Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

05.02.2016 року позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, мають неприязні стосунки, спільне господарство не ведеться. На даний час шлюбні відносини фактично припинені. Подальше сумісне життя, примирення та збереження сім»ї неможливе. Відповідач на розірвання шлюбу згоден. Від шлюбу мають малолітню доньку, [PERSON], [INFO], батьком якої в свідоцтві про народження записаний відповідач. За домовленістю сторін донька залишається проживати з матір'ю. Перебуваючи в шлюбі позивачка змінила прізвище на [PERSON], тому після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище [PERSON]. В судове засідання позивач не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в заяві, що надійшла до суду на своїх вимогах наполягає та просить суд задовольнити позовні вимоги та розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, на розірвання шлюбу згоден. Дослідивши докази у сукупності з іншими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. За змістом ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. За змістом ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Правовідносини сторін врегульовані ст.ст. 110-112 Сімейного Кодексу України. Судом встановлено, що 11 жовтня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Красногвардійського районного управління юстиції м. Дніпропетровська було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], який проживає [ADDRESS] та [PERSON], [INFO], яка проживає м. Дніпропетровськ і після одруження подружжю було присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.6). Суд приймає до уваги, що подружжя має доньку [PERSON], [INFO], батьком якої в свідоцтві про народження записаний відповідач (а.с.7). Згідно свідоцтва про зміну імені позивачка змінила прізвище на [PERSON] (а.с.8). Судом встановлено, що подальше спільне сімейне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе і суперечитиме інтересам обох сторін. За вказаних обставин шлюб підлягає розірванню. У відповідності зі ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем, або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд приймає до уваги, що позивач після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище [PERSON]. На підставі викладеного та

Outcome: approved