Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

04 лютого 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про зобов'язання вчинити дії. В своїй заяві позивач зазначав, що він є власником 1/2 частини квартири[ADDRESS]. Власницею іншої половини квартири є відповідачка - [PERSON]. Свої частини квартири вони успадкували, позивач після смерті в [INFO] його матері, а відповідачка після смерті в [INFO] її батька, який був рідним братом позивача. Ще за життя брата комунальними організаціями міста були подані позовні заяви до суду про стягнення боргу за комунальні послуги, які так і не були оплачені, бо брат позивача тяжко хворів останні роки, і його пенсії по інвалідності на оплату комунальних послуг не вистачало. Після смерті [PERSON] представники комунальних організацій звернулись до позивача щодо погашення боргів, бо він проживав разом з братом і доглядав за ним. Розуміючи, що ці борги все рівно треба буде сплачувати, позивач сплатив більшу їх частину самостійно. Також позивач просить врахувати, що останні 20 років його брат не спілкувався ні з своєю донькою, ні зі своєю колишньою дружиною. Донька всі ці роки ні разу не приходила до батька ні в лікарню, ні додому. Всього ним протягом серпня 2011 року сплачено 9500 гривень, про що надані відповідні квитанції. Вважає, що оскільки відповідачка успадкувала 1/2 частину квартири - вона повинна тепер відшкодувати йому 1/2 частину заборгованості за комунальні послуги по цій же квартирі. Крім того, при оформленні в 2013 році права власності в порядку спадкування позивачем були сплачені певні кошти, в тому числі 500 гривень за експертну оцінку спадкового майна, тобто квартири [ADDRESS]. В подальшому на підставі того ж висновку експерта свою частину квартири успадкувала і відповідачка, а тому вона повинна відшкодувати йому половину вартості такої експертизи. Оскільки при зустрічах та телефонних розмовах мати відповідачки - [PERSON] - відмовилась сплачувати будь-які кошти - позивач змушений звернутись за захистом своїх законних прав до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої вимоги підтримав в повному обсязі, прохав їх задовольнити. В судовому засіданні представник відповідачки [PERSON] позовні вимоги не визнав в повному обсязі, пояснив, що жодних правових підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] немає. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, перебуваючи в межах позовних вимог та дотримуючись принципів змагальності сторін й диспозитивності цивільного судочинства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають. Згідно положень ст.214 Цивільного процесуального кодексу України під час ухвалення рішення суд вирішує низку питань, серед яких - чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. В ході судового розгляду даної справи встановлено та об'єктивно підтверджено її матеріалами, що Власницею квартири [ADDRESS] була [PERSON], яка померла [INFO], що підтверджується Свідоцтвом [NUMBER] (а.с.7). Після її смерті спадщину прийняли два спадкоємці - її рідні сини - [PERSON] та [PERSON]. При чому останній залишився проживати у вказаній квартирі, а [PERSON] подав відповідну заяву до державної нотаріальної контори, проте не отримував свідоцтво про право на спадщину до листопада 2013 року, тобто понад шість років (а.с.6). [INFO] [PERSON] теж помер, що підтверджується Свідоцтвом [NUMBER] (а.с.8). Протягом 2007 - 2011 років по вказаній квартирі зростала заборгованість за комунальні послуги, і 08, 09, 18 та 19 серпня 2011 року позивач - [PERSON] - погасив значну частину цієї заборгованості, про що свідчать надані ним квитанції (а.с.9 - 13). Суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, оскільки згідно ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами законодавства, а також їз дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Згідно ст.14 Цивільного кодексу України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї. Позивачем не наведено жодного нормативного акту чи вимоги закону, якою б на відповідачку покладався обов'язок по сплаті коштів за комунальні послуги, які були нараховані спадкодавцю при його житті, і за якими самі комунальні підприємства не пред'являли претензій ні до неї особисто, ні в державну нотаріальну контору, як то передбачено ст.1281 Цивільного кодексу України. Крім того суд враховує, що сам позивач не являвся спадкоємцем після смерті свого рідного брата, оскільки відповідачка як рідна донька спадкодавця відносилась до першої черги спадкоємців, тому будь-яких підстав для погашення заборгованості за свого брата у позивача не було. Про існування доньки у свого рідного брата позивач знав, що він не заперечував і в судовому засіданні. Характер відносин між батьком та донькою до справи ніякого відношення не має, оскільки [PERSON] заповіт не складався, його донька права спадкування не позбавлялась. Крім того, суд також враховує, що за твердженнями самого позивача весь цей час і документи, і ключі від успадкованої квартири перебували і перебувають у нього, в даний час з його дозволу в квартирі мешкають інші особи, що фактично свідчить про те, що відповідачка жодного дня не користувалась і не могла користуватись успадкованим майном. Спір про витребування оригіналу правовстановлюючого документа двічі передавався на розгляд Лубенського міськрайонного суду. Що стосується вимоги позивача про стягнення 1/2 частини вартості проведеної експертизи, суд приходить до наступних висновків : Як визнав сам позивач, висновок експерта він замовляв на вимогу державного нотаріуса, і саме йому він передав вказаний висновок. Відповідачка на руки такий висновок не отримувала, жодних незаконних дій для його отримання не вчиняла. Натомість сам позивач впродовж двох років утримував оригінал правовстановлюючого документа на спадкову квартиру, тим самим унеможливлюючи оформлення свідоцтва про право на спадщину відповідачкою. Дії державного нотаріуса з приводу використання висновку експерта і для оформлення спадщини відповідачкою [PERSON] не оскаржував. За таких обставин правові підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] відсутні. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed