Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

07.08.2018 року позивач звернувся до Кегичівського районного суду Харківської області із вказаним позовом. 26.10.2018 року вищевказану цивільну справу передано до Сахновщинського районного суду Харківської області на підставі підставі п. 2 ч. 1, ч. 4 ст. 31 ЦПК України. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 10.08.2017 року [PERSON] без відповідного дозволу у кварталі № 65 виділ 6 урочищі Грачеве Кегичівського району Харківської області з метою привласнення деревини вчинив самовільний поруб 6 дерев, а саме: дерева сухостійних в'яза діаметром 26 см, одне дерево сиро ростуче дуба звичайного діаметром 24 см, одне дерево сухостійне ясена звичайного діаметром 36 см і одне дерево сиро ростуче клена діаметром 20 см. Своїми протиправними діями [PERSON] спричинив шкоду державі у розмірі 11110, 59 грн. По даному факту майстром лісу обходу № 5 Старовірівського лісництва Коробкою В.В. складено протокол про адміністративне правопорушення № 000122 від 10.08.2017 року за порушення вимог ст. 65 КУпАП та внесено постанову № 000122 від 10.08.2017 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 85 грн., та було офіційно запропоновано в 15-денний термін добровільно відшкодувати матеріальні збитки в сумі 11110,59 грн. та сплатити адміністративний штраф в сумі 85 грн., чого він не зробив. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надавши до суду письмову заяву, в якій підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що згідно протоколу № 000122 про адміністративне правопорушення, складеного 10.08.2017 року майстром лісу обходу № 5 Старовірівського лісництва Коробкою В.В., про те, що гр-н [PERSON], [INFO], здійснив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 65 КУпАП, а саме: 10.08.2017 року [PERSON] без відповідного дозволу у кварталі № 65 виділ 6 урочищі Грачеве Кегичівського району Харківської області з метою привласнення деревини вчинив самовільний поруб 6 дерев, а саме: дерева сухостійних в'яза діаметром 26 см, одне дерево сиро ростуче дуба звичайного діаметром 24 см, одне дерево сухостійне ясена звичайного діаметром 36 см і одне дерево сиро ростуче клена діаметром 20 см. (а.с. 3). Актом огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства № 17/17 від 10.08.2017 року та додатків до нього підтверджується, що гр-н [PERSON] здійснив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 65 КУпАП, а саме: 10.08.2017 року [PERSON] без відповідного дозволу у кварталі № 65 виділ 6 урочищі Грачеве Кегичівського району Харківської області з метою привласнення деревини вчинив самовільний поруб 6 дерев, а саме: дерева сухостійних в'яза діаметром 26 см, одне дерево сиро ростуче дуба звичайного діаметром 24 см, одне дерево сухостійне ясена звичайного діаметром 36 см і одне дерево сиро ростуче клена діаметром 20 см. У результаті цього порушення заподіяно шкоду лісовому господарству на суму 11110,59 грн., що розрахована за Постановою КМУ № 665 від 23.07.2008 р. «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу», додаток № 1 (а.с.5-7). Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення № 000122 від 10.08.2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 65 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 85 грн. (а.с. 4). Стаття 7 Лісового кодексу України передбачає, що ліси, які знаходяться в межах території України, є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Ліси можуть перебувати в державній, комунальній та приватній власності. Суб'єктами права власності на ліси є держава, територіальні громади, громадяни та юридичні особи. Відповідно до ст.17 Лісового Кодексу України у постійне користування ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, іншим державним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи. Таким чином, Державне підприємство «Красноградське лісове господарство» є постійним лісокористувачем лісового фонду, де вчинено правопорушення у вигляді незаконної вирубки дерев. Відповідно до ст.19 Лісового Кодексу України на постійних лісокористувачів покладено обов'язки із забезпечення охорони, захисту, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень; дотримання правил і норм використання лісових ресурсів; ведення лісового господарства на основі матеріалів лісовпорядкування, здійснення використання лісових ресурсів способами, які забезпечують збереження оздоровчих і захисних властивостей лісів, а також створюють сприятливі умови для їх охорони, захисту та відтворення. Статтею 67 Лісового Кодексу України передбачено, що у порядку спеціального використання можуть здійснюватися такі види використання лісових ресурсів як заготівля деревини. У ст.69 Лісового Кодексу України вказано, що спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток. Відповідно до вимог ст.ст.105, 107 Лісового Кодексу України порушення лісового законодавства у виді незаконного вирубування та пошкодження дерев і чагарників тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Підприємства, установи, організації і громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. Відповідно до ч.4 ст.68 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Згідно з ч.1 ст.69 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Частиною 2 ст.40 ЗУ «Про рослинний світ» передбачено, що відповідальність за порушення законодавства про рослинний світ несуть особи, винні у протиправному знищенні або пошкодженні об'єктів рослинного світу. Врегульовані вищевказаними нормами наслідки порушення вимог природоохоронного (в т.ч. лісового) законодавства у вигляді обов'язку винної особи відшкодувати заподіяні збитки відповідають загальним положенням Цивільного кодексу України, які визначають поняття та порядок відшкодування збитків. Статтею 22 ЦК України встановлено загальні правила відшкодування збитків та передбачено, зокрема, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Статтею 1166 ЦК України встановлено загальні підстави відшкодування шкоди у позадоговірних (деліктних) зобов'язаннях та передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, виходячи з наведених правових норм, вивчивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються з розміру сплаченого судового збору при подачі позову до суду в сумі 1762,00 грн..

Outcome: approved