Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

07.03.2014 року відкрито провадження у даній справі. Позивач свої вимоги мотивує тим, що перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, 11.11.2005 року шлюб був розірваний. Рішенням суду від 28.10.2005 року з нього були стягнуті аліменти на утримання дитини на користь відповідачки. 06.02.2014 року рішенням суду визначене місце проживання малолітнього [PERSON] разом з батьком - [PERSON] Відповідачка до цього часу отримує аліменти, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, в зв'язку з чим просить стягнути з відповідачки аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 750 грн., які підлягають індексації відповідно до закону, щомісяця; відкликати з ВДВС Охтирського МРУЮ виконавчий лист № 2-2050/2005 про стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] В судовому засіданні позивач та його представник підтримали вимоги у повному обсязі та просили задовольнити, зазначивши, що з відповіді ВДВС Охтирського МРУЮ від 18.03.2014 року їм стало відомо, що на даний час виконавчий лист про стягнення з позивача аліментів знаходиться на виконанні в ВДВС Сумського МУЮ. Крім того, просили стягнути на користь позивача 1700 грн. в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково. Враховуючи матеріальне становище, не заперечує проти визначення аліментів в твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн. щомісяця. Крім того, зазначила, що дійсно з 2013 року малолітній син проживає разом з батьком, в 2014 році нею добровільно були надіслані позивачу аліменти на утримання дитини, також придбавала одяг для сина. Грошові кошти, які були перераховані на її користь в рахунок аліментів після рішення суду про визначення місця проживання дитини, вона повернула позивачу, однак не в повному обсязі, оскільки на даний час певна сума знаходиться на заблокованому банківському рахунку. Представник відповідачки зазначила, що були відсутні підстави для звернення до суду з позовом, оскільки свій обов'язок надавати матеріальну допомогу на утримання дитини відповідачка виконувала добровільно. Розмір аліментів, заявлений позивачем, перевищує фінансові можливості відповідачки. Крім того, при вирішенні питання щодо судових витрат просить врахувати, що представник позивача створив умови для штучного затягування розгляду справи. Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення осіб, які приймають участь у справі, дослідив письмові докази, дійшов наступного висновку. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідними нормами Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що сторони являються батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується записом в свідоцтві про народження дитини. Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 28.10.2005 року з [PERSON] стягнуті аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання сина [PERSON], [INFO], до його повноліття, на користь [PERSON] Сторони не оспорюють факт проживання дитини на даний час разом з позивачем, що також підтверджується рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06.02.2014 року, яким визначене місце проживання малолітнього [PERSON] разом з батьком. Сторони не дійшли згоди про добровільну участь відповідачки в матеріальному утриманні дитини. Тому, відповідно до ст.ст. 180, 181 Сімейного кодексу України, позов в частині стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини підлягає задоволенню. При визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін, те, що відповідачка являється особою працездатного віку, займається підприємницькою діяльністю, має задовільний стан здоров'я, інших утриманців сторони не мають, стан здоров'я батьків та дитини істотних особливостей немає, що підтверджується зібраними доказами. Крім того, суд приймає до уваги, що загальна сума доходу відповідачки за 2013 рік становить 13000 грн., що підтверджується довідкою Охтирської ОДПІ від 24.03.2014 року № 3262/С/18-11-17-0227, тоді як дохід відповідача за цей же період за винятком аліментів становить 31442,04 грн. Враховуючи зазначені обставини, відповідно до положень ст. 183 Сімейного кодексу України, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимоги щодо розміру аліментів та стягнення аліментів на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 450 грн. щомісяця. Доказів в підтвердження наявності у відповідачки інших доходів, які б стали підставою для визначення аліментів у заявленому розмірі, суду не надані. На підставі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем наданий договір про надання правової допомоги фахівцем у галузі права [PERSON] та квитанція про оплату 1700 грн. Представник позивача був допущений як особа, що надає правову допомогу, ухвалою суду та брав участь у судових засіданнях 24.03.2014 року та 25.03.2014 року, такі дії представник вчиняв загалом на протязі 104 хв. (74 хв. + 30 хв. = 104 хв.). Максимальний розмір компенсації, яка може бути стягнута за вказані дії представника може становити 828,24 грн. (1218 грн. х 40 % = 487,20 грн. - вартість однієї години; 487,20 грн. / 60 хв. = 8,12 грн. - вартість однієї хвилини; 8,12 грн. х 104 хв. = 844,48 грн.). Виходячи з принципу пропорційності задоволених позовних вимог, що складає 60 % від заявлених вимог, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача 506,70 грн. в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу. Цей же представник, як вбачається із складеного ним і позивачем актом виконаних робіт, надавав позивачу правову допомогу 03.03.2014 року щодо підготовки позовної заяви про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина, визначення аліментів в твердій грошовій сумі протягом 3 год. Проте зазначені дії не відносяться до визначених ЦПК України окремих процесуальних дій з участю особи та її представника поза судовим засіданням, спеціальна фіксація яких передбачена ст. 200 ЦПК України і які в силу Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» підлягають оплаті, а тому компенсація витрат за них стягненню не підлягає. Також, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, з відповідачки підлягають стягненню 243,60 грн. судового збору в прибуток держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial