Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-23 00:00:00

05 лютого 2020 року позивач [PERSON] звернулась до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що з 12 листопада 2005 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з ними, однак повністю знаходяться на її утриманні. Відповідач вихованням дітей не займається, будь-якої матеріальної допомоги на їх утримання не надає, що ставить її у складне матеріальне становище. Крім того, вона на теперішній час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, але відповідач не надає будь-якої матеріальної допомоги на її утримання, інших джерел доходу, окрім соціальних виплат, вона не має. Додала, що відповідач фізично здоровий, працездатний та має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей на на її утримання. У зв`язку з чим позивач просила: - стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходів) платника аліментів щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти розмірів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду у до досягнення дітьми повноліття; - стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною - [PERSON] трирічного віку. Ухвалою суду від 03 березня 2020 року було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін і відкрито провадження у справі (а.с. 18-19). У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи не подавала, тому суд вважає можливим провести розгляд справи за її відсутності. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] у судове засідання не з`явилась, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення (а.с. 24). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, з порядком отримання рішення ознайомився (а.с. 25). У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом установлено, що сторони з 12 листопада 2005 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 11). [INFO] у сторін від шлюбу народився син [PERSON] та [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження, наданими суду у засвідчених позивачем копіях (а.с. 12, 13). Установлено, що діти проживають разом з позивачем та відповідачем, знаходиться на утриманні та вихованні матері, проти чого не заперечував відповідач. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У відповідності до приписів статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.. Судом установлено, що відповідач [PERSON] є працездатним, офіційно працевлаштований, отримує стабільну заробітну плату (а.с. 26, 27), ним не надано доказів наявності у нього на утриманні інших неповнолітніх дітей або непрацездатних батьків та наявності інших обставини, що мають істотне значення. У зв`язку з наведеним, суд приходить до переконання, що розмір аліментів на утримання дітей на користь позивача повинен становити 1/3 частку з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи із 05 лютого 2020 року і до досягнення дітьми повноліття, у зв`язку з чим, позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, судом установлено, що позивач [PERSON] не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною - [PERSON] , [INFO] , до досягнення ним трирічного віку, у зв`язку з чим, потребує матеріальної допомоги. Згідно з ч.ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов у зазначеній частині підлягає задоволенню, та з відповідача належить стягнути на користь позивача аліменти на утримання останньої в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною - [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, тобто до [INFO] . Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного,

Outcome: approved