Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

05.12.2016 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 03.09.2011 року вона уклала з відповідачем [PERSON] шлюб. Сімейні стосунки між подружжям не склалися через різницю в характерах, однією сім'єю подружжя не проживають з серпня 2016 року, на даний момент сім'я розпалася, дітей від шлюбу не мають. Позивач вважає, що збереження сім'ї у подальшому не можливе, вказує на те, що збереження шлюбу суперечить її інтересам, просить суд розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилась, до канцелярії суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала (а.с. 15). Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, проте відмовився від одержання судової повістки (а.с. 14, 17). Заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, у зв'язку з чим та на підставі ст. 224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.09.2011 року сторони у справі уклали шлюб, який зареєстровано Виконавчим комітетом Левківської сільської ради Житомирського району Житомирської області, актовий запис № 20 (а.с. 3). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Сімейні відносини сторін припинені в серпні 2016 року, сумісного господарства не ведуть і на даний час проживають за різними адресами. Оцінивши належність, достовірність, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими: збереження сім'ї не можливо, на примирення позивач не згодна, шлюб існує лише формально, відтак позов підлягає задоволенню. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позивач не заявила вимогу про стягнення судових витрат з відповідача, тому суд не розглядає її.

Outcome: approved