Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

06 серпня 2018 року до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області надійшла вищевказана позовна заява. На підтвердження позовних вимог зазначив, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 11 січня 2002 року. Від даного шлюбу подружжя має трьох неповнолітніх дітей: дочку - [PERSON], [INFO] року, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. [PERSON] в позовній заяві зазначила, що спільне життя між ним та [PERSON] не склалося у зв'язку з відсутністю почуттів, взаємодопомоги та постійними суперечками, розходженням поглядів на сімейне життя. Шлюбні відносини між сторонами припинено з 21.07.2018. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, його представник - адвокат Батієнко Я. І. надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та у відсутність позивача. Окрім того, до заяви долучив акт надання послуг про понесені витрати на професійну правову допомогу, котрі просив суд стягнути з відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила розгляд справи провести у її відсутність, позовні вимоги про розіравання шлюбу визнала. Заявлені позивачем до стягнення судові витрати на правничу допомогу вважає не підтвердженими належними та допустимими доказами та є, вочевидь, не співрозмірними із положеннями, зазначеними ч. 4 ст. 137 ЦПК України. Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 10 серпня 2018 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. 07 вересня 2018 року зарито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Сторонам надано строк для примирення до 21.12.2018, провадження у справі зупинено. Ухвалою від 21.12.2018, за клопотанням відповідачки, сторонам надано додатковий строк для примирення - до 21 лютого 2019 року. Сторони не примирилися. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11 січня 2002 року. Шлюб зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, актовий запис - № 1 (а.с.4). Від даного шлюбу подружжя має трьох неповнолітніх дітей: дочку - [PERSON] (а.с.5), [INFO] року, [PERSON], [INFO] (а.с.6) та [PERSON], [INFO] (а.с.7). Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки, це суперечило б інтересам сторін. Позивач не бажає продовжувати подружні стосунки з відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони наполягали на розірванні шлюбу позов підлягає до задоволення. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Щодо вимог сторони позивача про відшкодування судових витрат у вигляді витрат на правничу допомогу і сплату судового збору слід зазанчити наступне. Положеннями ст.141 ЦПК України визначено, що судові витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови у задоволенні позову на позивача, у разі частково задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача. Витрати на правничу допомогу стаття 133 ЦПК України відносить до судових витрат. Частиною 4 статті 137 ЦПК України запроваджено принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 137 ЦПК України). Згідно з актом виконаних робіт та квитанції, [PERSON] сплатив адвокату Батієнку Я. І. за консультацію, допомогу при збиранні документів для позовної заяви, складання позовної заяви та подання її до суду, складання відповіді на відзив, представництво клієнта в суді при розгляді позовної заяви 5 000,00 грн. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Зазначені висновки відображені в постанові Верховного Суду від 26.09.2018 у справі №753/15683/15. Дослідивши акт виконаних робіт, суд критично сприймає наданий стороною позивача розрахунок визначення вартості та обсягу отриманих юридичних послуг і вважає неспівмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг. Визначаючи розмір витрат на оплату послуг адвоката,

Outcome: approved