Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

06 травня 2020 року [PERSON] , яка є представником акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі АТ «Державний ощадний банк України»), звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовною заявою, предметом якої є: стягнення з відповідача 39\~892 грн 14 коп. в рахунок заборгованості за кредитним договором №507851615. В обґрунтування позову зазначила, що 22 серпня 2018 року сторони уклали кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав від АТ «Державний ощадний банк України» кредит у розмірі 5 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який згодом був збільшений до 32\~000 грн. Відповідач зобов`язання\~за вказаним\~договором належним\~чином не\~виконав,\~внаслідок чого\~станом на\~17\~березня 2020\~року,\~перед позивачем\~виникла вищезазначена\~заборгованість.\~Оскільки відповідач\~ухиляється від\~добровільного погашення\~боргу,\~банк змушений звернутися з позовом до суду.\~ Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій також зазначив, що повністю підтримує позовні вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив. Суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача, ухвалив розглядати справу в заочному порядку. Дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 22 серпня 2018 року між АТ «Державний ощадний банк України», з одного боку, та [PERSON] , з другого боку, був укладений кредитний договір, що складається з анкети-заяви про приєднання №507851615, заяви на встановлення кредитної лінії (Кредиту), паспорту споживчого кредиту, а також таблиці визначення сукупної вартості споживчою кредиту та реальної процентної ставки. За умовами вказаного договору банк надав відповідачу кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії в межах кредитного ліміту в сумі 5 000 грн під 0,001% річних строком на 60 місяців. У вказаному договорі сторонами було обумовлено сплату позичальником комісійної винагороди за зняття готівкових коштів, наданих у кредит, в розмірі 3,2% від використаної частини встановленого кредитного ліміту. Згодом кредитний ліміт було збільшено до 32\~000 грн (а.с. 26-32). З розрахунку заборгованості за договором слідує, що станом на 17 березня 2020 року заборгованість [PERSON] перед банком становить 39\~892 грн 14 коп.,\~з яких: 31 656 грн 15 коп. заборгованість за кредитом, 6 958 грн 98 коп. заборгованість за процентами, 748 грн 95 коп. 3 % річних, 343 грн 85 коп. комісія, 184 грн 21 коп. - втрати від інфляції (а.с. 7-15). Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого. Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в строк, встановлений в договорі, одностороння відмова від зобов`язання, якщо інше не встановлено договором, не допускається. За змістом статті 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються Банком, то повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим Банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634\~ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1054 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. За порушення зобов`язання винна особа несе цивільно-правову відповідальність, тобто зазнає основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні боржника певних прав або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). За частиною 2 ст.\~625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує, заборгованість не погашає, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що позивачем сплачено в рахунок судового збору за звернення до суду із цим позовом 2 102 грн 00 коп., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями (а.с. 1). Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у розмірі 2\~102 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved