Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-08 00:00:00

05 травня 2021 позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором надання фінансових послуг №180427-132129 від 27.04.2018 року в загальній сумі 48637 грн. 96 коп. та судові витрати по справі в сумі 2270 грн. В обгрунтування позову вказував, що 27 квітня 2018 року між ТОВ «Прості займи» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансових послуг № 180427-132129 на суму 2 000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,00 грн. за кожен день такого користування строком на 18 календарних днів шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок відповідача. Кредитний договір укладено в Інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства в електронній формі, яка відповідно до норм чинного законодавства прирівнюється до письмової форми. Відповідач заповнив свої дані на сайті позивача. Перш ніж отримати позику, відповідач ознайомився з правилами та умовами позики. Переглянувши їх за посиланням www.bistrozaim.ua, підтвердив свою згоду, проставивши галочку в пункті «з правилами і умовами надання позики ознайомлений, і підтверджую направлення оферти у відповідності до запропонованої редакції». Далі, після подачі заявки, відповідач отримав унікальний код підтвердження оформлення позики через СМС на свій мобільний номер, зазначений ним при реєстрації на сайті. Після отримання СМС, відповідач ввів свій код на сайті і таким чином підтвердив подачу заявки та підписав договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором у вигляді алфавітно-цифрової послідовності. ТОВ «Прості займи» виконало зобов`язання за договором. Грошові кошти у розмірі 2000 грн. були перераховані 27.04.2018 року на банківську картку відповідача платіжною системою ТОВ «Фінансова компанія «Вей Фор Пей». Відповідач [PERSON] не виконав свої зобов`язання за договором, за яким строк платежу настав 14.05.2018 року, а саме не повернув кредит у сумі 2000 грн. та не сплатив проценти за користування кредитом. Станом на 13.04.2021 року заборгованість відповідача склала: 2000,00 грн. - сума кредиту, 43320,00 грн. - проценти за користування кредитом, 300,00 грн. - пеня, 916,40 грн. - індекс інфляції за період прострочення, 2101,56 грн. три проценти річних від простроченої суми. Всього 48637,96 грн. Посилаючись на ту обставину, що відповідачем в добровільному порядку не сплачена заборгованість за договором, позивач просить стягнути її в судовому порядку. Представник позивача в судове засідання не з`явився, направив до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення у справі не заперечував (а.с.72). Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належно. Відповідно до рекомендованого повідомлення поштове відправлення отримав 03.07.2021 року, про причини неявки не повідомив, відзиву не надав (а.с.71). Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд ухвалив розгляд справи здійснювати в заочному порядку за правилами спрощеного позовного провадження. Справа розглядається за наданими позивачем доказами. Докази, що спростовують позовні вимоги, відповідачем не надавались. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд установив наступне. 27 квітня 2018 року між ТОВ «Прості займи» та відповідачем шляхом підписання в електронній формі заяви-анкети укладено договір №180427-132129, відповідно до якого позивач надає, а [PERSON] отримує кредит у розмірі 2000,00 грн. строком на 18 днів до 14 травня 2018 року та зобов`язався повернути кредит у зазначеному розмірі та сплатити проценти у розмірі 720 грн. Розмір процентів 2% за кожен день користування кредитом (730 % річних). Дата початку нарахування процентів за користування кредитом - 27.04.2018 року. При виникненні заборгованості позичальник також зобов`язався сплатити неустойку у вигляді штрафу у розмірі 3% за кожен день користування у межах встановленого строку та пеню у розмірі 3,64% від суми заборгованості, починаючи з першого дня заборгованості, на 15-й день - 5,02 %, на 30-й - 7,67 %, у порядку, що передбачений розділом 4 Умов. (а.с. 14). На підтвердження укладення електронного договору позивачем надано інформацію щодо порядку (процедури), хронології дій, вчинених позивачем та відповідачем в інформаційно-телекомунікаційній системі та поза нею з зазначенням часу та дати таких подій, прізвища, ім`я, по батькові позивача, адреси його електронної пошти, номеру телефону, дати народження, паспортних даних, адреси реєстрації та проживання, сімейного стану, номеру карткового рахунку, а також номер коду для підтвердження заявки (прийняття оферти) на сайті позивача (а.с.16). Згідно ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до вимог ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Законом України «Про електронну комерцію» (далі Закон) встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Відповідно до ст.3 Закону електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ст.11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є: використання електронного підпису або електронного цифрового підпису; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Положеннями частини першої статті 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно довідки ТОВ «Вей Фор Пей» на картковий рахунок відповідача 27.04.2018 року були перераховані кошти у розмірі 2000 грн. (а.с.15). Відповідно до довідки ТОВ «Вей Фор Пей» відповідачем 17.06.2018 року було перераховано на рахунок позивача в погашення заборгованості 700 грн. (а.с.17). Відповідач свої зобов`язання за договором не виконав в повній мірі, в зв`язку з чим відповідно до розрахунку заборгованість за кредитним договором станом на 13 квітня 2021 року складає 48637,96 грн., з яких: 2000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 43320,00 грн - заборгованість за відсотками; 300,00 грн. заборгованість за пенею; 916,40 грн. - індекс інфляції за весь період прострочення; 2101,56 грн. - 3% річних від простроченої суми (а.с. 33-60). Отже, суд вважає встановленим факт неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо погашення кредиту та визнає достатнім порушення істотних умов договору, в зв`язку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, сплачений ним при зверненні з позовом у сумі 2270 грн.

Outcome: approved