Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

05 серпня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] «Українська акціонерна страхова компанія АСКА», [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування в якому просила стягнути з [PERSON] «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» на її користь суму страхового відшкодування в розмірі 3794,93 грн., стягнути з [PERSON] на її користь суму матеріальних збитків в розмірі 9130,90 грн., судові витрати покласти на відповідачів. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 14 червня 2014 року в м.Львів - смт. Брюховичі на перехресті вул. Незалежності - Сухомлинського відбулося ДТП, за участю автомобіля, що належить позивачу, марки «Mercedes-Benz Е280», д.н.з. [NUMBER] та автомобіля [NUMBER], що належить відповідачу [PERSON] Вказана ДТП сталася з вини відповідача [PERSON] Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована у встановленому законом порядку, про що свідчить поліс №АВ 4572197, з якого вбачається, що страховиком у правовідносинах страхування вказаної фізичної особи є відповідач [PERSON] «УАСК АСКА». Внаслідок ДТП було пошкоджено автомобіль позивача [PERSON], та вартість матеріального, що завданий позивачу становить 55154,40 грн. 16.06.2014 року позивачка звернулася до [PERSON] «УАСК АСКА» із заявою про страхове відшкодування та вимогою щодо відшкодування шкоди, заподіяної пошкодженому транспортному засобу. Однак, страховиком було здійснено лише часткову виплату страхового відшкодування в розмірі 27318,57 грн. Крім цього 03.07.2014 року відповідачем [PERSON] було частково відшкодовано збитки в розмірі 15310,00 грн. Оскільки добровільно відповідачі не погоджується відшкодувати повну вартість нанесеного збитку внаслідок ДТП, позивачка змушена звернутися до суду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Просив позов задовольнити з мотивів, що зазначені в поданому до суду позові. Представник відповідача ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, посилаючись на письмові заперечення, що долучені до матеріалів справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча був повідомлений про дату та час розгляду справи в суді, причин неявки в судове засідання суду повідомлено не було. За таких обставин суд вважає можливим продовжити розгляд справи у відсутності відповідача [PERSON] на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача [PERSON] «Українська акціонерна страхова компанія АСКА», зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Крім того, статтею 3 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до Свідоцтва про зміну імені серія 1-СГ № 018622 від 27 серпня 2015 року, що долучене до матеріалів справи, позивачка [PERSON] змінила прізвище на «Вайс». В судовому засіданні встановлено, що 14 червня 2014 року в м. Львів - смт. Брюховичі на перехресті вул. Незалежності - Сухомлинського відбулося ДТП, за участю автомобіля, що належить позивачу, марки «Mercedes-Benz Е280», д.н.з. [NUMBER] та автомобіля [NUMBER], що належить відповідачу [PERSON] Як вбачається з долученої до матеріалів справи копії постанови судді Яворівського районного суду Львівської області від 17.07.2014р. [PERSON] 14.06.2014 року о 15.45 год. керуючи транспортним засобом марки «Toyota Camry» д.н.з. [NUMBER] на перехресті вул. Незалежності - Сухомлинського у м. Львові - смт. Брюховичі порушуючи п. 2.1. додатку 1 Правил дорожнього руху України, рухаючись по другорядній дорозі не виконав вимогу дорожнього знаку «[PERSON] дорогу», внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], спричинивши даному транспортному засобу технічні пошкодження. Даною постановою відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована у встановленому законом порядку, про що свідчить поліс №АВ 4572197, з якого вбачається, що страховиком у правовідносинах страхування вказаної фізичної особи є [PERSON] «УАСК АСКА». Таким чином, 14 червня 2014 року, під час дії Договору страхування виникла подія, а саме страховий ризик ДТП, на випадок настання якої проведено страхування і з настанням якої виник обовязок Страховика здійснити виплату страхового відшкодування. Відповідно до звіту №997/14 від 14.07.2014 р. про оцінку автомобіля, складеного СПДФО [PERSON] вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER] з застосуванням вартості запасних деталей згідно маркетингового підбору з ПДВ складає: 55154,40 грн.; вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля [NUMBER] із застосуванням вартості запасних деталей згідно маркетингового підбору з ПДВ складає 31223,50 грн. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до п. 3 ст. 20 ЗУ «Про страхування» страховик зобовязаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Відповідно до п. 35.1. ст. 35 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування особа, яка має право на відшкодування, подає страховику (або якщо страховик невідомий - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Так, 16.06.2014 року позивач звернулася до [PERSON] «УАСК АСКА» із заявою про страхове відшкодування та вимогою щодо відшкодування шкоди, заподіяної пошкодженому транспортному засобу. В судовому засіданні було встановлено, що страховиком [PERSON] «УАСК АСКА» було здійснено лише часткову виплату страхового відшкодування в загальному розмірі 27318,57 грн., що складається з витрат, повязаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу із застосуванням вартості запасних деталей згідно маркетингового підбору без ПДВ в розмірі 27828,57 грн. та 510,00 грн. франшизи. Крім цього на вимогу позивача 03.07.2014 року відповідачем [PERSON] було частково відшкодовано збитки в розмірі 15310,00 грн, що підтверджується розпискою від 03.07.2014 року. Згідно з ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 1 ст. 1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Статтею 1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно з пунктами 2, 3-4, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Верховний Суд України в своєму листі від 19.07.2011 року «Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування» зазначив, що правильною є практика місцевих судів, коли різницю між сумою відшкодування, визначеною цим Законом та Фактичним розміром збитків, які підтверджуються належними та допустимими доказами у справі, суди постановляють стягнути з особи, винної у заподіянні збитків. Відповідно до п. 36.6. ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи. якщо вона була передбачена договором страхування. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ у своєму Листі від 01.02.2012 р. «Узагальнення судової практики розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки у 2010 - 2011 роках» також зазначив, що страхова сума при відшкодуванні шкоди, завданої майну потерпілих, завжди зменшується на суму франшизи, яка не може перевищувати 2 % від ліміту відповідальності страховика. При цьому, володілець джерела підвищеної небезпеки має відшкодувати потерпілому вартість відновлювального ремонту, що перевищує ліміт відповідальності страховика, а також франшизу. Враховуючи все вищевказане, з відповідача - ПРАТ «УАСК АСКА» підлягає до стягнення сума в розмірі 3794,93 грн (31223,50 грн збитків з ПДВ + 400,00 грн витрат на евакуацію - 510,00 грн франшизи - 27318,57 грн фактично сплачених коштів). Крім цього з відповідача [PERSON] підлягає стягненню сума в розмірі 9130,90 грн., що становить різницю суми 23930.90 грн. між визначеною вартістю відновлювального ремонту автомобіля в розмірі 55154,40 грн та вартістю відновлювального ремонту з врахуванням фізичного зносу в розмірі 31223,50 грн (обовязок по відшкодуванню якої лежить на страховій компанії). Крім того, на заподіювачі шкоди лежить обовязок по відшкодуванню франшизи в розмірі 510,00 грн. Крім цього з відповідачів слід солідарно стягнути на користь позивача суму судового збору.

Outcome: approved