Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

05.10.2015 р. на адресу Погребищенського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до Збаржівської сільської ради про припинення права власності; визнання права власності на обєкт нерухомого майна в порядку спадкування за законом . 16.10.2015р., до початку розгляду справи по суті від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій вона просила визнати за нею право на 1/2 частину житлового будинку, так як нею виготовлено технічний паспорт на 1/2 частину будинку. В обґрунтуванні своїх позовних вимог позивач вказала, що 29.12.2013 року померла [PERSON], що було підтверджено свідоцтвом про смерть. В наслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина, часом відкриття якої є її день смерті та місцем відкриття спадщини є місце її проживання, тобто Україна, Вінницька область, Погребищенський район, с. Збаржівка, вул. Набережна 1. До складу спадщини, у відповідності до ст. 1218 ЦК України увійшли всі права та обовязки [PERSON], що належали їй на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті, зокрема майнові права на нерухоме майно, яке належало їй на праві власності. До спадкового майна входить 1/2 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться у с. Збаржівка, Погребищенський району, Вінницької області по вул. Набережна 1. За життя [PERSON] не скористалась правом передбаченим ст. ст. 1233, 1234 ЦК України, і не залишила розпорядження на випадок своєї смерті у формі заповіту. За таких умов, у відповідності до ст. 1217 Цивільного Кодексу України, спадкування здійснюється за законом. В звязку з цим, позивач особисто, у відповідності до статей 1268, 1269 ЦК України, звернулася до приватного нотаріуса Погребищенського району Вінницької області у встановлений законом термін з заявою про прийняття спадщини та подавши всі наявні документи, що підтверджували право власності померлої на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Проте нотаріусом Погребищенської державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено, так як не було пред'явлено оригінали документів, які б посвідчували право померлої на спадкове майно Так як позивач не має можливості реалізувати у встановленому актами цивільного законодавства порядку своє спадкове право та отримати свідоцтво про право на спадщину, вона була змушена звернутись до суду. Позивач просила розглянути справу за її відсутності, про що до суду подала відповідну заяву, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник Збаржівської сільської ради просив провести розгляд даної справи за його відсутності, про що до суду надав відповідну заяву. Не заперечував щодо визнання позовних вимог. З'ясувавши позицію сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. В судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], яка померла 29.12.2013 р., свідоцтво про смерть серія 1-БК № 304128 (а.с.6), була власником 1/2 частини житлового будинку та господарських будівель, що розташований в с. Збаржівка, Погребищенський району, Вінницької області по вул. Набережна 1., про що сівідчать матеріали справи (а.с. 7-10). [PERSON], як єдиний спадкоємець, являється дочкою померлої, про що свідчить свідоцтво про народження (а.с. 11) бажає прийняти спадщину. Дані правовідносини регулюються: Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визнанні у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначенні у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Ст. 1268, 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 50 Закону України «Про нотаріат» спір про право, оснований на вчиненній нотаріальній дії, розглядається судом у порядку позовного провадження. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», якщо у шестимісячний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном, або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно. Ст. 8 Конституції України визначено, що норми Конституції України є нормами прямої дії; звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Ст. 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту права позивача шляхом визнання права власності у порядку спадкування за законом, оскільки іншим шляхом захистити цивільне право позивача неможливо внаслідок неможливості визначити склад спадкового майна, а саме який номер мала спадкова квартира, а отже позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно ч.1 ст.1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном. Зважаючи на вище викладене та з метою захисту майнових прав позивача, необхідно визнати за позивачем право приватної власності на зазначене майно.

Outcome: approved