Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

05.07.2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 08.11. 2003 року позивачка уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу народилась дитина - [PERSON], [INFO]. На цей час родинні відносини припиненні, позивачка проживає з дитиною разом в с. Токівське, Дніпропетровської області. Позивачка неодноразово зверталася в усній формі до відповідача з проханням матеріально підтримувати дитину, однак останній на її звернення не реагує, ніякої матеріальної допомоги не надає. Відповідач ухиляється добровільно сплачувати аліменти на утримання своєї дитини, чим не виконує обов'язок щодо утримання батьками неповнолітніх дітей. В зв'язку з цим позивачка вважає, що має право на отримання щомісячно від відповідача аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісяця на утримання дитини, починаючи з дати звернення із заявою до суду. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, відповідно до якої просила позов задовольнити в повному обсязі з підстав, вказаних у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як зазначено в ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що позивачка та відповідач перебували у фактичних шлюбних відносинах. Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.05.2006 року встановлено, що [INFO] народився [PERSON], батьками якого вказані [PERSON] та [PERSON](а.с. 7). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], відповідач працездатний, інших утриманців не має, постійного доходу не має у зв'язку з чим суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. на утримання дитини на користь позивачки з моменту подачі позовної заяви та вважає, що не має підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. З відповідача також підлягає стягненню у відповідності до ст. 88 ЦПК України судовий збір в сумі по 551 гр. 20 коп. на користь держави. На підставі ст.ст. 180, 181, 184, Сімейного кодексу України,

Outcome: partial