Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

04 листопада 2014 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування цих вимог позивач вказувала, що відповідачка [PERSON] має окрім сина [PERSON] інших дітей, однак своїх батьківських обов'язків належним чином не виконує. Її син - [PERSON] мешкає разом із позивачкою, його рідною тіткою, яка займається вихованням та утриманням дитини. Мати долею хлопчика не цікавиться, участі у його житті не приймає, не забезпечує його матеріально, не здійснює дій щодо його утримання . Посилаючись на таке ставлення відповідачки до виконання батьківських обов'язків, її самовідсторонення від участі у вихованні та утриманні дитини, просила позбавити її батьківських прав, а її призначити опікуном хлопчика. Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, пославшись на вищевикладене. Представник служби у справах дітей висновок щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її сина [PERSON] підтримала та пояснила, що відповідачка не виконує батьківських обов'язків тривалий час, хлопчик знаходиться на вихованні та утриманні її сестри [PERSON], а до цього вихованням [PERSON] займався його батько, та після його смерті [PERSON] не побажав повертатися до матері. Вважає, що таке ставлення до батьківських обов'язків свідчить про доцільність позбавлення її батьківських прав. Прокурор Омеленчук А.В. також вважала можливим позовні вимоги щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її сина [PERSON] задовольнити, адже з наданих документів слідує про ухилення останньої від виконання батьківських обов'язків та що саме така міра відповідає інтересам дитини. Відповідачка [PERSON] проти задоволення позову не заперечувала, підтвердила що її син - [PERSON] виховується та мешкає у сім'ї її сестри [PERSON] Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили пояснення позивачки про проживання та перебування на її утриманні протягом тривалого часу її неповнолітнього племінника [PERSON]. Крім того, в судовому засіданні було з'ясовано думку самого [PERSON] з приводу заявленого позову, та який пояснив, що після припинення шлюбних відносин між його батьками, він не зміг знайти спільної мови із матір'ю та її новим чоловіком, а тому проживав із батьком. Після смерті батька він став проживати у своєї рідної тітки [PERSON], з якою та членами сім'ї якої у нього склались добрі стосунки. Мати його долею не цікавиться, та взагалі відношення між ними як матері та сина не існують, тому проти позбавлення її батьківських прав щодо нього не заперечував. Вислухавши пояснення позивачки та її представника, представника служби у справах дітей, прокурора, неповнолітнього [PERSON] та свідків, суд встановив наступне. Так, за даними свідоцтва про народження [NUMBER], [PERSON] є матір'ю неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Згідно копії свідоцтва про смерть, батько хлопчика - [PERSON] помер [INFO] року (а.с. 7). Відповідно до рішення виконавчого комітету Галицинівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області № 35 від 10.07.2014 року, було вирішено про позбавлення [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 9). За даними акту обстеження матеріально-побутових умов від 09.10.2014 року встановлено, що [PERSON] мешкає в [ADDRESS] із співмешканцем [PERSON] та донькою [PERSON], [INFO]. Згідно довідки Галицинівської сільської ради - [PERSON], [INFO] зареєстрований в [ADDRESS] хоча за даною адресою не проживає (а.с. 8, 12). За даними характеристики Прибузької сільської ради від 10.10.2014 року, [PERSON] зарекомендувала себе з негативного боку, постійної роботи не має, схильна до вживання спиртних напоїв, ухиляється від виконання батьківських обов'язків (а.с. 10). Згідно характеристики Прибузької загальноосвітньої школи, [PERSON] вихованням свого сина - учня вказаного навчального закладу [PERSON], не займається, батьківські збори не відвідує, до школи не телефонує. [PERSON] проживає в сім'ї тітки, яка піклується про нього, забезпечує всім необхідним для навчання та життя (а.с. 15). Відповідно до довідки Прибузької сільської ради, [PERSON], [INFO], проживає разом із тіткою [PERSON] (а.с. 11). За висновком Жовтневої районної державної адміністрації від 30.07.2014 року - [PERSON] має трьох малолітніх дітей. Неповнолітній [PERSON], [INFO], проживає в сім'ї тітки [PERSON]. Батько хлопчика помер. Мати біля шести років потому покинула хлопчика на свою сестру [PERSON] та вихованням і утриманням сина не займається, з дитиною не спілкується, не цікавиться його долею та інтересами, не працює, спілкується із сумнівними особами, бродяжить. На теперішній час хлопчик не бажає спілкуватися із матір'ю, соромиться її. На засіданням виконкому Прибузької сільської ради неодноразово розглядалось питання про стан виконання батьківських обов'язків, але бажаних результатів немає. За вказаного, Жовтнева РДА прийшла до висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав у відношенні її сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 13-14). Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України у його постанові від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ч.2 ст. 171 СК України судом з'ясована думка неповнолітнього [PERSON] щодо позбавлення відповідачки відносно нього батьківських прав. Враховуючи викладене, з пояснень учасників справи та досліджених письмових доказів, суд дійшов висновку, що вищевказані обставини свідчать про ухилення відповідачки [PERSON] виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню свого неповнолітнього сина [PERSON], створенню для нього належних умов для проживання, здорового розвитку та навчання, що відповідно до ст.164 Сімейного кодексу України, є підставою для позбавлення її батьківських прав, та що таке рішення відповідає інтересам дитини. Відповідно до ст.. 166 СК України, суд при розгляді справи щодо позбавлення батьківських прав, з власної ініціативи може прийняти рішення про стягнення з батьків аліментів на утримання дитини. За встановлених в ході судового розгляду обставин, а саме ухилення відповідачки від виконання її обов'язків щодо матеріального утримання сина, та враховуючи положення ст.ст. 180, 181, 182 Сімейного кодексу України, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] аліменти на його утримання. Щодо позовних вимог [PERSON] про призначення її опікуном неповнолітнього [PERSON], то відповідно до положень цивільного (ст.ст. 60- 62 ЦК України) та цивільного процесуального законів вказане питання, в даному випадку, віднесено до компетенції органів опіки та піклування, а тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір», на користь держави з відповідачки [PERSON] підлягають стягненню судові витрати - судовий збір в сумі 243грн. 60 коп.

Outcome: approved