Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-26 00:00:00

05.02.2020 представник позивача звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №50 від 06.04.2017 у сумі 2378,33 грн. та сплачений судовий збір. В обґрунтування позову представник позивача вказав, що 06 квітня 2017 року між КС «Епсілон» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 50, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 1500,00 грн. на умовах строковості, зворотності та цільового використання, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 70% річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом, на строк 12 фактичних місяців від дати отримання кредиту і до повного виконання зобов`язань відповідачем. Відповідач належним чином не виконав умов кредитного договору, у зв`язку з чим, станом на 17.12.2019, має заборгованість за кредитним договором у розмірі 2378,33 гривень, яку позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача. Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 24.02.2020 суд постановив позовну заяву вважати неподаною та повернув позивачу. Постановою Луганського апеляційного суду від 28.04.2020 апеляційну скаргу Кредитної спілки «Епсілон» задоволено. Ухвалу Рубіжанського міського суду Луганської області від 24.02.2020 скасовано і справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 02.06.2020 прийнято цей позов до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує ( а.с.104,105). Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи в його відсутності та відзиву на позов не надав. Виклики в судове засідання були направлені відповідачу за адресою, згідно відомостей Рубіжанської міської ради Луганської області, а саме: [ADDRESS] , які повернулись до суду з позначкою «за закінченням терміну зберігання (а.с. 101). Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, відсутність заяви відповідача про розгляд справи без його участі, неповідомлення відповідачем про причини неявки до суду, відсутність відзиву на позов та заперечень представника позивача проти ухвалення заочного рішення у справі, суд дійшов висновку розглянути цивільну справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення по цій справі в порядку ст. ст. 280, 281 ЦПК України. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об`єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи дійшов наступного. Судом встановлено, що 06 квітня 2017 року між Кредитною спілкою «Епсілон» та [PERSON] , на підставі заяви про надання кредиту у вигляді кредитної лінії від 06.04.2017 ( а.с.71), був укладений кредитний договір № 50, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 1500,00 гривень на умовах строковості, зворотності та цільового використання, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 70% річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом, на строк 12 фактичних місяців від дати отримання кредиту і до повного виконання зобов`язань відповідачем ( копія договору- а.с.68-69). Додатковою угодою від 06.04.2017 до кредитного договору №50 від 06 квітня 2017 року,на період проведення антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях,пункти 7.3 та 7.4 вказаного кредитного договору викладено у наступній редакції: 3.7. - у разі несвоєчасного надходження ( прострочення) планового платежу повністю або частково, з першого дня прострочення, цей кредит може, за рішенням Кредитного комітету, визнаватися кредитом з підвищеним ризиком; 3.8. - протягом строку визнання кредиту кредитом з підвищеним ризиком, процентна ставка за ним встановлюється у розмірі 210% річних від суми залишку кредиту. Підвищення відсоткової ставки не потребує додаткового повідомлення чи узгодження з боржником; доповнено договір пунктом 10.9.- до правовідносин, пов,язаних з укладанням та виконанням цього договору застосовується строк позовної давності тривалістю у 10 ( десять) років ( а.с.70). За згодою сторін складено графік погашення кредиту, згідно з яким [PERSON] зобов`язалась до 25 числа кожного місяця сплачувати відсотки за користування кредитом та сам кредит ( а.с.69 зворот). Однак, незважаючи на прийнятті зобов`язання, відповідач постійно порушує графік сплати кредиту. Станом на 17.12.2019 сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 50 від 06.04.2017, становить 2378,33 грн. (розрахунок заборгованості- а.с. 72-73). Листом від 09.01.2019 на адресу відповідача позивач направив вимогу негайного вжиття заходів, спрямованих на термінове погашення заборгованості за кредитним договором. До теперішнього часу заборгованість не погашена, що сторонами не оспорювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 1054 ЦК України визначено перелік осіб, які можуть буди кредитодавцями в кредитних правовідносинах. Такими є банк або інша фінансова установа. Цей перелік є вичерпним. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», вказано, що фінансова установа це юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», особа набуває статусу фінансової установи після внесення про неї запису до відповідного державного реєстру фінансових установ. У разі, якщо відповідно до закону надання певних фінансових послуг потребує ліцензування, фінансова установа має право на здійснення таких послуг лише після отримання відповідних ліцензій. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань, Кредитна спілка «Епсілон» зареєстрована в реєстрі та має код ЄДРПОУ 26405817 ( а.с.82). Відповідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення їх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Жодних доказів виконання умов кредитного договору та погашення заборгованості повністю або частково, відзиву на позовну заяву, а також доказів, які спростовують обставини, на які посилається представник позивача у позовній заяві, відповідачем суду не надано. Отже, суд дійшов висновку, що позовні вимоги КС «Епсілон» про стягнення заборгованості за кредитним договором обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати, які складаються з судового збору та витрат на правничу допомогу. Вирішуючи питання по суті зави відповідача про стягнення витрат на правничу допомогу, суд керується наступним. Як передбачено у статті 15 ЦПК України - учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи (пункт 1 частина третя стаття 133 ЦПК), та становлять одну із складових судових витрат (частина перша стаття 133 ЦПК). Відповідно до частини п`ятої статті 135 ЦПК України, сума забезпечення витрат на професійну правничу допомогу визначається судом з урахуванням приписів частини четвертої статті 137, частини сьомої статті 139 та частини третьої статті 141 цього Кодексу, а також їх документального обґрунтування. Відповідно до п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно із частиною восьмою статті 141 ЦПК, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. На підтвердження обставин про стягнення витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано суду відповідні документи, а тому витрати на професійну правничу допомогу належним чином обґрунтовані та підлягають задоволенню в розмірі 3000 грн. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума сплаченого судового збору в розмірі 4204,00 грн.

Outcome: approved