Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

04 серпня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, предметом якого є: визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [PERSON] за життя заповів позивачу все своє майно. [INFO] [PERSON] помер. [PERSON] у передбачений законом строк не прийняв спадщину через те, що перебував на лікуванні в період з 05 по 10 червня 2020 року. Оскільки нотаріусом роз`яснено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину через її неприйняття у встановлений законом строк, позивач змушений звернутися з позовом до суду. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, остання надала заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача - Кам`янської сільської ради Очаківського району Миколаївської області, в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності відповідача, позов визнає. Дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , за життя склав заповіт, яким на випадок своєї смерті заповів усе своє майно [PERSON] (а.с. 11). За змістом свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). При цьому, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). З викладеного слідує, що право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Строк прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , закінчився 08 червня 2020 року. Після смерті [PERSON] позивач у визначений законом строк не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки в період з 05 по 10 червня 2020 року перебував на лікуванні, що підтверджується випискою із медичної картки хворого (а.с. 15). Як слідує з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 03 жовтня 2020 року № 6192666, спадкова справа щодо майна померлого [INFO] [PERSON] не заведена. За змістом довідки, виданої Кам`янською сільською радою Очаківського району Миколаївської області від 26 березня 2020 року, на час смерті [PERSON] разом з ним за місцем його проживання ніхто не проживав (а.с. 10). Статтею 1272 ЦК України визначено наслідки пропуску строку для прийняття спадщини. Зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 роз`яснив, що при вирішенні питання про визначення особі додаткового строку, суд має дослідити поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Вказаний вище висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року № 6-1486цс15, від 14 вересня 2016 року у справі № 6-1215цс16 та Верховного Суду від 28 лютого 2018 року у справі № 710/1397/16-ц. Роз`ясненням приватного нотаріуса Очаківського районного нотаріального округу Миколаївської області № 58/01-16 від 31 липня 2020 року підтверджується факт пропуску позивачем строку прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 7). З урахуванням викладеного, а також того, що в період часу, протягом якого позивач зобов`язаний був звернутися із заявою про прийняття спадщини він перебував на лікуванні, а також з огляду на запровадження в березні 2020 року на всій території Україні карантину, що є загальновідомим фактом та не потребує доказування, суд вважає причину пропуску позивачем строку для прийняття спадщини поважною, а тому визначає додатковий строк для її прийняття тривалістю три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved