Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

06 квітня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до Межівського районного суду Дніпропетровської області з позовом до Райпільської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що [INFO] померла його мати [PERSON], [INFO] - його батько [PERSON], які знаходилися між собою у зареєстрованому шлюбі. В них було двоє дітей - позивач та [PERSON] Після смерті матері залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки (пай [NUMBER]) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,5540га на території Райпільської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області (кадастровий номер:[NUMBER]), яка була посвідчена Державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], який пройшов державну реєстрацію за №0105124001501 та виданий 18 серпня 2005 року. Його брат [PERSON] помер [INFO], а до цього після смерті матері, з якою проживав разом, вступив у спадщину фактично, але не оформив юридично свої спадкові права на земельну ділянку, що їй належала. Після смерті [PERSON] позивач прийняв спадщину, проте отримав свідоцтво про право на спадщину за законом лише на право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «13-річчя Жовтня» площею 5,90га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території с. Новопідгородне, Межівського району, Дніпропетровської області, а у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у вигляді земельної ділянки, що брат успадкував після смерті матері, позивачу було відмовлено відповідною постановою нотаріуса по причині відсутності оригіналу документу, що підтверджує право власності на земельну ділянку. Позивач, згідно ст.1262 ЦК України є спадкоємцем другої черги, як рідний брат померлого, інші спадкоємці відсутні. Просить суд визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку (пай [NUMBER]) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,5540га на території Райпільської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області (кадастровий номер: [NUMBER]), яка була посвідчена Державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], який пройшов державну реєстрацію за №0105124001501 та виданий 18 серпня 2005 року на ім'я [PERSON]. Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягаючи на задоволенні позову у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просить суд задовольнити позов, оскільки заперечень не має. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 174 цього Кодексу, за правилами якої, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з огляду на наступне. В судовому засіданні були встановлені наступні фактичні обставини та їм надано відповідну оцінку. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого Райпільським сільським ЗАГС Петропавлівського району Дніпропетровської області 24 серпня 1963 року, [PERSON] та [PERSON] були чоловіком та дружино. Свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого Райпільським сільським ЗАГС Петропавлівського району Дніпропетровської області 14 березня 1964 року, підтверджується, що [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] Свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого Райпільським сільським ЗАГС Межівського району Дніпропетровської області 29 березня 1966 року, підтверджується, що [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] Таким чином, встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є між собою рідними братами. Копією Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого на підставі розпорядження Межівської районної державної адміністрації №49/3-р-05 від 25 лютого 2005 року, підтверджується, що [PERSON] належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,5540 гектарів в межах згідно з планом, розташована на території Райпільської сільської ради, Межівського району, Дніпропетровської області, кадастровий номер:[NUMBER]. Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого Райпільською сільською радою Межівського району Дніпропетровської області 18 травня 2012 року, підтверджується, що [PERSON] померла [INFO] в смт Межова, Дніпропетровської області. Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого Райпільською сільською радою Межівського району Дніпропетровської області [INFO], підтверджується, що [PERSON] помер [INFO] в с. Новопідгородне, Межівського району, Дніпропетровської області. Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого Райпільською сільською радою Межівського району Дніпропетровської області [INFO], підтверджується, що [PERSON] помер [INFO] в с. Новопідгородне, Межівського району, Дніпропетровської області. Довідкою виконкому Райпільської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області №411 від 26 березня 2015 року підтверджується, що [PERSON], [PERSON] та їх син [PERSON] спільно проживали та були зареєстровані за однією адресою по день смерті. Цей факт встановлює ту обставину, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті своєї матері, оскільки це узгоджується з приписами ч.3 ст.1268 ЦК України, за якими спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Про втрату Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] на ім'я [PERSON] в газеті «Червона зірка» позивачем було розміщено оголошення, що підтверджується відповідною копією. Свідоцтвом про право на спадщину за законом серії [NUMBER], посвідченого 09 лютого 2015 року державним нотаріусом Васильківської державної нотаріальної контори, виконуючої обов'язки Межівської державної нотаріальної контори, підтверджується прийняття спадщини [PERSON] після смерті його брата [PERSON] Довідкою виконкому Райпільської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області №412 від 26 березня 2015 року підтверджується, що [PERSON] заповіт не складала. Довідкою виконкому Райпільської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області №413 від 26 березня 2015 року підтверджується, що земельна частка (пай) [PERSON] до відумерлої спадщини не відноситься. Що стосується визнання права власності на нерухоме майно за законом, слід зазначити наступне. Суд враховує, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24 березня 2015 року, винесеною державним нотаріусом Васильківської державної нотаріальної контори, виконуючої обов'язки Межівської державної нотаріальної контори, підтверджується, що [PERSON] звернувся про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] на майно, що належало його померлій [INFO] матері [PERSON], після смерті якої він вступив у спадщину фактично, але не оформив своїх спадкових прав юридично, які складаються з земельної ділянки розміром 5,54540га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Райпільської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області. Цією постановою нотаріусом було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно [PERSON], померлого [INFO], яке складається з зазначеної земельної ділянки, яка належала померлій [INFO] матері [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Ч.1 ст.316 - правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Ст.317 - власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Ст.328 - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Ст.392 - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Ст.1223 - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Ч.1 ст.1225 - право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Ст.1262 - у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Ч.5 ст.1268 - незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Ч.1, ч.3 ст.1296 - спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину; відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Ч.1 ст.1297 - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до положень ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON], як спадкоємець померлого [PERSON], належним чином у встановлений законом строк прийняв спадщину, звернувся до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто виконав всі приписи чинного законодавства, встановлені до нього, як до спадкоємця майна. Проте через те, що спадкодавець [PERSON] не зареєстрував своє право власності відповідно до вимог чинного законодавства, в нього право власності не виникло. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Але й такий документ (Державний акт про право власності на земельну ділянку) було втрачено. За таких обставин суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності на спадкове нерухоме майно за законом, а саме: на земельну ділянку (пай [NUMBER]) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,5540га, розташовану на території Райпільської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області (кадастровий номер: [NUMBER]), яка, відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], який пройшов державну реєстрацію за №0105124001501 та виданий 18 серпня 2005 року, належала померлій [INFO] [PERSON] На підставі викладеного, враховуючи положення п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.ст.182, 316, 317, 328, 392, 334, 1223, 1225, 1262, 1268, 1296, 1297 ЦК України,

Outcome: approved