Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

04 серпня 2020 року [PERSON] , який є представником [PERSON] , звернувся до суду з позовом, предметом якого є: визнання об`єктом спільної сумісної власності подружжя квартири [ADDRESS] та автомобіля марки «ВАЗ 2110», визнання за позивачкою права власності на Ѕ частку вказаного майна. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що за час перебування у шлюбі сторони набули у власність спірне майно. Рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області шлюб розірвано, однак згоди щодо поділу спільно набутого за час шлюбу майна сторони не досягли, у зв`язку із чим позивачка змушена звернутися з позовом до суду. Представник позивачки в судове засіданні не з`явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання, призначене на 23 грудня 2020 року, не з`явився, однак 18 листопада 2020 року в судовому засіданні надав пояснення, позовні вимоги визнав, погодився на отримання компенсації вартості половини транспортного засобу за запропонованою позивачкою ціною, тобто виходячи з 94\~740 грн. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносин. Судом встановлено, і сторони не заперечують, що вони перебували у зареєстрованому шлюбі з 23 грудня 1989 року по 12 грудня 2017 року. За період спільного проживання набули у власність квартиру [ADDRESS] , а також транспортний засіб марки «ВАЗ-2110», реєстраційний номер [NUMBER] . Оскільки зазначені факти визнаються сторонами, ці обставини в силу вимог частини 1 статті 82 ЦПК України доказуванню не підлягають. Відповідно до частини 1 статті 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (частина 1 статті 70 СК України). Пунктом 19 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ майна подружжя» роз`яснено, що, вирішуючи спори про поділ майна подружжя, суди повинні враховувати, що само по собі розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу. Проте розпорядження таким майном після розірвання шлюбу здійснюється колишнім подружжям виключно за взаємною згодою відповідно до положень ЦК, оскільки в таких випадках презумпція згоди одного з подружжя на укладення другим договорів з розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності подружжя вже не діє. Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (пункт 22 Постанови Пленуму). Вирішуючи спір щодо вартості спірного майна, суд надає правову оцінку наданим сторонами доказам. Так, в обґрунтування заявлених вимог позивачка надала звіт про оцінку спірної квартири, вартість якої визначено в розмірі 142\~678 грн, а на підтвердження вартості спірного автомобіля надано витяги з веб-сайту продажу автомобілів, з яких слідує, що вартість автомобіля марки ВАЗ 2110 становить в середньому 94\~740 грн (а.с. 53-57). Таким чином, загальна вартість спірного майна, становить 118\~709 грн. Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки позивачка свій процесуальний обов`язок доказування виконала, надала суду докази на підтвердження ринкової вартості спірного майна, а той факт, що майно було набуто у шлюбі сторонами не заперечується, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує клопотання позивачки та залишає сплачену суму судового збору за нею. На підставі викладеного,

Outcome: approved