Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

04 червня 2021 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Позовна заява обґрунтована тим, що 18.09.2020 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] шляхом підписання Заяви про приєднання №24100816/200219 укладено Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), який містить в собі, в тому числі, елементи Кредитного договору. За умовами вказаного договору, Банк відкрив [PERSON] поточний рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні, на умовах тарифного пакету «Мій комфорт» та надав платіжну картку та ПІН-конверт до неї. Крім того, відповідно до заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії, яка є складовою заяви про приєднання, відповідачу надано кредит на споживчі потреби в національній валюті, шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) на її картковий рахунок № [NUMBER] у сумі 13650 грн. з можливим подальшим збільшенням до 250000 грн. на строк - до дати закінчення строку дії Платіжної картки, із щомісячною сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 38% річних. Однак відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, розмір якої станом на 17.05.2021 року складає 15121,15 грн., з них: 13430,80 грн. - заборгованість за основним боргом (кредитом); 1608,08 грн. - проценти за користування кредитом; 59,61 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 11,46 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 11,20 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Тому представник позивача просив стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та судові витрати по сплаті судового збору. Після отримання інформації щодо зареєстрованого місця проживання відповідача, 10 червня 2021 року позовна заява прийнята судом до розгляду та відкрито провадження у справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, на задоволенні позову наполягає та згоден на заочний розгляд справи /а.с.43/. Тому справа розглянута у відсутність представника позивача, що відповідає вимогам ст.223 ЦПК України. Відповідачу направлялася судова повістка про виклик в судове засідання за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, як передбачено п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, однак до суду повернувся конверт з довідкою Укрпошти: «адресат відсутній за вказаною адресою» /а.с.42/. При цьому ч.1 ст.131 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Таким чином, відповідно до вищевказаних положень ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленою про день та час розгляду справи, однак в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не подала. Тому суд визнає причини неявки відповідача неповажними і тому справа розглянута у її відсутність в порядку п.1 ч.3 ст.223, ст.280 ЦПК України з постановленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 18.09.2020 року [PERSON] підписала Заяву про приєднання №24100816/200219 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), а також заяву про встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) /далі в тексті - Заява/, яка є складовою частиною вищевказаної заяви, відповідно до якої АТ «Державний ощадний банк України» надав відповідачу кредит, шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії на картковий рахунок № [NUMBER] у розмірі 13650 грн., з можливістю збільшення кредитного ліміту до 250000 грн. на строк, який відповідає строку дії картки, зі щомісячною сплатою процентів у розмірі 38% річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду, та у розмірі 0,001% річних за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки. Термін дії платіжної картки - травень 2025 року /а.с.9-10, 23/. При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, відповідно до положень якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з п.п.6) п.5.1 Заяви, комісійна винагорода за зняття готівкових коштів, наданих в кредит - 2,99% від суми таких коштів. Згідно з п.п.1.18.5 розділу ХХІІ Договору, сплата нарахованих процентів за користування кредитом /обов`язкового щомісячного платежу/ мінімального платежу по кредиту/ процентів за несанкціонованим овердрафтом та сплата комісійних винагород, що передбачені умовами відповідного Банківського продукту та Умовами користування кредитною лінією (Кредитом), здійснюється не пізніше останнього робочого дня до Білінгової дати кожного місяця шляхом договірного списання коштів з Карткового рахунку Клієнта. У разі несплати вищезазначених платежів у визначений розрахунковий період, сума заборгованості, яка підлягала погашенню (крім процентів за Несанкціонованим овердрафтом), наступного робочого дня переноситься на відповідні рахунки для обліку простроченої заборгованості, а Платіжна картка при цьому блокується. Відповідно до п.п.1.21, 1.22 розділу XXII Договору, за невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання Клієнтом зобов`язання перед Банком у розмірі та в строки, передбачені Кредитним договором, Банк має право нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, але не більше 15% від суми простроченого платежу. Сукупний розмір неустойки (пені, штрафу) не може перевищувати половини суми кредиту, одержаної Позичальником за Кредитним договром. У разі недостатності (відсутності) коштів на Картковому рахунку, Клієнт зобов`язаний внести кошти на такий рахунок безготівковим шляхом або готівкою до каси Банку. Як вбачається з розрахунку заборгованості та виписки по картковому рахунку, відповідач станом на 17.05.2021 року має заборгованість за кредитним договором в розмірі 15121,15 грн., з них: 13430,80 грн. - заборгованість за основним боргом (кредитом); 1608,08 грн. - проценти за користування кредитом; 59,61 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 11,46 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 11,20 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом /а.с.23, 24/. При цьому, п.1.23 розділу XXII Договору передбачено, що будь-яке невиконання Клієнтом умов Договору породжує у Банку право достроково відкликати Кредит, а у Клієнта створює обов`язок достроково погасити заборгованість за Кредитом в повному обсязі та сплатити всі інші платежі, передбачені Договором. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно п.1.17.1 розділу XXII Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, ст.ст.526, 1049, 1050, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний належним чином виконувати взяті зобов`язання, повернути кредит та сплатити проценти, в строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім того ч.2 ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника сплатити позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання, або не виконав його в строк, передбачений договором. Таким чином, оскільки відповідач не виконувала зобов`язання за кредитним договором в строки, передбачені договором, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі та є такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved