Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

05 травня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що 10 серпня 2007 року був зареєстрований шлюбі між позивачем та відповідачем, від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачем і перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає, проте, на її погляд, може надавати їй матеріальну допомогу, але самовідсунувся від надання такої допомоги. Позивач поставила питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно, починаючи з моменту подачі позову до суду і до повноліття доньки. Позивач у судове засідання з'явилась, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд задовольнити позов у повному обсязі. У судове засідання відповідач прибув, позовні вимоги визнав повністю, пояснив, що він працює у Публічному акціонерному товаристві «Єнакієвський металургійний завод». Суд, заслухавши пояснення осіб, що приймають участь у справі, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 серпня 2007 року (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Донька [PERSON] проживає разом з позивачем (а.с. 10). З пояснень відповідача вбачається, що відповідач працює у Публічному акціонерному товаристві «Єнакієвський металургійний завод». Відповідно до ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно положень ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач свого обов'язку щодо утримання дитини не виконує належним чином, не надає матеріальну допомогу на доньку, яка є необхідною для нормального утримання. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Ст. 182 Сімейного кодексу України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує стан здоров'я відповідача, те, що у нього на утриманні, крім доньки [PERSON], [INFO], інших неповнолітніх дітей немає, рівень забезпеченості та розмір доходів відповідача, а також те, що відповідач добровільної допомоги на утримання дитини не надає, проте має можливість надавати матеріальну допомогу, у зв'язку з наведеним вважає необхідним та можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з моменту подачі позову до суду, тобто з 05 травня 2014 року до досягнення дитиною повноліття. У відповідності зі ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved