Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-05 00:00:00

05 червня 2019 року позивач [PERSON] звернулась до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з частини земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер [NUMBER] із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, а також частини земельної ділянки площею 0,0075 га, кадастровий номер [NUMBER] із цільовим призначенням для ведення садівництва, які розташовані за адресою: [ADDRESS] . Іншими співвласниками даних земельних ділянок є позивач та син померлого [PERSON] , який від спадщини відмовився, шляхом подання нотаріусу, у встановлений законом строк, письмової заяви. Для отримання Свідоцтва про право на спадщину за законом позивач звернулась із заявою до приватного нотаріуса Могилів-Подільського районного нотаріального округу Орлюка В.К. Однак постановою нотаріуса від 07.05.2019 позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказані вище земельні ділянки відмовлено через те, що в правовстановлюючих документах на земельні ділянки не визначені частки співвласників, а чинне законодавство не дає право нотаріусу здійснювати виділ часток. За таких підстав, відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України, позивача просить встановити, що розмір частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер [NUMBER] із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та на земельну ділянку площею 0,0075 га, кадастровий номер [NUMBER] із цільовим призначенням для ведення садівництва , які знаходяться за адресою: [ADDRESS] , померлого [INFO] [PERSON] становить 1/3 частина даного майна, а також визнати за позивачем в порядку спадкування за законом після померлого [PERSON] право власності на 1/3 частку вказаних земельних ділянок. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 12 червня 2019 року відкрито провадження у даній справі, призначено підготовче засідання на 06.08.2019 та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. 06.08.2019 позивач [PERSON] в підготовче засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій позов підтримала повністю, просить його задовольнити та розглядати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] правом подання відзиву на позовну заяву не скористався, в підготовче засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій позов визнав повністю, просив розглянути справу без його участі. Згідно із ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу. Частина 4 ст. 206 ЦПК України визначає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали цивільної справи та матеріали спадкової справи, суд приходить до таких висновків. Відповідно до копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьком [PERSON] є [PERSON] (а.с. 8). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 7). Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України позивач є спадкоємицею померлого батька за законом і в установленому порядку прийняла спадщину, що підтверджується копією Свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за № 291. Згідно з даним Свідоцтвом позивач оформила спадкові права на 1/3 частку у праві власності на житловий будинок [ADDRESS] (а.с. 16). Вказане також підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 18). Також спадкоємцем за законом після померлого [PERSON] є його син [PERSON] , який відмовився на користь позивача від належної йому частки спадкового майна після смерті батька в строк, встановлений ст. 1270 ЦК України, що підтверджується заявою від 19 вересня 2017 року, наявною в матеріалах спадкової справи (а.с. 31). Судом встановлено, що відповідно до копій Державних актів на право власності на земельні ділянки, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на підставі рішення Могилів-Подільської міської ради 55 сесії 5 скликання № 964 від 17 грудня 2009 року на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка площею 0,1000 га, кадастровий номер [NUMBER] з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та земельна ділянка площею 0,0075 га, кадастровий номер [NUMBER] із цільовим призначенням для ведення садівництва, які знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10-13). Тобто відповідно до ст. 1218 ЦК України після смерті [PERSON] до складу спадщини ввійшло таке право спадкодавця на вказані земельні ділянки. Разом з тим, згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області Орлюка В.К. від 07 травня 2019 року позивачу відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на спірні земельні ділянки у зв`язку з тим, що в поданих позивачем правовстановлюючих документах не вказаний розмір частки спадкодавця. Частини 1, 2 ст. 355 ЦК України визначають, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Таким чином, спірні земельні ділянки перебували у спільній сумісній власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Судом не встановлено іншої домовленості між співвласниками вказаних земельних ділянок, а тому їх частки у праві спільної сумісної власності є рівними. Згідно з ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. За таких підстав, з урахуванням визнання позову відповідачем, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При зверненні до суду із даним позовом позивач сплатила судовий збір у сумі 768,40 грн., що підтверджується квитанцією № KSK0903 від 04.06.2019 (а.с. 1). Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 142 ЦПК України, а також те, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору у сумі 384,20 грн., сплаченого нею при поданні позову. На підставі викладеного вище та

Outcome: approved