відносини припинені з 2017 року, спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо. Між сторонами втрачені всі фізичні та духовні зв'язки. Збереження сім'ї неможливе і суперечить його інтересам. Спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, не заявлено. В судове засідання позивач не з'явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог (а.с. 19) Відповідач в судове засідання не з'явилася, про слухання справи повідомлена через сайт судової влади (а.с. 18, 23). Заяв про розгляд справи за її відсутності чи про відкладення слухання справи не надала. Вивчивши матеріали справи, суд вбачає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони одружені з 27.10.2007 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 3). Спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, сторонами не заявлено. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі зазначеного, враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає необхідним шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

05.06.2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 06.07.2002 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції міста Харкова, про що є актовий запис № 212. Посилаючись на те, що між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені. Від спільного життя з відповідачем мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO], яка залишається проживати з відповідачем. Сторони по справі направили суду заяви, в яких просять розглянути справу у їхню відсутність, позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, відповідач позов визнала у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечувала, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, та надані докази, прийшов до наступного. Відповідно до ч.4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 06.07.2002 року, про що є актовий запис № 212 у Відділі реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції міста Харкова, між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені. Від спільного життя з відповідачем мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO], яка залишається проживати з відповідачем. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-06 00:00:00

05.06.2018 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту від 13.03.2008 № 935/1-048 в сумі 225215 грн 55 коп. і понесених судових витрат у сумі 3378 грн 24 коп. Позов мотивує невиконанням відповідачем своїх зобовязань за договором кредиту в частині дотримання строків сплати тіла кредиту та нарахованих відсотків. Позивач просив розглянути справу за відсутності його представника, при цьому повідомив про згоду на заочний розгляд справи в разі неявки в судове засідання відповідача. Сторони в судове засідання не зявилися, хоча про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином; відповідач про причини своєї неявки суд не повідомив. 07.08.2018 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. 13.03.2008 року сторони уклали договір кредиту № 935/1-048 відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 4950 доларів США із щомісячною сплатою за користування кредитними коштами 21% річних, строком до 11.09.2009 року (далі Договір, а.с. 8-11). Згідно зі статтею 526 ЦК України (далі Кодекс) зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Як випливає з розрахунку позивача (а.с. 7), відповідач умови договору не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 21.03.2018 року складає 8562.96 доларів США, зокрема: заборгованість по тілу кредиту 3850 доларів США, заборгованість по відсоткам 2862.98 доларів США, пеня за порушення строків сплати кредиту і нарахованих відсотків 1849.98 доларів США. Еквівалент загальної суми боргу в національній валюті України складає 225215 грн 55 коп. Суд констатує, що позивачем не доведено правову підставу нарахування відсотків після закінчення строку дії договору тобто після 11.09.2009 року; крім того, позивачем здійснено безпідставне нарахування суми пені шляхом множення подвійної облікової ставки НБУ, яка застосовується виключно до грошових зобовязань, виражених у національній валюті України, на прострочене грошове зобовязання відповідача виражене в доларах США, що суперечить як вимогам Кодексу так і правій природі неустойки. За таких обставин, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором, що виникла станом на 11.09.2009 року та складається із заборгованості по тілу кредиту (3850 доларів США) і заборгованості по сплаті відсотків (841.52 доларів США), а всього 4691.52 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 123392 грн 22 коп. Виходячи з цього, предявлений позов підлягає частковому задоволенню. За приписом частини першої статті 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору (3378 грн 24 коп.) підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених вимог. Оскільки судом задоволено вимоги позивача на 54.7% /(123392.22 : 225215.55) х 100/, у відшкодування сплаченої суми судового збору слід стягнути з відповідача 1847 грн 90 коп. /3378.24 х 0.547/.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

05.06.2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 15.06.1996 року у міському відділі рагсу «Орджонікідзевський» м. Харкова, про що є актовий запис № 241. Посилаючись на те, що між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені понад один рік. Від спільного життя з відповідачем мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який залишається проживати з позивачем. Сторони по справі направили суду заяви, в яких просять розглянути справу у їхню відсутність, позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]», відповідач позов визнав у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечував. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, та надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 15.06.1996 року, про що є актовий запис № 241 у міському відділі рагсу «Орджонікідзевський» м. Харкова, між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені понад один рік. Від спільного життя з відповідачем мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який залишається проживати з позивачем. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

05.06.2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 30.08.2014 року у Червонозаводському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що є актовий запис № 522. Посилаючись на те, що між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені. Від спільного життя з відповідачем мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO], яка залишається проживати з позивачем. Сторони по справі направили суду заяви, в яких просять розглянути справу у їхню відсутність, позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]», відповідач позов визнав у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечував. Згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, та надані докази, прийшов до наступного. Відповідно до ч.4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 30.08.2014 року, про що є актовий запис № 522 у Червонозаводському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені. Від спільного життя з відповідачем мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO], яка залишається проживати з позивачем. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

05.06.2018 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позовних вимог послалася на те, що з 03.09.2015 року перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Зазначає, що сімейне життя у них не склалося через відсутність порозуміння та постійні сварки. З жовтня 2017 року відповідач проживає з іншою жінкою за кордоном. З цього часу шлюбні стосунки припинено, спільного господарства не ведуть. Вважає, що примирення між ними неможливе. Тому просить позов задовольнити. 12.06.2018 року у справі було відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання на 09.08.2018 року. 09.08.2018 року позивачка подала через канцелярію суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. 12.09.2018 року у справі проведено підготовче судове засідання. Справа призначалась до судового розгляду на 16.10.2018 року, розгляд справи відкладався у зв'язку із неявкою відповідача на 16.10.2018 року, розгляд справи відкладався у звязку із неявкою відповідача на 08.11.2018 року. Сторони у судове засідання не зявились. За місцем проживання відповідача ([ADDRESS]) надсилались копії ухвали про відкриття провадження, позовної заяви з додатками та судові повістки про виклик у підготовче судове засідання на 09.08.2018 року, 12.09.2018 року, та у судові засідання на 16.10.2018 року та 08.11.2018 року. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заяв, клопотань та відзиву не подав. Тому суд на підставі ст.280 ЦПК України провів заочний розгляд справи. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ст.247 ЦПК України, без фіксування судового процесу. Оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03.09.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим Виконавчим комітетом Гірницької селищної ради м.Червоноград Львівської області, актовий запис №22. У сторін від шлюбу народилася дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження. Судом встановлено, що сімейне життя в сторін не склалося, вони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільного сімейного господарства не ведуть, позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме інтересам позивачки та моральним засадам суспільства. Тому шлюб між ними слід розірвати. Згідно із ст.141 ЦПК України з відповідача у користь позивачки слід стягнути сплачений нею судовий збір.

Outcome: approved