Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

07.07.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до ГТМО «Краматорськ» в особі директора [PERSON] третя особа Харківська товарна біржа Краматорська філія про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на нерухоме майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 22.12.1997 року на Краматорській філії Харківської Товарної Біржі між позивачем та відповідачем по справі, а саме ГТМО «Краматорськ» в особі директора [PERSON], якій діяв на підставі Уставу був укладений договір купівлі продажу нерухомого майна нежитлового приміщенням, яке складається з трьох кімнат на першому поверсі будинку № 6 по вул. Шкільна у м. Краматорську, який був зареєстрований на біржі в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 587. У даний час позивач вирішила продати зазначене нежитлове приміщення, однак зробити цього не може, тому що ,оформлення договору у нотаріальній конторі не здійснювалося. Вказану біржову угоду відмовились реєструвати в Краматорському БТІ, посилаючись на те,що вже вийшов час і договір купівлі-продажу, оформлений на біржі підлягає узаконенню через суд. Фактично всі істотні умови договору купівлі продажу між сторонами були виконанні. Таким чином, позивач вважає, що угода по купівлі продажу нерухомого майна є дійсною. Просить суд договір № 587 купівлі продажу нежитлового приміщення, яке складається з трьох кімнат , та розташоване на першому поверху будинку № 6 по вул. Шкільна в місті Краматорську Донецької області, загальною площею 29,4 кв.м. , укладений між [PERSON] та ГТМО «Краматорськ» в особі директора [PERSON] та зареєстрований Краматорською філією Харківської товарної біржі від 22.12.1997 року визнати дійсним та визнати за нею право власності на нежитлове приміщення. Позивачка в попередне судове засідання не зявилася, але надала суду заяву, в якій справу просила розглядати без її участі, на позовних вимогах наполягала та просила їх задовольнити. Відповідач ГТМО «Краматорськ» в особі директора [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Представник третьої особи Харківської товарної біржі в судове засідання не зявився, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином та не надав до суду заяви про відкладення справи . Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, що об'єктивно підтверджується матеріалами справи. Згідно ст.. 10 п.3 та ст.. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що між [PERSON], як покупцем, та ГТМО «Краматорськ» в особі директора [PERSON], як продавцями, 22.12.1997 року під № 587 був укладений письмовий договір купівлі - продажу нежитлового приміщення, яке складається з трьох кімнат , та розташоване на першому поверху будинку № 6 по вул. Шкільна в місті Краматорську Донецької області, загальною площею 29,4 кв.м. (а.с. 14) Згідно технічного паспорту на нежитлове приміщення , розташоване по вул. Шкільна № 6 в м. Краматорську Донецької області від 25.10.2016 року інвентаризаційна справа № 36547 власником вказана [PERSON] (а.с.9) Згідно ст. 227 ЦК України (в редакції 1963 року, який відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, підлягає застосуванню до даних правовідносин), яка діяла на час укладання спірного договору, договір купівлі продажу жилого будинку (квартири) повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадян. Проте, в порушення вищевказаних вимог оформлення обумовленого договору купівлі продажу нежитлового приміщення в нотаріальному порядку не відбулося. Згідно ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року) нотаріальне посвідчення угод обовязкове лише в випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченим ч. 2 ст. 48 цього кодексу. У п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 року № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» із змінами та доповненнями розяснено, що з підстав недодержання нотаріальної форми в справах про визнання недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обовязковому нотаріальному посвідченню, зокрема договори довічного утримання, застави, купівлі продажу (у тому числі при придбанні на товарних біржах). Ч. 2 ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року) передбачено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна з сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Аналогічну норму закріплено законодавцем в частині 2 статті 220 чинного ЦК України. Рішення про визнання договору дійсним може бути прийняте судом на вимогу добросовісної сторони, яка виконала повністю або частково договір. Враховуючи, що сторони за угодою повністю виконали істотні умови договору, за яким відповідачі передали позивачу у власність обумовлене угодою нежитлове приміщення, після чого протягом наступних років позивач постійно користується цим нерухомим майном, а позивач передав відповідачу грошову суму (протилежного в судовому засіданні не встановлено), але в наступному нотаріальне посвідчення угоди не відбулося з незалежних від волі позивача причин, так як працівники товарної біржі на час укладання угоди не вимагали від сторін її нотаріального посвідчення та обмежилися лише тільки реєстрацією договору на товарній біржі, про що свідчить п. 11 договору купівлі - продажу, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що на підставі ст.. ст.. 47, 227 ЦК України позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved