overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

05.07.2017 [PERSON] звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №677/1807/16-ц про встановлення факту її постійного проживання з 2007 року однією сімєю з [PERSON], яка померла 09.01.2013, на день її смерті в с.Велика Клітна, вул.Будьонного, 2 Красилівського району Хмельницької області. Рішенням Красилівського районного суду від 20.04.2017 заяву [PERSON], заінтересована особа Малоклітнянська сільська рада Красилівського району Хмельницької області про встановлення факту постійного проживання однією сімєю із спадкодавцем на день її смерті задоволено. При ухвалені вищевказаного рішення питання про встановлення факту постійного проживання з 2007 року однією сімєю спадкодавця із спадкоємцем судом не вирішувалося. Заявниця надіслала до суду заяву про розгляд її заяви без її участі, заяву просила задоволити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, надіслав заяву про розгляд заяви без його участі, щодо задоволення заяви не заперечує. Згідно ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд вважає, що заяву про ухвалення додаткового рішення можливо розглянути на підставі наявних в матеріалах доказах. Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 р. №14 передбачено, що додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст. 220 ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід ухвалити додаткове рішення по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

05.07.2017 [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини. Вказувала на те, що 29.12.2003 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції, актовий запис № 366. Від шлюбу подружжя має трьох дітей, які перебувають на утриманні позивачки: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позов обґрунтовує тим, що незважаючи на те, що вони з чоловіком перебувають в зареєстрованому шлюбі, разом на момент подачі позову не проживають, відповідач не надає їй жодної матеріальної та фінансової допомоги. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на своє утримання, як дружини у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку, починаючи стягнення з 05.07.2017 року до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трьох років. Будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи позивач у судове засідання не з'явилася. У поданій до суду заяві просить проводити розгляд у її відсутність. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив. Крім того вказав, що працює неофіційно, а тому має мінливий дохід. Дослідивши матеріали справи, заслухавши відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 грудня 2003 року. (а.с. 5). Від шлюбних відносин сторони мають трьох дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], батьком яких у свідоцтві про народження записаний відповідач (а.с. 6, 7, 8). Відповідно до ч.1 ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. У відповідності до ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком - батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік і працює неофіційно. З цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 500 грн щомісячно. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача частково в дохід держави відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

05.07.2017 позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу (а.с. 3-4). 06.07.2017 ухвалою судді Краснолиманського міського суду Донецької області провадження у справі відкрито та справу призначено до судового розгляду (а.с. 12). Ухвалою Краснолиманського міського суду від 18.08.2017 сторонам наданий строк на примирення тривалістю три місяці (а.с. 24). Позивач [PERSON] в судове засідання 20.11.2017 не з*явилася, просить справу розглянути без її участі, на позовних вимогах наполягає та просить позов задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи, про що суду надала відповідну заяву (а.с. 27). Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 25), в судове засідання не прибув, про причини своєї неявки суд не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цієї цивільної справи в заочному порядку за правилами Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 06.07.2007 року виконкомом Рідкодубівської сільської ради міста Красний Лиман Донецької області, актовий запис № 5 (а.с. 7). Від сумісного життя сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO], які мешкає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні (а.с. 8-9). Сім'я сторін розпалась з початку 2014 з причини різних поглядів на життя, непорозуміння один одного, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Майнового спору та спору відносно виховання та місця мешкання дітей сторони не мають. Вивчивши матеріали справи, суд вважає збереження сім'ї сторін неможливим, вважає позов законним, обгрунтованим, підлягаючим задоволенню у зв'язку з тим, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не надав заперечення проти позову. Крім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв*язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

05.07.2017р. [PERSON]звернувся до суду з позовом до [PERSON], яким просить позбавити відповідача права користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS]. Вказує, що на підставі ордеру на житлове приміщення № 891 від 10 грудня 1986 року [PERSON] на склад сім'ї: [PERSON] - основний квартиронаймач та [PERSON] - син, була виділена квартира [ADDRESS]. Після смерті [PERSON], основним квартиронаймачем став [PERSON], про що зазначено у довідці № 14 від 20.12.2016 р.. На даний час в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] - наймач ( позивач), [PERSON] -дружина ( відповідач), [PERSON] - син, [PERSON] - донька, [PERSON] - онук, що підтверджується довідкою № 14 від 20.12.2016 р.. Саме в лютому 2015 р. після розірвання шлюбу відповідач залишила місце проживання та виїхала з квартири, місце знаходження невідоме, оскільки стосунки не підтримують, згідно акту. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, на позові наполягає. Відповідач [PERSON]про час та місце розгляду справи повідомлена завчасно належним чином за місцем реєстрації по [ADDRESS], але згідно поштового повідомлення судова повістка повернулася до суду двічі за закінченням терміну зберігання. З вказаних причин суд прийшов до висновку, що відповідач недобросовісно користується своїми процесуальними правами.. Представник третьої особи відділ реєстрації місця проживання громадян виконкому Тернівської районної у місті радинадіслав до суду листа яким не заперечує проти позову та розгляд справи в свою відсутність. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що в порядку заочного провадження зі згоди позивача позов слід задовольнити та відповідно до ст.71 ЖК України, визнати [PERSON], таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Правовідносини між сторонами регулюються ст.71 ЖК України згідно норм якої при тимчасовій відсутності наймача, або членів його сімї, за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Судом встановлено, довідкою, актом затвердженим ТОВ «УЮТ 2011» а.с.6,8, що [PERSON] зареєстрована в житловому приміщенні квартирі [ADDRESS] та не проживає більше двох років, залишила житло, що підтверджується актом. Оскільки відповідач [PERSON] в спірній квартирі не проживає, житло за призначенням не використовує більш ніж 6 місяців без поважних причин, відповідно може бути визнаний таким що втратив право користування житловим приміщенням. На підставі ст.71,72 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

05.07.2017р. [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі ? частки всіх його видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно на кожну дитину, до досягнення ними повноліття. В судове засідання позивач не з'явилася, однак подала заяву у якій вимоги позову змінила, вимагала стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, справу просила розглянути у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився також, подав заяву у якій змінені вимоги позову визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. З урахуванням позицій сторін та матеріалів справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. Беззаперечно доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], але добровільно не виконує свого законного обов'язку по утриманню дітей, інших утриманців не має. Зазначені правовідносини регулюються: -ст.180 Сімейного кодексу України, відповідно до якої батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; -ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, згідно з якою мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.; -ч. ч. 1, .2 ст.183 Сімейного кодексу України, якою передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.; Оскільки відповідач належним чином не виконує законного обов'язку по утриманню неповнолітніх дітей, чим порушує їхні майнові права, то на користь позивача з нього необхідно стягувати аліменти в частці від його заробітку (доходу), яку суд визначає з урахуванням майнового стану відповідача, відсутності у нього інших утриманців в розмірі ? частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

05.07.2017 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яким просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач будучи батьком дитини добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому вона змушена звернутися до суду. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позов визнає частково, в частині стягнення з нього аліментів в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів, посилаючись на те, що в нього на утриманні ще знаходиться двоє малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до вимог\~ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно\~ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, у відповідності з ч.1\~ст.183 СК України, визначається судом. Згідно ч.2\~ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що відповідач являється батьком, а позивач матірю дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження а.с.5, з довідки Криворізької квартирно-експлуатаційної частини району Домоуправління № 2 від 04.07.2017 р. вбачається, що дитина проживає разом з позивачем а.с.7. Відповідно до ч.1 ст.182 КАС України, при визначенні розміру аліментів суд враховує наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружину, батьків. У відповідача на утриманні знаходяться [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження та довідкою Данилівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 16.08.2017 р. № 583, згідно даних якої відповідач проживає разом з дружиною [PERSON] та дітьми [PERSON], [PERSON] а.с.24-26. Суд, враховуючи обовязок утримання дитини покладений на батька, виходячи з розумних потреб на утримання дитини та забезпечення його нормальної життєдіяльності, з урахуванням прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів з відповідача на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

05.07.2017р. до Словянського міськрайонного суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, пояснюючи вимоги наступним:\~вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 02.08.1986р., одруження було зареєстровано Староварварівською сільською радою Олександрівського району Донецької області, актовий запис № 4.\~ Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя між ними не склалося. На даний час шлюбні відносини між ними фактично припинені. Причиною розпаду сімї стала втрата взаємоповаги один до одного, різні погляди на сімейне життя, відсутність спільних інтересів, втрата почуттів, відсутність взаємодопомоги. Подальше збереження шлюбу є неможливим.\~Спору про поділ майна не має. Просить суд\~ розірвати шлюб між нею та [PERSON], залишивши їй прізвище «Яким» та стягнути судові витрати. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю,\~просила позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату та час розгляду справи, заяв про перенесення або відкладення судового розгляду від нього не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 224 ЦПК України. З наданих письмових доказів слідує наступне: [PERSON], [INFO] та Яким (до шлюбу - \~Рудченко) [PERSON], [INFO], уклали шлюб 02.08.1986 року, одруження було зареєстровано Староварварівською сільською радою Олександрівського району Донецької області, актовий запис № 4\~ (а.с.3). Згідно ч.1\~ст.24 СК України,\~ст.51 Конституції України, ст.16 Загальної декларації прав людини шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сімї. Позивач [PERSON] на розірванні шлюбу наполягає, зазначила у позовній заяві про те, що вона не бажає продовжувати шлюбні стосунки з відповідачем. [PERSON] вбачається зі\~ст.56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження … є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. За таких обставинах суд приходить до переконання, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Після розірвання шлюбу\~[PERSON] залишити прізвище «Яким». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-03 00:00:00

05.07.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 08 жовтня 1999 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 1558, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя не склалось, шлюбні відносини припинені, спільного господарства не ведуть, сімейних стосунків не підтримують, подальше спільне життя вважає неможливим. В судове засідання позивач не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі та зазначивши про підтримання позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надавши до суду заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши про визнання позовних вимог. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 08 жовтня 1999 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 1558. Від даного шлюбу мають дитину - доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 7). Сімейним Кодексом України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги - ч. 1 ст. 55 СК України. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Враховуючи досліджені обставини справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб належить розірвати, оскільки між сторонами втрачені почуття взаєморозуміння і поваги, шлюбні стосунки фактично припинились і перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

05.07.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на його утримання на період свого навчання, вказуючи на те, що він навчається в Харківському національному університеті внутрішніх справ, є студентом першого курсу денної форми навчання за державним замовленням. На теперішній час він не працює, оскільки навчається на денному відділенні, та має постійні витрати на проїзд, підручники, одяг, харчування, інші витрати, внаслідок чого потребує матеріальної допомоги батьків. Вказуючи, що відповідач не бере участі в його утриманні, хоча має таку можливість, просив стягнути аліменти на його користь на його утримання на період навчання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) до закінчення ним навчання, тобто по червень 2020 року включно. Позивач позов підтримав, просив справу розглянути за його відсутності. Відповідач надав письмову заяву про визнання позову, обізнаність з наслідками його визнання, розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини. Відповідач є батьком позивача [PERSON], [INFO] (а.с. 4). [PERSON] навчається в Харківському національному університеті внутрішніх справ, є курсантом 1 курсу (денна форма навчання за державним замовленням); зарахований на навчання з 15.08.2016 року, передбачуваний термін закінчення навчання - червень 2020 року (а.с. 5). На даний час [PERSON] потребує матеріальної допомоги батьків у зв'язку з навчанням. Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Обставин, які б унеможливлювали сплату відповідачем аліментів у заявленному розмірі, суду не надано. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved