Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

05.09.2018 року [PERSON] звернувся до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва про зняття арешту з майна. В позовних вимогах позивач просить: зобов'язати Святошинський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва зняти арешт з автомобіля марки Fopd, моделі Scorpio 2.0і, 1987 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], що накладений Постановою відділу державної виконавчої служби у м. Києві від 15.12.2003р. з [PERSON], 1958 року народження, паспорт серії [NUMBER], виданий 22 червня 2000 року Ленінградським РУ ГУ МВС України в місті Києві, ідентифікаційний код [NUMBER], що було винесено на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження постанова № 408/37 від 15.12.2003 року, вхідний № 12853 від 30.12.2003 року. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [PERSON], на правах власності належить транспортний засіб, автомобіль марки Fopd, моделі Scorpio 2.0і, 1987 року випуску, державний номерний знак [NUMBER]. У липні 2018 р. під час оформлення договору куплі-продажу автомобіля в відділенні сервісного центру МВС було відмовлено. Святошинським районним відділом Державної виконавчої служби міста Києва в рамках невідомого позивачу виконавчого провадження було винесено постанову про арешт майна боржника. Постанова № 408/37 від 15.12.2003 року, вхідний № 12853 від 30.12.2003 року. Згідно вказаної постанови було накладено арешт на транспортний засіб, що належить [PERSON], 1958 року народження, паспорт серії [NUMBER], виданий 22 червня 2000 року Ленінградським РУГУ МВС України в місті Києві, ідентифікаційний код [NUMBER]. Після цього, у липні 2018 року [PERSON] вчинив запит для з'ясування деталей та матерілалів справи до Відділу ДВС Святошинського районного управління юстиції у місті Києві, щодо припинення чинності арешту та отримав відповідь від 31.07.2018 року, відповідно до якої, справа знищена. Обтяження у вигляді арешту майна, яке належить позивачу, на праві власності, створює перешкоди у здійсненні права розпоряджатися майном, а саме скласти договір куплі-продажу. Виконавча справа уже знищена, у зв'язку з тим, що закінчився термін зберігання, а також враховуючи те, що встановити підстави накладання арешту не виявляється можливим, оскільки виконавчі провадження та журнали реєстрації виконавчих проваджень, на даний час знищені, враховуючи те, що вказані заборони були внесені до реєстру в 2003 році, а також позивач [PERSON], не має можливості із-за відсутності будь-якої інформації погасити заборгованість, існує необхідність скасувати заборону відчуження транспортного засобу, постанова № 408/37 від 15.12.2003 року, вхідний № 12853 від 30.12.2003 року Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва. Так як наявність обтяження майна позбавляє позивача в повному обсязі реалізувати право власності, позивач звернувся до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином. До суду заперечення на заявлені вимоги не надійшли. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Як встановлено в судовому засіданні, що [PERSON], на правах власності належить транспортний засіб, автомобіль марки Fopd, моделі Scorpio 2.0і, 1987 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] (а.с. 9). Згідно з інформацією, наданою Головним територіальним управління юстиції у м. Києві Святошинський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва від 31.08.2018 року, № 53886, про накладення арешту на автомобіль марки FORD SCORPIO, 1987 року випуску, ДНЗ: 070-32 КН, згідно постанови державного виконавця про арешт майна боржника та заборони на його відчуження № 408/37 від 15.12.2003 року, повідомили, що відповідно до вимог наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями» від 07.06.2017 року № 1829/5 зі змінами, строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік. Таким чином, виконавче провадження, за яким було накладено арешт на майно боржника, на виконанні у відділі не перебуває, надати більш детальну інформацію, щодо переліку проведених дій, їх дат та наслідків проведених під час перебування виконавчого документа не виявляється можливим у зв'язку із знищенням матеріалів виконавчого провадження (а.с. 5). На даний час виконавче провадження знищене у зв'язку із закінченням терміну зберігання. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження»). Частина 2 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Враховуючи викладене, оскільки право власності позивача ніким не оспорюється, підстави для арешту майна на даний час відсутні, а тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та необхідність зняти арешт з автомобіля. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved