Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

05 липня 2017 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування вимог посилалась на те, що з 27.04.2013 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. У шлюбі мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На даний час шлюбні стосунки між нею та відповідачем фактично припинено, дитина проживає спільно із нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина у добровільному порядку не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просила стягнути з відповідача на свою користь та на утримання неповнолітнього сина аліменти у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] у судове засідання не прибула, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] також до судового засідання не прибув, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, якою предявлений позов визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Орджонікідзевським відділом ДРАЦС Маріупольського МУЮ у Донецькій області від 27 квітня 2013 року, актовий запис № 122. Згідно зі свідоцтвом про народження серії 1-НО № 538457, виданим Орджонікідзевським відділом ДРАЦС Маріупольського МУЮ у Донецькій області від 26.07.2013 року, [PERSON] народився 20 липня 2013 року, про що вчинено актовий запис № 589. Батьками зазначені: батьком [PERSON], матірю [PERSON]. З довідки, виданої ОСББ «Іллічівець-23» від 03.07.2017 року, вбачається, що неповнолітній [PERSON] проживає спільно із матірю [PERSON] в місті Маріуполі по проспекту Захисників України, 50-74. Про наявність спору щодо визначення місця проживання дитини станом день розгляду справи сторонами не заявлено. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні від цього обов'язку, відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України, кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Дослідивши обставини, передбачені ст. 182 СК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, тим самим по суті задовольнивши предявлений позов. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить вимогам чинного законодавства, не порушує права, свободи чи законні інтереси інших осіб. Крім того, у відповідності до положень ст.ст. 79, 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 640,00 гривень. На підставі ст.ст. 180-184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved