Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

05\~липня 2018\~року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, яким просить стягнути щомісячно з [PERSON] на її користь аліменти на її утримання, як дружини, у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку, починаючи стягнення з 05 липня 2018 року, до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трьох років; стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що в період з 13\~вересня 2014\~року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Позивач та відповідач проживають окремо. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання сина не надає. У звязку з цим, позивач звернулась до суду з даним позовом. В судове засідання сторони не зявились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Натомість подали до суду заяви, в яких позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, розгляд справи просила здійснити у її відсутність. Відповідач позов визнав повністю та просив розгляд справи проводити у його відсутність. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Крім того, згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши заяви позивача та відповідача, матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 13 вересня 2014 року сторони зареєстрували шлюбу. Наведене підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ОК № 177294 видане повторно 16 січня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київські області (а.с. 7). Від цього шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Наведене підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ОК №316679 виданого 09 грудня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області (а.с. 5). З довідки Реєстраційної служби Бориспільської міської ради Київської області від 10 липня 2017 року за № 20-36-1334 встановлено, що [PERSON] проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні (а.с. 6). Судом також встановлено, що між позивачем та відповідачем склалися сімейні правовідносини щодо утримання дитини, які врегульовані Сімейним кодексом України. Частиною 2, 3 ст. 84 СК України вказано, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо утримання дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Відповідно ст. 180 СК України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно ч.1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Судом встановлено, що відповідач працює вантажником у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Фора» та має стабільний заробіток. Наведене підтверджується довідкою про доходи № 1646 виданою Товариством з обмеженою відповідальністю «Фора» 25 вересня 2018 року. Інших малолітніх чи неповнолітній дітей, непрацездатних осіб на утриманні відповідача немає. Доказів протилежного суду сторонами не надано. [PERSON] не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за малолітнім сином до досягнення ним трирічного віку. Тому суд вважає, що відповідач має змогу надавати дружині грошове утримання, до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення [PERSON], [INFO], трьох років. Крім того, враховуючи вказані обставини суд приходить висновку про необхідність призначення аліментів на утримання дитини відповідно ст. 183 СК України з визначенням його розміру у частці від доходу відповідача. Інших обставин, які мали б істотне значення для визначення розміру аліментів на утримання дитини [PERSON] судом не встановлено, про них також не повідомлено позивачем та відповідачем. В частині 4 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України за № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначається, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК ( 2947-14 ).\~При цьому\~необхідно мати\~на увазі,\~що зміна\~законодавства в\~частині визначення\~мінімального розміру\~аліментів на\~одну дитину\~ не\~ є\~підставою для\~перегляду постановлених\~раніше судових\~рішень про\~їх стягнення.\~Що ж\~до максимального\~розміру аліментів,\~які стягуються\~ з\~ боржника,\~ то\~відповідно до\~ч.\~3\~ст.\~70\~Закону України\~від 21\~квітня 1999\~року за\~№ 606-XIV\~«Про виконавче\~провадження» він\~не повинен\~перевищувати 50\~відсотків заробітної плати цієї особи. У звязку з\~наведеним суд\~вважає,\~що розмір\~аліментів на\~утримання [PERSON], [INFO],\~слід визначити\~в розмірі\~1/4 частки від всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Проти вказаного розміру аліментів не заперечує і сам відповідач. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. При цьому судом враховано вимоги ч. 1 ст. 191 СК України, згідно якої аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, тобто з 05 липня 2018 року. На підставі викладеного та

Outcome: approved