Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

04 січня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до Ізюмського міськрайонного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «[PERSON] Трейд» про визнання недійсним договору № 303177 ревардингу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 11 листопада 2016 року він уклав з відповідачем у справі - Товариства з обмеженою відповідальністю «[PERSON] Трейд» (далі ТОВ «[PERSON] Трейд») договір № 303177 ревардингу, згідно до п.3.1 якого та Додатку 2 до договору відповідач мав поставити позивачу МТЗ 1025 Белорус, 2014 р.в. червоного кольору, вартість якого складає 360\~000 гривень, а розмір першого ревардингового платежу становить 72\~000 гривень. 11 листопада 2016 року згідно умов договору № 303177 ревардингу позивачем [PERSON] було здійснено перший ревардинговий платіж в розмірі 72\~000 гривень. Але станом на початок грудня 2016 року ситуація в житті позивача [PERSON] склалася таким чином, що йому стало не до придбання сільгосптехніки, фактично відбулася істотна зміна обставин, і відповідно стало питання про дострокове розірвання договору, що, на думку позивача, не суперечить вимогам п. 12.11 договору ревардингу. Позивач зазначає, що зміна обставин виявилась настільки істотною, що, якби він міг то передбачити відразу, то не укладав би даний договір, а в момент укладення договору позивач не міг передбачити такої зміни обставин. Зміна обставин зумовлена причинами, які позивач виявився не в змозі усунути після їх виявлення при всій турботливості та обачності, які від нього вимагалися. Пункт 16.1 договору передбачає № 303177 ревардингу, що будь-які спори або розбіжності, що виникають у процесі виконання умов договору, які сторони не можуть розвязати шляхом переговорів, будуть вирішуватися в судовому порядку відповідно до діючого законодавства України без дотримання досудового порядку врегулювання спорів. Спроба позивача проведення переговорів щодо вимушеного припинення розірвання дії договору та повернення суми першої сплати, яка відбулася між сторонами 02.12.2016 року, не вдалася. З боку відповідача відбулася спроба навязати позивачу подальше виконання умов договору, чим, на думку позивача, було вчинено порушення договірних умов та прав позивача. Окрім того, позивач вважає, що подальше виконання умов договору суттєво порушує співвідношення майнових інтересів і спричинятиме в подальшому суттєві матеріальні та моральні збитки для позивача, у звязку з чим ним було прийнято рішення про звернення до суду. Просить визнати недійсним договір № 303177 ревардингу, стягнути з відповідача суму першого ревардингового платежу в розмірі 72\~000 грн, та стягнути з відповідача витрати пов»язані зі сплатою судового збору. В судове засідання позивач та його представник не з»явились, надали заяву про розгляд справи у їх відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, заяви про відкладення розгляду справи, про розгляд справи у його відсутності не надав. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовна заява задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 11 листопада 2016 року [PERSON] уклав з відповідачем у справі - Товариства з обмеженою відповідальністю «[PERSON] Трейд» (далі ТОВ «[PERSON] Трейд») договір № 303177 ревардингу, згідно Додатку 2 договору відповідач мав поставити позивачу МТЗ 1025 Белорус, 2014 р.в., вартість якого складає 360\~000 гривень, а позивач зобов»язався отримати і належним чином використовувати товар, в порядку встановленому договором, у встановлений термін і в повному обсязі сплачувати ревардингові та інші платежі відповідно до умов договору. 11 листопада 2016 року згідно умов договору № 303178 ревардингу позивачем [PERSON] було здійснено перший ревардинговий платіж в розмірі 72\~000 гривень.(а.с.20) Відповідно до ч.1\~ст. 215 ЦК України\~підставою недійсного правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першої-третьої , п'ятою та шостою\~ст. 203 цього Кодексу. Згідно з ч. 1\~ст. 203 ЦК України\~правочин не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Частиною 3 ст.10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на корті вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше. Як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справ розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобовязані подати усі наявні у них докази до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводилось до початку розгляду справи по суті. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Як вбачається з позовної заяви позивач [PERSON] добровільно, свідомо уклав спірний договір, та його волевиявлення було вільним та відповідало його внутрішній волі, оскільки він хотів придбати трактор. Жодних доказів недійсності вказаного договору стороною позивача не надано. Згідно п.12.11 договору Ревардингу № 303177, на який посилається позивач у своїй заяві, у випадку розірвання даного договору отримувачем до підписання акту приймання-передачі товару, постачальник повертає сплачені кошти за вирахуванням штрафу за дострокове розірвання 20% від сплаченої суми першого ревардингового платежу. В такому випадку вартість фінансування даного договору отримувачу не повертається. Як вбачається з додатку №2 до вказаного договору сплачені позивачем кошти в сумі 72\~000 грн. є саме вартістю фінансування договору (а.с.18) У відповідності до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. . Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Стороною позивача доказів, в обгрунтування позову до суду не надано, що позбавляє суд можливості прийти до беззаперечного висновку про необхідність визнання недійсним договору ревардингу від 11 листопада 2016 року, а томі позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню за їх недоведеністю. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed