overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

06.08.2015 року до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова звернулась позивачка [PERSON] з позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 грн. щомісячно від усіх видів заробітку (доходу), до досягнення дитиною повноліття. 01.12.2015 р. позивачка [PERSON] подала до суду заяву з проханням слухати справу у її відсутність, позов просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що даний позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Згідно зі ст.180 СК України обов»язок утримувати дитину є рівною мірою обов»язком як матері, так і батька. Суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є дитиною відповідача [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження серії 1-ВЛ №223023. Відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча аліменти більш нікому не сплачує, на утриманні нікого не має і має можливість надавати таку допомогу. Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров»я та матеріальне становище дитини, а також стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Оскільки у відповідача не має більше нікого на утриманні і він має можливість надавати допомогу по утриманню своєї дитини, суд вважає необхідним визначити розмір аліментів у розмірі 1000 грн. з усіх видів заробітку щомісячно. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред»явлення позову. Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» , суд, відповідно до ст.ст. 81, 88 ЦПК України, стягує з відповідача судовий збір на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

06.08.2015 року до Петриківського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою звернулася [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу між ними, який зареєстровано 15.11.1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану Петриківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, актовий запис № 73. Від шлюбу сторони мають трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Подружжя не підтримує шлюбних стосунків та не проживають разом. Через непорозуміння та різні погляди на життя сімейно-шлюбні відносини стосунки між подружжям не склалися. Позивачка переконана, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам. Позивачка [PERSON] в судове засідання надала заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила розглядати справу у її відсутності. Після розірвання шлюбу бажає залишити шлюбне прізвище «Серга» (а.с. 17). Відповідач [PERSON] у судове засідання надав заяву, у якій позов визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує, просить строку на примирення не надавати та розглядати справу у його відсутності (а.с. 18). Оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. При розгляді справи судом були встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини: Згідно з копією свідоцтва про укладення шлюбу, актовий запис № 73 від 15 листопада 1996 року, складений відділом реєстрації актів громадянського стану Петриківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Матеріалами справи встановлено, що шлюб на час розгляду справи фактично перестав існувати. Головною причиною розпаду сім'ї є непорозуміння та різні погляди на життя. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що розірвання шлюбу є дійсною волею подружжя, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, на день розгляду справи примирення між ними не відбулося, суд вважає, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] необхідно розірвати. Відповідно до ч. 8 ст. 235 СК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивачка [PERSON] виявила бажання залишити шлюбне прізвище «Серга». На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

06.08.2015 року до Словянського міськрайонного суду Донецької області звернулось ПАТ Перший український міжнародний банк з позовомдо [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як пять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

06.08.2015 року Комунальне підприємство Дніпродзержинської міської ради «Дніпродзержинськтепломережа» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просило стягнути з відповідачки заборгованість за послуги по теплопостачанню за період з 01.12.2007 року по 01.06.2015 року у розмірі 13617,96 грн., тому що відповідачка, будучи власником квартири [ADDRESS], щомісячно не сплачувала за послуги по теплопостачанню. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] уточнив позовні вимоги, посилаючись на те, що з січня 2014 року відповідачка в судовому порядку захистила свої права власника квартири і стала мешкати у квартирі, у зв`язку з чим заборгованість по сплаті за теплопостачання за період з січня 2014 року по 01.06.2015 року становить 1971 грн. 50 коп., які підприємство просить стягнути з відповідачки на свою користь і витрати, пов`язані з розглядом справи в суді, судовий збір 243 грн. 60 коп. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги в частині стягнення заборгованість по сплаті за теплопостачання за період з січня 2014 року по червень 2015 року у розмірі 1971 грн. 50 коп. визнала, показала, що в судовому порядку захищала свої права власника і стала мешкати в квартирі [ADDRESS] з січня 2014 року, тому не заперечує сплатити заборгованість у розмірі 1971 грн. 50 коп. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, тому що вони уточнені в судовому засіданні з урахуванням обставин, досліджених при судовому розгляді, з наступних підстав. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень сформованого 24.12.2014 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] відповідно свідоцтву про право власності САЕ № 778282, виданого 29.04.2014 року Департаментом комунальної власності та земельних відносин Дніпродзержинської міської ради. Квартира в будинку з централізованим опаленням. Відповідачка не заперечує наявність заборгованості по сплаті за теплопостачання за період з січня 2014 року по червень 2015 року у розмірі 1971 грн. 50 коп. Підприємство наполягає на стягненні заборгованості за період з січня 2014 року по 01.06.2015 року у розмірі 1971 грн. 50 коп., тому суд вважає за необхідне стягнути заборгованість за вказаний період в сумі 1971 грн. 50 коп., відмовивши в задоволенні вимог про стягнення заборгованості по теплопостачанню за період з 01.12.2007 року по 01.01.2014 року. Згідно з п. 3, 9 23, 29, 31 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 власники житла повинні вносити платежі за комунальні послуги щомісячно за затвердженими в установленому порядку тарифами. Суд задовольнив вимоги підприємства про стягнення з відповідачки заборгованості по теплопостачанню за період з січня 2014 року по 01.06.2015 року у розмірі 1971,50 грн., тому відповідно до ст. 88 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з [PERSON] судові витрати, пов`язані з розглядом справи, судовий збір 243,60 грн. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

06.08.2015 року Комунальне підприємство Дніпродзержинської міської ради «Дніпродзержинськтепломережа» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON], яка є власником квартири [ADDRESS], про стягнення заборгованості по оплаті за теплопостачання за період з 01.12.2007 року по 01.06.2015 року 7400,65 грн., тому що відповідачка щомісячно не сплачує за послуги за теплопостачання і відмовилась добровільно сплатити борг. Представник позивача [PERSON] підтримав в судовому засіданні позовні вимоги про стягнення заборгованості по сплаті за теплопостачання за період з 01.12.2007 року по 01.06.2015 року у розмірі 7400,65 грн. і судові витрати, пов`язані з розглядом справи, судовий збір 243,60 грн. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала частково, пояснила, що з 2012 року по 2015 рік включно отримує субсидію по сплаті за комунальні послуги, в тому числі по сплаті за послуги по теплопостачанню. Вона мешкає одна у місті, досягла 65 віку, існує за рахунок пенсії у розмірі понад 1000 грн. Просить суд стягнути з неї заборгованості по сплаті за теплопостачання в межах строку позовної давності у розмірі 430,24 грн. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Квартира в багатоквартирному будинку з центральним опаленням. Згідно з п. 3, 9 23, 29, 31 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 передбачена плата за використання теплової енергії, водопостачання, яка вноситься за затвердженими в установленому порядку тарифами. Платежі повинні вноситься щомісячно, не пізніше 20 числа місяця наступного за розрахунковим. Відповідачка [PERSON] не заперечує, що має заборгованість по сплаті за послуги по теплопостачанню за період з 2012 року по 2015 рік у розмірі 430,24 грн., що підтвердив в суді представник підприємства. З вимогами про примусове стягнення заборгованості по теплопостачанню підприємство звернулося до суду у 2015 році, незважаючи на те, що [PERSON] своєчасно не сплачувала послуги по теплопостачанню з 2007 року. Відповідачці 65 років, вона пенсіонерка за віком, мешкає одна. Живе за рахунок пенсії у розмірі понад 1000 грн. Вищевикладені обставини дають суду підстави стягнути з відповідачки на користь підприємства заборгованість за послуги по теплопостачанню за період з 2012 року по 01.06.2015 року у розмірі 430,24 грн. і відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стягнути судові витрати, судовий збір у розмірі 243,60 грн. Відмовивши в задоволенні вимог по стягненню заборгованості за період з 01.12.2007 року по 2012 рік.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

06.08.2015 року, ПАТ «Державний експортно - імпортний банк України» (далі - Банк) звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення коштів в сумі 4 768,71 грн., з яких: - 2 494,27 грн. - заборгованість по кредиту; - 983,48 грн. - проценти за користування кредитом в період з 01.03.2014 року по 28.07.2015 року; -1 017,45 грн.- пеня за несвоєчасне погашення кредиту, в період з 29.07.2014 року по 28.07.2015 року; - 273,51 грн.- пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, в період з 29.07.2014 року по 28.07.2015 року. Свої вимоги мотивує тим, що згідно з Договором про відкриття кредитної лінії до карткового рахунка в рамках зарплатного проекту №0332032437БН/2012-05 від 16.05.2012 року, (далі - Договір), Банк відкрив відповідачці кредитну лінію на суму 7 500,00 грн. строком до 30.04.2014 року, а також передбачено щомісячну сплату частини кредиту та процентів за користування коштами, а також пеня, у випадку неналежного виконання умов Договору. Умови Договору відповідачка належним чином не виконує, а тому Банк вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. В судове засідання сторони не з»явилися. Від представника позивача - Малік Т.І. надійшла заява про розгляд справи без її участі, при цьому позов вона підтримала, про постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідачка також не з»явилася в судове засідання, призначене на 08.10.2015 року, причин неявки не повідомила. Ознайомившись із заявою, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

06.08.2015 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача Куренівської сільської ради про визначення судом додаткового строку достатнього для подачі заяви про прийняття спадщини, мотивуючи заяву тим, що [INFO] помер її брат [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно. Позивач [PERSON] є спадкоємцем п'ятої черги по закону, і має право на успадкування спадкового майна. Тільки в теперішній час позивач довідалася, що строк для прийняття спадщини закінчився [INFO]. Вона невірно визначила строк для подачі заяви про прийняття спадщини.Позивач вважає, що її необізнаність в спадковому законодавсті суд може визнати, як поважну причину пропуску строку для прийняття спадщини і може цей строк продовжити, також зазначила, що спору за спадкове майно немає, інші спадкоємці відсутні. Просить позов задовольнити. Позивач [PERSON].у судове засідання не з'явилася, направила до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати без її участі , позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився. Сільський голова села Куренівка направив до суду письмову заяву, в якій зазначив, що позов визнає повністю, просить справу розглядати без участі представника відповідача. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення по слідуючих підставах. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. З копії свідоцтва про смерть (а.с.6) вбачається, що [PERSON] помер [INFO]. Строк для прийняття спадщини закінчився [INFO]. З повідомлення приватного нотаріуса (а.с.12) вбачається, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини. З позовної заяви позивача вбачається, що вона з поважної причини пропустила строк для прийняття спадщини. З письмової заяви сільського голови села Куренівка - відповідача по справі - вбачається, що відповідач повністю визнав позов, що також є підставою для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

06.08.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON]. про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 16.03.2013 року вона уклала шлюб, зареєстрований Виконкомом Курахівської міської ради Мар»їнського району Донецької області, актовий запис № 17 з відповідачем по справі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені. Спільне життя с відповідачем не склалося. Спільного господарства не ведуть. Причиною розпаду сімї є несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння. Позивач [PERSON] просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав, тому суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши докази по справі у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі 16 березня 2013 року зареєстрували шлюб Виконкомом Курахівської міської ради Мар»їнського району Донецької області, актовий запис № 17 (а.с. 4). Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені через несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння. Сторони спільне господарство не підтримують, примирення між ними неможливо, оскільки вони не бажають в подальшому жити разом, спор про розподіл майна не виникає, тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] Відповідно до ст.110 СК України позивач має право на предявлення позову про розірвання шлюбу. За цих обставин, суд вважає, що зберегти сімю неможливо. Після розірвання шлюбу позивач просить залишити прізвище [PERSON]. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

06.08.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на неповнолітню дитину з [PERSON] посилаючись на те, що з відповідачем по справі з 18.07.2014 року знаходиться у шлюбі, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області та від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідач відмовляється добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання сина, тому вона просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку до її повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні на позові наполягала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведені попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України за наявності для того законних підстав про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони з 18.07.2014 року знаходяться у шлюбі (а.с.5), від якого у них народився син [PERSON], 21.05.2015року народження (а.с.6), який мешкає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає позивачу, хоча відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 243,60 грн., згідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

06.08.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, посилаючись на те, що 01.03.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Апостолівського районного управління юстиції Дніпропетровської обл. зареєстровано шлюб між нею та відповідачем [PERSON] Від спільного проживання в зареєстрованому шлюбі вони з відповідачем мають сина [PERSON], [INFO], який перебуває у неї на утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Вона не має можливості працювати у зв»язку з доглядом за дитиною до досягнення трьох років. Сімейні відносини з відповідачем припинені в червні 2015 року. Позивач просить позов задовольнити і стягнути з відповідача на сина аліменти в розмірі ? частину заробітку (доходу) відповідача. В судовоме засідання позивач не з»явилася, надала суду заяву про розгляд справи за позовом про стягнення аліментів на дитину без її участі, позвні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачем подано до суду заяву про визнання позову про стягнення аліментів на сина, в якій той просить розглянути справу без його присутності та без фіксування судового процесу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальний стан дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей або непрацездатних чоловіка, дружини, дітей, батьків, інші обставини. Відповідно до ст. 183 СК України частина заробітку (прибутку) матері, батька, яка стягатиметься як аліменти на дитину, визначається судом. З досліджених матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] є батьком сина [PERSON], [INFO]. (а.с.5). Неповнолітня дитина проживає з матір»ю, знаходиться на її утриманні. (а.с.6). Відповідач працездатний, не перебуває на обліку за станом здоровя, інших утриманців не має. У зв'язку з встановленим суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

06.08.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі з 06.10.1992року, від якого мають доньку [PERSON],[INFO]. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені з травня 2015 року. Сімейне життя не склалося через несумісність характерів, неповагу одне до одного, постійні сварки, тому вона вважає примирення неможливим та просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач [PERSON] в судовому засіданні на позову наполягала. Відповідач [PERSON] до суду не зявився по невідомій суду причині, повідомлявся належним чином, тому суд, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 06.10.1992 року (а.с.3), від шлюбу мають доньку [PERSON],[INFO] (а.с.14). Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені з травня 2015року, сімейне життя не склалося через несумісність характерів, неповагу одне до одного, постійні сварки, тому шлюб може бути розірваний між сторонами. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved