Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

05.07.2021 позивач [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом. В обгрунтування якого вказав, що після смерті батька залишилась спадщина, а саме будинок [ADDRESS] , яку з матір`ю та братом прийняли фактично, проте не оформили юридично. Житловий будинок належить батьку позивача [PERSON] . 12.06.2020 [PERSON] звернувся до нотконтори з заявою про прийняття спадщини. 09.04.2021 [PERSON] , було повідомлено, що будинок знаходиться під арештом, який накладено першою нотконторою на підставі ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.07.1960. У зв`язку з тим, що на теперішній час зняти арешт не можливо [PERSON] просить задовольнити позов, скасувати арешт з будинку. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.11.2020 до справи залучено у якості співвідповідача залучено [PERSON] , як ініціатора арешту нерухомого майна, а саме будинку [ADDRESS] . 12.11.2021 завідувачем Першої Харківської міської державної нотаріальної контори було подано відзив, у якому зазначено, що нотконтора є неналежним відповідачем, оскільки було проведено не накладено арешту майна, а реєстрації арешту майна. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримав позов, просив задовольнити. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримала позов, просила задовольнити, з підстав викладених у ньому. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи повідомлена своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не сповітсила. Представник відповідача Першої Харківської міської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, звернувся з заявою про розгляд справи за відсутності відповідача, надано відзив. Суд, вислухавши позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до приписів ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасники справи розпоряжаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. Судом встановлено, що будинок [ADDRESS] на прав власності належить [PERSON] , що підтверджується довідкою №252005014 від 09.04.2021 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , яке видане Харківським міським відділом реєстрації актів громадського стану. Як зазначає позивач у позові після смерті [PERSON] залишилась спадщина, яку прийняли фактично [PERSON] (позивач), [PERSON] (брат позивача). [PERSON] (брат позивача) помер [INFO] . З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №60523122 від 12.06.2020 вбачається, що після смерті [PERSON] заведена спадкова справа №65953486. З Державного реєстру речових прав вбачається, що на будинок [ADDRESS] накладено обтяження. Листом Харківського обласного державного нотаріального архіву №3796/01-21 від 28.10.2021 повідомлено, що згідно з матеріалами та документами фонду №9 «Перша Харківська державна нотаріальна контора» виявлено інформацію про реєстрацію арешту на будинок [ADDRESS] на підставі листа №522 від 27.07.1960 Народного суду четвертої дільниці Дзержинського району м. Харкова. З цього ж повідомлення вбачається, що ініціатором арешту на майно була [PERSON] Шевченківським відділом державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 14.04.2021 повідомлено, що у відділі виконавчої служби не перебуває на виконанні виконавче провадження де боржником є [PERSON] . Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За правилами ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. ст. 321 ЦК України визначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України). Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Непорушність права власності регулюється ст. 321 ЦК України та зазначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] , як спадкоємець спірного майна позбавлений права розпоряджатись майном, через наявний арешт, який міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Так, відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. За правилами ст.56 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Відповідно до ч.5 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», у випадках неможливості скасування арешту органами ДВС, арешт може бути знято за рішенням суду. В п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником майна. Згідно ст. ст. 1218, 1268 ч. 5 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Приймаючи до уваги викладене суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved