Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

07.08.2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить встановити факт родинних відносин з [PERSON] та належності йому правовстановлюючого документу; визнати за ним право власності на житловий будинок з усіма будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] В обґрунтування вказує про те, що написання імені його батька в свідоцтвах та в договорі на право побудови будинку і безстрокового користування земельною ділянкою різняться. Також зазначив, що право власності на житловий будинок в Балаклійському БТІ не зареєстровано, тобто відсутній правовстановлюючий документ, а тому отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса він не може. Наведені обставини підтверджені матеріалами справи. Позивач надав письмову заяви про підтримку позову, розгляд справи за його відсутності (а.с. 54). Представник відповідача надав письмову заяву про визнання позову, розгляд справи за їхньої відсутності (а.с. 53). Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. Відповідно до п.п. 1, 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним в свідоцтві про народження або в паспорті. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] І-ВЛ № 509435 від 11.04.2018 року, [PERSON] народився 07.12.1946р., його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). В паспорті громадянина України [PERSON] зазначено, що він народився 07.12.1946р. в сел. Андріївка Балаклійського району Харківської області, його по батькові зазначено «Лук'янович» (а.с. 6). Відповідно до свідоцтва про народження І-ВЛ № 490609 від 24.11.1976 року, [PERSON] народився 10.10.1910 року, його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] (дошлюбне прізвище Руденко) [PERSON] 07.09.1946 року, що підтверджується повторним свідоцтвом про одруження VI-УР № 486450 від 23.04.1963р. (а.с. 10). Згідно довідок Андріївської селищної ради Балаклійського району Харківської області від 25.01.2018 року та 17.07.2018 року [PERSON] дійсно проводив поховання свого батька [PERSON] та здійснював за ним догляд, а також матері [PERSON], проживав з нею разом, вів сумісне господарство та здійснював за нею догляд по день смерті (а.с. 30, 31) . Наведені дані кореспондуються між собою та з обставинами заяви. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що, дійсно, померлий 20.12.2008 року [PERSON], є батьком [PERSON], [INFO]. Актом від 05.04.1955 року проведений в натурі виділ садибної ділянки під індивідуальне житлове будівництво забудовнику [PERSON] в сел. Андріївка по вул. Куйбишева № 10 (а.с. 12). Рішенням № 182 від 07.04.1955 року виконавчого комітету Балаклійської районної ради депутатів трудящих [PERSON] надано право індивідуального будівництва на земельній ділянці № 10 по вул. Куйбишева в сел. Андріївка площею 1200 кв. метрів (а.с. 11). 29.07.1955 року [PERSON] надано дозвіл № 1 на виконання робіт по будівництву на земельній ділянці № 10 по вул. Куйбишева в сел. Андріївка житлового будинку, сараю та дворової вбиральні (а.с. 13). 27 травня 1955 року було укладено договір на право побудови будинку і безстрокового користування земельною ділянкою між забудовником [PERSON] та представником Балаклійської райради [PERSON], який було посвідчено нотаріусом за реєстром № 254 (а.с. 32, 33). Актом від 15.10.1963 року прийнято в експлуатацію домоволодіння в сел. Андріївка по вул. Куйбишева № 8 (а.с. 14). [PERSON] помер 20.12.2008 року в смт. Андріївка Балаклійського району Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] 1-ВЛ № 194227 (а.с. 15). Відповідно до довідки Андріївської селищної ради Балаклійського району Харківської області від 26.06.2018 року, на момент своєї смерті 20.12.2008 року [PERSON] був зареєстрований та проживав в [INFO] б. 71 разом з дружиною [PERSON], померлою 23.01.2018 року та сином [PERSON], [INFO], померлим 02.11.2016 року (а.с. 16). [PERSON] помер 02.11.2016р. в смт. Андріївка Балаклійського району Харківської області згідно свідоцтва про смерть [PERSON] І-ВЛ № 564593 (а.с. 17). Сукупність особистих даних про батька позивача, відносно якого складені вищенаведені документи, дають достатні підстави встановити факт належності йому спірного правовстановлюючого документа Договору на право побудови будинку і безстрокового користування земельною ділянкою від 27.05.1955 року. Іншим шляхом встановити вказані факти немає можливості. Факти встановлюються для оформлення позивачем спадщини. Мати позивача [PERSON] померла 23.01.2018 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] І-ВЛ № 609410 (а.с. 18). Як вбачається із довідки Андріївської селищної ради Балаклійського району Харківської області від 14.05.2018 року, на момент своєї смерті [PERSON], яка померла 25.01.2018 року, проживала та була зареєстрована в [INFO] (кол. Куйбишева) б. 71 одна (а.с. 19). Згідно розпорядження № 4 від 28.01.2016р. по виконавчому комітету Андріївської селищної ради Балаклійського району Харківської області про перейменування об'єктів топономіки на території Андріївської селищної ради, вулицю Куйбишева було перейменовано на вулицю Гетьманську (а.с. 28, 29). Як вбачається із довідки Балаклійського БТІ від 18.06.2018 року право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: смт. Андріївка вул. Гетьманська (кол. Куйбишева) б. 71 (кол. б. № 10, 8) станом на 31.12.2012 року не зареєстровано (а.с. 22). 04.06.2018р. було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок в смт. Андріївка вул. Гетьманська б. 71 на замовлення [PERSON], в якому\~у розділі\~характеристики будинку,\~господарських будівель\~та споруд\~рік побудови\~житлового будинку\~зазначений 1963(а.с. 23-27). 15.05.2018 року була заведена спадкова справа № 21/2018 приватним нотаріусом [PERSON] після смерті [PERSON] (а.с. 20). Згідно витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) після смерті [PERSON] 23.01.2018р. заведено лише спадкову справу 15.05.2018р. за номером у спадковому реєстрі 62417372, номером у нотаріуса 21/2018 приватним нотаріусом [PERSON] (а.с. 55). Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.\~392\~ЦК України). Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеній в п. 23\~Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Із відповіді приватного нотаріуса Балаклійського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки на підставі поданих ним документів неможливо дослідити належність спадкового майна померлому [PERSON] та факту родинного зв'язку з позивачем та йому було рекомендовано звернутися до суду (а.с. 21). Згідно до правил статей 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1\~ст. 1297 ЦК України\~встановлено обов'язок спадкоємця звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до ст. 331 ЦК України\~право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3акону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», який діє на момент звернення до суду, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01.01.2013 року, визнаються дійсними, якщо реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення або на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації. Оскільки вищезазначений житловий будинок з надвірними будівлями був побудований до 2003 року, то на момент виникнення цих правовідносин діючий Цивільний Кодекс УРСР 1963 року не передбачав обов'язкової реєстрації права власності та з законодавства, яке регулювало виникнення права власності у спадкодавця, не вбачається, що виникнення права власності на житловий будинок залежало від державної реєстрації цього права. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. В даному\~випадку документами,\~які служать\~належним підтвердженням\~права власності\~[PERSON],\~померлого 20.12.2008р.,\~на спірне\~домоволодіння за\~адресою:смт. Андріївка Балаклійського району Харківської області по вул. Гетьманська, б. 71, є рішення виконавчого комітету Балаклійської районної ради № 182 від 07.04.1955 року «Про відвід під індивідуальне будівництво земельної ділянки», Акт від 05.04.1955 року про виділення в натурі земельної ділянки, дозвіл на виконання робіт від 29.07.1955 року, акт про закінчення будівництва та введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 15.10.1963 року, Договір на право побудови будинку і безстрокового користування земельною ділянкою від 27.05.1955 року, довідки селищної ради про проживання в зазначеному домоволодінні батька позивача та його матері, яка фактичним шляхом прийняла спадщину після смерті батька (а.с. 11-14, 16,19, 32, 33). Осіб, що мають право на обов'язкову частку у спадщині, не встановлено. Вирішуючи цивільний позов, суд виходить з положень ст. 1261 ЦК України, констатуючи наявність у позивача прав, як спадкоємця першої черги за законом, на житловий будинок - спадщину, що залишилась після смерті матері, яку він прийняв шляхом своєчасної подачі відповідної заяви до нотаріуса, в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України позивачу необхідно повернути з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved