Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

05.07.2018 р. позивач звернулася до суду з вказаним позовом і просить: стягувати з відповідача аліменти на її утримання як матері у твердій грошовій сумі у розмірі 950 грн. щомісячно від дня предявлення позову до її смерті. Вимоги обґрунтовує тим, що відповідач є її сином, який зареєстрований у належному їй на праві власності будинку по вул. Перова, 26 у м. Суми. Вона не працює, отримує пенсію за віком у розмірі 1646 грн. 55 коп. Інших джерел доходів не має, її матеріальне становище є вкрай нужденним, оскільки не вистачає коштів навіть на сплату комунальних платежів. Відповідач працює, має можливість надавати матеріальну допомогу, однак такої допомоги їй не надає. 04.09.2018 р. відповідачем надано відзив на позовну заяву згідно якого у задоволенні позову просить відмовити. В обґрунтування заперечень зазначає, що дійсно разом з сином зареєстрований у будинку позивача його матері. Наприкінці лютого початку березня 2018 року був вимушений з сімєю виїхати з будинку. Позивач сплачує за комунальні послуги, які сама споживає, згідно лічильників. Він отримує заробітну плату у розмірі 10400 рублів РФ, що становить 4200 грн., оплачує за житло, де мешкає його родина, утримує дружину, яка є безробітною, сина [PERSON], [INFO] та старшого сина [PERSON], [INFO]. Також оплачує навчання старшої повнолітньої дочки [PERSON], [INFO] у вищому навчальному закладі. З цих підстав не може надавати матеріальну допомогу матері. У позивача є син [PERSON], який матері матеріальну допомогу не надає, а вона у нього не просить. Позивач отримує пенсію більше розміру прожиткового мінімуму на особу (а.с. 25 26). 17.09.2018 р. представником позивача [PERSON] надано відповідь на відзив. Зазначила, що відповідач у будинку 26 по вул. Перова у м. Суми з родиною не проживав, заробітки відповідача за межами України стали підставою припинення виплати їй субсидії. Відповідач не сплачує за навчання доньки, оскільки вона не є студенткою, не надав доказів надання допомоги повнолітньому сину [INFO]. У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали. Позивач вказувала, що має двох синів, один з яких їй надає допомогу, а відповідач ні. Відповідач зареєстрований у будинку, не сплачує за комунальні послуги, їй у призначенні субсидії відмовили, майже вся пенсія витрачається на придбання ліків. Відповідач працює і має стабільний дохід, його незначний розмір не звільняє від обовязку утримувати матір (а.с. 39 40). У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] у задоволенні позову просив відмовити з підстав зазначених у відзиві. Ухвалою суду від 11.07.2018 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Заслухавши вступне слово позивача її представника та представника відповідача, зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень та дослідивши надані докази, судом встановлено наступне. Позивач [PERSON] є матірю відповідача [PERSON] (а.с. 13). Позивач [PERSON] є пенсіонером, отримує пенсію за віком з 28.04.2010 року її розмір становить 1646,55 грн. (а.с. 9, 10). Позивач має захворювання гіпертонічну хворобу ІІ ст. ІІ ступ., ризик ІІ. У звязку з захворюваннями [PERSON] придбано ліки, призначені лікарем на місяць, вартість яких склала 388,75 грн. (а.с. 41 42, 52 - 56). Крім того, Департаментом соціального захисту населення Сумської міської ради [PERSON] відмовлено у наданні субсидії з 01.05.2018 р. (а.с. 51). Відповідач [PERSON]\~зареєстрований у\~[INFO] разом\~з позивачем,\~працює за\~трудовим договором\~на виконання\~робіт №\~926\~з іноземним\~громадянином від\~19.03.2018\~р.\~в «ООО\~«Союзтехстрой» м.\~Курськ Російської\~Федерації,\~його дохід\~за 2017\~рік становив\~110567,71\~рублів РФ,\~у 2018\~році (з\~березня по\~липень)\~ 55120\~рублів РФ (а.с. 14, 27 - 31). Відповідач [PERSON] перебуває у шлюбі, є батьком [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 32 35). Допитана за клопотанням представника відповідача свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] її батько, вона навчалася у Сумському Національному аграрному університеті, проте закінчила і не продовжує навчання. Батько створив іншу родину у нього є два сини, старший [PERSON] у армії, а менший живе з ним. Батько їздить на заробітки, на період навчання сплачував їй аліменти, але потім домовилися, що буде добровільно допомагати і влітку дав їй 5500 грн. на навчання в автошколі, за місяць до цього 2000 грн. [PERSON] не бачила з 3 років і її не памятає. Згідно наданих представником позивача доказів дружина відповідача - [PERSON] на перебуває на обліку по безробіттю у Сумському міському центрі зайнятості (а.с. 43, 44). Згідно статті 51 Конституції України, повнолітні діти зобов'язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до ч.ч. 1, 3 статті 172 СК України, повнолітні дочка, син зобов'язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов'язаних із наданням такого піклування. Статтею 202 СК України передбачено, що повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Відповідно до розяснень наданих у пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 р., обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. Таким чином, право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Згідно ст.\~205\~СК України\~суд визначає\~розмір аліментів\~на батьків\~у твердій\~грошовій сумі\~і (або)\~у частці\~від заробітку\~(доходу)\~з урахуванням\~матеріального та\~сімейного стану\~сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Частиною 3 ст. 12 і ч. 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є непрацездатною та потребує матеріальної допомоги, оскільки отримує пенсію, розмір якої не здатен забезпечити її життєві потреби, зокрема його недостатньо для придбання необхідних ліків та оплати житлово-комунальних послуг. Відповідач [PERSON] є сином відповідача, працює на території іноземної держави, має стабільний дохід, що на час ухвалення рішення становить еквівалент 4630,08 грн. (55120,00:5х0,42), має на утриманні дружину та малолітнього сина [PERSON], [INFO], також має двох повнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]. Визначаючи розмір аліментів суд також ураховує можливість одержання [PERSON] утримання від іншого сина [PERSON], до якого не пред'явлено позов про стягнення аліментів. З огляду на встановлені факти та надані докази, суд вважає необхідним позов задовольнити частково, стягнути з відповідача аліменти на утримання позивача у твердій грошовій сумі у розмірі 650 грн. щомісячно довічно. Доказів на спростування доходу відповідача зазначеного у довідках «ООО «Союзтехстрой», позивачем не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Оскільки позов подано 05.07.2018 р., аліменти слід стягувати з даної дати. Згідно зі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави - витрати по сплаті судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial