Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

05 березня 2018 року [PERSON] звернулась в суд з зазначеним позовом, у якому просила визначити їй додатковий строк у два місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її батька [PERSON], який помер 11.03.2012 року. Заявлені вимоги обґрунтовано тим, що спадкодавець [PERSON] за життя склав заповіт, яким усе приналежне йому майно заповів [PERSON] До складу спадкового майна увійшли: житловий будинок та земельні ділянки, однак, позивач, як спадкоємець за заповітом, отримати свідоцтво про право на спадщину не має можливості з причин пропуску строку звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Як на поважність причин пропуску зазначеного строку позивач вказала, що наявність заповіту та її користування спадковим майном (земельними ділянками та житловим будинком) вважала достатніми підставами, які свідчать про прийняття нею спадщини. Спадкоємцем за законом є сестра позивача [PERSON], яка спадщину у встановленому порядку після смерті батька також не прийняла, тому за відсутності інших спадкоємців, які б прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання позивачем заяви про прийняття спадщини, вирішення даного питання можливе лише в судовому порядку у відповідності до положень ч.3 ст.1272 ЦК України. Учасники справи в підготовче засідання не зявились. Позивач у позовній заяві одночасно просила розглядати справу у її відсутності. Вишнівський сільський голова Любомльського району Волинської області подав в канцелярію суду заяву від 20.03.2018 року за вих.№416/05-41 про відсутність заперечень щодо позову [PERSON], підтримання позовних вимог останньої та розгляд справи без участі представника сільської ради. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] на адресу суду надіслала заяву про відсутність заперечень проти задоволення позову [PERSON] та розгляд справи у її відсутності. Окрім цього вказала, що спадщини після смерті батька [PERSON] вона не приймала та вимоги щодо встановлення їй додаткового строку для прийняття спадщини вона ставити не буде. За таких обставин, розгляд справи здійснювався у підготовчому засіданні без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до положень ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України,\~ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України,\~позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. З копії свідоцтва про смерть серії І-ЕГ №121602, виданого виконавчим комітетом Радехівської сільської ради Любомльського району Волинської області 13.03.2012 року, встановлено, що [PERSON] помер 11.03.2012 року в селі Радехів Любомльського району Волинської області (а.с.4). Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Копією довідки Вишнівської сільської ради Любомльського району Волинської області від 22.02.2018 року №1-133, копією витягу з погосподарської книги №1 за 2012 рік Вишнівської (Радехівської) сільської ради від 22.02.2018 року №1-132 та копією витягу з архівної копії рішення Радехівської сільської ради Любомльського району з додатками від 25.ХІ.1994 року №2/2 «Про приватизацію земельних ділянок громадян» стверджено, що до складу спадщини [PERSON] увійшли: житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться в с.Радехів по вул.Шевченка, 17, Любомльського району Волинської області, та пять земельних ділянок загальною площею 3,42 га, які розташовані на території Радехівської сільської ради Любомльського району Волинської області (а.с.4 на звороті, 5, 5 на звороті). Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно копії заповіту, посвідченого секретарем Радехівської сільської ради Любомльського району 06.03.2012 року, [PERSON] за життя, на випадок своєї смерті, усе приналежне йому майно заповів [PERSON] (а.с.6). Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є третя особа [PERSON], що підтверджується копією довідки Вишнівської сільської ради Любомльського району Волинської області від 22.02.2018 року №1-133 (а.с.4 на звороті). З цієї ж копії довідки Вишнівської сільської ради встановлено, що спадкодавець [PERSON] на день смерті проживав сам (а.с.4 на звороті). На підставі Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (заповіти / спадкові договори) від 12.03.2018 року №51181090 та зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 12.03.2018 року №51181073 встановлено, що вищевказаний заповіт є чинним та спадкова справа після смерті [PERSON] в нотаріальному порядку не заводилась (а.с.14, 15). Отже, ні спадкоємець за заповітом, ні спадкоємець за законом, спадщини після смерті [PERSON] у порядку, передбаченому ч.3 ст.1268, ст.ст.1269, 1270 ЦК України, не прийняли. Спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, однак пропустив визначений для цього строк, є позивач [PERSON] Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Статтею 1270 ЦК України встановлено шестимісячний строк для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як на поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] позивач вказує на фактичне прийняття спадщини, так як вона здійснює догляд за спадковим будинком та користується спадковими земельними ділянками, що у свою чергу вказує на її недостатню обізнаність із чинним законодавством щодо встановлених строків для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини незалежно від форми спадкування: за заповітом чи за законом. Такі доводи позивача визнані стороною відповідача в повному обсязі. Цих обставин також не заперечено третьою особою [PERSON] Частиною 1 статті 82 ЦПК України регламентовано, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Таким чином, з огляду на зясовані у справі обставини, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому фактичні обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, слід вважати доведеними, та зважаючи на позицію третьої особи, як спадкоємця за законом після смерті [PERSON], вбачається достатньо підстав для визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини у два місяці. У відповідності до положень ч.1 ст.142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», позивачу з державного бюджету слід повернути 50 відсотків сплаченого при поданні позову судового збору.

Outcome: approved