overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

05 листопада 2018 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення\~ факту\~ родинних відносин між\~ [PERSON], який помер 12 квітня 2018 року, та [PERSON], яка померла 22 червня 2010 року, що необхідно для реалізації ним спадкових прав.\~\~\~ В обґрунтування\~ поданої\~ заяви,\~ [PERSON]\~\~ послався на те,\~ що\~ він є спадкоємцем за правом представлення після померлого 12 квітня 2018 року рідного дядька [PERSON], але свідоцтво про народження його матері [PERSON] /[PERSON]/ Є.М. не збереглося, а актового запису про її народження не виявлено.\~ Ухвалою суду від 07 листопада 2018 року заяву\~ [PERSON] прийнято до розгляду, провадження у справі відкрито, її розгляд ухвалено проводити у порядку окремого\~ провадження,\~ у звязку з\~ чим\~\~ слухання\~ справи\~ призначено на 30 листопада 2018 року / а.с.16 /. Будучи\~ допитаними\~ у судовому засіданні заявник\~ [PERSON] та його\~ представник\~ - адвокат\~ [PERSON] заявлені\~\~ вимоги підтримали\~ та просили їх задовольнити\~ з огляду на\~ обставини,\~ що викладені у заяві. Представник\~ заінтересованої особи у судове засідання не\~\~ зявився. 23 листопада\~ 2018 року на\~ адресу суду\~ від голови Яреськівської сільської\~ ради Шишацького району\~ Полтавської області [PERSON]\~ надійшла заява\~\~ про\~\~ розгляд\~ справи у\~ відсутність\~ представника, ввіреної\~ їй,\~ ради, проти задоволення\~ заяви [PERSON] не заперечувала / а. с. 21 /. Зважаючи на те, що те,\~ що\~ у\~ відповідності з вимогами\~\~ ч. 3\~ ст. 211 ЦПК України учасник\~ справи\~\~ має право заявити клопотання\~ про розгляд справи у\~ його відсутність, суд, з урахуванням\~ думки\~\~ заявника та\~ його\~ представника, які не заперечували проти розгляду справи у\~ відсутність представника\~ заінтересованої особи, вважає за можливе провести судовий розгляд у відсутність останнього. Вислухавши\~ пояснення заявника [PERSON], його представника - адвоката [PERSON], свідків [PERSON], [PERSON], перевіривши фактичні обставини\~ справи, наявними в ній, доказами в їх сукупності та взаємозвязку, суд,\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

05 листопада 2018 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та встановленням обов'язку вчинити певні дії, а саме: ?накласти арешт (заборонити відчуження) на майно: квартиру за адресою: 04205, [ADDRESS], що належить відповідачеві [PERSON] і знаходиться у нього чи в інших осіб; ?встановити обов'язок вчинити певні дії державним виконавцем Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, який здійснює виконавче провадження №53423323 від 16.02.2017 року за виконавчим листом від 24.11.2016, виданим Оболонським районним судом міста Києва у справі № 756/12735/15-ц із примусового стягнення з [PERSON] коштів у сумі 494 800 (чотириста дев'яносто чотири тисячі чотириста) гривень 90 копійок, шляхом зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №53423323 від 16.02.2017 року до вирішення по суті позову [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири і застосування наслідків недійсності договору до відповідачів юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» (ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ 38750239, місцезнаходження якого: 04112, місто Київ, вулиця Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8) та фізичної особи [PERSON] ([INFO], РНОКПП [NUMBER], паспорт: [NUMBER], виданий Шевченківським РУ ГУ МВС України в місті Києві 28 січня 1997 року, адреса реєстрації: 04136, [ADDRESS]). Крім того, заявник просить суд визначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову шляхом судового доручення заявнику [PERSON] вчинити дії, передбачені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» щодо проведення держаної реєстрації обтяжень - накладення арешту (заборони відчуження) на майно: квартиру за адресою: 04205, [ADDRESS], а також передбачені Законом України «Про виконавче провадження» щодо зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 53423323 від 16.02.2017 року. Оскільки є підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, суд, дослідивши заяву про забезпечення позову, додатки, додані до заяви про забезпечення позову, вважає, що вказану заяву необхідно задовольнити частково. Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Згідно ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії, встановленням обов'язку вчинити певні дії. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

05 листопада 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов обґрунтовано тим, що 05 березня 2013\~ року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 64. Від даного шлюбу сторони мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з жовтня 2018 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. У підготовче судове засідання позивач та відповідач не зявились, подали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 05 березня 2013\~ року сторони уклали шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 64 (а.с.4). Від даного шлюбу сторони мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.5,6). Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинили. Вказані обставини визнані сторонами і відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

05 листопада 2018 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 26 лютого 2011 року перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають доньку [PERSON], 04 липня 2011 року. Позивач зазначає, що протягом останнього часу сімейні стосунки погіршилися, сторони сваряться, не знаходять спільної мови, подружні стосунки припинено наприкінці 2017 року. Просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримав, просив судові витрати залишити за ним. Відповідач в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. У звязку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.247 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони 26 лютого 2011 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 211, що підтверджується наданою копією свідоцтва про шлюб (а.с.8). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с.9). Згідно пояснень позивача, сторони проживають окремо. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов'язані піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Суд вважає, що оскільки подружні відносини між сторонами фактично припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, то подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя, тому позовні вимоги підлягають задоволенню і шлюб підлягає розірванню. У відповідності до вимог ст. ст. 141-142 ЦПК України у звязку із визнанням позову відповідачем до початку судового розгляду в повному обсязі, суд вважає за потрібне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмір 50% від сплаченої при подачі позову суми, тобто 352,40 грн., та повернути позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплачено при поданні позову, тобто 352,40 грн. У відповідності до ст.ст. 24, 55, 56, 105, 110, 112\~Сімейного кодексу\~України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

05 листопада 2018 року [PERSON] звернувся з позовом, в якому просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON], зареєстрований 28 вересня 2017 року Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про що зроблено актовий запис № 3255. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 28 вересня 2017 року він одружився з відповідачем. Від шлюбу у сторін дітей немає. Спільне життя у позивача з відповідачем не склалося внаслідок повної протилежності характерів та поглядів на сімейне життя, зникло взаєморозуміння та взаємоповага. Тривалий час шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, подальше спільне життя і збереження сім'ї вважає неможливим. Останні вісім місяців вони проживають окремо. У зв'язку із наведеним звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю, надав пояснення, аналогічні, які викладені у позовній заяві, просив задовольнити позовні вимоги, не заперечує проти винесення заочного рішення, оскільки не з'явився відповідач. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про час та дату судового засідання, та від неї на адресу суду надійшла заява у якій вона просить розгляд справи проводити без її участі та проти розірвання шлюбу не заперечує. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 28 вересня 2017 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб, зареєстрований Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про що зроблено актовий запис № 3255, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 28 вересня 2017 року. Від шлюбу у сторін дітей немає. Спільне життя у позивача з відповідачем не склалося внаслідок повної протилежності характерів та поглядів на сімейне життя, зникло взаєморозуміння та взаємоповага. Тривалий час шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, останні вісім місяців вони проживають окремо, подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим. Згідно ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення для справи. Виходячи із наведеного судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам позивача, оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально, тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

05 листопада 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на її утримання аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трирічного віку. Позов обґрунтовано тим, що позивач знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 09 серпня 2014 року. Відповідач є батьком їх неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні у позивача. Відповідач матеріальну допомогу на утримання непрацездатної дружини не надає. Доходів позивача в теперішній час для свого самостійного утримання недостатньо, у зв'язку з чим остання змушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. В судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач є батьками малолітньої дитини: доньки [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні у позивача. Доходів позивача в теперішній час не достатньо для свого самостійного утримання, оскільки позивач на даний час не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьох років. Позивач інших доходів немає. Відповідач є працездатним. У відповідності до ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Суд, дослідивши письмові докази по справі, виходячи з принципу справедливості, добросовісності та розумності вважає, можливим позовні вимоги задовольнити. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

05 листопада 2018 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 15 листопада 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Очаківського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, який проживає з нею. Посилаючись на те, що сімейні стосунки припинені, через відсутність взаєморозуміння сумісне життя є неможливим, просила розірвати їхній з відповідачем шлюб та виявила бажання після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Сторони в\~підготовче судове\~засідання не\~зявилися.\~Позивачка та\~відповідачнадали заяви, в яких просили розглянути справу без їхньої участі; позивачка, крім цього, зазначила, що повністю підтримує заявлені вимоги, відповідач вказав, що позов визнає повністю. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15 листопада 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Очаківського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області, про що складено відповідний актовий запис № 142 (а. с. 7), від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON],\~[INFO],що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 8), і який проживає з позивачкою. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися та сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сімї стали несумісність характерів, а також те, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові. Враховуючи викладене, суд вважає, що за зазначених обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження сімї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати суд відносить на рахунок позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

05 листопада 2018 року [PERSON] звернулася до суду в інтересах [PERSON] із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги представник позивачки обґрунтовувала тим, що позивачці на праві приватної власності належить 1/2 частина житлового будинку №18/1 по вул. Костенка в с. Чорноморка Очаківського району Миколаївської області, в якому зареєстрований син останньої [PERSON]. Співвласником іншої частини будинку є третя особи [PERSON]. Відповідач з 1998 року не проживає за вказаною адресою. Наявність зареєстрованої особи позбавляє позивачку права розпорядитися своїм нерухомим майном. Посилаючись на викладене, просила визнати відповідача таким, що втратив право користування зазначеним жилим приміщенням. Сторони та третя особа будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 130 ЦПК України, до суду не зявилися, представник позивачки надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій, крім цього, зазначила, що повністю підтримує заявлені вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи. Суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду представника позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов такого. Позивачка є власницею 1/2 частини будинку № 18/1 за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с. Чорноморка, вул. Костенка, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 21079632 від 28 листопада 2008 року (а. с. 10). Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно з положеннями ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За зазначеною вище адресою зареєстрований відповідач [PERSON], але фактично не проживає там двадцять років, що підтверджується довідкою Чорноморської сільської ради за вих. № 788 від 20 вересня 2018 року (а. с. 17), а також актом, складеним за участю сусідів [PERSON], [PERSON] та [PERSON], з якого вбачається, що відповідач [PERSON] за вказаною адресою не проживає з 1998 року (а. с. 18). Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, враховуючи те, що відповідач за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с. Чорноморка, вул. Костенка, буд. 18/1, фактично не проживає більше одного року, а також те, що наявність зареєстрованої особи позбавляє позивачку права розпорядитися своїм нерухомим майном, суд вважає позов останньої таким, що підлягає задоволенню. Судові витрати суд відносить на рахунок позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

05 листопада 2018 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 05 серпня 1995 року перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Зазначає, що спільне життя не склалось, чоловік проживає окремо з іншою жінкою. Сторони шлюбні стосунки припинили, спільного господарства не ведуть. Просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримала, просить судові витрати залишити за нею. Відповідач у судове засідання не зявився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав. У звязку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.247 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони 05 серпня 1995 року зареєстрували шлюб у виконкомі Чернечослобідської сільської ради Буринського району, актовий запис № 4, що підтверджується наданою копією свідоцтва про шлюб (а. с. 7). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.6). Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов'язані піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Суд вважає, що оскільки подружні відносини між сторонами фактично припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, то подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, тому позовні вимоги підлягають задоволенню і шлюб підлягає розірванню. Судовий збір залишити за позивачем, згідно її заяви. У відповідності до ст.ст. 24, 55, 56, 105, 110, 112\~Сімейного кодексу\~України та

Outcome: approved