Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

06 жовтня 2014 року позивач по справі в особі законного представника за довіреністю звернулася до суду з вищевказаним позовом та просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за [ADDRESS], за набувальною давністью. В обґрунтування позову вказує, що з 1998 року вона проживає в домоволодінні [ADDRESS], яке належало [PERSON] на праві особистої власності. [PERSON] не заперечувала, щоб відповідачка проживала в даному будинку. Заплативши кошти позивачці за будинок і не оформивши документи в нотконторі позивачка почала проживати в спірному будину. В 2006 році вона була зареєстрована за вказаною адресою. В 2000 році [PERSON] виїхала в Республіку Білорусь. Весь цей період часу, позивачка належним чином, сумлінно, неприривно користується даним майном. Проте узв'язку з відсутністю у позивача належним чином оформлених та посвідчених правовстановлюючих документів на нерухоме майно вона не може повноцінно володіти та розпоряджатися житловим будинком з надвірними будівлями, внаслідок чого змушена звернутися до суду за захистом свої прав та інтересів. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та наполягала на задоволенні позову. Представник відповідача - Шевченківської селищної ради в судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутністю, проти задоволення позовних вимог заперечень не надав (а.с.18). Суд, перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, свідків, вивчивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Спірні відносини є цивільними правовідносинами, які регулюються нормами цивільного законодавства ст. 47 Конституції України; ст.ст. 328, 344, 392 ЦК України, відповідно до яких кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. З 1998 року позивач по справі проживає в домоволодінні № 9 по вулиці Першотравневій в селищі Шевченкове Шевченківського району Харківської області. Вказане домоволодіння належало [PERSON] в даний час вказані документи відсутні. Рішенням виконавчого комітету Шевченківської селищної ради від 09.04.1998 року № 108 позивачеві передано в користування приватизовану земельну ділянку площею 0,078 га для обслуговування житлового будинку [ADDRESS] в звязку з оформленням договору купівлі продажу будинку (а.с.11), яку сторони не оформили в нотаріуса, а також видано Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,0759 для обслуговування житлового будинку [ADDRESS] серії Р1 № 700757, зареєстрований в Книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за № 1052 від 12.02.2002 року (а.с.14). Згідно технічного паспорту на будинок виданий КП «Шевченківським БТІ» 04 грудня 2013 року вбачається, що в графі власник житлового будинку по [ADDRESS] є позивчка по справі. (а.с.6-8). З позовної заяви позивачки, і показань свідків [PERSON] і [PERSON] вбачається, що колишня власниця будинку [PERSON] не проживає в спірному будинку з часу проживання в ньому позивачки по справі з 2000 року. Ураховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 01 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 01 січня 2001 року. У відповідності до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Письмовими доказами і поясненнями свідків підтверджено факт безперервного володіння і користування позивачкою спірним будинком з 1998 року. Вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом(стаття 328 ЦК). В ст. 344 ЦК України, яка містить норми про набувальну давність, зазначено, що «Особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно, (набувальна давність), як що інше не встановлене цим Кодексом». Тому, виходячи зі змісту ст.344 ЦК, обставинами, які мають значення для справи, і, які повинен, довести саме позивач (ч.1 ст.60 ЦПК України), є 1. законний об'єкту володіння - прийняття майна в експлуатацію, 2. добросовісність володіння- без умислу причинити шкоду іншій особі, 3. безперервність, відкритість володіння- дії особи як володільця будинку, ремонт, страхування, різні проплати за будинок, 4. Давність володіння - безперервність володіння, проживання і користування будинком. Про те що, позивача безперервно володіє спірним будинком протягом 16 років знайшли своє підтвердження в судовому засіданні письмовими доказами, і не спростовується письмовими заявами відповідача, тому суд задовольняє позовні вимоги позивача.

Outcome: approved