Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

06 травня 2013 року комунальне підприємство «Макіївтепломережа» (далі - КП «Макіївтепломережа») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті наданих послуг з централізованого опалення, мотивуючи вимоги тим, що відповідач порушує взяті на себе зобов`язання і не вносить на рахунок підприємства поточні платежі. Представник позивача, який належним чином повідомлений про дату, місце та час розгляду справи, не використав наданого законом права на особисту участь у судовому засіданні, 17 червня 2014 року через канцелярію суду представником Іщенко Я.І., яка діє на підставі довіреності юридичної особи № 08-16846 від 26.12.2013 року, подано письмову заяву, в якій вона підтримуючи позовні вимоги, просила розглянути справу за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. У позовній заяві зазначено, що до продажу 01.03.2013 року квартири [ADDRESS], [PERSON] був споживачем теплової енергії у зазначеній квартирі, і йому відповідно до установленого порядку суб`єктом господарювання надавалися послуги з теплопостачання. Відповідач тривалий час не виконував умов договору і не вносив поточні щомісячні платежі з оплати наданої комунальної послуги, у зв'язку з чим за період з 07.10.1997 року по 28.02.2013 року має борг у сумі 10341,90 грн. Нарахування оплати за опалення позивачем виконувалось відповідно з Правилами надання населенню послуг по водо-, теплопостачанню та водовідводу за тарифами, що були встановлені рішенням міського виконкому за відповідний період та відповідно температурного графіку якісного регулювання на котельній, який затверджений адміністрацією КП «Макіївтепломережа». В спірний період у випадках пониження температурного режиму, визнаного об'єктивними причинами, позивачем робився перерахунок нарахувань в сторону зменшення оплати. До теперішнього часу заборгованість відповідачем не сплачена. Виходячи з наведеного, посилаючись на протиправність дій відповідача, якими суттєво порушуються законні права суб'єкта господарювання, представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] наявну заборгованість із поточних платежів у сумі 10341,90 грн., понесені позивачем витрати на оплату судового збору в сумі 243,60 грн. Відповідач [PERSON], який відповідно до положень ст.74 ЦПК України належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на особисту участь у судовому засіданні, у зв'язку з чим за згодою представника позивача суд відповідно до правил частини 1 статті 224 ЦПК України розглядає справу за відсутності відповідача у порядку заочного провадження на підставі наявних у ній доказів, з дотриманням вимог, встановлених законом. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України) установив наступне. На підставі свідоцтва про право власності на житло № 48435, виданого 08 листопада 2012 року Управлінням по обліку, розподілу та приватизації житла Макіївської міської ради відповідачу [PERSON] на праві власності належала квартира [ADDRESS]. 01 березня 2013 року спірну квартиру було продано на підставі договору купівлі-продажу від 373, посвідченого приватним нотаріусом Макіївського міського нотаріального округу [PERSON] При укладанні зазначеного договору у пункті 11.7. було обумовлено, що продавець зобов'язується сплатити заборгованість за комунальні послуги по квартирі до 01.03.2013 року, а з 01.03.2013 року сплачує покупець. Відповідач [PERSON] до 01 березня 2013 року був споживачем теплової енергії у квартирі [ADDRESS], опалювальна площа квартири складає 61,50 м2, що убачається з особового рахунку [NUMBER] КП «Макіївтепломережа», пільг з оплати комунальних послуг не мав. Відповідач, як споживач мав оплачувати комунальні послуги відповідно до положень Правил надання населенню послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 1997 року № 1497), та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630), згідно яких суб'єкт господарювання - КП «Макіївтепломережа» надає послуги з централізованого опалення, а споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені строки - щомісяця по нормам і тарифам відповідно розміру опалювальній площі квартири. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що КП «Макіївтепломережа» надавало відповідачу комунальні послуги з теплопостачання, який використовував їх для власних потреб, що свідчить про існування між ними договірних відносин. За таких обставин при вирішенні справи суд виходить з обсягу прав і обов`язків сторін відповідно до чинного законодавства, яке регулює взаємовідносини осіб, що надають послуги із споживачами цих послуг. Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З інформації, наданої КП «Макіївтепломережа» убачається, що оплата витрат за надані послуги з централізованого теплопостачання по спірній квартирі споживачем [PERSON] не провадилась з 07 жовтня 1997 року, і станом на 28 лютого 2013 року сума боргу складає 10341,90 грн. Суд визнає правильним наданий позивачем розрахунок суми заборгованості по оплаті наданих послуг з централізованого опалення по спірній квартирі, який відповідає встановленим законодавством порядку і тарифам. Згідно наданій позивачем довідці-розрахунку (а.с. 7-10) відповідачам за надані послуги з теплопостачання, нарахована заборгованість у сумі: 2008 рік - 695,79 грн., 2009 рік - 1480,63 грн., 2010 рік - 1671,64 грн.,2011 рік - 1728,52 грн., 2012 рік - 1735,60 грн., 2013 рік - 1876 грн., 2014 рік - 10059,25 грн.; зроблено перерахунок за надання послуг з теплопостачання неналежної якості за вказаний період: 2008 рік - 502,49 грн., 2009 рік - 322,79 грн., 2010 рік - 198,56 грн., 2011 рік - 47,89 грн., 2012 рік - 47,88 грн., 2013 рік - 47,86 грн., 2014 рік - 1167,47 грн. Оплата за надані послуги з теплопостачання за вказаний період відповідачами не проводилась. До цивільних правовідносин, що виникли між сторонами до 1 січня 2004 року, суд застосовує положення ЦК УРСР (1963р.). Відповідно до статей 71,75 ЦК УРСР (1963р.) для захисту порушеного права встановлено загальний трирічний строк. Позовна давність застосовується судом незалежно від заяви сторін. Статтею 267 ГК України, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Як встановлено судом, заборгованість у відповідача утворилася з 07 жовтня 1997 року по 28 лютого 2013 року, звернення позивача до суду мало місце 06 травня 2014 року, тобто частково за межами строку позовної давності. Відповідачем до винесення судом рішення не зроблена заява про застосування позовної давності. Позивачем доказів поважності причин пропуску строку позовної давності суду не надано. У зв'язку з тим, що термін позовної давності по частині вимог пропущений і підстав для його відновлення немає, позов про стягнення суми заборгованості, що утворилася за період з 07 жовтня 1997 року по 31 грудня 2003 р. у розмірі 3871,05 грн. задоволенню не підлягає. Відповідач [PERSON], із заявами до позивача про незабезпечення нормативної температури повітря у приміщеннях квартири за спірний період не звертався. Згідно наданій позивачем довідці-розрахунку /а.с. 13-23/ відповідачу за надані послуги з теплопостачання, за період з 01 січня 2004 року по 28 лютого 2014 року нарахована заборгованість в сумі: за 2004 рік - 774,96 грн., за 2005 рік - 965,56 грн., за 2006 рік - 1589,17 грн., за 2007 рік - 2088,60 грн., за 2008 рік - 2028,70 грн., за 2009 рік - 1674,93 грн. за 2010 рік - 2057,44 грн., за 2011 рік - 2271,48 грн., за 2012 рік - 2036,14 грн., за 2013 рік - 758,05 грн., зроблено перерахунок за надання послуг з теплопостачання неналежної якості за вказаний період: 2004 рік - 101,73 грн., 2005 рік - 49,30 грн., 2006 рік - 51,19 грн., 2007 рік - 235,24 грн., 2008 рік - 453,80 грн., 2010 рік - 67,21 грн., зараховано сплату відповідачем за надані послуги з теплопостачання за квитанціями за вказаний період: 2004 рік - 460 грн., 2005 рік - 672,71 грн., 2006 рік - 1120 грн., 2007 рік - 560 грн., 2009 рік - 1000 грн., 2010 рік - 2055 грн., 2011 рік - 2248 грн., 2012 рік - 700 грн. Таким чином заборгованість за надані послуги з централізованого опалення за період з 01 січня 2004 року по 28 лютого 2013 року складається з розрахунку: нарахована заборгованість в сумі 16245,03 грн. - (мінус) теплопостачання неналежної якості в сумі 958,47 грн. - (мінус) сплачені послуги в сумі 8815,71 грн. = 6470,85 грн. Таким чином, суд визнає, що з вини відповідача порушено виконання зобов`язань з оплати використаних послуг з теплопостачання, внаслідок чого за період з 01 січня 2004 року по 28 лютого 2013 року комунальному підприємству «Макіївтепломережа» заподіяно шкоду із несплати щомісячних платежів у сумі 6470,85 грн., яка підлягає стягненню з [PERSON] у повному обсязі. Положеннями статті 88 ЦПК України визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. У зв'язку з частковим задоволенням позову КП «Макіївтепломережа» понесені ним та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у сумі 243,60 грн., підлягають стягненню на його користь з відповідача частково, у розмірі 152,42 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial