Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

06.11.2018 року представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом, яким просить позбавити відповідачів батьківських прав відносно їхнього спільного сина [PERSON], [INFO] та стягнути аліменти на утримання вказаної дитини з кожного відповідача в розмірі по 1 / 4 частини всіх доходів, але не менше, ніж встановлені законом 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідачі, будучи батьками дитини, не виконують своїх батьківських обов'язків щодо її виховання та утримання, не цікавляться його життям, не проявляють ніякого батьківського піклування, та не надають будь-якої матеріальної допомоги, хоча таку можливість мають. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], будучиповідомленими належним чином про час та місце судового засідання - удовими повістками та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади, до суду не з'явилися, не надали суду заперечень або пояснень щодо предмету та підстав позову. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, обґрунтовуючи їх доводами, викладеними у позові, просив суд розглянути справу заочно, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, та просив задовольнивши позов в повному обсязі, суд ухвалою вирішив, що справа підлягає розгляду заочно. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] підтримав доводи представника органу опіки та піклування, пояснивши, що [PERSON] є його падчіркою, яку він виростив з малку - з чотирирічного віку, в неї є вади здоров'я - легка розумова відсталість, проте вона вийшла заміж, вони - свідок та його дружина - мати [PERSON] - у всьому допомагали [PERSON] і її чоловіку - підтримували чим могли молоду сім'ю, у тому числі продуктами, побутом, після народження дитини - в догляді за дитиною, придбанні дитячих речей, проте виявилося, що в [PERSON] і її чоловіка майже відсутні батьківські почуття та почуття обов'язку перед дитиною - [PERSON] кілька разів, навіть до одруження зникала в невідомому напрямку і з'являлася вдома через місяць-два, або ж, навіть, три, тому і цього разу, коли спочатку вона, а потім її чоловік зникли, вони - свідок та його дружина - батьки [PERSON] - не відразу почали її шукати, і дитину забрали від сусідки, де її покинув зять - собі, проте батьки хлопчика досі не з'явилися. Хлопчик наразі перебуває в його, свідка, родині, - яка складається з нього, свідка, його дружини - матері [PERSON], та ще шістьох їхніх спільних дітей - братів і сестер [PERSON], деякі вже повнолітні, допомагають родині вести домашнє господарство, допомагають доглядати й сина [PERSON]. Він, свідок, вважає, що з [PERSON] - його падчірки та чоловіка [PERSON] гарних батьків не вийшло і на їх виправлення сподіватися не приходиться, оскільки вони не досягли психологічної дорослості, відповідальність до подружнього життя і до дитини в них досі не з'явилася. Вислухавши у судовому засідання думку представника позивача, пояснення свідка, вивчивши позовні вимоги та доводи позивача, дослідивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі за наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні ним правовідносини: - від шлюбу, що був зареєстрований 18.08.2015 року Болградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Одеській області між громадянином України [PERSON] та громадянкою Р.Молдова [PERSON], [INFO] року народилася дитина - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] від 19.09.2017, а/з 296 (а.с.7); - відповідач [PERSON] проживає у [ADDRESS] без реєстрації, з ним разом проживають дружина - відповідач [PERSON] та син [PERSON], що підтверджується довідкою Калчівської сільської ради Болградського району Одеської області за №2129 від 16.10.2018 року (а.с.8); - згідно висновку органу опіки та піклування - Болградської районної державної адміністрації Одеської області №03/01-26/1711 від 05.10.2018року, - батьки ухиляються від виконання батьківських обов'язків щодо утримання та виховання дитини: не працюють, зловживають алкогольними напоями, ведуть аморальний спосіб життя, іноді залишають дитину без батьківського піклування. Батьки неодноразово попереджались про відповідальність згідно законодавства України, їм надавались терміни для усунення виявлених недоліків. 23.07.2018 року Служба у справах дітей отримала письмове повідомлення Калчевської сільської ради про неналежне виконання батьківських обов'язків [PERSON] та [PERSON] та залишення малолітньої дитини [PERSON], [INFO], без батьківського піклування, повідомивши, що після сварки батьки залишили дитину у чужої людини - [PERSON] - сусідки. Дитина була голодна, брудна, залякана. З 23.07.2018 року мати покинула родину та зникла у невідомому напрямку, тому доцільно вирішити питання про позбавлення відповідачів батьківських прав (а.с. 3); - згідно рішення служби у справах дітей Болградської районної державної адміністрації Одеської області від 27.07.2018 року за №306, хлопчик [PERSON] був [INFO] року, залишений без батьківського піклування, тимчасово влаштований до тимчасової родини [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: Одеська область, Болградський район, с.Калчева, вул. Спортивна,24 ( а.с.4); - згідно акту обстеження житлово-побутових умов родини відповідачів від 29.01.2018 року, було виявлено не задовільними та не достатніми умови для проживання і виховання дитини, антисанітарія (а.с.10,15); - згідно характеристики з місця проживання, [PERSON] характеризується негативно, основного місця роботи не має, працює на тимчасових польових роботах, не в змозі утримувати сім'ю, доглядати за дитиною не може, після від'їзду дружини віддавав дитину в сім'ю матері дружини, а останнього разу - залишив хлопчика в сусідки і зник, не пояснивши куди і чи надовго (а.с.12); - згідно характеристики з місця проживання, [PERSON] характеризується негативно, сімейне життя в неї не склалося, вона посварилася з чоловіком і виїхала за межі населеного пункту, залишивши дитину чоловікові, на даний час місце перебування її невідоме (а.с.13); - згідно листа секретаря Калчівської сільської ради Болградського району Одеської області, відповідачі [PERSON] та [PERSON] неналежно виконують свої батьківські обов'язки, після сварки вони залишили малолітню дитину - їхнього спільного сина [PERSON], [INFO], в чужої людини - сусідки [PERSON] і на теперішній час місцезнаходження їх не відомо, на телефонні дзвінки не відповідають. [PERSON] з 20.07.2018 року до дитини не навідувався, дитину узяли до себе батьки [PERSON], де вона (дитина) на теперішній час й перебуває, має належний догляд, умови в родині достатні для утримування і виховання дитини, родина характеризується позитивно (а.с.14). В силу п.2ч.1ст.164 Сімейного Кодексу України, яка передбачає підстави позбавлення батьківських прав, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Отже, виходячи з досліджених судом доказів вбачається, що своїми діями відповідачі свідомо порушують свої зобов'язання закріплені в статті 51 Конституції України від 28 червня 1996 року, згідно якої: батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Аналогічне твердження закріплене і у ст.180 Сімейного Кодексу України. В принципі №6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, записано: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». В ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, що діє на Україні з 27 вересня 1991 року вказано: «Держави-учасники зобов'язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, приймаючи до уваги права та обов'язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи». Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402 зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних доля всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 11 цього ж Закону вказано, що сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно статті 12 вищеназваного Закону вказано, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 15 цього ж Закону встановлено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею. При розгляді даної цивільної справи достовірно було встановленою що відповідачі свідомо не виконують своїх обов'язків з виховання дитини [PERSON], [INFO] року, не займаються вихованням дитини, матеріально її не забезпечують, не піклуються про неї, покинули її напризволяще і зникли у невідомому напрямку. Статтею 164 Сімейного Кодексу України встановлено підстави позбавлення батьківських прав, а саме п.2 ч.1 - ухиляння від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Необхідно зазначити, що ухилення від виконання юридичного обов'язку - виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Виходячи з вищевикладеного, діючи в інтересах дитини, суд вважає можливим задовольнити позов і позбавити [PERSON] та [PERSON]батьківських прав відносно дитини - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.2 ст.165 СК України, одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Необхідно відмітити, що за положеннями ч.2 ст. 166 СК України - особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Outcome: approved