Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

06 серпня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя, який обґрунтовував наступним. Вказує, що 22.07.2015 року рішенням суду було розірвано шлюб між сторонами, в якому вони перебували з 26.09.2009 року. За час спільного життя сторонами була набуто спільне майно, а саме: кухонний гарнітур вартістю 23060 грн., телевізор Самсунг вартістю 7600 грн., телевізор Самсунг вартістю 4500 грн., пральну машину LG вартістю 4800 грн., кухонну витяжку «Фабіано» вартістю 1850 грн., мультиварку вартістю 1149 грн., кухонний стіл вартістю 2500 грн., 4 стільці вартістю 2800 грн., стіл під телевізор вартістю 2500 грн., диван та два крісла (комплект «Міленіум») вартістю 12500 грн., шафу вартістю 3100 грн., фотоапарат «Саnоn» вартістю 13500 грн., прасувальну дошку вартістю 1500 грн., праску Filips вартістю 1000 грн., електрочайник вартістю 700 грн., палатку вартістю 1500 грн., туристичний набір вартістю 1500 грн., набір каструль «BERGER» вартістю 3000 грн. Всього на загальну суму 89059 грн. Позивач зазначив, що відповідач 17.07.2015 року без згоди і за відсутності позивача вивезла вказане майно з квартири. Посилаючись на норми ст. 60, 69, 70 71 СК України, позивач просив суд поділити спільне майно подружжя та визнати за ним право особистої власності на кухонний гарнітур, шафу балконну, телевізор Самсунг вартістю 4500 грн., кухонну витяжку «Фабіано», пральну машину. Відповідач [PERSON] звернулась із зустрічним позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя, стягнення з [PERSON] суми коштів в рахунок компенсації зробленого ремонту та вселення в квартиру. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що [PERSON] вказав не все майно, значна частина майна залишилась у нього в квартирі, вартістю більше, ніж забрала [PERSON] Також вона не погоджується з визначенням вартості майна, яке вказав [PERSON] Позивачка вказує, що за час спільного подружнього життя ними було придбано майна: кухонний гарнітур вартістю 17500 грн., телевізор Самсунг вартістю 7400 грн., телевізор Самсунг вартістю 2500 грн., пральну машину LG вартістю 4700 грн., кухонну витяжку «Фабіано» вартістю 1500 грн., мультиварку вартістю 1149 грн., кухонний стіл вартістю 900 грн., 4 стільці вартістю 3200 грн., стіл під телевізор вартістю 1520 грн., диван та два крісла (комплект «Міленіум») вартістю 6000 грн., шафу вартістю 3100 грн., фотоапарат «Саnоn» вартістю 4600 грн., праску Filips вартістю 300 грн., електрочайник вартістю 300 грн., палатку вартістю 500 грн. Позивачка заперечує наявність у них туристичного набору та набору каструль «BERGER» , і зазначає, що вказане майно вона не забирала. А також заперечує поти того, що спільним майном є прасувальна дошка, так як цю дошку їй подарувала подруга на день народження. Позивачка зазначає, що вона забрала майна на суму 55169 грн. Позивачка також вказує, що у [PERSON] залишилось в квартирі інше спільне майно: шафу купе вартістю 14000 грн., духова шафа Hotpoint Ariston вартістю 8200 грн., електрична поверхня Hotpoint Ariston вартістю 4200 грн., холодильник вартістю 1000 грн., електром'ясорубка вартістю 2400 грн., комп'ютер (системний блок, монітор, клавіатура, миша) вартістю 7000 грн., стіл журнальний вартістю 1000 грн., світильники в коридорі, на балконі, в кімнатах загальною вартістю 1600 грн., жалюзі в двох кімнатах та на балконі вартістю 1200 грн. Тобто, позивачка вважає, що у користуванні [PERSON] залишилось майна на смуу 40600 грн. Крім того, позивачка вказує, що [PERSON] отримав в дар квартиру в новобудові, без ремонту у серпні 2011 року. В квартирі сторони за спільні кошти зробили ремонт: в ванній кімнаті та туалеті оздобили стани та підлогу кахельною плиткою, встановили ванну, унітаз, мийку, змішувачі води на ванну та мийку, світильники. Вартість зробленого ремонту у ванній кімнаті та туалеті з урахуванням всіх матеріалів та робіт позивач оцінює 40000 грн. Також позивачка зазначила, що в квартиру за спільні кошти вони придбали вхідні двері вартістю 4200 грн., міжкімнатні двері 5 штук вартістю 17500 грн., а атож був зроблений ремонт коридору, кімнат, кухні, вартість якого з урахуванням матеріалів та робіт позивач оцінює 30000 грн. Таким чином, позивачка вважає, що в ремонт квартири подружжя вклало спільних коштів у сумі 91700 грн.. Позивачка зазначає, що всього подружжя витратило на придбання спільного майна та ремонт квартири 187 469 грн., і вважає, що має право на половину майна у сумі 93 734 грн. Так як вона забрала майна на суму 55169 грн., то просить стягнути з [PERSON] в рахунок компенсації вартості її частки в спільному майні подружжя з урахуванням проведеного ремонту квартири - 38 565 грн. Позивач просить суд поділити майно подружжя наступним чином: Виділити у власність [PERSON]: кухонний гарнітур вартістю 17500 грн., телевізор Самсунг вартістю 7400 грн., телевізор Самсунг вартістю 2500 грн., пральну машину LG вартістю 4700 грн., кухонну витяжку «Фабіано» вартістю 1500 грн., мультиварку вартістю 1149 грн., кухонний стіл вартістю 900 грн., 4 стільці вартістю 3200 грн., стіл під телевізор вартістю 1520 грн., диван та два крісла (комплект «Міленіум») вартістю 6000 грн., шафу вартістю 3100 грн., фотоапарат «Саnоn» вартістю 4600 грн., праску Filips вартістю 300 грн., електрочайник вартістю 300 грн., палатку вартістю 500 грн. Виділити у власність [PERSON]: шафу купе вартістю 14000 грн., духову шафу Hotpoint Ariston вартістю 8200 грн., електричну поверхню Hotpoint Ariston вартістю 4200 грн., холодильник вартістю 1000 грн., електром'ясорубку вартістю 2400 грн., комп'ютер (системний блок, монітор, клавіатура, миша) вартістю 7000 грн., стіл журнальний вартістю 1000 грн., світильники вартістю 1600 грн., жалюзі в двох кімнатах та на балконі вартістю 1200 грн. Просить стягнути з [PERSON] в рахунок компенсації зробленого ремонту 38 565 грн. Також позивач зазначає, що вона набула права на проживання у квартирі як член сім'ї власника, а на даний час відповідач перешкоджає її поверненню в квартиру, а тому вона просить вселити її у квартиру за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник підтримали первісний позов, проти зустрічного позову частково заперечували. Пояснили, що позивач [PERSON] на даний час просить не включати до спільного майна туристичний набор, набор каструль «BERGER», прасувальну дошку. Просить виділити йому у власність кухонний гарнітур, шафу балконну, телевізор Самсунг вартістю 2500 грн., кухонну витяжку «Фабіано», пральну машину, за узгодженою сторонами вартістю. Зустрічний позов він визнає частково в частині виділення йому у власність шафи-купе та духової шафи за узгодженою сторонами вартістю, та в частині виділення у власність [PERSON] телевізора Самсунг вартістю 7400 грн., мультиварки, кухонного столу, стільців, столу під телевізор, комплекту «Міленіум» (диван та два крісла), фотоапарату «Саnоn», праски Filips електрочайника, палатки за узгодженою сторонами вартістю. В іншій частині [PERSON] не визнає зустрічний позов, не погоджується з тим переліком майна, який зазначила [PERSON], не погоджується з оцінкою майна, що знаходиться у квартирі, проведеною під час розгляду справи. Крім того, [PERSON] заперечує проти зустрічного позову в частині стягнення компенсації витрат на ремонт квартири, так як вважає, що відповідачкою не доведено того факту, що ремонтні роботи проводились за спільні кошти подружжя. Позивач наполягає на тому, що квартиру йому дарувала мати, на час укладення договору дарування в квартирі вже були проведені ремонтні роботи за рахунок батьків позивача, і відповідно до п. 4 договору дарування квартира на час угоди була придатна для проживання. Крім того, [PERSON] та його представник не погодились з висновком судової будівельно-технічної експертизи в тій частині, що у кошторисну вартість робіт включено податок на додану вартість, посилаючись на те, що ремонтні роботи у квартир проводились не підрядною організацією, а господарським способом, тобто сторони самостійно в приватному порядку наймали робочих для проведення ремонтних робіт. Також позивач вважає, що витрати на ремонт - не є спільним майном подружжя в розумінні ст.ст. 69, 70 СК України. Також позивач заперечував проти вселення відповідачки в квартиру, пояснюючи, що він є єдиним власником квартири, між ним та відповідачкою відсутні домовленості про те, що вона після розірвання шлюбу буде проживати у квартирі, вона добровільно покинула квартиру, вивезла майно, і не з'являлась у квартирі тривалий час, не надала доказів вчинення їй перешкод у вселенні. В судовому засіданні відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] та її представник заперечували проти первісного позову, та підтримали зустрічний позов, з підстав, викладених у зустрічному позові (а.с.35-38). Вважають, що позивач неправомірно не врахував у спільно нажите майно те майно, яке залишилось у квартирі, оцінка якого була проведена під час розгляду справи кваліфікованим оцінщиком при виході по місцю розташування квартири. Також вважають, що оскільки ремонт і оздоблення квартири проводились під час спільного подружнього життя, то на це витрачались спільні кошти подружжя. [PERSON] заперечує проти того, що кошти на ремонт надавали батьки позивача. Також [PERSON] зазначає, що квартира була подарована в новобудові, не оздоблена і без ремонту, про це свідчать фотокартки, які вона надала суду, весь ремонт вони проводили самі з чоловіком за спільні кошти. Просили задовольнити зустрічний позов і поділити майно за тим варіантом, як запропонувала [PERSON], за узгодженою сторонами вартістю окремого майна та з урахуванням оцінки того майна, вартість по якому сторонами узгоджена не була. Також просила стягнути з [PERSON] на її користь в рахунок компенсації частки майна та вартості зробленого ремонту 16689 грн., з урахуванням висновку експертизи та оцінки майна, та вирішити питання щодо судових витрат. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Спірні правовідносини між сторонами є сімейними і в регульовані ст.ст. 57, 60, 69, 70, 71 СК України. Так відповідно до ст.ст. 60, 69, 70, 71 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Можливо стягнення компенсації за згодою іншого з подружжя. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 26.09.2009 року, цей шлюб між сторонами розірвано рішенням суду від 22.07.2015 року (а.с.5). Позивач є власником квартири за адресою [ADDRESS], яку він отримав в дар згідно договору дарування від 10.08.2011 року (а.с.6-7, 8). В судовому засіданні сторони не заперечували, що в шлюбі сторони придбали наступне спільне майно: кухонний гарнітур, шафу балконну, 2 телевізори Самсунг, кухонну витяжку «Фабіано», пральну машину, мультиварку, кухонний стіл, стільці, стіл під телевізор, комплект «Міленіум» (диван та два крісла), фотоапарат «Саnоn», праску Filips, електрочайник, палатку. Згідно узгодженої вартості спільного майна, що знаходиться на аркуші справи 52, сторони дійшли згоди та визначили вартість спільнаго майна, а саме: кухонного гарнітуру - 20 000 грн., телевізори марки «Samsung» - 7400,00 грн. та 2 500,00 грн. відповідно; пральна машина - 4 700,00 грн., кухонна витяжка - 1 600,00 грн., мультиварка - 1150,00 грн., кухонний стіл - 900,00 грн., стільці - 3000,00 грн., стіл під телевізор - 1520,0 грн., комплект «Міленіум» - 9 000,00 грн., шафа балконна - 3100,00 грн., фотоапарат - 3 100,00 грн., праска - 300,00 грн., електрочайник - 300,00 грн., палатка - 500,00 грн. (а.с.52). Крім того, суд вважає встановленим, що крім вищезазначеного узгодженого майна, сторони також спільно придбали і інше майно: шафу-купе, духову шафу Hotpoint Ariston, газову поверхню Hotpoint Ariston, стіл журнальний, світильники точечні, світильник «ліхтар», жалюзі горизонтальні. При цьому заперечення позивача [PERSON] з цього приводу суд не бере до уваги, оскільки при виході за місцем проживання колишнього подружжя за адресою [ADDRESS] оцінщиком було виявлено вказане майно в наявності та сфотографовано (а.с.132), і позивач не довів суду, що вказане майно придбане ним вже після розірвання шлюбу. Але, суд не приймає до уваги і посилання відповідачки [PERSON] щодо включення в розподіл холодильника, комп'ютера та електричної м'ясорубки, оскілки вказаного майна взагалі не виявлено в квартирі, і на надано сторонами належних доказів щодо його вартості та дати придбання. З урахуванням узгодженої сторонами вартості майна (а.с.52) та проведеної оцінки майна (а.с.110), вартість спільного майна подружжя становить 79 950 грн. Заперечення позивача [PERSON] проти проведеної оцінки майна суд не приймає до уваги, оскільки у суду немає підстав не довіряти вказаному звіту про оцінку майна (а.с.108-141), тим більше, що позивач [PERSON] на надав суду будь-якої іншої оцінки майна, не заявляв клопотання про проведення повторної експертизи чи оцінки майна іншим суб'єктом оціночної діяльності. Тому суд вважає необхідним провести розподіл спільного майна подружжя наступним чином: Виділити у власність [PERSON] наступне майно загальною вартістю 31280 грн.: шафу балконну вартістю 3100 грн. телевізор Самсунг вартістю 2500 грн. кухонну витяжку «Фабіано» вартістю 1600 грн. пральну машину вартістю 4700 грн. шафу купе вартістю 4897 грн. духову шафу Hotpoint Ariston вартістю 5460 грн. газову поверхню Hotpoint Ariston вартістю 3292 грн. стіл журнальний вартістю 461 грн. світильники точечні вартістю 3185 грн. світильник «ліхтар» вартістю 248 грн. жалюзі горизонтальні вартістю 1837 грн. Виділити у власність [PERSON] наступне майно загальною вартістю 48670 грн.: кухонний гарнітур вартістю 20000 грн. телевізор Самсунг вартістю 7400 грн. мультиварку вартістю 1150 грн. кухонний стіл вартістю 900 грн. стільці вартістю 3000 грн. стіл під телевізор вартістю 1520 грн. комплект «Міленіум» (диван та два крісла) вартістю 9000 грн. фотоапарат «Саnоn» вартістю 4600 грн. праску Filips вартістю 300 грн. електрочайник вартістю 300 грн. палатку вартістю 500 грн. Суд вважає доведеним той факт, що ремонт та поліпшення квартири проводилось подружжям за їх спільні кошти, оскільки з матеріалів справи вбачається, що квартира була подарована позивачу 10.08.2011 року, на цей час сторони перебували у шлюбі. З акту прийому-передачі квартири вбачається, що квартира передана для оздоблення (а.с.47). Твердження позивача [PERSON] про те, що квартира була йому подарована вже з ремонтом, який був проведений за кошти батьків позивача - не підтверджуються жодними доказами. Натомість, відповідачкою представлені фотознімки за листопад 2011 року та січень 2012 року, з яких вбачається, що у квартирі на вказані дати ведеться ремонт (а.с.54). Позивачем ці доводи не спростовані. З висновку судової будівельно-технічної експертизи (кошторис розрахунку вартості об'єкта будівництва - квартири [ADDRESS]) вбачається, що загальна вартість будівельних робіт становить 64 967 грн., з яких 10828 грн. податок на додану вартість (а.с.78-95). При цьому суд приймає до уваги пояснення представника позивача з того приводу, що податок на додану вартість не включається до загальної вартості робіт, якщо ремонтні роботи проводяться господарським способом. Допитаний в судовому засіданні експерт пояснив, що експертиза проведена з тим розрахунком, якщо ремонтні роботи проводяться підрядною організацією. У випадку, якщо розраховується вартість ремонтних робіт господарським способом, то не враховуються прибуток підприємства та податки підприємства. За вказаних обставин, суд вважає необхідним взяти за основу як вартість ремонтних робіт та будівельних матеріалів суму вказану в кошторисі 54139 грн., і не враховувати податок на додану вартість 10828 грн. (а.с.78) Таким чином, з урахуванням того, що на проведення ремонтних та робіт та будівельних матеріалів для оздоблення квартири подружжям було витрачено 54139 грн., то частко кожного становить 27069,50 грн. Оскільки всі матеріли та поліпшення залишись в квартирі, де проживає позивач [PERSON], то з [PERSON] на користь [PERSON] суд вважає необхідним стягнути 27 069 грн. в рахунок компенсації витрат понесених на ремонт та поліпшення квартири. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, в зв'язку з частковим задоволенням як первісного позову, так і зустрічного позову, суд вважає необхідним провести розподіл судових витрат наступним чином: на користь [PERSON] стягнути з [PERSON] судовий збір у сумі 373, 10 грн., на користь [PERSON] стягнути з [PERSON] судовий збір у сумі 937,34 грн. та половину витрат на судово-будівельну експертизу у сумі 750 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial