Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-18 00:00:00

06.04.2020 року [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь, аліменти на своє утримання, у зв`язку з навчанням у розмірі 1/4 частки заробітної плати (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до закінчення навчання. В обґрунтування позову позивач зазначила, що відповідач є її батьком, на теперішній час вона набула повноліття, проте є студенткою 1 курсу ДНЗ «Запорізьке вище професійне училище моди і стилю» і потребує матеріальної допомоги. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає, у зв`язку з чим позивач змушена звернутися до суду. Ухвалою судді від 15.04.2020 року вказаний позов було прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі. У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, надала суду заяву, в якій уточнила позов та просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/6 частки заробітної плати відповідача. Справу просила розглядати за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, справу просив розглядати без його участі. Третя особа [PERSON] не з`явилась, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності. У зв`язку з вищевикладеним, суд відповідно до вимог ч. 8 ст. 178, ч.2 ст. 247 ЦПК України вирішив розглядати справу за наявними матеріалами без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків. Згідно копії свідоцтва про народження позивач [PERSON] народилась [INFO] у м. Запоріжжя і є донькою [PERSON] та [PERSON] . Повнолітня [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом з матір`ю. Згідно копії довідки № 94 від 11.02.2020 року державного навчального закладу «Запорізьке вище професійне училище моди і стилю», [PERSON] навчається на першому курсі ДНЗ «Запорізьке вище професійне училище моди і стилю» на денному відділенні за професією «перукар» (перукар-модельєр), касир (на підприємстві, в установі, організації), візажист, візажист-стиліст на бюджетній основі. Згідно ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. У відповідності до ч. 1, 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Як передбачено п. 20 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомоги; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Суд вважає, що оскільки відповідач є особою працездатного віку, доказів неможливості надавати матеріальну допомогу суду надано не було, крім того позовні вимоги відповідач визнав у повному обсязі, тому з нього на користь позивача слід стягнути матеріальну допомогу на його утримання на період навчання у розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 06.04.2020 року та до закінчення навчання, але не більш ніж до досягнення 23-річного віку. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, позовна заява як обґрунтована та така, що відповідає вимогам закону, підлягає задоволенню. Згідно ст. 191, 201 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, в даному випадку - з 06.04.2020 року. Оскільки позивач по даній категорії справ звільнена від сплати судового збору при подачі позову, то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України ці витрати підлягають стягненню з відповідача. Крім того, у відповідності до ст.430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved