Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

06 лютого 2017 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, який у подальшому уточнили. Свої вимоги позивачки мотивують тим, що 04 серпня 2015 року померла їхня баба [PERSON]. Після смерті останньої відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,82 га, розташовану на території Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області, посвідчену державним актом серії ІІІ-СМ №048932, яку баба заповіла їм. Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 22 грудня 2016 року їм визначено додатковий строк прийняття спадщини після померлої. Однак, оформити свої спадкові права вони не можуть у звязку з втратою правовстановлюючого документа на вищевказану земельну ділянку. Посилаючись на викладені вище обставини, [PERSON] та [PERSON] просять визнати за кожною з них у порядку спадкування за заповітом після [PERSON], яка померла 04 серпня 2015 року право власності 1/2 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,82 га, посвідченої державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ №048932, яка знаходиться на території Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області. В судове засідання позивачки [PERSON] та [PERSON] не зявилися. Представник останніх за довіреністю [PERSON] подала заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує (а. с. 45). Представник відповідача Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області у судове засідання не зявився. Сільський голова надіслав листа про розгляд справи без участі їхнього представника, проти позовних вимог не заперечують (а. с. 32). Третя особа приватний нотаріус Білопільського районного нотаріального округу Сумської області [PERSON] в судове засідання не зявилася, надіслала листа, в якому просить розглянути справу без її участі (а. с. 33). У звязку з неявкою сторін, третьої особи, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних доказів, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Статтею 1216 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК України). Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (ч. 1 ст. 1235 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем має подати нотаріусу, або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців є рівними. Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що 04 серпня 2015 року в с. Річки Білопільського району Сумської області померла [PERSON] (а. с. 5). Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ- СМ №048932, виданим 31 травня 1999 року Річківською сільською радою Білопільського району Сумської області на підставі рішення VІІІ сесії 23 скликання від 30 квітня 1999 року, зареєстрованим у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1755, посвідчено право власності [PERSON] на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,82 га, з них №1522 площею 2,7 га ріллі та №1522.01 площею 0,12 га кормових угідь, в межах згідно з планом, яка знаходиться на території Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області (а. с. 8). У відповідності з заповітом, посвідченим секретарем виконавчого комітету Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області 01 жовтня 2012 року, зареєстрованим у реєстрі за №125, [PERSON] все своє майно заповіла позивачам у справі - [PERSON] та [PERSON] В.(а. с. 6-7). З довідки Річківської сільської ради від 07 листопада 2016 року №1315 вбачається, що [PERSON], яка померла 04 серпня 2015 року, була зареєстрована та проживала в [INFO]. Заповіт від імені померлої, посвідчений виконкомом Річківської сільської ради 01 жовтня 2012 року за №125, реєстраційний номер 53506330, не змінювався та не відмінявся (а. с. 9). Рішенням Білопільського районного суду від 22 грудня 2016 року, яке набрало законної сили 03 січня 2017 року, позивачам у справі визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після [PERSON], яка померла 04 серпня 2015 року в с. Річки Білопільського району Сумської області (а. с. 35-36). 30 січня 2017 року приватним нотаріусом Білопільського районного нотаріального округу Сумської області [PERSON] за заявою [PERSON] та [PERSON] заведена спадкова справа після померлої 04 серпня 2015 року [PERSON], реєстраційний номер у спадковому реєстрі 60169424 (а. с. 34 - 39). Частиною першою статті 316 Цивільного кодексу України поняття права власності визначено як право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України). У відповідності до ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини (п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] та [PERSON] у рівних частинах мають право на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,82 га в межах згідно з планом, яка знаходиться на території Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області, посвідчену державним актом серії ІІІ-СМ №048932, в порядку спадкування за заповітом після [PERSON], яка померла 04 серпня 2015 року. Однак, вони не мають можливості отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом і вільно розпоряджатися спадковим майном у звязку з втратою правовстановлюючого документа на вказану земельну ділянку, що обєктивно підтверджується матеріалами справи (а. с. 12). З огляду на викладене вище, позов [PERSON] та [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved