Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

04 серпня 2015 року позивач ПАТ «БМ БАНК» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з неї на користь банку заборгованість за кредитним договором від 15 жовтня 2012 року № 30/103/151012 станом на 17 липня 2015 року в загальній сумі 249045,88 грн. що складається із строкової кредитної заборгованості - 154808,76 грн., простроченої кредитної заборгованості 22557,76 грн.,строкові проценти -2008,19 грн., прострочені проценти 50260,57 грн., пеня 19410, 60 грн., та судові витрати, оскільки відповідач припинив виконання умов кредитного договору, не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором щодо повернення суми кредиту та сплати відсотків. В судове засіданні сторони не зявилися - від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю, просить також стягнутим з відповідача витрати на сплату послуг за розміщення оголошення в газеті у розміри 420 грн., був не проти розгляду справи в заочному порядку у випадку неявки до суду відповідача. - відповідачка [PERSON] про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином: через оголошення в газеті « Урядовий курєр» від 3 листопада 2015 року № 204, але вона не повідомила суд про причину своєї неявки, з заявою про розгляд справи у її відсутність до суду не зверталася, у звязку з чим ухвалою суду від 9 листопада 2015 року суд вирішив розглянути справу у заочному порядку. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «БМ Банк» підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що дійсно 15 жовтня 2012 року між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір № 30/103/151012 відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 199665 грн. зі сплатою 18,99 % річних, на придбання автомобіля на первинному ринку на строк до 14 жовтня 2019 року. Згідно ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, закону тощо. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.612 Цивільного кодексу України, Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Судом встановлено, що [PERSON] не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, та допустила заборгованість по кредиту, чим порушує умови договору, припинила погашення кредиту та процентів в порядку і строки, передбачені договором, і станом на 17 липня 2015 року утворилася заборгованість за кредитним договором у сумі 249045,88 грн. що складається із строкової кредитної заборгованості - 154808,76 грн., простроченої кредитної заборгованості 22557,76 грн.,строкові проценти -2008,19 грн., прострочені проценти 50260,57 грн., пеня 19410, 60 грн. Відповідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно п.п. 5.1.4, 9.3, 9.4 договору банк має право у разі порушення позичальником графіку погашення кредиту, невиконання або неналежного виконання умов кредитного договору вимагати дострокового погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів, штрафних санкцій та інших платежів, що передбачені кредитним договором. Застосовуючи наведену вище норму закону до спірних правовідносин, суд вважає обґрунтованими вимогу позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитом та заборгованості по процентам за користування кредитом. Що стосується вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за пенею 19410,60 грн. суд вважає необхідним зазначити таке. Положеннями ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» передбачено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Відповідач мешкає у населеному пункті, внесеному до переліку, на території якого проводиться антитерористична операція (див. розпорядження КМУ №1053 від 30 жовтня 2014 року) Як вбачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором, станом на 14 квітня 2014 року позивачем відповідачу не нараховувалась пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором та штрафи, тому нарахування їх [PERSON] на суму 19410,60 грн. після зазначеної дати є незаконним. Зазначені штрафні санкції позивачем в порушення вимог Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» були нараховані відповідачу. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовна заява банку підлягає частковому задоволенню, оскільки сукупність добутих у суді доказів вірогідно підтверджує її законність і обґрунтованістьу частини стягнення з відповідача строкової кредитної заборгованості - 154808,76 грн., простроченої кредитної заборгованості 22557,76 грн.,строкові проценти -2008,19 грн., прострочені проценти 50260,57 грн. Таким чином, враховуючи наведене, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача на загальну суму 229635, 28 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Отже, враховуючи, що позов банку задоволений частково, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім судові витрати на сплату судового збору пропорційно розміру задоволених вимог 2296,35 грн., та у повному обсязі витрати на розміщення оголошення в газеті про виклик відповідача в сумі 420 грн., усього 2716,35 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial