Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

07.07.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про надання додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позову посилається на те, що померла 06 листопада 2014 року [PERSON] є її матір*ю. Після смерті матері відкрилася спадщина , яка складається з земельної ділянки на території Володимирівської сільської ради Приазовського району Запорізької області, жилого будинку №56 з господарчими та побутовими будівлями та спорудами по вулиці Леніна в селі Володимирівка Приазовського району Запорізької області. Будучи спадкоємцем за законом вона звернувся до Приазовської районної державної нотаріальної контори смт. Приазовське Запорізької області з метою оформлення спадкових прав, але нотаріус відмовив їй у прийнятті заяви про прийняття спадщини по причині пропуску шестимісячного строку звернення до нотаріальної контори з дня відкриття спадщини. Тому вона і змушена звернутися до суду з відповідним позовом, оскільки, на її думку, причини пропуску строку для прийняття спадщини обумовлені поважними причинами: перебувала за межами України, а саме в Греції, де постійно мешкає та має посвідку про постійне проживання. Одразу, після приїзду у червні 2015 року звернулася до нотаріуса. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свій позов підтримала, в його обґрунтування послалася на ті ж підстави, які виклала у позовній заяві і просила суд позов задовольнити. При цьому додатково пояснила, що виїхала до Греції у 2012 році і з того часу не виїджала, так як тяжко хворів чоловік, за яким вона здійснювала догляд, а потім він помер, на руках мала малолітню доньку, не працювала, мала фінінасові труднощі. Сукупність зазначених обставин перешкоджала їй приїхати і на похорон матері і своєчасно звернутися до нотаріальної контори. Відповідач [PERSON] проти позову не заперечував, пояснивши, що обставини, на які посилається позивачка , відповідають дійсності. За життя [PERSON] , яка є для нього дружиною, а для позивачки матір*ю,говорила про те, що майно, власником якого є померла, бажано передати саме [PERSON] Відповідач [PERSON] проти позову не заперечувала, так як, на її думку, обставини, на які посилається позивачка є правдивими, вона знає про них особисто. Тому вважає, що позивачці, яка доводиться їй рідною сестрою,належить надати додатковий строк для прийняття спадщини. Відповідачі [PERSON],[PERSON],[PERSON],[PERSON] в судове засідання не прибули, будучи належним чином сповіщеними про день та час розгляду справи( а.с.73,74,76,78 ), про причини неявки суд не повідомили. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні до них правовідносини з приводу здійснення права на спадкування. Так, [PERSON] померла 06 листопада 2014 року (а.с. 10), а позивачка по справі по справі є її донькою, що підтверджується свідоцтвом про її народження (а.с.9), а свідоцтвом про шлюб ( а.с.16 ) про зміну прізвища з [PERSON] на [PERSON]. Після смерті [PERSON] 06 листопада 2014 року (а.с. 10), відкрилася спадщина, до спадкового майна належить земельна ділянка площею 10,95 га на території Володимирівської сільської ради Приазовського району Запорізької області для ведення сільськогосподарського виробництва і яка належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія II-ЗП № 036390, виданого Володимирівською сільською радою народних депутатів 23 листопада 2001 року та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 3729, жилий будинок №56 з господарчими та побутовими будівлями та спорудами по вулиці Леніна в селі Володимирівка Приазовського району Запорізької області. 10.06.2015 року державний нотаріус ухвалив постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії ( а.с. 15). Відповідно до ст.ст.1223 , 1258 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Із змісту позовної заяви, доданого до матеріалів цивільної справи копії спадкової справи ( а.с. 28-56 ) вбачається, спадкування здійснюється за законом. Відповідно до ч.1, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). З матеріалів справи вбачається, що спадкодавець [PERSON] померла 06 листопада 2014 року (а.с. 10), саме з цього часу спадщина і відкрилася. Статтею 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, що зазначено у ч.1 ст.1221 ЦК України З ч. 3 ст. 1272 ЦК України вбачається, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до роз*яснень, що містяться у абз. 3,6 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику по справам про спадщину» при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність в матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення ним цих дій. Як зазначено судом, 06 листопада 2014 року відкрилася спадщина після смерті [PERSON], яка є матір*ю для позивачки ( а.с.10,9,16 ). З пояснень позивачки вбачається, що з заявою про прийняття спадщини вона звернулася до нотаріальної контори на початку червня місяця 2015 року і отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії ( а.с.15), тоді як мала звернутися до 06.05.2015 року . Предметом спору є жилий будинок та земельна ділянка , які належали спадкодавцю ( а.с.13,12). Позивачка, яка є спадкоємцем за законом, заявлені вимоги обґрунтувала проживанням у іншій державі, довготривалою хворобою чоловіка внаслідок чого він помер, доглядом за малолітньою донькою, певними фінансовими труднощами, надала суду відповідні довідки ( а.с. 8, 79-86 ). Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до переконання, що, позивачка з поважних причин пропустила строк для прийняття спадщини, тому її позов слід задовольнити, надавши строк для прийняття спадщини, яка відкрилася року 06 листопада 2014 року після смерті [PERSON]. Відповідно до ст..11 ЦК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.. 60 ЦК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. На підставі викладеного,

Outcome: approved