Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

06 серпня 2015 року позивач ПАТ «Страхова компанія «Саламандра Україна» звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої в результаті ДТП в порядку регресу. В обґрунтування позову посилається на те, що 06.12.2014 року в м. Дніпропетровську по вул. Клари Цеткін, 1 трапилось ДТП за участю транспортних засобів Volkswagen Golf д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] (власник [PERSON]В) та Hyundai Tucson д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] (власник ПАТ «Кримський Титан»). Транспортний засіб Hyundai Tucson д.н.з. [NUMBER] застраховано згідно договору добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) № 0002002 від 08.10.2014 року в ПАТ «Страхова компанія «Саламандра Україна». Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Volkswagen Golf д.н.з. [NUMBER] застрахована згідно Полісу серія АІ № 6636817 в ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група». Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.02.2015 року встановлено, що [PERSON] порушив вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху України. ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» здійснила виплату страхового відшкодування в порядку регресу на користь СК «Саламандра - Україна» в межах страхової суми з вирахуванням коефіцієнту фізичного зносу в розмірі 14738,20 грн. Оскільки транспортним засобом Volkswagen Golf д.н.з. [NUMBER] було завдано шкоду та у звязку з виплатою позивачем страхового відшкодування в розмірі 16715,70 грн., позивач 29.05.2015 року звернувся до [PERSON] з вимогою відшкодувати понесені страховою компанією витрати. Однак будь-якої відповіді та жодних грошових коштів від відповідача отримано не було. Просить суд стягнути з відповідача відшкодування шкоди в розмірі 3474,50 грн. та судові витрати по справі. В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву, у якій просив розглянути справу у його відсутність, та задовольнити заявлені вимоги, не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с. ). Відповідач в судове засідання не зявився, суду причини неявки не повідомив, повідомлявся належним чином про дату судового засідання, заяви про розгляд справи за відсутності відповідача не надходило. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 травня 2016 року постановлено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і запереченні сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено наступне. 06 грудня 2014 року близько 15 години 15 хвилин у м. Дніпропетровську поблизу будинку № 1 на вулиці [PERSON] в умовах засніженого, слизького дорожнього покриття, водій [PERSON], керуючи автомобілем «Фольксваген Гольф», д/н [NUMBER], в порушення п.12.1 Правил дорожнього руху, самовпевнено обрав небезпечну швидкість руху, внаслідок чого не впорався з керуванням та в заносі скоїв наїзд на автомобіль [NUMBER], що, рухаючись попереду в попутному напрямку, зупинився в заторі, та на електроопору праворуч, з закономірним пошкодженням транспортних засобів. ДТП сталася з вини відповідача [PERSON], що підтверджується постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.02.2015 року по справі № 200/1179/15-п (а.с. 19). Згідно Висновку № 2531 експертного дослідження авто товарознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТС від 29.12.2014 року, розмір матеріальної шкоди, завданої власнику транспортного засобу Hyundai Tucson державний реєстраційний номер [NUMBER] склав 16715,70 грн. (а.с. 28-34). Відповідно до страхового акту № 9371.12.14 та розрахунку страхового відшкодування позивачем прийнято рішення про відшкодування збитків власнику пошкодженого транспортного засобу Hyundai Tucson державний реєстраційний номер [NUMBER] в розмірі 18212,70 грн. (а.с. 13-15). Позивачем перераховано власнику автомобіля [NUMBER] Приватному акціонерному товариству «Кримський титан» грошові кошти в сумі 18212,70 грн. (а.с. 43). ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група», в якій застраховано цивільно-правову відповідальність власника транспортного засобу Volkswagen Golf д.н.з. [NUMBER] [PERSON], прийняла рішення про виплату позивачу за страховим випадком, який стався 06 грудня 2014 року, страхове відшкодування в сумі 14738,20 грн. (а.с. 44). Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Статтею\~\~22 Закону України\~\~«Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що\~\~ у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зробленим навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоровю, майну третьої особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. На підставі п. 1. ч. 1. ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Статтею 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку, встановленому законодавством. Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Отже, відповідач має сплатити позивачу 3474,50 грн. недостатню суму страхового відшкодування в межах фактичних витрат позивача. Листом від 29.05.2015 року позивач звертався до відповідача з проханням добровільно компенсувати завдані збитки, але сума відшкодування сплачена не була (а.с. 45-46). У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь ПАТ «Страхова компанія «Саламандра Україна» судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved