Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-05 00:00:00

05.02.2018 [PERSON] звернулася із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки [PERSON], яка продовжує навчання у сумі 4000 грн. щомісяця, починаючи від дня подання позову до закінчення навчання. Позовні вимоги позивач мотивувала тим, що з 28.09.1996 року по 19.09.2009 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO]. З 01.09.2015 року по теперішній час дочка навчається на денному відділенні Київського національного лінгвістичного університету. Відповідно до договору про підготовку фахівця з вищою освітою від 18.08.2015 року період навчання 01.09.2015 - 30.06.2019 року, загальна вартість освітньої послуги 70848 грн., у тому числі за один семестр 8856 грн. П'ять семестрів позивач оплачувала навчання та утримувала дочку самостійно, батько дитини не надавав матеріальної допомоги для доньки, яка не має можливості самостійно отримувати дохід, оскільки навчається. Крім витрат на навчання, витрати на проживання у квартирі в м. Києві становлять 3000 грн. щомісяця, також на продукти, одяг, взуття, проїзд до університету, предмети першої необхідності, в цілому щонайменше 2000 грн. щомісяця. Таким чином дитина потребує 8000 грн. на місяць. Відповідач має добрий стан здоров'я, працює приватним підприємцем, займається торгівлею, має власну квартиру та два автомобілі. Оскільки відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу дочці, яка продовжує навчання, тому позивач вважає можливим стягнути з відповідача 4000 грн. аліментів на утримання дочки. Позивач до судового засідання не з'явилася, суду надала заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача до судового засідання не з'явилась, надала до суду заяву, в якій просила слухати справу без її участі, та врахувати відзив відповідача та стягнути аліменти в той сумі, яку він зазначив. Відповідач до судового засідання не з'явився, надав до суду відзив, у якому зазначив, що зазначені у позовній заяві факти не відповідають дійсності. Так, в 2016 та 2017 роках відповідачу та його батьку [PERSON] в зв'язку з онкологічною хворобою зроблено операції, що потребувало великих грошей, а тому відповідач продав належні йому автомобіль та квартиру. Заробітку відповідача ледь вистачає на проживання. Також відповідач у 2010 році уклав шлюб, від якого має двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Крім того, у дружини відповідача є донька від першого шлюбу, яка проживає разом з ними. Також зазначив, що позивач є більш успішною у бізнесі, аніж він та має у власності приміщення магазину, дві квартири та автомобіль. Враховуючи викладене, зазначив, що може сплачувати щомісячно половину прожиткового мінімум в сумі 881 грн. Представник позивача надала суду відповідь на відзив, у якій зазначила, що батько відповідача не знаходиться на його утриманні, так як є військом пенсіонером, отримує велику пенсію та працює на Центральному ринку. Витрати великих грошей відповідачам на лікування не доведено належними доказами. Також не надано належних доказів продажу відповідачем автомобілю, а квартиру відповідачем була продана через два місяці після операції у відповідача, що спростовує його доводи щодо великих витрат на операцію. Відповідач має будинок у власності, але приховує цю інформацію. Проте успішність позивача у бізнесі відповідачем значно перебільшена. Крім того, позивач також проходила курс лікування в онкодиспансері. Просила прийняти її доводи до розгляду та задовольнити позов у повному обсязі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.09.1996 року по 19.09.2009 року. Від шлюбу сторони мають дитину - доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] Відповідно до довідки №0479/17 від 14.12.2017 року, яка видана Київським національним лінгвістичним університетом [PERSON] є студентом ІІІ курсу денного відділення факультету сходознавства Київського національного лінгвістичного університету, період навчання з 01.09.2015 року по 30.06.2019 року. Згідно договору № 63111-0254 про підготовку фахівця з вищою освітою від 18.08.2015 року загальна вартість освітньої послуги 70848 грн., у тому числі за один семестр 8856 грн. Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов'язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров'я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198). Право повнолітньої дитини на утримання діє протягом її навчання до 23 років. В разі припинення навчання раніше досягнення цього віку, дитина втрачає право на утримання. Також відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. У разі з'явлення позову одним із батьків, суд може залучити до участі у справі (якщо залежно від її обставин визнає необхідним) повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися і на користь яких у зв'язку з цим стягуються аліменти. Згідно ч. 1 ст. 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200,201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов'язань, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу, якою передбачений обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, яка продовжує навчання. Обов'язок брати участь у фінансуванні подальшої освіти після досягнення дитиною повноліття покладається на батьків у вигляді аліментів відповідно до вимог статей 199-201 Сімейного Кодексу України і норми статті 185 Сімейного Кодексу України до таких правовідносини не застосовуються. Відповідно до ст. 201 СК України до відносин між батьками і повнолітніми дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. Таким чином глава 16 СК України передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які є непрацездатними або продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов'язку сплати аліментів, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Так, при визначенні розміру аліментів, суд враховує той факт, що відповідач перебуває у шлюбі, від якого має двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Також з родиною відповідача проживає дочка від першого шлюбу його дружини [PERSON], 1997 року народження. Відповідачу та його дружині надано статус багатодітної сім'ї, посвідчення №008777. Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач не надала суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про спроможність відповідача сплачувати аліменти у заявленому нею розмірі. Докази, на які посилається позивач, доводять потреби повнолітньої дитини, яка продовжує навчання в допомозі з боку батьків, проте жодним чином не свідчать про реальну можливість відповідача надавати таку допомогу. Таким чином суд приходить до переконання, що оскільки відповідач є особою працездатного віку, він може та повинен надавати матеріальну допомогу на утримання своєї повнолітньої дочки, яка продовжує на теперішній час навчання, і у зв'язку з цим її потребує, з урахуванням матеріального становища відповідача та стану його здоров'я, відповідно до ст. 199 СК України з останнього необхідно стягнути аліменти у розмірі 2000 грн. щомісячно, на період навчання повнолітньої дочки [PERSON], [INFO], у Державному вищому навчальному закладі Київський національний лінгвістичний університет, до 30.06.2019 р. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial