Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

05.05.2015 року до Червонозаводського районного суду м. Харкова звернулась [PERSON] з позовними вимогами до Правління Автогаражного кооперативу «Прогрес» про витребування документації та про надання в користування гаражу. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначила, що з 1993 року вона є членом автогаражного кооперативу «Прогресс» та протягом 1993-1994 років внесла пайовий внесок у сумі 43 835 360,00 карбованців, що в еквіваленті становить 5 358,69 доларів США. Однак, гараж, як член кооперативу не отримала, оскільки голова правління безпідставно вимагає додаткову суму що дорівнюється 3000 доларів США для отримання в користування гаражу. Позивачка вважає, що для отримання в користування гаражу, їй потрібно визначити розмір пайового внеску, й тому потрібно зобов'язати відповідача надати кошторис на будівництво гаражів першого поверху. 12.06.2015 року представник позивача вніс доповнення до позовних вимог, просив зобов'язати бухгалтера Автогаражного кооперативу «Прогрес» перерахувати розмір її пайового внеску, що повинен становити 5 358,69 доларів США. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Також, пояснив, що отримання кошторису будівництва гаражів та довідки про розмір пайового внеску в доларах США потрібно його довірительки для пред'явлення вимог про отримання в користування декількох гаражів. Вважає, що голова правління має загальний кошторис будівництва гаражного кооперативу, але його не надає свідомо, розрахунок розміру пайового внеску, зробленого відповідачем у 1994 році, виходячі з ринкового курсу долара суперечить чинному законодавству, в той час як потрібно розрахунок вчинити за офіціальним курсом Національного банку України. У судовому засіданні представник відповідачів заперечувала проти задоволення позовних вимог, у зв'язку з тим, що будівництво гаражного кооперативу не закінчено до теперішнього часу, існують декілька кошторисів на окремі роботи, а саме: на будівництво нульового поверху, на облаштування електромереж, водопостачання. Питання щодо визначення вартості пайових внесків визначалося на загальних зборах членів кооперативу в 1994 році, виходячі з ринкового курсу долара. Суд вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] була членом автогаражного кооперативу «Прогресс». Згідно рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова від 09.07.2014 року «з 5.11.2013 року після отримання заяви [PERSON] про вихід Головою правління автогаражного кооперативу «Прогресс» [PERSON], [PERSON] є такою, що вийшла з членів кооперативу «Прогресс». Згідно із ч. 1 ст. 12 З.У. «Про кооперацію», основними правами члена кооперативу є одержання паю у разі виходу з кооперативу в порядку і строки визначені йогом статутом.» В судовому засіданні представники позивача та відповідачів підтвердили, що на теперішній час [PERSON] не відзивала свою заяву про вихід з членів Автогаражного кооперативу «Прогресс». Відповідно до ч.3 ст.60 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи. Довідка від 20.02.2015 року про те, що [PERSON] є членом АГК «Прогресс» не підтверджує членство кооперативу, бо суперечить вищезазначеному рішенню суду. Окрім того, суд вважає, що звертаючись з позовною вимогою до Правління кооперативу про надання в користування гаражу, [PERSON] заявлені вимоги до неналежного відповідача, бо відповідно до п. «е» ч.2 розділу 4 Статуту Автогаражного кооперативу «Прогресс», тільки загальні збори за поданням правління кооперативу вирішують питання про розподіл боксів для автомобілів між членами кооперативу, до повноважень Правління такі питання не відносяться. За таких обставин вимоги [PERSON], яка на час звернення до суду, вже не є членом Автогаражного кооперативу «Прогрес» та вказала відповідачем Правління Автогаражного кооперативу «Прогрес» про надання їй в користування гаражу є необґрунтованими . Стосовно позовних вимог про зобов'язання відповідачів надати позивачу кошторис на будівництво гаражів станом на 1993 рік та про перерахунок розміру пайового внеску, здійсненого в 1993-1994 роках у карбованцях, виходячі з офіційного курсу Нацбанку України, а не за ринковим курсом, то такі вимоги суд вважає необґрунтованими, з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаних або оспорюваного права, чи охоронюваного законом інтересу. Відповідно до змісту ст.ст. 11,15 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі ж порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України. З огляду на вищевказане, позивач, звертаючись з позовними вимогами не мав правових підстав, бо отримання кошторису будівництва гаражів на 1993 рік та довідки про пайовий внесок у доларах США , які не встановлюють для позивача будь яких обов'язків , не передбачено чинним законодавством, як спосіб захисту прав, а можуть бути з'ясовані при відновленні права позивача на повернення паю. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed