Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

05 листопада 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, в якому просить стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду в розмірі 1744 грн. 80 коп. та моральну шкоду в розмірі 1218 грн. Позовна заява мотивована тим, що 06.12.2011 року позивач отримала постанову відділу державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції про відкриття провадження про стягнення з неї на користь відповідача суми 1744грн. 80 коп. 08.12.2011 року позивач звернулась до суду з заявою про визнання незаконними дій ВДВС Павлоградського міськрайонного управління юстиції та УПФУ у м. Павлоград та Павлоградському районі про скасування виконавчого провадження. Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.03.2012 року по справі 2а-6330/11 в задоволенні позовних вимог відмовлено. 27.03.2012 року позивач звернулась до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.03.2012 року по справі 2а-6330/11. 02.10.2014 року Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд ухвалив постанову по справі 2а-6330/11, в якій задовольнив вимоги [PERSON], а саме: визнав протиправними дії УПФУ в м. Павлограді та Павлоградському району Дніпропетровської області щодо винесення вимоги від 29.06.2011 року № Ф-129-У, визнав протиправною та скасував постанову Відділу Державної виконавчої служби Павлоградського міського управління юстиції від 30.11.2011 р. № ВП-30161002. Відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою та клопотанням про зупинення виконання постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02.10.2014 року по справі 2а-6330/11. Вищий адміністративний суд України відмовив відповідачу у зупиненні виконання постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02.10.2014 року по справі 2а-6330/11. Тобто в даний час дії відповідача визнані незаконними рішенням Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову. Заслухавши сторін у справі, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 березня 2012 року у справі 2а-6330/11 відмовлено в задоволенні позовних вимог фізичної особи-підприємця [PERSON] до Відділу державної виконавчої служби Павлоградського міського управління юстиції, Управління Пенсійного фонду України в м. Павлоград та Павлоградському районі Дніпропетровської області про визнання протиправними дій Управління Пенсійного фонду України в м. Павлоград та Павлоградському районі Дніпропетровської області щодо винесення вимоги від 29.06.2011 року Ф-129-У, про визнання та скасування постанови Відділу державної виконавчої служби Павлоградського міського управління юстиції від 30.11.2011 року № ВП-30161002 щодо виконання вимоги Ф-129-У як такої, що прямо заборонена ч. 15 ст. 106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02 жовтня 2014 року у справі 2а-6330/11 постанова Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 березня 2012 року у справі 2а-6330/11 скасована, позов задоволено, визнано протиправними дії УПФУ в м. Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області щодо винесення вимоги від 29.06.2011 року № Ф-129-У, визнано протиправною та скасовано постанову Відділу Державної виконавчої служби Павлоградського міського управління юстиції від 30.11.2011 р. № ВП-30161002. Вищий адміністративний суд України своєю ухвалою від 17 лютого 2016 року постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02 жовтня 2014 року у справі 2а-6330/11 скасував, постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 березня 2012 року у справі 2а-6330/11 залишив в силі. 12 квітня 2016 року [PERSON] звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Павлоградського обєднаного управління Пенсійного фонду України, в якій просить скасувати вимогу від 29.06.2011 року № Ф-129-У, стягнути матеріальну шкоду та моральну шкоду. Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 травня 2016 року позовну заяву [PERSON] до Павлоградського обєднаного управління Пенсійного фонду України про скасування вимоги, стягнення матеріальної шкоди та моральної шкоди повернуто позивачу. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, згідно із ч.3 ст.10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а ч.1 ст. 11 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справу за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Враховуючи вищенаведене, а також зважаючи, що станом на час розгляду даної цивільної справи вимога Управління Пенсійного фонду України в м. Павлоград та Павлоградському районі Дніпропетровської області від 29.06.2011 року № Ф-129-У не скасована, є чинною, у суду відсутні законні та обґрунтовані підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої у звязку з винесенням вимоги від 29.06.2011 року № Ф-129-У.

Outcome: dismissed