Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-02 00:00:00

06.09.2021 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла цивільна справа за позовом Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації до [PERSON] , третя особа: Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про стягнення суми коштів грошової допомоги. Відповідно до позовних вимог, позивач просить суд: стягнути з [PERSON] грошову допомогу, виплачену надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями в сумі 7000,0 грн. на користь Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат,та понесені судові витрати в сумі 2270,00 грн. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що відповідач звернулась до Управління як внутрішньо переміщена особа із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі для оплати житлово - комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року №505. Рішенням комісії Управління від 04.12.2014 року, відповідачу призначена щомісячна адресна допомога на проживання. 03 лютого 2020 року відповідач звернулась з заявою про продовження виплат щомісячної допомоги, яку було задоволено рішенням управління від 18.02.2020 року. За результатами перевірки було встановлено, що відповідач з 08.08.2020 року є власником квартири [ADDRESS] . Рішенням управління від 23.03.2021 року комісіє прийнято рішення про припинення виплати та необхідності утримання переплати адресної допомоги в сумі 7000,00 грн.. 12 квітня 2021 року Управління направляло відповідачу лист з інформацією про необхідність в добровільному порядку повернути державні кошти в сумі 7000,00 грн., який залишився без належного реагування з боку відповідача, що спонукало позивача звернутись з даним позовом до суду. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 10 вересня 2021 року, провадження у цивільній справі відкрито за правилами спрощеного провадження без виклику сторін, та роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи, та наслідки їх неподання. Як вбачається з матеріалів справи, повідомлення про розгляд справи здійснювалось шляхом викладення оголошення на офіційному веб - сайті Дніпровського районного суду міста Києва, станом на 03.12.2021 рік, відповідач не скористався процесуальним правом подати відзив на позовну заяву. 25 жовтня 2021 року третя особа - Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, направив на адресу Дніпровського районного суду міста Києва пояснення по суті справи, відповідно до яких позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. «Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 р. № 505, визначає механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - грошова допомога). Згідно п. 2 Порядку, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців. Порядок ведення обліку осіб, які переміщуються, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 2 «Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи», затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505, для отримання довідки повнолітня або неповнолітня внутрішньо переміщена особа звертається особисто, а малолітня дитина, недієздатна особа або особа, дієздатність якої обмежена, - через законного представника із заявою про взяття на облік, форму якої затверджує Мінсоцполітики, до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи). Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , з 28.11.2014 року перебуває на обліку в Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, як тимчасово переміщена особа, що підтверджується Довідкою від 28.11.2014 року №3004-4287 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а. с. 15). Відповідно до п. 3 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 р. № 505 (який діяв на час виникнення спірних правовідносин),грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім`ї (далі - уповноважений представник сім`ї) у таких розмірах: для непрацездатних осіб (пенсіонери, інваліди, діти) - 884 гривні на одну особу (члена сім`ї); для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім`ї). Загальна сума допомоги на сім`ю розраховується як сума розмірів допомоги на кожного члена сім`ї та не може перевищувати 2 400 гривень. Якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сім`ї або інформацією компетентного органу. 28.11.2014 року, [PERSON] , звернулась до органу соціального захисту населення з заявою для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, призначивши грошову допомогу для покриття витрат на проживання та на оплату житло - комунальних послуг. (а.с. 16) Управлінням від 04.12.2014 року прийнято рішення про призначення допомоги переміщеним особам на проживання (а. с. 18) Надалі, виплата [PERSON] продовжувалась кожні 6 місяців за її письмовою заявою у відповідності до Порядку №505. Відповідно до п.п. 4 п. 3 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 р. № 505 (який діяв на час виникнення спірних правовідносин) Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім`ї подає заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред`являє довідки всіх членів сім`ї про взяття на облік осіб, які переміщуються, строк дії яких продовжено на наступний період. Також, 03.02.2020 року [PERSON] звернулась до Управління з заявою про продовження щомісячної допомоги (а. с. 17) Управління 18 лютого 2020 року прийнято рішення про призначення допомоги переміщеної особи на проживання [PERSON] з 13.02.2020 року по 12.08.2020 року у розмірі 1000,00 грн. щомісячно (а. с. 19). Відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 08.04.2020 року №264 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» установлено, що на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - карантин): строк виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, допомоги на дітей одиноким матерям, допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, допомоги на дітей, хворих на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, на дитину, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, яким не встановлено інвалідність, щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею, тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату (далі - державна соціальна допомога), яку було призначено раніше, продовжується на період карантину та на один місяць після дати його відміни і державна соціальна допомога виплачується за повний місяць без звернення особи до структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - орган соціального захисту населення). Відповідно до ст. 22 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» Відповідальність громадян за недостовірність документів, поданих для призначення державної допомоги. Одержувачі державної допомоги зобов`язані повідомляти органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги. Суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом. Встановлена у п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 08.04.2020 року №264 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» підстава надання допомоги на дітей одиноким матерям, яка продовжується на період карантину та на один місяць після дати його відміни і державна соціальна допомога виплачується за повний місяць без звернення особи до структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах, містить умову такої виплати, а саме, якщо її було призначено раніше. Згідно п. 6 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 р. № 505, грошова допомога не призначається у разі, зокрема, якщо будь-хто із членів сім`ї має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану. Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. (ст. 1215 Цивільного кодексу України) Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 2. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За таких обставин, оцінивши докази, подані позивачем, встановивши характер спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що позов Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації до [PERSON] , третя особа: Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про стягнення суми коштів грошової допомоги, є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтвердили що відповідач набув права власності на нерухоме майно, а тому відсутні підстави вважати, що у відповідача виникли обставини, які унеможливлювали отримання допомоги, в той же час, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд не вирішує питання про розподіл судових витрат у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог Враховуючи наведене та

Outcome: dismissed