Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

05.02.2016 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до Вільхівської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Позовні вимоги мотивувала тим, що 09.02.2005 року померла її рідна тітка [PERSON], яка з 1999 року і до дня смерті проживала разом з Позивачкою в с.Колодисте, пров.Кооперативний,1, Уманського району Черкаської області. За життя тітка склала заповіт, яким усе своє майно заповіла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй земельну ділянку № 049 площею 3,18 га, що розташована на території Вільхівської сільської ради Ульяновського району Кіровоградської області, яку вона успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON]. За життя [PERSON] не встигла переоформити на своє імя зазначену земельну ділянку. А тому, при зверненні до нотаріуса для оформлення спадщини на зазначену земельну ділянку після смерті тітки [PERSON], позивачці було відмовлено у звязку з відсутністю документа, що встановлює право приватної власності покійної на спірну земельну ділянку, що підтверджується Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Позивачка та її представник в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, у якій підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі та просив суд слухати справу за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не зявився. Про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Направив до суду клопотання, в якому просить суд слухати справу без його участі, заперечень проти заявлених позовних вимог не має. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені слідуючі обставини. 09.02.2005 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І- ОЛ № 213995 (а.с.15). За життя вона склала заповіт (а.с.16), згідно якого заповів [PERSON] все майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося і все те що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право. Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй земельну ділянку № 049 площею 3,18 га, що розташована на території Вільхівської сільської ради Ульяновського району Кіровоградської області, яку вона успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.11.2003 року, але за життя не встигла переоформити її на своє імя. А тому, при зверненні Позивачки [PERSON]. до нотаріуса для оформлення спадщини на землю після смерті [PERSON], їй було відмовлено у звязку з відсутністю документа, що встановлює право приватної власності покійної на спірну земельну ділянку, що підтверджується Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії . Довідкою Колодистенської сільської ради від 17.12.2015 року зазначається, що [PERSON] проживала по пров.Кооперативний,1 в с.Колодисте Уманського району Черкаської області з 1999 року і по день смерті. Разом з нею проживала та вела спільне господарство і позивачка - [PERSON], на імя якої був посвідчений заповіт, від спадщини Позивачка не відмовлялась. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно частини 1 статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку, переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як встановлено з наявних матеріалів справи Позивачка від спадщини не відмовилась, на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем, а отже вважається такою, що прийняла спадщину згідно ст.1268 ЦК України після смерті [PERSON] Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. В даному випадку позивачем набуто право власності в порядку спадкування, а тому за ним має бути визнано право власності на земельну ділянку. Стаття 392 цього ж кодексу передбачає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається або оспорюється іншою особою. Таким чином, реалізувати своє право на спадщину позивачка може лише в судовому порядку. В судовому засіданні встановлено, що відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі та погодився на їх задоволення. Суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідності до ч. 4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, враховуючи викладене суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення позову.

Outcome: approved