Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

06.10.2016 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна у натурі. В обґрунтування позову вказує, що 27.07.2015 р. померла його мати [PERSON], яка була власником нерухомого майна, а саме: 2/5 частини домоволодіння № 134-136 по вул.Інгулецька у м.Кривому Розі, яке складається з житлового будинку «Б-1» (загальна площа приміщень 43,7 кв.м., житлова площа 21,6 кв.м.); житлового будинку «Д-1» (загальна площа приміщень 29,4 кв.м., житлова площа 23 кв.м.), вбиральні «К», вбиральні «Т», літнього душу «О», навісу «С». Вони з відповідачем єдині спадкоємці після смерті матері. Рішенням Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 30.05.2016 р. визнано за ним право власності на 1/5 частину домоволодіння №134-136 по вул. Інгулецька у м. Кривому Розі, яка складається з житлового будинку «Б-1» (загальна площа приміщень 43,7 кв.м., житлова площа 21,6 кв.м.); житлового будинку «Д-1» (загальна площа приміщень 29,4 кв.м., житлова площа 23 кв.м.), вбиральні «К», вбиральні «Т», літнього душу «О», навісу «С», в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]; а за [PERSON] право власності на 1/5 частину домоволодіння №134-136 по вул. Інгулецька у м. Кривому Розі, яка складається з житлового будинку «Б-1» (загальна площа приміщень 43,7 кв.м., житлова площа 21,6 кв.м.); житлового будинку «Д-1» (загальна площа приміщень 29,4 кв.м., житлова площа 23 кв.м.), вбиральні «К», вбиральні «Т», літнього душу «О», навісу «С», в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Після реєстрації права власності на нерухоме майно вони з братом не можуть знайти спільну мову відносно виділу із спільного володіння та користування належні їм житлові будинки та господарські споруди, незважаючи на те, що у кожного фактично свій житловий будинок на земельній ділянці. Він проживає та фактично користується житловим будинком «Д-1» (загальна площа приміщень 29,4 кв.м., житлова площа 23 кв.м.), вбиральнею «К», літнім душом «О», навісом «С», а відповідач проживає та фактично користується житловим будинком «Б-1» (загальна площа приміщень 43,7 кв.м., житлова площа 21,6 кв.м.), вбиральнею «Т». Просить суд задовольнити позов в повному обсязі. Позивач в судове засідання не зявився, про час, день та місце слухання справи повідомлений належним чином, представник позивача [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про визнання позову та розгляд справи в його відсутність. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта нерухомого майна, на підставі рішення суду від 30.05.2016 р., [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності належить по 1/5 частині будинку №134-136 по вул.Інгулецькій в м.Кривому Розі, яка складається з будинку «Б-1» (загальна площа приміщень 43,7 кв.м., житлова площа 21,6 кв.м.); житлового будинку «Д-1» (загальна площа приміщень 29,4 кв.м., житлова площа 23 кв.м.), вбиральні «К», вбиральні «Т», літнього душу «О», навісу «С» - а.с.5-6. Відповідно до ч. 1.\~ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Відповідно до ч. 1.\~ст. 372 ЦК України\~майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. Відповідно до ч. 3.\~ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Згідно\~ст. 364 ЦК України\~співвласник, також має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Як випливає з положення ч.1 та ч.3\~ст. 367 ЦК України, поділ в натурі майна, яке перебуває у спільній частковій власності, може бути здійснено за домовленістю між співвласниками, шляхом укладання договору про поділ нерухомого майна, який повинен бути вчинений у письмовій формі з обовязковим його нотаріальним посвідченням учасниками правочину. Проте, в тому випадку, якщо один із співвласників виявив бажання, не залежно від його мотивів, здійснити поділ у натурі майна, що перебуває у спільній частковій власності, однак інший співвласник перешкоджає йому в реалізації такого права будь-яким шляхом, що унеможливлює досягнення домовленості між ними щодо укладання договору про поділ нерухомого майна, такий співвласник має право на звернення до суду з відповідним позовом про поділ (виділ) спільного майна в натурі і таке право підлягає судовому захисту. Відповідно до абз. 1 п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 04.10.1991 р. (з подальшими змінами та доповненнями), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Крім того, в абз.4 п. 7 та п. 8 Постанови «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», Пленум Верховного суду України розяснив, що при поділі жилого будинку суд зобовязаний зазначити в рішенні, яка відокремлена частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле. Також, згідно з п. 6 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» при вирішенні справ про виділ в натурі часток житлового будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній стороні може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним входом. Висновком будівельно-технічної експертизи №8-17 від 06.04.2017 р. визначено варіанти розподілу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: м.Кривий Ріг, вул. Інгулецька, буд.134-136 з наступним відступом від ідеальних часток: співвласнику [PERSON] житловий будинок «Д-1» загальна площа 29,4 кв.м., житлова 23 кв.м., вбиральня «К», літній душ «О», навіс «С»; співвласнику [PERSON] житловий будинок «Б-1», загальна площа 43,7 кв.м., житлова 21,6 кв.м., вбиральня «Т» - а.с.33-41. Виходячи зі змісту загальних засад регулювання права власності, що встановлені\~ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Норми ст.ст.\~317,\~319 ЦК України\~передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. У відповідності до ч.1 та ч.2\~ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Отже, є всі правові підстави для виділення в натурі домоволодіння позивачу із спільної часткової власності з відповідачем та визнання за ними права спільної часткової власності на нього. При виділі домоволодіння № 134-136 по вул.Інгулецька в м.Кривому Розі в натурі, суд враховує варіант виділу часток наданий позивачем, оскільки проти нього не заперечував відповідач.

Outcome: approved