Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-18 00:00:00

05.12.2017 позивач звернувся до Краснолиманського міського суду Донецької області з позовом до територіальної громади м. Лиман Донецької області, [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування(а.с.2-3). Позивач [PERSON], належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, до суду надав заяву в якій просить цивільну справу розглянути за його відсутності, позов задовольнити(а.с.37). Представник відповідача територіальної громади м. Лиман Донецької області, просить розглянути справу в відсутності представника, рішення прийняти на розсуд суду, про що надав відповідну заяву (а.с. 41-42). Відповідач [PERSON], в судове засідання не зявилась, до суду надала заяву в якій просить цивільну справу розглянути за її відсутності, позов визнає(а.с.43). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи та дослідивши зібрані докази, всебічно і повно зясувавши всі обставини справи, на яких грунтуються позовні вимоги, суд встановив, що фактичні обставини та відповідні їм цивільні правовідносини регулюються положеннями ст. ст. 15, 16, 328, , 1217, 1218, 1220, 1258, 1261, 1265,1268-1270ЦК України, постанови Пленуму Верховного Суду України (ППВСУ) від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», положеннями узагальнення судової практики Вищого спеціалізованого суду України про розгляд цивільних справ про спадкування від 01.03.2013 року. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 26.03.2015 померла [PERSON], яка постійно мешкала в м. Лиман([PERSON]), вул. К. Гасієва(Чапаєва)[ADDRESS] (а.с.5). Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно: ? частина квартири [ADDRESS](Чапаєва), м. Лиман([PERSON]), Донецької області. Зазначена частка квартири належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, яке видане виконавчим комітетом Краснолиманської міської ради 01.04.2003 року та зареєстроване у Слов'янському КП «БТІ» 19.07.2004 за № 4133-16(а.с.17-18). Цивільне законодавство України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкове майно після смерті спадкодавця [PERSON] прийняв спадкоємець за законом першої черги чоловік [PERSON](а.с.12), який постійно, проживав разом зі спадкодавцем [PERSON], що підтверджується довідкою Лиманської міської ради Донецької області № 7942/13 від 05.10.2017(а.с.25). Спадкоємець першої черги за законом - [PERSON] спадкове майно після смерті [PERSON] прийняв, але юридично не оформив свої спадкові права. 05.04.2017 помер [PERSON], який постійно проживав в м. Лиман([PERSON]), вул. К. Гасієва(Чапаєва)[ADDRESS] (а.с.6). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно: квартира [ADDRESS](Чапаєва), м. Лиман([PERSON]), Донецької області. Зазначене майно - ? частка квартири належала [PERSON] та ? частка квартири належала [PERSON], яку після її смерті прийняв чоловік [PERSON], але юридично не оформив свої спадкові права. Нерухоме майно належало [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, яке видане виконавчим комітетом Краснолиманської міської ради 01.04.2003 року та зареєстроване у Слов'янському КП «БТІ» 19.07.2004 за № 4133-16(а.с.17-18). Статтею 1258 ЦК України визначена черговість спадкування за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1265 ЦК України у пяту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Спадкове майно після смерті [PERSON] прийняв єдиний спадкоємець за законом п'ятої черги його онук - [PERSON](а.с.15,16,19), оскільки згідно вимог ст. ст. 1269, 1270 ЦК України своєчасно, в установлений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, подав заяву про прийняття спадщини до державного нотаріуса Лиманської державної нотаріальної контори (а.с. 8). Інші спадкоємці після смерті спадкодавця [PERSON] відсутні(а.с.35). Статтею 25 ч.4 ЦК України передбачено, що цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності, не встановлена судом. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому одним, із способів такого захисту може бути і визнання права власності. В Конституції України закріплені основні правові принципи регулювання відносин власності, головним з яких є принцип рівного визнання й захисту рівним чином усіх форм власності (ст. ст. 13, 14, 41). Відповідно до статті 41 Конституції України, частини першої статті 319, частини першої статті 321 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 392 ЦК України в разі відсутності документів на право власності власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. Оскільки позивач в іншій спосіб, крім звернутися з позовом до суду про визнання права власності в порядку спадкування, захистити своє порушене право не може, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог з вищевказаних підстав. Враховуючи викладене та

Outcome: approved