Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

06 березня 2014 року до суду надійшла вказана позовна заява. В позовній заяві позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 20.09.2007 року в сумі 1 120 690,30 грн., з яких: 559 573,66 грн. - заборгованість за кредитом, 450 207,02 грн. - заборгованість по нарахованим та несплаченим відсоткам за користування кредитом, 68 943,09 грн. - пеня за несвоєчасну сплату кредиту, 41 966,53 грн. - пеня за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 20.09.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступником якого є позивач) та [PERSON] (далі - Позичальник) укладено генеральну кредитну угоду № 010/95-04/582М. На підстав даної угоди між Позивачем та Позичальником 20.09.2007 року було укладено кредитний договір № 014/95-04/583М, відповідно до якого Банк надав Позичальнику споживчий кредит в сумі 1 044 000,00 грн. зі сплатою 13,5 % річних строком на 84 місяці. До Кредитного договору були підписані додаткові угоди. З метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором №014/95-04/583М від 20.09.2007 року, між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] (далі - Поручитель) 10.08.2012 року було укладено договір поруки № 12/С11-115-1/09/431. Як зазначає позивач, Позичальник не виконує належним чином умов договору, а тому позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості з Поручителя, яка станом на 10.02.2014 року становить - 559 573,66 грн. - заборгованість за кредитом, 450 207,02 грн. - заборгованість по нарахованим та несплаченим відсоткам за користування кредитом, 68 943,09 грн. - пеня за несвоєчасну сплату кредиту, 41 966,53 грн. - пеня за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом, що загальною сумою заборгованості складає 1 120 690,30 грн. Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи через друковані засоби масової інформації. Відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних матеріалів за згодою представника позивача. Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Вислухавши думку представника позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.09.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступником якого є позивач) та [PERSON] (далі - Позичальник) було укладено Генеральну кредитну Угоду № 010/95-04/582М за якою Кредитор на підставі цієї Угоди зобов'язується надавати Позичальнику кредитні кошти в порядку і на умовах, визначених в Угоді та кредитних договорах, укладених в її рамках, загальний розмір основної (позичкової) заборгованості Позичальника по кредитним договорам, укладеним з Позичальником в рамках даної Угоди, в будь-який момент дії даної Угоди не може перевищувати суми 1 044 000,00 грн. та строком користування до 19.09.2014 року (п.1.1 - 1.3 Угоди). 08.08.2012 року Додатковою угодою №010/95-04/582/1М до Генеральної кредитної Угоди № 010/95-04/582М від 20.09.2007 року були внесені зміни, зокрема щодо строку користування коштами - до 19.09.2015 року та в частині забезпечення виконання зобов'язань за Угодою. 20.09.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступником якого є позивач) та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 014/95-04/583М до Генеральної кредитної Угоди № 010/95-04/582М від 20.09.2007 року, відповідно до якого Банк надав [PERSON] кредит у сумі 1 044 000,00 грн. строком на 84 місяці, зі сплатою 13,5 % річних (п.1.1. Договору). Кошти надавались на споживчі потреби (п.2.1. Договору). 28.01.2009 року між сторонами була підписана Додаткова угода №014/95-04/583/1М до Кредитного договору №014/95-04/583М від 20.09.2007 року. 08.08.2012 року сторони підписали Додаткову угоду №014/95-04/583/2М до Кредитного договору №014/95-04/583М від 20.09.2007 року за якою було збільшено відсоткову ставку за користування коштами до 19% річних та строк повернення коштів до 19.09.2015 року. Договори підписані сторонами, що свідчить про те, що вони погодились на зазначені в ньому умови. Як вбачається з матеріалів справи, позивач виконав свої зобов'язання за Договором та надав [PERSON] кошти в розмірі 1 044 000,00 грн., що підтверджується заявою на видачу готівки № SVT/1392-29 від 21.09.2007 року. Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 18.05.2010 року стягнуто з [PERSON] на користь Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість по кредитному договору у розмірі 1 088 152,52 грн., судовий збір у розмірі 1 700,00 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судової справи у розмірі 30,00 гривень, а всього 1 089 882,52 грн. Для забезпечення Позичальником виконання своїх зобов'язань, щодо погашення кредиту, сплати процентів, комісій, можливих штрафних санкцій та інших платежів, передбачених Угодою та Договором, між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] 10.08.2012 року укладено договір поруки №12/С11-115-1/09/431. Як зазначено в п.1.1 Договору, Поручитель зобов'язується відповідати перед Кредитором солідарно з Позичальником за виконання забезпечених зобов'язань, у тому числі тих, що виникнуть у майбутньому, які випливають з умов Кредитного договору за умовами якого Позичальник зобов'язаний повернути кредит в розмірі 1 044 000,00 грн., сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 19% річних, сплатити комісії в розмірах, передбачених Кредитним договором, сплатити пені, штрафи, передбачені Кредитним договором, а також відшкодувати витрати та збитки Кредитора, пов'язані з неналежним виконанням Позичальником умов Кредитного договору. Договір підписаний сторонами, що свідчить про те, що вони погодились на зазначені в ньому умови. Пунктом 1.2 Договору поруки передбачено, що Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Позичальник, в порядку та строки, визначені Кредитним договором, у тому числі при виникненні підстав для дострокового повного/часткового виконання Забезпечених зобов'язань. За умовами п.2.2 Договору поруки, Поручитель зобов'язується здійснити виконання порушених Забезпечених зобов'язань протягом 10 (десяти) банківських днів з дати отримання Вимоги від Кредитора та в обсязі, зазначеному в такій вимозі. Вимоги Кредитора є єдиним та достатнім доказом настання підстав для виконання Поручителем Забезпечених зобов'язань в розмірі, визначеному Кредитором у Вимозі. Як вбачається з матеріалів справи, 30.07.2013 року на адресу [PERSON] Банк направив вимогу (претензію) про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором станом на 19.07.2013 року на суму 1 069 599,66 гривень з якої заборгованість за кредитом - 560 573,66 грн., заборгованість за процентами - 393 075,10 грн., пеня за прострочення кредиту - 35 589,15 грн., пеня за прострочення відсотків - 80 361,75 грн. У відповідності з пунктом 7.6 Договору поруки Вимога вважається врученою [PERSON] Як вбачається з розрахунку заборгованості, Позичальник належним чином свої зобов'язання по поверненню кредиту та відсотків за його користування не виконувала, а тому утворилась заборгованість, яка станом на 10.02.2014 року становить - 559 573,66 грн. - заборгованість за кредитом, 450 207,02 грн. - заборгованість по нарахованим та несплаченим відсоткам за користування кредитом, 68 943,09 грн. - пеня за несвоєчасну сплату кредиту, 41 966,53 грн. - пеня за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом, що загальною сумою заборгованості складає 1 120 690,30 грн. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення боржником зобов'язання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ст.554 ЦК України). За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (ст.553 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України позивач має право вимагати повернення всієї суми кредиту внаслідок порушення відповідачем своїх зобов'язань щодо повернення чергової суми кредиту. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання зобов'язання. В судове засідання відповідач не з'явився, доказів на спростування заборгованості суду не надав. Судом не встановлено в судовому засіданні, що рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 18.05.2010 року виконане та кошти сплачені. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] не в повному обсязі виконувала умови Кредитного договору, що призвело до виникнення заборгованості, а тому, оскільки відповідач взяв на себе зобов'язання відповідати за належне виконання [PERSON] зобов'язань та несе солідарну з нею відповідальність, враховуючи положення п.2.2 Договору поруки (щодо меж виконання зобов'язання, позивачем не направлялась вимога на суми відсотків та пені, що зазначені в позові станом на 10.02.2014 року), тому суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість станом на 19.07.2013 року: 559 573,66 грн. - заборгованість за кредитом, 393 075,10 грн. - заборгованість по нарахованим та несплаченим відсоткам за користування кредитом, 35 589,15 грн. - пеня за несвоєчасну сплату кредиту, 41 966,53 грн. - пеня за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом, що загальною сумою заборгованості складає 1 030 204,44 грн. Крім того, на підставі ст.88 ЦПК України з відповідач на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial