Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

05 жовтня 2018 року до Балаклійського районного суду Харківської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12 червня 2008 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №1 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 742. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказав, що від шлюбу вони з відповідачем мають дитину - [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактично шлюбні стосунки між ними припинено з 2016 року, вони проживають окремо і спільне господарство не ведуть. Спору про поділ майна та місце проживання дитини немає. Ухвалою судді Балаклійського районного суду Харківської області від 24.10.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 14.11.2018 року. Позивач у судове засідання не з'явився, до суду від нього надійшла заява, у якій він просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не з'явилась, до суду від неї надійшла заява, у якій вона просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнала, виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем «[PERSON]». Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідні до них правовідносини. Шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстровано 12 червня 2008 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №1 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 742, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 12 червня 2008 року (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що убачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 01 березня 2011 року Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції (а.с. 5). Спільне життя подружжя не склалось. Фактично шлюбні стосунки між сторонами припинено, вони проживають окремо. Беручи до уваги зазначені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтею 200 ЦПК України передбачено право суду ухвалювати рішення за результатами підготовчого провадження у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем «[PERSON]». Як убачається з матеріалів справи, позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено 704,80 гривень судового збору (а.с. 1). За змістом ч.1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Беручи до уваги вищенаведене, підлягають поверненню позивачу з державного бюджету 352,40 гривень, що дорівнює 50-ти відсоткам судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову (704,80 х 0,5 = 352,40). Понесені позивачем витрати зі сплати судового збору у сумі 352,40 гривень відповідно до ст. 141 ЦПК України стягуються з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved