Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-12 00:00:00

06 січня 2017 року головний лікар КЗ СОР «Обласна спеціалізована психіатрична лікарня № 2» [PERSON] звернулася до суду з вищевказаною заявою про обов'язкову госпіталізацію до психіатричного закладу [PERSON], 1965 року народження. Заяву мотивують тим, що [PERSON] рішенням Виконавчого комітету Тростянецької міської ради від 17.08.2005 року визнаний недієздатним. В зв'язку з погіршенням психічного стану [PERSON] 18.07.2016 року за рішенням лікаря - психіатра госпіталізований до КЗ СОР «Обласна спеціалізована психіатрична лікарня №2». Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 20.07.2016 року [PERSON] госпіталізований до психіатричного закладу в примусовому порядку, з 18.07.2016 року перебуває на стаціонарному лікуванні КЗ СОР «Обласна спеціалізована психіатрична лікарня № 2». Під час перебування в закладі [PERSON] отримував необхідне медикаментозне лікування, проводилися заходи психосоціальної реабілітації. Але психічний стан його не покращився. Продовження примусової госпіталізації визнано доцільним комісією лікарів-психіатрів у висновку від 06.01.2017 року, відповідно до якого [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного захворювання у вигляді шизофренії параноїдної форми, з безперервним перебігом, зі стабільним дефектом, внаслідок чого неспроможний самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність, його обстеження та лікування можливі лише в стаціонарних умовах, потребує продовження госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку відповідно до ст. 14, 17 Закону України «Про психіатричну допомогу». В судовому засіданні представник КЗ СОР «Обласна спеціалізована психіатрична лікарня № 2» - лікар-психіатр [PERSON] - вимоги заяви підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, пояснила, що [PERSON] страждає на шизофренію з 1986 року, є інвалідом 2 групи безтерміново. В даний час мовний контакт малопродуктивний, мислення паралогічне, розірване. Пам'ять та інтелект різко знижені, періодично гнівливий, схильний до імпульсивних вчинків, емоційно тупий. Відносно нього застосовувалися заходи психосоціальної реабілітації, однак його психічний стан не покращився, а тому він потребує продовження госпіталізації до психіатричного закладу. Вислухавши пояснення лікаря-психіатра, врахувавши думку прокурора, адвоката, які вважають подання лікарні обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно ч.3 ст. 17 Закону України «Про психіатричну допомогу», у разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричного закладу повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження такої госпіталізації. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження такої госпіталізації. В подальшому продовження госпіталізації особи в психіатричному закладі проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців. Відповідно до ч.4 ст.280 ЦПК України, у випадках, коли відповідно до закону госпіталізація у примусовому порядку була проведена за рішенням лікаря-психіатра і визнана доцільною комісією лікарів-психіатрів, психіатричний заклад, в якому перебуває особа, направляє до суду заяву про її госпіталізацію у примусовому порядку протягом 24 годин. Згідно висновку лікарсько-консультативної комісії від 06.01.2017 року [PERSON] встановлений діагноз: шизофренія, параноїдна форма, безперервний стан перебігу, зі стабільним дефектом F 20.00. В зв'язку з тим, що хворий виявляє ознаки тяжкого психічного захворювання, внаслідок чого неспроможний самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність, його обстеження та лікування можливі лише в стаціонарних умовах, потребує продовження госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] потрібно продовжити госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку, оскільки іншими заходами його лікування забезпечити неможливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved