Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

06.05.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» та [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги мотивовані тим, що 16.10.2015 року сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено належний [PERSON] автомобіль. Цивільна відповідальність винної в дорожньо-транспортній пригоді особи водія [PERSON] була застрахована в ПАТ «НАСК «ОРАНТА». Страхова компанія виплатила страхове відшкодування в розмірі 7680 грн. 83 коп. Проте [PERSON] не погоджується з розміром цього відшкодування, оскільки за результатами замовленого ним незаангажованого експертного дослідження розмір завданої йому шкоди становить 12065 грн. 32 коп. Тому [PERSON] просить стягнути з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» недоплачену суму страхового відшкодування в розмірі 3874 грн. 49 коп., витрати, понесені на проведення експертного дослідження в розмірі 800 грн., витрати на слюсарні роботи з розблокування дверей автомобілю в розмірі 294 грн., а також судові витрати: судовий збір та на правову допомогу. Окрім цього, [PERSON] просить стягнути з [PERSON], який є винуватцем у настанні дорожньо-транспортної пригоди, 510 грн. франшизи, яка не була виплачена [PERSON] страховою компанією відповідно до договору страхування. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, надавши пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Представник відповідача ПАТ «НАСК «ОРАНТА» в судовому засіданні позов визнала в частині стягнення недоплаченої суми страхового відшкодування в розмірі 3874 грн. 49 коп. В задоволенні решти позову представник відповідача просила відмовити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився за невідомих обставин. Про час та місце розгляду позову повідомлений належним чином. Заслухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 16.10.2015 року в м. Львові на вулиці Стрийській біля будинку № 352 сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої було пошкоджено належний позивачу автомобіль [NUMBER]. Винним у настанні вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди є відповідач [PERSON], про що зазначено в Повідомленні про дорожньо-транспортну пригоду (Європротоколі). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у відповідача ПАТ «НАСК «ОРАНТА» згідно з полісом № АЕ/3506119 від 28.06.2015 року. Відповідно до ч. 1 ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з положеннями ст. 9 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобовязаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого. Згідно з положеннями п. 22.1 ст. 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових\~\~сум, зазначених у\~\~ страховому полісі, відшкодовує у встановленому\~\~\~\~цим\~\~\~\~Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди\~\~життю, здоровю, майну третьої особи. Статтею 29 цього Закону визначено, що відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Позивач в передбачений Законом строк звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування. За вимогами п. 36.2 ст. 36 Закону страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобовязаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його, а у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобовязаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення. Згідно страхового акту № ОЦВ-15-7155/1 за результатами проведеного 19.10.2015 року огляду транспортного засобу, відповідачем ПАТ «НАСК «ОРАНТА» 08.02.2016 року виплачено позивачу страхове відшкодування в розмірі 7680 грн. 83 коп. При цьому, страхове відшкодування визначено наступним чином: 8190 грн. 83 коп. розмір визначеної шкоди 510 грн. франшизи = 7680 грн. 83 коп. страхове відшкодування. Виплата страхового відшкодування відбулася, що не оспорюється сторонами. В той же час, позивач не погоджується з розміром страхового відшкодування та звернувся до суду. Вирішуючи позов, судом враховано, що згідно висновку № 52 від 15.03.2016 року експертного автотоварознавчого дослідження, ринкова вартість автомобілю до дорожньо-транспортної пригоди складала 205749 грн. 46 коп., вартість відновлювального ремонту, з врахуванням фізичного зносу, складає 12065 грн. 32 коп. Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно з вимогами ч. 2 ст. 27 ЦПК України всі наявні докази для підтвердження своїх вимог та заперечень сторони повинні надати до початку розгляду справи по суті. Позивач в обґрунтування розміру матеріальної шкоди надав суду висновок № 52 від 15.03.2016 року. Відповідач доказів правомірності визначення розміру страхового відшкодування суду не надали. Крім того, представник відповідача ПАТ «НАСК «ОРАНТА» частково визнала позовні вимоги та погодилася на виплату різниці між виплаченим позивачу страховим відшкодуванням та вартістю відновлювального ремонту, визначеного висновком № 52 від 15.03.2016 року. Тому суд приходить до висновку, що розмір страхового відшкодування визначено відповідачем не вірно та враховуючи вищезазначений висновок має становити 11555 грн. 32 коп. з наступного розрахунку: 12065 грн. 32 коп. (вартість відновлювального ремонту за висновком № 52 від 15.03.2016 року експертного авто товарознавчого дослідження) 510 грн. (розмір передбаченої договором страхування франшизи). 08.02.2016 року позивачеві було сплачено страхове відшкодування в розмірі 7680 грн. 83 коп. Таким чином, з відповідача ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на користь позивача підлягає стягненню недоплачена сума страхового відшкодування в розмірі 3874 грн. 49 коп., яка розраховується наступним чином: 11555 грн. 32 коп. (сума страхового відшкодування, яка підлягала виплаті) 7680 грн. 83 коп. (фактично виплачена сума страхового відшкодування). Тому позовна вимога щодо стягнення з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» недоплаченої суми страхового відшкодування в розмірі 3874 грн. 49 коп. підлягає задоволенню. Позовна вимога щодо стягнення з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» витрат на слюсарні роботи з розблокування дверей автомобілю в розмірі 294 грн. задоволена бути не може, оскільки як вбачається з висновку № 52 від 15.03.2016 року експертного автотоварознавчого дослідження, вартість вказаних робіт включена у вартість відновлювального ремонту. Вирішуючи позовну вимогу про стягнення витрат в розмірі 800 грн., понесених на проведення експертного дослідження, суд виходить з того, що вказані витрати не можна віднести до матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, оскільки ці витрати безпосередньо з цією пригодою не повязані. Вказані витрати можна віднести до витрат, які особа зазнала у звязку з відновленням свого порушеного права (ч. 1 ст. 22 ЦК України). Проте, беручи до уваги, що позивачем не було заявлено позовної вимоги про відшкодування витрат, яких позивач зазнав у звязку з відновленням свого порушеного права, суд відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України не може вийти за рамки позовних вимог. Тому позовна вимога про стягнення витрат в розмірі 800 грн. в якості відшкодування завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальної шкоди задоволенню не підлягає. При вирішенні позовної вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] 510 грн. франшизи, яка не була виплачена [PERSON] страховою компанією відповідно до договору страхування, судом враховано наступне. За правилами ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» франшиза це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Договором страхування цивільно-правової відповідальності відповідача [PERSON] передбачено франшизу в розмірі 510 грн. Вказана сума правомірно не була виплачена позивачу відповідачем ПАТ «НАСК «ОРАНТА». Відповідачем [PERSON] не було надано доказів добровільного відшкодування позивачу цієї суми, тому вона підлягає стягненню на користь позивача з відповідача [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи (ст. 79 ЦПК України). До витрат, повязаних з розглядом справи, відносяться, зокрема, витрати на правову допомогу. Під час звернення до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп., що підтверджується квитанцією від 29.04.2016 року. Також позивачем оплачено послуги з надання правової допомоги, вартість яких складає 1500 грн. і підтверджується квитанцією від 07.06.2016 року. Беручи до уваги, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, відповідачі повинні відшкодувати позивачу понесені ним судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам в частках, що відповідають розміру стягненим з них сум. Так, позовні вимоги задоволено частково на 81,8%. Судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог становлять 1677 грн. 88 коп. ((551,20 грн. + 1500 грн.) х 81,8% = 1677,88 грн). Тому з відповідача ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на користь позивача підлягає стягненню частина судових витрат в розмірі 1501 грн. 70 коп., яка відповідає розміру стягненої з цього відповідача суми, з відповідача [PERSON] 176 грн. 18 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial