Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

06.08.2019 року позивач звернулась до суду з даним позовом. Позовні вимоги мотивує тим, що 10.05.2014 року уклала з відповідачем шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Дрогобичу реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 152. У шлюбі у них народилось двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Зазначає, що подружнє життя у них не склалося, у зв`язку із відсутністю взаєморозуміння, різноманітністю поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства ти виховання їхніх дітей. Крім того, відповідач часто вживає алкогольні напої та, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, влаштовує скандали в присутності малолітніх дітей, ображає її, принижує її честь та гідність. На даний час відповідач спільно проживає з іншою жінкою, а тому фактичні шлюбні відносини між ними припинено, спільного господарства вони не ведуть з січня 2019 року. В той же час, відповідач добровільно не приймає участі в утриманні їхніх дітей, жодної матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Зважаючи на те, що їхній шлюб існує лише формально і зберегти його неможливо, відповідач добровільно не бажає надавати матеріальну допомогу на утримання їхніх дітей та утримання дружини, у зв`язку з чим вимушена звернутись до суду з даним позовом. 07.08.2019 року направлено запит в Відділ АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо отримання відомостей про реєстрацію місця проживання відповідача, які містяться в картотеці реєстраційного обліку, відповідь на який отримано судом 17.09.2019 року. 18.09.2019 року провадження в зазначеній справі відкрито та призначено підготовче судове засідання на 10.10.2019 року. 10.10.2019 року закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду по суті на 12.11.2019 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат Андренко В.І. позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги в частині розірвання шлюбу визнав повністю, вказавши, що наслідки визнання позову в цій частині йому відомі та зрозумілі. Позов в частині стягнення з нього аліментів на неповнолітніх дітей визнав частково, зазначивши, що визначений позивачем розмір аліментів є надто великим. Погоджується сплачувати дітям аліменти у розмірі по 1000 грн. на кожну дитину. Позов в частині стягнення аліментів на дружину до досягнення донькою [PERSON] , [INFO] , трирічного віку заперечив повністю, вказавши, що позивач працевлаштована та отримує дохід, а тому у нього відсутній обов`язок щодо її утримання. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Матеріалами справи встановлено, що 10.05.2014 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Дрогобичу реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 152, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 10.05.2014 року. Крім цього, як встановлено в судовому засіданні, спільне подружнє життя в сторін не склалося, сторони разом не проживають, позивачка настоює на розірванні їхнього шлюбу, проти чого відповідач не заперечує. При таких обставинах, враховуючи, що позивачка втратила почуття любові та поваги до відповідача, з яким не проживає, не підтримує шлюбних відносин та не веде спільного господарства, наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем, який не заперечує проти задоволення позову у зазначеній частині, а тому суд вважає, що сім`я сторін остаточно розпалась і зберегти її неможливо. З огляду на вказане, суд доходить висновку, що їхній шлюб необхідно розірвати. Прізвище позивачки після розлучення залишити без змін. Що стосується позову в частині стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні, що підтверджується свідоцтвами про їх народження серії [NUMBER] від 25.09.2014 року та серії [NUMBER] від 28.12.2016 року, виданими відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Дрогобичу реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області, а також довідкою № 001663 виданою КП «ЖЕО» Дрогобицької міської ради Львівської області за номером 1753 від 01.08.2019 року. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до вимог ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Беручи до уваги подані позивачем докази, суд переконаний, що остання потребує допомоги на утримання дітей, а відповідач зобов`язаний та частково погоджується таку допомогу їй надавати. Твердження відповідача про те, що він зможе сплачувати аліменти лише у розмірі по 1000 грн. на кожну дитину, оскільки його дохід буде нестабільним, у зв`язку з ймовірним банкрутством підприємства, на якому він працевлаштований, суд вважає необґрунтованими, оскільки останній жодним чином не довів свою неспроможність платити аліменти у розмірі визначеному позивачем. При цьому суд, вважає за необхідне роз`яснити відповідачу [PERSON] , що факт відсутності у батька можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. Вищенаведене повністю узгоджується з Правовою позицією Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеного у постанові від 25 вересня 2019 року у справі № 755/14148/18. Крім того, з долученої відповідачем довідки про доходи № 3159 від 23.10.2019 року вбачається, що останній працевлаштований в ТзОВ «Леоні Ваерінг Системс УА Гмбх» на посаді монтера кабельного виробництва і його заробіток за період з квітня 2019 року по вересень 2019 року складає 56425,33 грн. Відтак, вирішуючи питання щодо розміру аліментів на неповнолітніх дітей, суд враховує рівність прав та обов`язків обох батьків щодо дитини, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, матеріальне становище та стан здоров`я одержувача та платника аліментів, вимоги розумності та справедливості і визначає їх в твердій грошовій сумі у розмірі по 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття, що на думку суду буде відповідати інтересам дітей, враховуючи вік та матеріальні потреби. Разом з тим, суд вважає за доцільне роз`яснити позивачу, що при наявності у неї доказів про одержання відповідачем доходів у більшому розмірі, вона не позбавлена можливості заявити вимогу про збільшення розміру аліментів. Що стосується позову в частині стягнення аліментів на утримання дружини, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Із матеріалів позову вбачається, що позивачка на даний час здійснює догляд за донькою [PERSON] , [INFO] , до досягнення нею 3-річного віку. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини, аліменти до досягнення дитиною трьох років. Стаття 85 СК України\~регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Відповідно до вимог ч. 4\~ст. 84 СК України, яка зокрема регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. З врахуванням наведеного, суд вважає безпідставними твердження відповідача про те, що оскільки позивач працює та отримує дохід, у нього відсутній обов`язок щодо її утримання до досягнення донькою [PERSON] трирічного віку. Тому, виходячи з принципу справедливості, розумності та з урахуванням потреб дружини, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в цій частині та стягнення з відповідача аліментів на дружину в твердій грошовій сумі в розмірі по 800 грн. щомісячно, починаючи з 06.08.2019 року і до досягнення донькою [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. При пред`явленні позову позивачем сплачено судові витрати в розмірі 768,40 грн. за позовну вимогу про розірвання шлюбу.

Outcome: partial