Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

06.07.2017 [PERSON] звернулась до Корольовського районного суду м. Житомира із вказаним позовом, в якому, з урахуванням збільшення позовних вимог від 04.06.2018 (а.с.80-85), зазначила, що зав. кафедрою менеджменту організацій і адміністрування ім. М.П.Поліщука [PERSON] та деканом факультету економіки та менеджменту Житомирського національного агроекологічного університету [PERSON] були поширені неправдиві відомості, що принижують її честь, гідність та ділову репутацію. Так, позивач зазначила, що деканом факультету економіки та менеджменту Житомирського національного агроекологічного університету [PERSON] та зав. кафедрою менеджменту організацій і адміністрування ім. М.П.Поліщука [PERSON] було направлено ректору Університету та голові комісії з протидії корупції [PERSON] службову записку, в якій зазначено, що « [PERSON] використовує корупційну схему примушення студентів записуватися тільки до неї на виконання курсової роботи з дисципліни «Менеджмент організацій», що гарантувало їм в подальшому вдале здавання іспиту з цієї дисципліни. Тиск на студентів чинився в грубій формі з погрозами», «для здійснення корупційної схеми професор [PERSON] використала інструмент «маніпулювання методичними рекомендаціями», а саме - здійснила спробу затвердити на засіданні кафедри методичні рекомендації до написання курсових робіт з дисципліни «Менеджмен і організацій», в яких представлена звужена тематика, неохоплені усі вектори розгляду цієї дисципліни, приписані приклади заяв, які студенти мають писати до [PERSON] , щоб узяти дозвіл на написання курсової роботи. Це робилось для збереження корупційної схеми підготовки курсових проектів із подальшою здачею іспиту [PERSON] та трансформацією цих робіт у дипломні роботи під її керівництвом. Така практика міцно вкоренилася у діяльності [PERSON] », «на засіданнях кафедри було повідомлено про вжиття заходів щодо припинення корупційних схем професора [PERSON]. Просимо Вас вивчити викладені факти та припинити зловживання [PERSON] , що псують гарну репутацію навчального закладу, створюють перепони для студентів в отриманні якісної освіти, вселяють у них зневіру». Крім цього, позивач вказала, що зав. кафедрою менеджменту організацій і адміністрування ім. М.П.Поліщука [PERSON] було направлено на адресу ректора Університету та заступника міністра Міністерства освіти і науки України [PERSON] службову записку №68/01- 12 від 25.11.2016 додатково із такою інформацією «доводжу до вашого відома, що професором кафедри менеджменту організацій і адміністрування ім.М.П.Поліщука [PERSON] здійснюється маніпулювання інформацією шляхом встановлення студентам неправомірних і непрозорих вимог до написання курсової роботи з дисципліни «Менеджмент організацій», що не сприяє успішному виконанню навчального плану та псує імідж університету серед студентської аудиторії. Наразі ці методичні рекомендації не пройшли затвердження на кафедрі, а студенти заочної форми навчання залишились без відповідних матеріалів. Обговорення ситуації здійснювалось на засіданні кафедри (витяг з протоколу прикладаю, було прийнято рішення щодо неприпустимості штучного створення студентам перепон у навчанні шляхом надання їм спотвореної інформації). На разі ситуацію беру під особистий контроль». Крім того, вказану службову записку №68/01-12 від 25.11.2016 було направлено на адресу Міністерства освіти і науки України та додатково зазначено інформацію про те. що «питання курсового проектування з дисципліни «Менеджмент організацій» неодноразово розглядалось на засіданнях кафедри менеджменту організацій і адміністрування ім. М.П.Поліщука у зв`язку із систематичними безпідставними намаганнями-професора [PERSON] втручатися у процес розподілу студентів, які виконують ці курсові роботи, між викладачами; нав`язування їм тем. що не відповідають змісту дисципліни «Менеджмент організацій», а також спробами затвердити методичні рекомендації з виконання цих курсових робіт у «старій» редакції (витяги з протоколів №7 від 15.11.2016 року, протокол №16 від 16.05.2017 року). Окремо на засіданнях кафедри розглядалися питання непрофесійної та неетичної поведінки професора [PERSON] її тиску на студентів, намагання створення корупційних схем, що не сприяє нормальній організації навчального процесу». В зв`язку з викладеним позивач просить: «Визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] інформацію поширену деканом факультету економіки та менеджменту Житомирського національного агроекологічного університету [PERSON] та завідувачем кафедри менеджменту організацій і адміністрування ім. М.П. Поліщука [PERSON] ректору Житомирського національного агроекологічного університету [PERSON] та голові комісії з проти корупції [PERSON] а саме « [PERSON] використовує корупційну схему примушення студентів записуватися тільки до неї на виконання курсової роботи з дисципліни «Менеджмент організацій», що гарантувало їм в подальшому (зі слів [PERSON] ) вдале здавання іспиту з цієї дисципліни. Тиск на студентів чинився в грубій формі з погрозами. Для здійснення корупційної схеми професор [PERSON] використала інструмент «маніпулювання методичними рекомендаціями», а саме здійснила спробу затвердити на засіданні кафедри методичні рекомендації до написання курсових робіт з дисципліни «Менеджмент організацій», в яких представлена звужена тематика, неохоплені усі вектори розгляду цієї дисципліни, приписані приклали заяв, які студенти мають писати до [PERSON] щоб узяти дозвіл на написання курсової роботи. Це робилось для збереження корупційної схеми підготовки курсових проектів із подальшою здачею іспиту [PERSON] та трансформацією цих робіт у дипломні роботи під її керівництвом. Така практика міцно вкоренилася у діяльності [PERSON] (проблема обговорювалася на засіданнях кафедри, протокол №7 від 15.11.2016 року, протокол №16 від 16,05.2017 року). На засіданнях кафедри було повідомлено про вжиття заходів щодо припинення корупційних схем професора [PERSON] . Просимо Вас вивчити викладені факти та припинити зловживання [PERSON] що псують гарну репутацію навчального закладу, створюють перепони для студентів в отриманні якісної освіти, вселяють у них зневіру». Визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] інформацію поширену завідувачем кафедри менеджменту організацій і адміністрування ім. M.П. Поліщука [PERSON] ректору Житомирського національного агроекологічного університету [PERSON], та заступнику міністра Міністерства освіти і науки України [PERSON] а саме «доводжу до вашого відома, що професором кафедри менеджменту організацій і адміністрування ім.М.П.Поліщука [PERSON] здійснюється маніпулювання інформацією шляхом встановлення студентам неправомірних і непрозорих вимог до написання курсової роботи з дисципліни «Менеджмент організацій», що не сприяє успішному виконанню навчального плану та псує імідж університету серед студентської аудиторії. Наразі ці методичні рекомендації не пройшли затвердження на кафедрі, а студенти заочної форми навчання залишились без відповідних матеріалів. Обговорення ситуації здійснювалось на засіданні кафедри (витяг з протоколу прикладаю, було прийнято рішення щодо неприпустимості штучного створення студентам перепон у навчанні шляхом надання їм спотвореної інформації). На разі ситуацію беру під особистий контроль.» Зобов`язати [PERSON] та [PERSON] спростувати поширену ними інформацію ректору Житомирського національного агроекологічного університету [PERSON] та заступнику міністра Міністерства освіти і науки України [PERSON] шляхом направлення доповідної записки із зазначенням відомостей, що містять спростування поширеної недостовірної інформації». Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали з викладених у ньому підстав. Відповідачі та їх представник у судовому засіданні позов не визнали, посилаючись на те, що поширена ними інформації ґрунтувалася на чисельних скаргах студентів, а тому є достовірною. Судом встановлено, що відповідно до контракту від 25 жовтня 2012 року позивач працює на посаді професора кафедри менеджменту організацій і адміністрування ім.М.П.Поліщука Житомирського національного агроекологічного університету, що підтвердилось копією контракту (а.с.7). 16 травня 2017 року відбулося засідання кафедри менеджменту організацій і університету, де були присутні завідувач кафедри [PERSON] , професор [PERSON] (позивач), доценти: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , старший викладач: [PERSON] , лаборант [PERSON] . У витязі з протоколу засідання кафедри менеджменту організацій і адміністрування ім.М.П.Поліщука №16 від 16 травня 2017 року, який позивач подала на підтвердження обставин поширення відповідачем неправдивих відомостей щодо неї, зазначено: «слухали: інформацію зав.кафедри [PERSON] про організацію навчального процесу при викладанні дисципліни «Менеджмент організацій» студентам заочної форми навчання ОС «Спеціаліст», «Магістр», яка зазначила: 1) на сесії у листопаді ці студенти звернулись до зав кафедри із проблемою «викладач [PERSON] заставляє писати заяви на курсові роботи й записуватись тільки до неї на керівництво ними». Зав . кафедри роз`яснила студентам, що керівництво курсовими роботами здійснюють чотири викладачі й заяви писати не потрібно, вони самостійно обирають тему й виконують роботу. [PERSON] повідомила, що ці проблема вже розглядалася на засіданні кафедри (протокол №7 від 15.11.2016). 2). у квітні, прибувши на сесію, студенти знову звертаються до зав. кафедри з приводу постійного тиску й погроз з боку викладача [PERSON] , зокрема «хто до мене не записався на курсову роботу - на іспит можете не приходити, у цьому університеті ви нічому не навчитесь тощо; доводять інформацію щодо постійних висловлювань [PERSON] про непрофесійність усіх викладачів крім неї; 3) студенти просять дати їм можливість спокійно навчатися, а не вислуховувати на заняттях невдоволення викладачем [PERSON] ситуації в університеті. 4) Студенти мають записані на телефон висловлювання [PERSON] , звернення до ректора й декана із описом ситуації й проханням втрутитися в ситуацію». «3) недопустимим вбачається тиск на студентів з боку професора [PERSON] , оскільки завдання викладача учити, а не тиснути. Наголосила, що в умовах, коли важко здійснити набір студентів, така поведінка викладача є неприпустимою, студенти розчаровуються у навчанні й розказують потенційним студентам про проблеми в отриманні освітніх послуг в цьому ВНЗ». (а.с.10-11). Відповідачем [PERSON] були надані суду копії заяв студентів вузу на її ім`я, про тиск і погрози [PERSON] на студентів. Зокрема в заяві від 12.05.2017 за підписом тринадцяти студентів зазначено, що « [PERSON] на заняттях постійно вдавалась до тиску, погроз із тим, щоб йшли до неї для написання курсових робіт. Також ми маємо аудіо записи щодо постійного паплюження керівництва університету, деканату [PERSON] Просимо Вас сприяти нормальному завершенню навчального процесу дисципліни «Менеджмент організацій» (а.с.64). В заяві від 12.05.2017 старости групи [PERSON] зазначено - « [PERSON] на першій лекції повідомила, про необхідність записуватись на курсову роботу тільки до неї, писати заяву на ім`я ректора.» «На наступних заняттях [PERSON] продовжувала чинити тиск. У квітні ми приїхали на сесію й знову почався тиск з боку [PERSON] , погрози, що не записавшись до неї на курсові роботи - на іспити ми можемо не приходити. [PERSON] постійно повторювала, що тільки вона є справжнім викладачем, усі інші - ніщо, говорила про великі кадрові проблеми університету, що вона буде скаржитись у всі інстанції на своїх колег. Нам не зрозуміло навіщо це говорилось, оскільки ми не слухати на заняттях про внутрішні розборки викладачів ..» «Просимо розібратись у ситуації і не допускати подібного у майбутньому, оскільки це ображає студентів й ставить питання про недолугу поведінку певних викладачів, які псують імідж університету» (а.с.65). Таким чином, аналізуючи інформацію, зазначену у вищевказаних заявах, суд дійшов до висновку, що в університеті дійсно мав місце конфлікт між позивачем [PERSON] та студентами, і вказане питання було предметом обговорення на засіданні кафедри. Також судом встановлено, що відповідач [PERSON] як зав.кафедри менеджменту організації і адміністрування ім. М. П .Поліщука зверталася із службовою запискою до ректора Житомирського національного агроекологічного університету професора [PERSON] та декана факультету економіки та менеджменту [PERSON] , в якій зазначила - « Довожу до відома, що професором кафедри менеджменту організацій адміністрування ім. М. П .Поліщука [PERSON] здійснюється маніпулювання інформацією шляхом встановлення студентам неправомірних та непрозорих вимог до написання курсової роботи з дисципліни «Менеджмент організацій», що не сприяє успішному виконанню навчального плану та псує імідж університету серед студентської аудиторії. Наразі ці методичні рекомендації не пройшли затвердження на кафедрі, а студенти заочної форми навчання залишились без відповідних матеріалів. Обговорення ситуації здійснювалось на засіданні кафедри (витяг з протоколу прикладаю, було прийнято рішення щодо неприпустимості штучного створення студентам перепон у навчанні шляхом надання їм спотвореної інформації). На разі ситуацію беру під особистий контроль» (а.с.66). Аналізуючи зазначену інформацію, що викладена в службовій записці, суд приходить до висновку про те, що вона не є недостовірною, та такою, що принижує честь і гідність позивача, оскільки в ній відповідач [PERSON] , в межах своїх службових повноважень доповідає керівництву кафедри та університету про ситуацію, що склалася між професором [PERSON] та студентами, яка дійсно мала місце, зазначає про прийняті міри щодо врегулювання даної ситуації (обговорення на засіданні кафедри), висловлюючи при цьому оціночні судження - «здійснюється маніпулювання інформацією шляхом встановлення студентам неправомірних та непрозорих вимог до написання курсової роботи з дисципліни «Менеджмент організацій», що не сприяє успішному виконанню навчального плану та псує імідж університету серед студентської аудиторії». Також судом встановлено, що декан факультету економіки та менеджменту [PERSON] та зав. кафедри менеджменту організацій і адміністрування ім.М.П. Поліщука [PERSON] зверталися із службовою запискою до ректора ЖНАЕУ [PERSON] та голови комісії з протидії корупції [PERSON] , в якій крім іншого зазначили: « [PERSON] використовує корупційну схему примушення студентів записуватися тільки до неї на виконання курсової роботи з дисципліни «Менеджмент організацій», що гарантувало їм в подальшому (зі слів [PERSON] ) вдале здавання іспиту з цієї дисципліни. Тиск на студентів чинився в грубій формі з погрозами. Для здійснення корупційної схеми професор [PERSON] використала інструмент «маніпулювання методичними рекомендаціями», а саме здійснила спробу затвердити на засіданні кафедри методичні рекомендації до написання курсових робіт з дисципліни «Менеджмент організацій», в яких представлена звужена тематика, неохоплені усі вектори розгляду цієї дисципліни, приписані приклди заяв, які студенти мають писати до [PERSON] щоб узяти дозвіл на написання курсової роботи. Це робилось для збереження корупційної схеми підготовки курсових проектів із подальшою здачею іспиту [PERSON] та трансформацією цих робіт у дипломні роботи під її керівництвом. Така практика міцно вкоренилася у діяльності [PERSON] (проблема обговорювалася на засіданнях кафедри, протокол №7 від 15.11.2016, протокол №16 від 16,05.2017). На засіданнях кафедри було повідомлено про вжиття заходів щодо припинення корупційних схем професора [PERSON] . Просимо Вас вивчити викладені факти та припинити зловживання [PERSON] що псують гарну репутацію навчального закладу, створюють перепони для студентів в отриманні якісної освіти, вселяють у них зневіру». Аналізуючи змість поширеної у вказаній службовій записці, суд дійшов до висновку про те, що в ній міститься недостовірна інформація яка принижує честь гідність та ділову репутацію позивача, оскільки її автори стверджують про використання позивачем [PERSON] корупційних схем. Так, відповідно до Академічного тлумачного словника слово «корупція» означає підкупність, продажність урядовців і громадських діячів. Відповідно до ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», корупція - використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей. Таким чином, ствердження про створення і підтримання [PERSON] корупційних схем, що було викладене у службовій записці дають підстави вважати та можуть формувати думку у осіб, яким вона була поширена, що [PERSON] є людиною, яка вчиняє (вчинила) правопорушення, передбачене Законом України «Про запобігання корупції», що беззаперечно ганьбить її честь, гідність та ділову репутацію. При цьому, судом враховується, що зазначена інформація не є оціночним судженням про роботу позивача [PERSON] , оскільки викладена у стверджувальній формі та на думку суду знаходиться поза межами допустимої критики. Суду не надано доказів того, що [PERSON] до поширення даної інформації або після була притягнута до відповідальності за вчинення будь-якого корупційного правопорушення. Суд враховує, що дана інформація була поширена ректору ЖНАЕУ [PERSON] , який не є посадовою особою, що уповноважена вирішувати питання про наявність ва діях інших осіб ознак корупційного правопорушення та вирішувати інші будь-які питання пов`язані з притягненням до відповідальності за вчинення корупційного правопорушення. Разом з тим, направлення такої інформації голові комісії з протидії корупції [PERSON] на думку суду є допустимим і правомірним. Статтями 21, 28, 32 Конституції України встановлено, усі люди є вільними і рівними у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Кожна людина має право на повагу до його гідності. Кожному гарантується судовий захист права спростувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також права на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Відповідно до ст.68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. Відповідно до ч.1 ст.275 ЦК України фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч.3, 6 ст.277 ЦК України, негативна інформація поширена про особу, вважається не достовірною, якщо особа, яка її поширила не доведе протилежного. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено факт порушення особистих немайнових прав позивача [PERSON] внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, відповідно до ст.277 ЦК України, є обґрунтованою вимога позивача про визнання недостовірною даної інформації та зобов`язання відповідачів спростувати її у спосіб найбільш близький до способу її поширення - шляхом направлення ректору Житомирського національного агроекологічного університету [PERSON] службової записки із наведенням резолютивної частини даного рішення. Суд відмовляє у задоволенні позову в частині визнання недостовірною та зобов`язання спростувати інформацію, викладену в службовій записці ректору ЖНАЕУ [PERSON] , заступнику міністра Міністерства освіти України [PERSON] , оскільки позивачем та її представником не надано суду належних та допустимих доказів поширення відповідачем у вказаний спосіб недостовірної інформації яка принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача (копії службової записки не надано). Не заявлялося клопотань про її витребування. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідачів на користь позивача понесені судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам в рівних частках, по 198 грн. 50 коп. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: partial