Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

06 грудня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В позові зазначила, що 01 листопада 2014 року вона уклала з відповідачем шлюб. Від спільного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою та повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач працює слідчим Веселинівського відділення поліції Вознесенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області та отримує заробітну плату, однак в добровільному порядку допомоги на утримання доньки не надає. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частки всіх видів його доходів до досягнення донькою повноліття. Крім того подала до суду клопотання про витребування з місця роботи відповідача довідки про його заробітну плату. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує повністю, від заявленого клопотання про витребування доказів відмовилась. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає повністю. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв'язку неявкою в судове засідання всіх учасників справи, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 01 листопада 2014 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Веселинівського районного управління юстиції у Миколаївській області за актовим записом № 72, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ФП № 110893. В шлюбі мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ФП № 225968. Шлюбні відносини сторони фактично припинили внаслідок чого проживають окремо, а саме: позивачка [PERSON] разом з донькою проживає в [INFO], а відповідач [PERSON] проживає в [INFO]. Позивачка ніде не працює та згідно довідки Веселинівського районного управління соціального захисту від 05 грудня 2017 року № 2798/06-02 позивач [PERSON] отримувала щомісячно одноразову допомогу при народженні дитини в розмірі 860,00 грн. Відповідач [PERSON] працює на посаді слідчого в Веселинівському відділенні поліції Вознесенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області та отримує щомісячно заробітну плату. Відповідач [PERSON] допомоги на утримання доньки в натуральній чи грошовій формі не надає, аліменти нікому не платить. Наявність у відповідача інших дітей та непрацездатних батьків судом не встановлено. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною пятою статті 157 цього Кодексу. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина . Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3 від 15.05.2006 року встановлено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, з урахуванням матеріального становища дитини, які проживають з позивачкою та знаходиться на її утримані,та матеріального стану відповідача, який працює, отримує постійний дохід, є батьком дитини і зобов'язаний утримувати її до досягнення нею повноліття, позов визнає повністю, суд вважає, що аліменти з відповідача можливо стягнути в частці від заробітку (доходу) в розмірі 1/4 частини щомісячно, а позов підлягає задоволенню. Частиною 1 ст. 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved