overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

05 травня 2015 року Болградським районним судом Одеської області було ухвалено рішення по справі №497/541/15-ц за позовом Болградської районної державної адміністрації Одеської області в особі Болградського районного органу опіки та піклування до [PERSON], [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Вказаним рішенням позов задоволено та позбавлено [PERSON] і [PERSON] батьківських прав по відношенню до їх неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], а також стягнені з відповідачів аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) кожного, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на користь опікуна або дитячого закладу, в якому буде виховуватись дитина , до досягнення нею повноліття. Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Оскільки судом при постановленні судовго рішення в цій справи не вирішено питання про стягнення судових витрат , суд вважає за необхідне постановити додаткове рішення в цій цивільній справі, яким вирішити питання про стягнення з відповідачів судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

05 травня 2015 року вказана позовна заява надійшла до Шевченківського районного суду м.Києва. В позовній заяві позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача кошти в розмірі 1 121 600,00 грн. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що 10.10.2007 року відповідач взяв в борг у позивача суму в розмірі 40 000,00 доларів США для купівлі автомобіля та зобов'язався повернути за першою вимогою, про що написав розписку. Після направлення вимоги, відповідач кошти не повернув. Так як відповідач не виконав свої зобов'язання, позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом. Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. В судовому засіданні представник відповідача пояснив, що відповідач дійсно отримав зазначені кошти для купівлі автомобіля, але в даний час не має можливості повернути кошти в зв'язку зі скрутним матеріальним становищем. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Дослідивши матеріали справи, вислухавши позивача та представника відповідача, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 10.10.2007 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики. За даним Договором [PERSON] отримав від [PERSON] в борг кошти в розмірі 40 000,00 доларів США на купівлю автомобіля та зобов'язався повернути на першу вимогу. На підтвердження отримання коштів була написана розписка. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до статті 1046 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Статтею 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Оскільки в розписці зазначено, що кошти мали бути повернуті на першу вимогу, 25.02.2015 року [PERSON] звернулась до [PERSON] з вимогою повернути суму 40 000,00 доларів США. В судовому засіданні представник відповідача не заперечував отримання відповідачем вимоги. Проте виконати вимогу відповідач не має можливості, так як він не має для цього коштів. Поскільки відповідач за розпискою заборгував позивачу 40 000,00 доларів США, що є еквівалентом (станом на 25.02.2015 року за офіційним курсом НБУ 100 доларів США= 2804,6032 грн.) 1 121 600,00 грн. основного боргу та не повернув кошти на вимогу, суд приходить до висновку, що борг підлягає стягненню в примусовому порядку на виконання умов договору позики. На підставі статті 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

05 травня 2015 року до Слов'янського міськрайонного суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 24 вересня 2010 року. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на суть сімейного життя, виниклу відсутність взаєморозуміння та періодичність виникнення скандалів. Спільне господарство не ведуть, спір про розподіл майна та визначення місця проживання дитини між сторонами відсутній. Просила позовні вимоги задовольнити та шлюб розірвати. Сторони у судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви з клопотанням слухати справу у їх відсутності, позивач наполягала на задоволенні позовних вимог, відповідач позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Шлюб може бути розірвано, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя та збереження родини стали неможливими. Так у ході судового засідання з достовірністю було встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24 вересня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим виконкомом Миколаївської міської ради Донецької області Україна, актовий запис № 52 (а.с. 6). Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами зникло взаєморозуміння, періодично почали виникати скандали, зникло бажання збереження родини. Спільного господарства сторонами не ведеться. Спору про поділ майна та визначення місця проживання дитини сторони не мають. Судом надана оцінка кожному доказу, щодо їх належності, допустимості та достовірності. Враховуючи конкретні обставини справи, стосунки, які склалися у подружжя, причини конфлікту, суд приходить до висновку, що в сім'ї дійсно склались складні відношення, позивач наполягає на розірванні шлюбу, вважаючи неможливим збереження сім'ї, відповідач не заперечує проти позову. За таких обставин суд вважає, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтовані, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

05 травня 2015 року до суду надійшла заява [PERSON] про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду міста Києва від 20.03.2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заяви зазначає, що при проведенні заочного розгляду справи за його відсутності, суд виходив з того, що він був повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Проте судова повістка за місцем постійного проживання не надходила (не вручалася), тому він не прибув в судове засідання та не повідомив суд поважність причин неявки. Неповідомлення його у встановленому порядку про розгляд справи позбавило його передбаченого цивільним законодавством права надати суду докази, якими він заперечує проти позову. В судовому засіданні заявник заяву підтримав та просив суд скасувати заочне рішення Оболонського районного суду міста Києва від 20 березня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості також зазначав , що не згодний з розрахунком наданим позивачем, і був позбавлений можливості надати докази про сплату кредиту в більшому розмірі. Представник позивача в судовому засіданні проти скасування рішення заперечував. Згідно статті 232 ч.1 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив суд про причини неявки з поважних причин і докази на які він посилається, мають істотне значення для справи. Враховуючи те, що відповідач в судове засідання не з'явився з поважних причин і докази на які він посилається мають суттєве значення для вирішення справи , суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

05 травня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 01 листопада 1991 року уклав шлюб з відповідачкою, зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів громадянського стану м.Кривого Рогу Дніпропетровської області. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають, проте відповідачка відмовляється від розірвання шлюбу в органах РАЦС. Шлюбні стосунки припинено навесні 2014 року, спільне господарство не ведеться, з відповідачкою мешкають окремо. Подальше збереження шлюбу неможливо, оскільки між сторонами втрачене взаємне порозуміння, повага та почуття одне до одного. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Відповідачка у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд за згодою позивача вправі постановити заочне рішення. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 листопада 1991 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії ІV-КИ №414954 (а.с.3). З матеріалів справи вбачається, що подружні стосунки сторони фактично припинили з весни 2014 року. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних причин, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних відносин, в звязку з чим суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому\~\~вважає, що шлюб між сторонами повинний бути розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

05 травня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 01.10.2004 відділом реєстрації актів цивільного стану Саксаганського районного управління юстиції м. Кривого Рогу, актовий запис № 588. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини припинені з грудня 2012 року, в звязку з тим, що подружжя має різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаєморозуміння, почуття поваги одне до одного. Питання про поділ майна не ставиться. Позивач в судове засідання не зявився, в наданій суду письмовій заяві просив розглянути справу за його відсутності, на позовних вимогах наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд за згодою позивача вправі постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 жовтня 2004 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-КИ № 221680 (а.с. 5). З матеріалів справи вбачається, що подружні стосунки сторони фактично припинили з грудня 2012 року (а.с. 6). Судом встановивши, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя, а також, що сторони не підтримують сімейних відносин, в звязку з чим суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому вважає, що шлюб між сторонами повинний бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

05 травня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до Межівського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 15 січня 2010 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюбні відносини виявились невдалими з причини зловживання останнім спиртних напоїв, в зв'язку з чим у сім'ї виникали сварки. Шлюбні відносини фактично припинені в лютому 2015 року. Позивач просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON]. У судове засідання позивач не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Позов підтримала повністю. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом досліджені та надана оцінка таким доказам: Копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Межівського районного управління юстиції Дніпропетровської області 15 січня 2010 року, підтверджується, що сторони зареєстрували шлюб 15 січня 2010 року, актовий запис №01. Відповідно до ст.112 цього ж Кодексу - суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. У судовому засіданні встановлено, що сторони фактично припинили шлюбні відносини, сім'я розпалась і подальше її збереження неможливе, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти цього не заперечує. Суд вважає за можливе розірвати шлюб подружжя [PERSON] та [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

05 травня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 22 квітня 1996 року. Від даного шлюбу є неповнолітній син [PERSON], [INFO], який в теперішній час мешкає разом з нею. В грудні 2014 року вони з відповідачем припинили спільне проживання, оскільки між ними постійно виникали сварки, що призвело до втрати порозуміння та поваги. Позивач вважає, що сім'я з відповідачем розпалась остаточно, зберегти її неможливо. Просить шлюб розірвати, сина [PERSON] залишити мешкати разом з нею, залишити їй прізвище [PERSON]. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свій позов і просить шлюб з відповідачем розірвати, оскільки з грудня 2014 року вони з чоловіком разом не мешкають. Їй відомо, що відповідач мешкає разом з іншою жінкою. Позивач вважає, що сім'я розпалась остаточно, не бачить ніякого сенсу зберігати шлюб. Просить залишити сина проживати разом з нею, прізвище після розірвання шлюбу залишити [PERSON]. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав, згоден на розірвання шлюбу з дружиною, оскільки з грудня 2014 року вони не мешкають разом і у нього склалися стосунки з іншою жінкою. Поновлювати подружні стосунки з дружиною він не бажає. Не заперечує проти того, щоб їх син залишився мешкати разом з матір'ю. На його утримання він добровільно надає матеріальну допомогу. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що шлюб між подружжям [PERSON] підлягає розірванню, оскільки вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Сторони проживають окремо один від одного з грудня 2014 року і фактично сімейних відносин між ними не має. Спільним господарством вони не пов'язані, поновляти сімейні стосунки категорично не бажають. Відповідач визнав, що має стосунки з іншою жінкою і повертатися до дружини не бажає. Суд вважає, що зобов'язати сторони проживати у шлюбі неможливо, це суперечить їх інтересам. Неповнолітню дитину суд вважає за необхідне залишити проживати з матір'ю, оскільки батько не заперечує проти цього. Після розірвання шлюбу суд вважає за можливе залишити позивачу прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

05 травня 2015 року позивач звернувся до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений 24.06.1999 року, який зареєстрували у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 577. Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю немає. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що він на даний час з відповідачкою шлюбні стосунки не підтримує, тому просить суд розірвати шлюб, оскільки він існує тільки формально. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак до суду надала заяву, в якій просила суд вимоги задовольнити, справу слухати у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча була повідомлена належним чином про дату, час на котре було назначено слухання по справі. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER], 24 червня 1999 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 577. Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що підстави, на які посилаються позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї не можливо, оскільки на протязі довгого часу шлюб існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Суд приходить до висновку, що слід його залишити. Згідно ч. 2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

05 травня 2015 року позивач звернувся до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи вимоги тим, що з відповідачкою вони уклали шлюб 22.07.1995 року, який зареєстрували у Горлівському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис № 1012. Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю та місця проживання дитини немає. На даний час вони з відповідачкою шлюбні стосунки не підтримують, тому просить суд розірвати шлюб, оскільки він існує тільки формально. Позивач в судове засідання не з'явився, однак до суду надав заяву, в якій просив позовні вимоги задовольнити, справу розглянути за його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, однак в судове засідання надала заяву, в якій вимоги позивача визнала, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про укладення шлюбу, серії [NUMBER], 22.07.1995 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у Горлівському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис № 1012. Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином, суд вважає, що підстави, на які посилаються позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї не можливо, оскільки на протязі довгого часу шлюб існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Суд приходить до висновку, що слід його залишити. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved