Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

06.11.2013 позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, який мотивує тим, що 10.04.2013 між нею та відповідачкою [PERSON] укладено договір позики, згідно якого вона позичила відповідачці [PERSON] 600000,00 дол. США, а [PERSON] зобов'язалася повернути кошти до 10.10.2013. В зазначений термін грошові кошти відповідачка не повернула. З наведених підстав позивачка просить стягнути з відповідачки грошові кошти у розмірі 600000,00 дол. США. Також у зв'язку з прострочкою відповідачки виконання обов'язку за договором позики, позивачка відповідно до п. 6.4 договору просить стягнути з відповідачки неустойку: штрафи в розмірі 60000,00 дол. США та 60000,00 дол. США. Позивачка в судове засідання не з'явилась, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином. 11.09.2014 представником позивачки [PERSON] подано до канцелярії суду заяву, в якій останній просить розглядати справу у його відсутності та у відсутності позивачки, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з'явився, з огляду на положення ч. 5 ст. 74, ч. 5 ст. 76 ЦПК України про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. 12.09.2014 відповідачкою до канцелярії суду подано заяву про відкладення розгляду справи у зв'язку з її хворобою. Враховуючи положення ст. 224 ЦПК України, а також те, що відповідачкою до заяви про відкладення розгляду справи не надано доказів, які підтверджують поважність причини неявки в судове засідання, суд знаходить можливим розглянути справу у відсутності відповідачки на підставі наявних доказів, ухваливши заочне рішення. У зв'язку з тим, що розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.04.2014 між позивачкою [PERSON] як позикодавцем та відповідачкою [PERSON] як позичальником укладено договір позики, відповідно до умов якого позивачка передала у власність відповідачки грошові кошти в сумі 600000,00 дол. США., а відповідачка зобов'язалася повернути позивачці грошові кошти у зазначеному розмірі до 10.10.2013. Пунктом 3.2 вказаного договору сторони погодили, що підписуючи договір позичальник підтверджує факт одержання грошей у повному обсязі, і додаткових документів на підтвердження цього факту не вимагається. Факт укладання вказаного договору в судовому засіданні був оспорений представником відповідачки [PERSON] За її клопотанням 26.12.2013 року судом постановлено ухвалу про призначення у справі судово-почеркознавчої експертизи, з метою з'ясування ким, [PERSON], чи іншою особою, виконано підпис від імені [PERSON] в договорі позики, укладеного 10.04.2013 року між [PERSON] та [PERSON] 23.01.2014 матеріали справи передано в розпорядження експертної установи Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. 07.02.2014 на адресу відповідачки направлено лист за вих. №7098/14, яким останню повідомлено про необхідність проведення попередньої вартості експертизи. Вказаний лист отриманий відповідачкою 11.02.2014, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення. 15.05.2014 матеріали справи повернуті експертною установою, у зв'язку з залишенням без виконання ухвали суду про призначення судово-почеркознавчої експертизи, так як попередня оплата вартості експертизи відповідачкою не здійснена. Відповідно до частини першої ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною другою статті 27 ЦПК України на осіб, які беруть участь у справі, покладено обов'язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. З огляду на наведені вище обставини, суд розцінює бездіяльність відповідачки, яка полягала у не здійсненні попередньої вартості судово-почеркознавчої експертизи, призначеної за клопотанням її представника [PERSON], як ухилення від участі в експертизі. Враховуючи положення частини першої ст. 146 ЦПК України, суд визнає той факт, що підпис від імені [PERSON] в договорі позики, укладеного 10.04.2013 року між [PERSON] та [PERSON], - виконано [PERSON] Таким чином судом встановлено, що між сторонами склалися договірні відносини, які регулюються параграфом 1 глави 71 ЦК України. Як визначено частиною першою статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно частини другої статті 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено обов'язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Водночас стаття 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ч. 1 ст. 15, ч. 2 ст. 16 ЦК України, у разі порушення цивільного права, особа має право на його захист шляхом примусового виконання обов'язку в натурі. Судом встановлено, що відповідачка обов'язку повернути позивачці позичену суму грошових коштів в термін до 10.10.2013 не виконала, чим порушила умови договору. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини першої ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. За змістом ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Пунктом 6.4 договору позики сторони погодили, що за порушення строків повернення позики позичальник виплачує позикодавцю штраф у розмірі 10% від простроченої суми позики. Якщо прострочення триває більше 15 календарних днів, позичальник виплачує позикодавцю штраф у розмірі 1% від простроченої суми позики за кожен день прострочення, починаючи з 26.10.2013. Як вбачається з позовної заяви, у зв'язку з простроченням відповідачкою виконання за договором позики позивачкою нараховано штрафи на загальну суму 120000,00 дол. США, що відповідає умовам договору. Виходячи із вищевикладеного, беручи до уваги факт невиконання відповідачкою обов'язку повернути позивачці позику, суд знаходить вимоги позивачки про стягнення з відповідачки грошових коштів у розмірі 720000,00 дол. США законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим приходить до висновку про задоволення позову. З огляду на те, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивачки підлягають стягненню понесенні нею судові витрати на оплату судового збору у розмірі 3441,00 грн.

Outcome: approved