Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

05 вересня 2016 року [PERSON] звернулась до Веселинівського районного суду Миколаївської області із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач зазначила, що 03 жовтня 2009 року вона з відповідачем уклала шлюб, який був зареєстрований відділом РАЦС Веселинівського районного управління юстиції Миколаївської області, за актовий записом № 45. Подружнє життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини. Шлюбні відносини з серпня 2015 року фактично припинили. В шлюбі дітей не мають, однак відповідач розірвати шлюб добровільно в органах РАЦСу відмовляється. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує повністю. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки відповідач не повідомив, письмових пояснень чи заперечень суду не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 03 жовтня 2009 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований відділом РАЦС Веселинівського районного управління юстиції Миколаївської області за актовим записом № 45. Шлюбні відносини сторони фактично припинили з серпня 2015 року через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя. В шлюбі дітей не мають. Розірвати шлюб в органах РАЦСу відповідач відмовляється, а тому позивач вимушена звернутись до суду. Шлюб розривають вперше. Згідно ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Враховуючи те, що шлюбні відносини сторони фактично припинили та поновлювати не бажають, любов та повага між ними відсутні і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, в наслідок чого шлюб підлягає розірванню. Згідно з ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У порядку ст. 113 СК України позивачка має право після розірвання відновити дошлюбне прізвище «Волощук». На підставі викладеного,

Outcome: approved