Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

06 серпня 2018 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з січня 2008 року по 10 березня 2016 року вона вела спільне сімейне життя без укладення шлюбу з відповідачем по справі - [PERSON] Під час спільного життя вона народила від відповідача сина - [PERSON], [INFO]. На протязі останніх 4 років сімейне життя між нею та відповідачем погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними сімейних відносин. Відповідач після розриву стосунків до травня 2017 року допомагав дитині матеріально в сумі 500 гривень щомісяця. Починаючи з травня 2017 року, відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав та не надає, ніякої участі в житті та розвитку дитини не приймав і не приймає. Дитину позивачка виховує самостійно. Оскільки добровільно про сплату аліментів домовитися не вдалося, вона змушена звернутися до суду. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду передала заяву, в якій просила слухати справу у її відсутність, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Слов'янську Слов'янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області від 28.08.2009 року, [PERSON] є батьком, а [PERSON] матір'ю, [PERSON], [INFO]. (а.с.3) Згідно з ст. 82 ч. 1 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно з ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, у зв'язку з чим суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Згідно з ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як зазначено у ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, у зв'язку з тим, що дитина, [PERSON], мешкає разом із матір'ю та знаходиться на її утриманні, а відповідач є батьком дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме: з відповідача можливо стягнення аліментів на користь позивача у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Відповідно до ст. 264 п. 7 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в один місяць. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп., оскільки позивач, при зверненні до суду з даним позовом звільнений від сплати судового збору. На підставі викладеного, та

Outcome: approved