Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

06.10.2020 року Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі - АТ «А-Банк», Банк), звернувшись до Арбузинського районного суду Миколаївської області, пред`явило до [PERSON] вищезазначений позов, який обґрунтовувало наступним. 03.01.2017 року сторони у простій письмовій формі уклали кредитний договір (далі - Договір) № SAMABWFC00000813724, який за своєю сутністю є договором приєднання, оформивши це Анкетою-заявою позичальника про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку. Крім названої анкети-заяви, складовими договору є Умови та Правила надання банківських послуг в А-Банку та Тарифи, викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms. За Договором, Банк надав позичальнику грошові кошти (далі кредит) у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,8% щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом. Крім наведеного, відповідно до Умов та Правил, кредитодавець в односторонньому порядку на власний розсуд міг змінити Тарифи, інші умови обслуговування рахунків, повідомивши про це позичальника не менш ніж за сім днів, а також змінити в односторонньому порядку кредитний ліміт картки, збільшивши чи зменшивши його, без повідомлення позичальника. Банк повністю виконав умови договору, надавши [PERSON] кредит відповідно до умов Договору. В свою чергу, в порушення умов договору, відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 10.09.2020 року має заборгованість у розмірі 39106,01 грн., з яких: - 13962,\~70 грн. заборгованість кредитом; - 23293,\~31 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом. Посилаючись на наведене, Банк просив стягнути з відповідача на свою користь вищезазначену заборгованість та судові витрати. 13.10.2020 року провадження у справі відкрито, справу визначено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, разом з позовом подав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, в якому позовні вимоги підтримав в повному обсязі, вказав, що необхідні докази наявні в матеріалах справи, клопотання та заяви з боку позивача відсутні. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] двічі належним чином повідомлявся про час і місце судового засідання за зареєстрованим місцем проживання проте в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не надав. Враховуючи відсутність заперечень з боку позивача, на підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді за наявними матеріалами справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. 03.01.2017 року [PERSON] підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у А-Банку. У заяві зазначено, що [PERSON] згоден з тим, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між ним і банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомлений та зобов`язаний виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, також регулярно самостійно знайомитися з їх змінами на сайті А-Банку www.a-bank.com.ua. До позовної заяви позивачем додано Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «Акцент-Банк», розміщених на сайті https://a-bank.com.ua/terms в розділі «Умови та правила», та витяг Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна» з Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «Акцент-Банк», розміщених на сайті https://a-bank.com.ua/terms в розділі «Умови та правила». Згідно з доданим Банком до позову розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 10.09.2020 року становить 39106,01 грн., яка складається, зокрема, з 13962,70 грн. заборгованості за кредитом; 23293,31 грн. - заборгованості за відсотками за користування кредитом. Пеня згідно розрахунку Банку становить 1850 грн. У позові Банком заявлено вимогу про стягнення з [PERSON] заборгованість у розмірі 39106,01 грн., з яких: - 13962,\~70 грн. заборгованість кредитом; - 23293,\~31 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 0,00 грн. пеня. Однак, сума 13962,70 грн. та 23293,31 грн. становить 37256,01 грн. Заборгованість у розмірі 39106,01 грн. згідно розрахунку Банку включає також і суму пені 1850,00 грн. Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (статті 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633\~ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634\~цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «А-Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634\~ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1\~ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою\~статті 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У Анкеті-заяві від 03.01.2017 року процентна ставка за користування позиченими коштами не зазначена. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Банк, пред`являючи вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором, просив у тому числі, крім кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість за відсотками за користування кредитом. До розрахунку заборгованості фактично включено також суму пені. Обґрунтовуючи позовні вимоги, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, Банк посилався на Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «Акцент-Банк», розміщених на сайті https://a-bank.com.ua/terms в розділі «Умови та правила», та Витяг Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна» з Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «Акцент-Банк», розміщених на сайті https://a-bank.com.ua/terms в розділі «Умови та правила», як невід`ємні частини кредитного договору. Тарифами користування кредитною карткою «Універсальна» та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «Акцент-Банк», що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, порядок та строк їх повернення, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування. При цьому, матеріали справи не містять підтвердження, що саме ці Тарифи та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг у А-Банку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, щодо сплати відсотків та неустойки саме у зазначеному в цих документах розмірі та щодо порядку їх нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (Банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Зазначене відповідає висновку Верховного Суду України у постанові від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді даної справи. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу тарифи, Умови та правила банківських послуг, відсутність в анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами та пені, надані банком Тарифи та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Виходячи з викладеного, не підлягають задоволенню вимоги про стягнення відсотків за користування кредитом, які нараховані позивачем відповідно до зазначених вище Тарифів, Умов та правил надання банківських послуг. З тієї ж причини позивачем безпідставно до розрахунку заборгованості включено пеню. Зазначене відповідає правовому висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17. Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами з підстав та у розмірах встановлених актами законодавства, зокрема ч.1 ст.\~1048 ЦК України, у розмірі на рівні облікової ставки Національного банку України, позивач не пред`явив. При цьому, згідно з частиною шостою\~статті 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналіз положень частини 2-4 статті 81 та статті 82\~ЦПК України свідчить про те, що безумовною підставою для звільнення сторони від доказування є обставини, визнані загальновідомими. В інших випадках сторона звільняється від доказування при наявності лише певних умов. За правилами пункту 1 статті 82\~ЦПК не підлягають доказуванню обставини, які визнані учасником справи і суд не має обґрунтованих сумнівів щодо їх достовірності, або добровільності визнання. Отже, розгляд справи у заочному порядку (за відсутності відповідача) не звільняє позивача від обов`язку доводити підстави позову, а суд - оцінювати надані докази за вимогами\~статей 77-80 ЦПК. Оскільки визнання обставин відповідачем та відсутність заперечень відповідача при заочному розгляді справи не є тотожними обставинами, а процесуальне значення має лише факт визнання, то спірні правовідносини не мають іншого характеру ніж правовідносини у справі № 342/180/17, при розгляді якої Верховний Суд зробив правовий висновок в постанові від 03 липня 2019 року та яку застосовано судом. Щодо вимоги Банку про стягнення заборгованості за кредитом то вона підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] згідно розрахунку заборгованості користувався позиченими грошима, знімаючи готівку та повертаючи її, проте в меншому розмірі, таким чином станом на дату пред`явлення позову сума боргу за тілом кредиту становить 13962,70\~грн., яку належить стягнути з відповідача відповідно до ст.ст.\~526,\~530,\~1054 ЦК України. За такого позовні вимоги АТ «А-Банк» належить задовольнити частково, стягнувши з [PERSON] заборгованість за кредитом в сумі 13962,70\~грн. Відповідно до ч.1 ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на викладене, виходячи із принципу пропорційності відшкодування судового збору до задоволених вимог з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 750 грн. 51 коп. судового збору за подання позовної заяви (2102,00 грн. х 13962,70\~грн. : 39106,01 грн. = 750,51 грн.)

Outcome: partial