Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

06 квітня 2016 року заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій ставить питання про встановлення факту смерті 30 грудня 2016 року діда [PERSON], [INFO]. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що її дід [PERSON], [INFO], мешкав у м.Донецьку Донецької області та помер 30.12.2015 року у Центрі первинної медико-санітарної допомоги №12 м.Донецька. Оскільки лікарське свідоцтво про смерть було зареєстровано на тимчасово непідконтрольній території України, просить суд встановити факт смерті діда. Заявник [PERSON] наполягала на задоволенні заявлених вимог, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник заявника - [PERSON] в суді підтримав заявлені вимоги. Представник заінтересованої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиціїу судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення вимог. Представник заінтересованої особи управління Пенсійного фонду України м.Торецька Донецької областідо суду не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти задоволення вимог. Дослідив матеріали по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. У відповідності до абзацу другого ч.1 ст.257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Родинні відносини між померлою та заявником підтверджено наданими матеріалами справи. Згідно до п.13 постанови №5 Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п. 7 ст. 273 ЦПК) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Судом встановлено, що заявник позбавлена можливості підтвердити смерть свого діда у встановленому законом порядку та отримати свідоцтво про смерть [PERSON] у звязку з невідповідністю медичних документів про смерть, виданих на тимчасово непідконтрольній державі України території (м.Донецьк Донецька область), зразку документів, відповідно до вимог законодавства України. Як встановлено в судовому засіданні, факт смерті [PERSON], [INFO], який помер 30.12.2015 року у м.Донецьку Донецької області, підтверджено лікарським свідоцтвом про смерть №942 від 30.12.2015 року, документами витрат на поховання. Відповідно до п.8 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Судом встановлено, що у відповідності до Розпорядження КМУ від 07.11.2014 року №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», м.Донецьк відноситься до міст у Донецькій області, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. З огляду на викладене, суд вважає, що дійсно для проведення державної реєстрації смерті особи є об'єктивні перешкоди. За таких обставин, необхідно встановити факт смерті 30.12.2015 року [PERSON], [INFO], у м.Донецьку Донецької області.

Outcome: approved