Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

05 січня 2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, якою просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача суму боргу з урахуванням індексу інфляції в сумі 8589,80 грн., а також три відсотки річних у розмірі 101,00 грн., всього у сумі - 8689,80 грн.; стягнути на його користь понесені витрати, які пов'язані зі сплатою судового збору у сумі 243,60 грн., а також витрати по наданню юридичної допомоги у розмірі 750,00 грн. В обґрунтування позовної заяви, позивач вказав на те, що 22 серпня 2014 року між ним та [PERSON] був укладений договір позики за яким, остання прийняла у власність 11000,00 грн., факт одержання грошей підтверджується розпискою від 16.09.2014 року. Зазначену вище суму позики відповідач зобов'язалася повернути позивачу в строк до 17.09.2014 року. Станом на час подання позову, відповідач суму позики повернула частково у розмірі 3000,00 грн., від повернення залишку суми боргу ухиляється, у зв'язку з чим, позивач вимушений звернутися до суду із вказаним позовом. У судове засідання позивач не з'явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та не заперечував проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про день і час слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила.Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. Згідно ч.1 ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі; на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Встановлено, що 22 серпня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики за яким, остання прийняла у власність 11000,00 грн. Факт одержання грошей підтверджується розпискою від 16.09.2014 року, з якої вбачається, що суму позики відповідач зобов'язалася повернути позивачу в строк до 17.09.2014 року (арк.с.4). Відповідно до вимог ч.2 ст.1047 ЦК України, обов'язковими реквізитами боргового документу є власноручний підпис боржника (позичальника). Згідно матеріалів справи, на адресу суду не надходило заперечень відповідача з приводу власноручного написання нею розписки та підписання розписки особисто нею. Крім того, в силу передбаченого ст.545 ЦК України, загального правила на позикодавця, як кредитора, покладається обов'язок підтвердити прийняття виконання. Позикодавець повинен видати позичальникові розписку про отримання виконання або повернути отриманий при укладенні договору борговий документ (розписку позичальника). Отже, якщо боржник видав кредитору в посвідчення зобов'язання борговий документ, то кредитор, приймаючи виконання, повинен повернути цей документ. Знаходження розписки у позикодавця - позивача по справі, свідчить про те, що боргове зобов'язання не припинено. Відповідно до вимог ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки [PERSON] частково повернула [PERSON] суму позики у розмірі 3000,00 грн., то залишок несплаченої суми боргу становить 8000,00 грн.: (11000,00 грн. (сума позики) - 3000,00 грн. (повернуті грошові кошти) = 8000,00 грн. (залишок несплаченої суми боргу). Так, згідно даних Державного комітету статистики України, з вересня 2014 року по грудень 2014 року індекс інфляції складав: у вересні 2014 року - 102,9; у жовтні 2014 року - 102,4; у листопаді 2014 року - 101,9; у грудні 2014 року - 103,0. Таким чином, суму індексу інфляції необхідно вирахувати наступним чином: 8000,00 грн.х1,029х1,024х1,019х1,03 = 8847 грн. 42 коп. Отже, сума індексу інфляції становить: 8847 грн. 42 коп. - 8000 грн. 00 коп. = 847 грн. 42 коп. Відповідно до вимог ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог. Оскільки позивачем була заявлена вимога про стягнення з відповідача інфляційних витрат у сумі 589 грн. 80 коп., то відповідно до вимог ч.1 ст.11 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума інфляційних витрат у розмірі - 589 грн. 80 коп. Три відсотки річних необхідно вирахувати наступним чином: прострочення оплати становить 109 днів. Розмір 3% річних з простроченої суми за 1 рік становить: (8000 грн. 00 коп. х 3% річних) = 240 грн. 00 коп. Отже, три відсотки річних від простроченої суми за 109 днів становить: 240 грн. 00 коп./ 365 днів х 109 днів = 71 грн. 67 коп. Таким чином, загальна сума боргу становить: 8000 грн. 00 коп. (сума боргу) + 589 грн. 80 коп. (інфляційні витрати) + 71 грн. 67 коп. (три відсотки річних від простроченої суми за 109 днів) = 8661 грн. 47 коп., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Як вбачається з квитанцій №1781 від 26.11.2014 року та №3121 від 21.01.2015 року, позивач поніс витрати на правову допомогу у розмірі 250 грн. 00 коп. та 500 грн. 00 коп., тобто, разом на суму 750 грн. 00 коп., яка підлягає стягнення з відповідача на користь позивача (арк.с.7). Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial