Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

06.03.2017 р. та уточнено 20.03.2017 р. [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа без самостійних вимог Виконавчий комітет Криворізької міської ради, звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.В обґрунтування позову вказують, що їм на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. Відповідач, колишня дружина [PERSON], зареєстрована в квартирі, однак шлюб з нею розірваний. Відповідач є колишнім членом сімї одного із співвласників квартири, з яким припинені шлюбні відносини, вони не повязазані спільним побутом, не ведуть спільне господарство, відсутні будь-які взаємні права та обовязки. Договір оренди після припинення шлюбних відносин відповідача із співвласниками квартири не укладався. Реєстрація відповідача порушує їх права як власників, оскільки при нарахуванні комунальних платежів за користування комунальними послугами розрахунок здійснюється з кількості осіб, які зареєстровані у квартирі, що обтяжує матеріально, та потребує додаткових витрат по сплаті платежів. Крім того, вони мають намір продати квартиру, однак реєстрація відповідача перешкоджає їм вільно розпоряджатися житлом. Позивачі в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі. Представник позивача [PERSON] [PERSON] просить суд задовольнити позовну заяву в повному обсязі. Відповідач позов не визнала, пояснила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який був розірваний за рішенням суду 30.05.2016 р. В квартирі [ADDRESS] вона зареєстрована та проживає разом з сином [PERSON], та в період з жовтня 2015 року по березень 2017 року сплачує усі комунальні послуги, субсидія в квартирі оформлена на її імя та нараховується на дві особи. Вона володіє 1/4 частиною будинку купленого її батьками. Просить суд відмовити позивачам в силу вимог ст.64 ЖК України. Представник третьої особи Виконавчий комітет Криворізької міської ради [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, вказує що цивільне законодавство не передбачає збереження права користування житлом за громадянином, який хоча і правомірно вселився у спірну квартиру власника, але на час розгляду справи не є членом його сімї. Відповідач не являється членом сімї власника житла, договору найму жилого приміщення з позивачами не укладала. Просить суд прийняти законне рішення у відповідності до вимог чинного законодавства. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 06.07.2006 р., як видане УЖКГ виконкому Криворізької міської ради згідно розпорядження за № 121 від 04.07.2006 р., та зареєстрованого в КП ДОР «Криворізьке БТІ» - а.с.5,6, згідно довідки відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Центрально-Міської районної у місті ради від 04.05.2017 р. № 2968, за адресою: м.Кривий Ріг, вул.Староярмаркова (колишня назва вул.Сиволапа)[ADDRESS], зареєстровані: [PERSON] та [PERSON] а.с.29. Рішенням Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 30.05.2016 р., яке набрало законної сили 10.06.2016 р. розірвано шлюбу між [PERSON] та [PERSON] а.с.28. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] пояснили, що [PERSON] являється одним із співвласників квартири [ADDRESS]. В квартирі проживає її колишня невістка, та внук. Хто сплачує за комунальні послуги їм невідомо, відомо лише те, що відповідач не надає [PERSON] доступу до квартири. Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які\~мають у приватній власності будинок\~ (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і\~ проживання членів їх сімей та інших осіб. Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України. Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сімї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме: подружжя, їх діти і батьки. Членами сімї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони\~ постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. За змістом зазначених норм правом користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сімї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Судом встановлено, та визнано сторонами, що між позивачами та відповідачем договір (угода) про порядок користуванням спірною квартирою не укладався. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення, квартири або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Таким чином сукупністю досліджених судом доказів встановлено, що відповідач не являється членом сімї позивачів, посилання відповідача на сплату комунальних послуг не може розцінюватися судом як право на збереження за нею житла, тому [PERSON], як колишнього члена сімї власника житла слід визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved