Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

05 січня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати їх з [PERSON] шлюб та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання їх трьох спільних малолітнії дітей в розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дітьми повноліття. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона не проживає з відповідачем з серпня 2013 року, так як мають різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства та постійні сварки. Від шлюбу з відповідачем мають трьох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тому і звернулась до суду з позовною заявою. В судове засідання позивач та його представник не зявились, від представника позивача надійшла до суду заяву в якій просив справу розглянути без його участі. Одночасно наполягав на задоволенні позовних вимог, з наведених у позові підстав. Відповідач в судове засідання також не зявився, звернувся до суду із заявою в якій просив справу розглянути без його участі. Вказав, що позовні вимоги визнає повністю. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Статтею 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 01 жовтня 2009 року, згідно свідоцтва про шлюб І-СР №129644, але з серпня 2013 року спільно не проживають, оскільки мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, через що постійно виникали сварки. Відповідач є батьком трьох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей ( а.с.9, 10, 11). Діти знаходяться на утриманні позивача, що підтверджується довідкою Санжарівської сільської ради від 20 грудня 2017 року №427. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки діти знаходяться на утриманні матері, позивач добровільно допомоги на їх утримання не нададає, то суд приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] аліментів на утримання трьої дітей у розмірі 1/2 частини всих видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Відповідно до ч. 2 ст 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору за позовні вимоги щодо розірвання шлюбу в сумі 704 грн. 80 коп. та 1000 грн. підтверджених витрат пов'язаних з наданням правової допомоги. Відповідно до вимог ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного, ст. 110, 112, 180, 181, 182 СК України,

Outcome: approved