Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

05.05.2016р. [PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до [PERSON], третя особа: відділ опіки та піклування Гірничного району м. Макіївки про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку без згоди та супроводу батька, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від шлюбу з ним вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Вони проживають в різних помешканнях, не ведуть спільне господарство, стосунки між ними як чоловіка та жінки припинені, донька проживає з нею за адресою: Донецька область м. Макіївка-8 вул. Леніна, 29-2, вихованням та розвитком дитини також займається вона. У звязку з нестабільною ситуацією в регіоні та проведенням антитерористичної операції на території Донецької області, вона неодноразово зверталась до відповідача з проханням надати дозвіл хоча б для виїзду з дитиною до близьких родичів, що знаходяться в Російській Федерації, а також з метою забезпечення дитини здорового морального та фізичного розвитку. Вона має бажання отримати дозвіл на виїзд дитини до досягнення нею повноліття в будь-які країни ближнього та дальнього зарубіжжя в будь-який час. На теперішній час не може назвати країни та дату виїзду, оскільки має лише намір в подальшому виїжджати за межі України. При цьому вважаю за необхідне мати можливість в будь-який час виїжджати з дитиною за кордон для лікування, туризму або з іншою метою. На її звернення до відповідача щодо надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України в її супроводі, останній відповів відмовою. Просить суд надати дозвіл на виїзд за межі України її доньки, яка не досяг 16-річного віку без згоди та супроводу його батька - відповідача по справі, до досягненням дитиною 18 років, тобто до 02.08.2033 року. Позивачка в судовому засіданні на заявлених вимогах наполягала та просила їх задовольнити. Відповідач та представник третьої особи у судове засідання не зявилися, про час слухання справи повідомлені належним чином, повідомлень про причини неявки від них не надійшло, в звязку з чим згідно ст.224 ЦПК України, суд на підставі наявних у справі доказів вважає можливим ухвалити заочне рішення. Вислухавши пояснення позивачки, проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. До такого висновку суд прийшов з наступного. Згідно ст.154 Сімейного Кодексу України, батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини як законні представники без спеціальних повноважень. Відповідно до Постанови КМУ від 27 січня 1995 року №57 «Про затвердження правил перетинання державного кордону громадянами України», а саме п.2-2 п.п.3 абз.5 виїзд за межі України громадян які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків, ... здійснюється у разі предявлення оригінала, або нотаріально посвідченої копії рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Відповідно до 6 принципу Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, яким проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матірю. У судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON], [INFO]. Відповідно до свідоцтва про шлюбу серії І-НО №350582 від 06.06.2014 року, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, але проживають в різних помешканнях, не ведуть спільне господарство, стосунки між ними як чоловіка та жінки припинені, донька проживає з позивачкою за адресою: Донецька область м. Макіївка-8 вул. Леніна, 29-2. Відповідно до пояснень позивачки дитина потребує відпочинку та оздоровлення, але не має таку можливість через відсутність згоди другого батька доньки. Донька позивачки та відповідача має право на поїздку разом із матірю. Як убачається із позовної заяви позивачка має намір вивозити дитину на відпочинок та оздоровлення. Враховуючи наведе, суд вважає, що в інтересах дитини позов підлягає задоволенню й підстав які відповідно до ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», що обмежують права [PERSON] на виїзд за кордон та оформлення проїзних документів немає.

Outcome: approved