Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~05 січня 2017 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися з позовною заявою до [PERSON] державної нотаріальної контори про скасування постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зобовязання відповідача видати свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частку квартири [ADDRESS]. В обґрунтування позову зазначили, що 18 грудня 2013 року померла рідна тітка позивачів [PERSON]. За життя [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON], який помер 25 жовтня 2010 року. Подружжю на праві спільної сумісної власності належала квартира [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] позивачі ц встановлений законом строк звернулися до [PERSON] державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, а згодом з заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом в тому числі і на частку квартири [ADDRESS]. Нотаріусу були надані всі необхідні документи. Державний нотаріус [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, посилаючись на те, що до спадкової справи неможливо долучити заяву співвласників про рівність часток у праві спільної сумісної власності та про відсутність іншої домовленості між ними, у звязку з чим неможливо визначити частки в спільній сумісній власності співвласників. Позивачі у судове засідання не зявилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують. Представник відповідача [PERSON] державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Направив до суду заяву про розгляд справи без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 1226 ЦК України передбачено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно з ч. 3 ст. 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Судом встановлено, що\~позивачі [PERSON] та [PERSON] є рідними племінниками [PERSON] (а.с.68,71). Їх батько [PERSON], рідний брат [PERSON], помер 05 серпня 1997 року (а.с.69). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 19 вересня 1968 року, актовий запис № 708 (а.с.71). Після реєстрації шлюбу прізвище дружини стало «Дементьєва». Згідно зі свідоцтвом про право власності на житло від 20 червня 1997 року, яке видано Виробничим житловим ремонтно-експлуатаційний обєднанням, квартира [ADDRESS] була приватизована [PERSON] і [PERSON] згідно з ЗУ «Про приватизацію житлового фонду» і належить їм на праві власності (а.с.13). [PERSON] помер 25 жовтня 2010 року, [PERSON] померла 18 грудня 2013 року, що підтверджується свідоцтвами про смерть(а.с.16,17). Як вбачається із копії спадкової справи №21/2014, наданої [PERSON] державною нотаріальною конторою, позивачі у встановлений законом строк звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] ( а.с.39,47). 19.03.2015 року позивачі подали нотаріусу заяви про видачу їм свідоцтва про право на спадщину за законом у тому числі і на частку квартири [ADDRESS]. 19.03.2015 року нотаріус [PERSON] винесла постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири [ADDRESS], мотивуючи свою відмови тим, що до спадкової справи неможливо долучити відповідну заяву співвласників про рівність часток у праві спільної сумісної власності та про відсутність іншої домовленості між ними. За відсутності такої заяви неможливо визначити частки співвласників. Суд приходить до висновку, що вказані постанови державного нотаріуса суперечать вимогам чинного цивільного законодавства. Статтею 70 СК України закріплена рівність часток чоловіка та дружини при поділі майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 370 ЦК України встановлено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. У пункті 12 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» розяснено, що у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що нотаріус неправомірно відмовив позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, оскільки спадкове майно у вигляді квартири належало померлій спадкодавці [PERSON] і її померлому чоловікові [PERSON] на праві спільної сумісної власності, яке виникло у співвласників в процесі приватизації житлового фонду, і звернення до суду для визначення часток у праві власності на спільне сумісне майно в даному випадку не вимагається. За таких підстав постанови нотаріуса від 19.03.2015 року підлягають скасуванню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved