Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-22 00:00:00

06.02.2020 до Комінтернівського районного суду Одеської області надійшов позов МТСБ України до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних із регламентною виплатою в сумі 86 154,99 грн. 16.09.2020 ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області справу направлено за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси. 05.03.2021 за результатами автоматизованого розподілу справа передана для розгляду судді Приморського районного суду міста Одеси Павлик І.А. 09.03.2021 ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, запропоновано відповідачу, у випадку заперечення проти позову, протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали суду подати до суду відзив на позов, копію якого разом із доданими до нього документами надіслати позивачу. Копію позовної заяви з додатками та ухвалу про відкриття провадження було надіслано на офіційну зареєстровану адресу відповідача. Відповідач документи не отримав, матеріали повернулись до суду. Таким чином, відповідач вважається належним чином повідомленим, а документи йому - врученими. За таких обставин, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними матеріалами. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним. 09.06.2017 о 18:40 в Одеській обл., с. Фонтанка, а/д Одеса-Южний сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю: автомобіля BMW д.з.н. [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] (власник автомобіля) та автомобіля DAF д.з.н. [NUMBER] з напівпричіпом Schmstz SCF24G д.з.н. [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] (власник автомобіля - [PERSON] ), внаслідок чого було пошкоджено автомобіль DAF д.з.н. [NUMBER] , та завдано шкоди власнику зазначеного транспортного засобу. Згідно довідки № 3017172630023319 про ДТП та постанови Комінтернівського районного суду Одеської області від 07.08.2017, ДТП сталося внаслідок порушення водієм [PERSON] п.п. 10.1, 10.2 ПДР України. В порушення умов Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», цивільно-правову відповідальність [PERSON] за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на момент ДТП застраховано не було, про що свідчить відсутність інформації щодо страхування даного транспортного засобу в Єдиній централізованій базі даних МТСБУ. Потерпіла особа - власник транспортного засобу DAF д.з.н. [NUMBER] звернулася до МТСБУ з заявою про відшкодування заподіяної шкоди. Відповідно до Наказу № 806 від 24.01.2018 та вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір регламентної виплати склав 85 334,99 грн, яке МТСБУ було сплачено потерпілій особі згідно платіжного доручення від 25.01.2018 № 705375. Розмір витрат на збір документів та визначення розміру шкоди щодо зазначеного страхового випадку склав 820,00 грн, яке МТСБУ було сплачено особам, які надавали послуги, здійснювали збір документів та визначення розміру завданої шкоди, що підтверджується платіжним дорученням від 20.11.2017 № 1261889. Розрахунок регламентної виплати МТСБУ за зазначеним вище страховим випадком наступний: 85 334, 99 грн + 820, 00 грн = 86 154,99 грн, де: 85 334,99 грн - вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу ТЗ відповідно до звіту від 20.10.2017 № 694 та за мінусом ПДВ на запасні частини, а 820,00 грн - витрати позивача на послуги по врегулюванню по справі та визначення розміру шкоди. Дослідивши матеріали справи та надавши їм належну правову оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.06.2017 о 18:40 в Одеській обл., с. Фонтанка, а/д Одеса-Южний сталася дорожньо-транспортна пригода за участю: автомобіля BMW д.з.н. [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] (власник автомобіля) та автомобіля DAF д.з.н. [NUMBER] з напівпричіпом Schmstz SCF24G д.з.н. [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] (власник автомобіля - [PERSON] ), внаслідок чого було пошкоджено автомобіль DAF д.з.н. [NUMBER] , та завдано шкоди власнику зазначеного транспортного засобу. Постановою Комінтернівського районного суду Одеської області [PERSON] було визнано винною у дорожньо-транспортній пригоді та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 340 грн та стягнуто судовий збір у сумі 320 грн (а.с. 6). Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована (а.с. 26), потерпіла особа власник транспортного засобу DAF д.з.н. [NUMBER] змушена була звернутись до МТСБУ з заявою про відшкодування заподіяної шкоди (а.с. 8), розмір якої підтверджується звітом про визнання вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу (а.с. 11-24). Відповідно до Наказу № 806 від 24.01.2018 та вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір регламентної виплати склав 85 334,99 грн, яке МТСБУ було сплачено потерпілій особі згідно платіжного доручення від 25.01.2018 № 705375( а.с. 25). Розмір витрат на збір документів та визначення розміру шкоди щодо зазначеного страхового випадку склав 820,00 грн, яке МТСБУ було сплачено особам, які надавали послуги по врегулюванню по справі, здійснювали збір документів та визначення розміру завданої шкоди, що підтверджується платіжним дорученням від 20.11.2017 № 1261889 (а.с. 24). Розрахунок регламентної виплати МТСБУ за зазначеним вище страховим випадком наступний: 85 334, 99 грн + 820, 00 грн = 86 154, 99 грн, де: 85 334,99 грн - вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу ТЗ відповідно до звіту від 20.10.2017 № 694 та за мінусом ПДВ на запасні частини, а 820,00 грн - витрати позивача на послуги по врегулюванню по справі та визначення розміру шкоди. Разом з цим, суд зазначає, що відповідачем не спростовано розмір нанесеної шкоди потерпілому. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил ст. 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Судом встановлено, що вину відповідача у вчиненій дорожньо-транспортній пригоді встановлено у справі № 504/1823/17 про притягнення його до адміністративної відповідальності, а розмір нанесеної шкоди відповідачем не спростовано. Відповідно до підпункту «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ, за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Положеннями ч. 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у п. 13.1 ст. 13 цього Закону. Судом встановлено, що листом від 30.08.2018 № СУ/44697/4 позивач звертався до відповідача із претензією про регресні вимоги, яка була залишена відповідачем без відповіді та без задоволення. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивачем належними доказами підтверджено заявлені ним вимоги, а відповідачем у встановленому законом порядку не спростовано розмір нанесеної ним майнової шкоди в результаті ДТП, у зв`язку з чим позов МТСБУ підлягає задоволенню в повному обсязі. Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, наведеною у постановах від 06.04.2021 у справі № 676/519/18, від 15.03.2021 у справі № 718/927/20-ц та від 16.11.2016 у справі № 6-2188цс16. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2 102,00 грн.

Outcome: approved