Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

05 червня 2018 року позивач [PERSON], звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про зміну розміру стягуваних аліментів,\~ відповідно до ст. ст. 150, 180-184 СК України просить суд змінити розмір стягуваних аліментів з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] з 500 грн. у твердій грошовій сумі на 1600 грн., щомісячно,\~ і до повноліття дитини, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму, що складає для дитини з 6 років 930 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18.08.2010 року було вирішено стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказує, що дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий рівень вона одна не може надати, тому батько, як здоровий та працездатний, офіційно не працюючий зможе сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1600 грн. Вимоги про збільшення розміру аліментів обґрунтовує тим, що дитина росте, витрати на утримання доньки збільшилися, ціни на продукти харчування, одяг зросли, дитина часто хворіє, вона несе витрати\~ на придбання ліків, оскільки дитина знаходиться на обліку як дитина інвалід. Оскільки її матеріальний стан погіршився, вона і вимушена звернутися з позовом до суду. Позивач в ході судового розгляду справи свої позовні вимоги підтримала та просить суд їх задовольнити з підстав наведений в позові. Відповідач з позовними вимогами про збільшення розміру аліментів погодився частково, заперечує щодо збільшення у визначеному позивачем розмірі 1600 грн., оскільки у такому розмірі не має можливості надавати допомогу, згодний на збільшення аліментів у мінімальному розмірі, що становить 930 грн. Вивчивши матеріали справи, вислухавши позивача, відповідача, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що дійсно позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження. /л.с. 6/ 18 серпня 2010 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом\~ Одеської області було винесено\~ рішення по справі № 2-3157/10, згідно якого позов [PERSON] до [PERSON] стягнення аліментів задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а саме до 30 серпня 2026 року./л.с.6/. Неповнолітній дитині [PERSON], [INFO] встановлена інвалідність з 05 липня 2019 року по 30.08.2026 року, що підтверджується довідкою № 322. /л.с. 5/ За ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як передбачено п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст.192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно правової позиції Верховного Суду України , висловленої у постанові від 05.02.2014 року № 143цс13, яка є обов'язковою для всіх судів України за приписами ст.360-7 ЦПК України, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). [PERSON] Суд України також вказав на те, що при розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Так, відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України\~ при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Оцінюючи у сукупності вимоги позивача, з урахуванням матеріального становища відповідача та його частковим погодженням з позовними вимогами, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, а саме вважає за необхідне змінити розмір аліментів, стягнутих за рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18 серпня 2010 року по справі № 495/5131/18, стягнувши з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн., щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини, тобто до 30.08.2026 року, оскільки позивач не надала доказів того, що відповідач може сплачувати аліменти у визначеному нею розмірі 1600 грн., чим порушено вимоги ч. 3 ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В зв'язку з частковою обґрунтованістю позовних вимог позивача, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704, 80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial