Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

06 лютого 2019 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся [PERSON] із позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» про захист прав споживача, в якій просив суд: 1. Визнати відмову ПрАТ «Харківенергозбут» у наданні позивачу тарифу на електричну енергію, що застосовується для населення, яке проживає в житлових будинках (у тому числі в житлових будинках готельного типу, квартирах та гуртожитках), обладнаних у встановленому порядку електроопалювальними установками (у тому числі в сільській місцевості) незаконною та підставною. 2. Визнати вимогу ПрАТ «Харківенергозбут» про надання технічного паспорта на житловий будинок при наданні тарифу на електричну енергію, що застосовується для населення, яке проживає в житлових будинках (у тому числі в житлових будинках готельного типу, квартирах та гуртожитках), обладнаних у встановленому порядку електроопалювальними установками (у тому числі в сільській місцевості) незаконною та безпідставною. 3. Зобов'язати ПрАТ «Харківенергозбут» надати позивачу тариф на електричну енергію, що застосовується для населення, яке проживає в житлових будинках (у тому числі в житлових будинках готельного типу, квартирах та гуртожитках), обладнаних у встановленому порядку електроопалювальними установками (у тому числі в сільській місцевості). 4. Зобов'язати ПрАТ «Харківенергозбут» застосувати щодо позивача тариф на електричну енергію, що застосовується для населення, яке проживає в житлових будинках (у тому числі в житлових будинках готельного типу, квартирах та гуртожитках), обладнаних у встановленому порядку електроопалювальними установками (у тому числі в сільській місцевості) з 18.01.2019 (дня наступного за днем його звернення до відповідача щодо надання тарифу). 5. Зобов'язати ПрАТ «Харківенергозбут» провести відповідні перерахунки за спожиту позивачем електричну енергію з 18.01.2019 до дня закінчення опалювального періоду. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що він є власником житлового будинку [ADDRESS] , споживає електричну енергію, та відповідно є споживачем послуг ПрАТ «Харківенергозбут». 17.01.2019 позивач подав відповідачу заяву про надання йому тарифу на електроенергію, передбаченого для населення, яке проживає в житлових будинках (у тому в житлових будинках готельного типу, квартирах та гуртожитках), обладнаних у встановленому порядку електроопалювальними установками (у тому числі в сільській місцевості) та додав усі необхідні документи. Під час подання ним документів представники ПрАТ «Харківенергозбут» вимагали надати технічний паспорт на житловий будинок, у якому має бути зазначене електричне опалення та відсутність у позивача газового чи іншого виду опалення. На думку позивача, подання технічного паспорта на житловий будинок при оформленні ним тарифу не є обов'язковим. Таким чином, позивач зазначає, що ним були надані усі необхідні документи для надання йому тарифу, що стосується для населення, яке проживає в житлових будинках (у тому числі в житлових будинках готельного типу, квартирах та гуртожитках), обладнаних у встановленому порядку електроопалювальними установками. Однак, 02.02.2019 року позивач отримав відмову у наданні йому тарифу, яку відповідач ніяким чином не обґрунтував, але зазначив що причиною ненадання йому тарифу стало ненадання позивачем технічного паспорту на будинок. З власної ініціативи позивач не бажає проводити технічну інвентаризацію будинку та сплачувати за це додаткові кошти, оскільки діючим законодавством не передбачено обов'язковість надання технічного паспорту. Вказані обставини і вимусили позивача звернутися до суду з зазначеною позовною заявою. УхвалоюЖовтневого районного суду м. Харкова від 07 лютого 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» про захист прав споживача. Призначено судове засідання. 25 лютого 2019 року від представника відповідача по справі надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вона просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог до ПрАТ «Харківенергозбут» у повному обсязі, посилаючись на наступні обставини. Так, відповіді ПрАТ «Харківенергозбут» не містять у собі відмови у наданні тарифу на електричну енергію, що застосовується для населення, яке проживає в житлових будинках (у тому числі в житлових будинках готельного типу, квартирах та гуртожитках), обладнаних у встановленому порядку електроопалювальними установками (у тому числі в сільській місцевості), а тому не містять ознак порушеного права позивача. Вищевказане свідчить про відсутність у суду правових підстав для застосування обраного способу захисту права і унеможливлює задоволення позову в частині такого предмету. Окрім того, вимоги, про надання технічного паспорту з зазначенням виду електроопалення не суперечить вимогам чинного законодавства та вимогам Регулятора. Умовою для застосування відповідного тарифу є обладнання у встановленому порядку електроопалювальними установками. На території Харківської області оператором систем розподілу є АТ «Харківобленерго». Однак робочий проект, доданий до матеріалів справи, не погоджений з ОСР (АТ «Харківобленерго») всупереч вимогам Кодексу та Договору. Технічні паспорти електрообладнання, які надані до суду, не містять відмітки про введення електроопалювальної установки в експлуатацію. Отже, електроопалювальні установки не введені в експлуатацію відповідно до вимог чинного законодавства, а тому вимоги щодо зобов'язання надати відповідний тариф та зробити перерахунок суперечать постанові Регулятора № 220 від 26.02.2015 року. Таким чином, на думку представника відповідача, доводи позивача безпідставні, а вимоги не відповідають чинному законодавству. 11 березня 2019 року від позивача по справі надійшли заперечення проти відзиву відповідача, в яких він зазначає, що обраний ним спосіб захисту права є цілком правильним і передбаченим діючим законодавством. Технічний паспорт не є обов'язковим документом для підтвердження встановленого виду опалення й уведення його в експлуатацію, а є й інші документи, що підтверджують факт уведення в експлуатацію елктроопалювальних установок, які надав позивач відповідачеві. Акт введення в експлуатацію від 19.12.2018 року і не повинен містити інформацію про погодження з ОСР. Лист НКРЕКП від 07.02.2019 року № 1311/17.2.1/7-19 не є обов'язковим для виконання та є «роздумом членів НКРЕКП». 18 березня 2019 року від представника відповідача надійшли також заперечення, в яких вона зазначає, що жодного з перелічених документів у листах НКРЕКП від 02.11.2018року №9501/17.2/9-18 та від 07.02.2019 року № 1311/17.21/7-19, які б свідчили про обладнання у встановленому порядку електроопалювальними установками домоволодіння позивача на час звернення до ПрАТ «Харківенергозбут» надано не було. Регулятор листом від 07.02.2019 року № 1311/17.21/7-19 надає роз'яснення, що саме ОСР надає висновок, щодо можливості застосування тарифу на електроопалення. Таким чином ПаАТ «Харківенергозбут» не приймає рішення щодо можливості застосування відповідного тарифу, а лише має перевірити наявність наданих документів для застосування відповідного тарифу, а тому Товариство не порушує право позивача та не є належною стороною у позові з таким предметом. Окрім цього, позивачем не наведено жодного посилання на нормативно-правові акти або роз'яснення Регулятора, що акт вводу в експлуатацію від 19.12.2018 року, який оформлений монтажною організацією НПП «Електропром» підтверджує встановлення електрообладнання для опалення відповідно до проектних рішень та є документом про уведення в експлуатацію відповідних установок. Таким чином, акт вводу в експлуатацію від 19.12.2018 року, оформлений монтажною організацією НПП «Електропром», не є документом, який підтверджує факт, що електроопалювальна установка введена в експлуатацію відповідно до вимог чинного законодавства. Позивач [PERSON] в судовому засіданні заявлений ним позов підтримав в повному обсязі, просив суд його задовольнити. Представник відповідача Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» - Парахіна В.В., яка діє на підставі Довіреності від 20.02.2019 року № 01-15/838, в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на обставини викладені у відзиві. Суд, вислухавши пояснення сторін, повно та всебічно дослідивши матеріали справи та наявні в матеріалах справи докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до змісту положень ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів встановлений ст. 16 ЦК України. Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь - яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все, спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] на підставі Договору купівлі-продажу житлового будинку від 23.12.2013 року, посвідченого ПН ХМНО Горільчаник І.М. та зареєстровано в реєстрі за № 1559. (а.с. 6, 7) Згідно з положеннями статті 1 Закону України «Про електроенергетику», споживачами енергії є суб'єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю. В порядку статті 26 зазначеного Закону споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Статтею 1 вказаного Закону встановлено, що енергопостачальники - учасники оптового ринку електричної енергії України, які купують електричну енергію на цьому ринку з метою її продажу та/або постачання споживачам або з метою її експорту та/або імпорту. 22 жовтня 2018 року між АТ «Харківобленерго» та [PERSON] було укладено договір про стандартне приєднання до електричних мереж № 614/1/1274. (а.с. 11, 12-13) Відповідно до ч.1 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно ч. 2, 3, 4, 5 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. У зв'язку з відокремлення функції з розподілу електричної енергії від функцій постачання електричної енергії, що визначено положеннями Закону України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 року, Постачальник універсальних послуг, яким є ПрАТ «Харківенергозбут» згідно з Постановою НКРЕКП від 26.10.2018 № 1268, здійснює постачання електричної енергії з 01.01.2019 року у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг. Відповідно до пункту 13 розділу XVII Закону України «Про ринок електричної енергії» у разі відокремлення оператор системи розподілу є правонаступником в частині прав та обов'язків, зокрема, пов'язаних із провадженням діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та із провадженням діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електромережами за договорами на постачання електричної енергії та про користування електричною енергією. Таким чином, правонаступником в частині прав та обов'язків за договорами про постачання/користування електричної енергії, що діяли до 01.01.2019 року залишається АТ «Харківобленерго», яке продовжує виконання функції з розподілу електричної енергії на території Харківської області. Відповідно до статті 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Частиною 1 статті 63 Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено, що універсальні послуги надаються постачальником таких послуг виключно побутовим та малим непобутовим споживачам. Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті (ч. 4 ст. 63 Закону). Абзацом п'ятим пункту 13 розділу XVII Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. Також згідно з п. 8 Постанови НКРЕКП від 26.10.2018 № 1268, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії, або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Разом з тим, у відповідності до п. 13 Перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії» передача постачальнику універсальних послуг персональних даних побутових та малих непобутових споживачів під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу не потребує отримання згоди та повідомлення таких споживачів про передачу персональних даних і вважається такою, що здійснена в загальносуспільних інтересах з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам. Так, ураховуючи наведені приписи, та те, що за адресою: [ADDRESS] , фактично спожито електричну енергію договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг вважається укладеним з 01.01.2019 року з [PERSON] 17 січня 2019 року [PERSON] звернувся до Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» із заявою в якій просив надати йому тариф на електропостачання. До своєї заяви додав: робочий проект внутрішнього електропостачання, Договір про користування електроенергією та Акт вводу в експлуатацію. (а.с. 5, а.с. 8-, 9, 10, 11, 12-13, 14-22, 23) 28.01.2017 року Приватним акціонерним товариством «Харківенергозбут» було надано відповідь на заяву [PERSON] від 17.01.2019 року, в якій вони повідомили, що у наданому пакеті документів відсутня технічна документація на об'єкт що має містити інформацію стосовно встановлення виду опалення - СЕО . (технічний паспорт об'єкту оформлений у відповідності до інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна.) Після надання [PERSON] зазначених документів у товариства з'являться правові підстави для встановлення за вищевказаною адресою зазначеного тарифу. (а.с. 39) Нарахування за спожиту електричну енергію за адресою позивача здійснюється відповідно до вимог Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 26.02.2015 року № 220 «Про встановлення тарифів на електроенергію, що відпускається населенню», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.03.2015 за № 231/26.676. Відповідно до пункту 1.2 Тарифів на електроенергію, що відпускається населенню, з 01 березня 2017 року, встановлених постановою № 220, в окрему категорію споживачів виділено населення, яке проживає в житлових будинках (у тому числі в житлових будинках готельного типу, квартирах та гуртожитках), обладнаних у встановленому порядку електроопалювальними установками ( у тому числі в сільській місцевості). Відповідно до п. 3.1. глави IV Правил технічної експлуатації електроустановок споживачів, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 25 липня 2006 року № 258, для забезпечення належного обслуговування та експлуатації електроустановок у споживача повинна бути така технічна документація: затверджена проектна документація (креслення, пояснювальні записки тощо) з усіма змінами; однолінійні схеми первинних і вторинних електричних з'єднань усіх напруг для нормальних режимів роботи електрообладнання; акти випробувань та вимірювань електроустановок; акти прийняття електроустановок в експлуатацію, виконавчі схеми первинних і вторинних електричних з'єднань; акти розмежування електричних мереж за балансовою належністю та експлуатаційною відповідальністю між споживачем і електропередавальною організацією; технічні паспорти основного електрообладнання, будівель і споруд об'єктів, сертифікати на електрообладнання і матеріали, що підлягають сертифікації; інструкції з експлуатації електроустановок, крім того, споживач повинен мати: а) посадові інструкції, інструкції з охорони праці та пожежної безпеки на кожному робочому місці, програми підготовки працівників (які, як правило, повинні знаходитись у кожному структурному підрозділі підприємства чи самостійної виробничої дільниці споживача); б) договори про постачання електричної енергії, а у разі передавання електричної енергії послідовно мережами декількох суб'єктів господарювання - договори про спільне використання технологічних електричних мереж (про технічне забезпечення електропостачання споживача). Як вбачається з листа НКРЕКП від 02.11.2018 року № 9501/17.2.2./9-18, на думку НКРЕКП, підтвердженням того, що електроопалювальна установка введена в експлуатацію може бути один з таких документів: 1) технічний паспорт, в якому у графі «вид опалення» зазначене електроопалення; 2) акт, складений інспектором державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії, щодо обстеження стану електрообладння споживача з інформацією про наявність та готовність до використання за призначенням електроопалювальної установки; 3) акт, складений представником енергопостачальної компанії, про наявність та готовність до використання за призначенням електроопалювальної установки; 4) відмітка сервісного центру про введення електроопалювальної установки в експлуатацію під час її взяття на гарантійне обслуговування. Відповідно до підпункту 6.2.1 пункту 6.2 розділу 6 ДСТУ-НБ В.2.5-65:2013 «Настанова з улаштування та використання систем електроопалення об'єктів житлового і громадського призначення», затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 25.01.2013 №25, для улаштування стаціонарних систем електроопалення слід застосовувати передбачені проектним рішенням і тільки сертифіковані електронагрівальні пристрої заводського виготовлення або обладнання, на яке розроблені і діють технічні умови, а саме: електричні котли різних типів; електричні теплогенератори різних типів; акумуляційні електропечі; променисті електропечі; електричні нагрівальні панелі для опалення приміщення, у тому числі акумуляційні рідинні електричні нагрівальні панелі, включаючи водяні електричні нагрівальні панелі; електричні нагрівальні кабелі, вбудовані в конструкційні елементи будівель; електричні конвектори або комбіновані електроводяні конвектори; теплові насоси з електроприводом компресорів; електричні насосні установки з вихровою трубою. Зазначена Настанова призначена для використання підприємствами, установами і організаціями, що діють на території України, суб'єктами підприємницької діяльності незалежно від форм власності та видів діяльності, які виконують функції проектування, монтування й експлуатації системи електроопалення об'єктів житлового і громадського призначення. При цьому, призначення устаткування (товару) визначає його виробник у технічній документації на таке устаткування (товар). Таким чином, якщо устаткування віднесено до переліку електронагрівальних пристроїв заводського виготовлення або обладнання, на яке розроблені і діють технічні умови, наведених у Настанові, то таке устаткування є електроопалювальною установкою. (а.с. 35-38) З урахування наведеного у листі НЕРЕКП від 07.02.2019 року № 1311/17.2.1/7-19 містяться роз'яснення, щодо того, що у разі не перевищення дозволеної потужності, споживач для застосування тарифу на електроопалення має надати такі документи: 1) оператору системи розподілу - копію проекту облаштування квартири (житлового будинку) електроопалювальними установками (згідно із переліком електронагрівальних пристроїв зазначених у Настанові) та підтверджуючі документи про уведення в експлуатацію відповідних установок. 2) постачальнику універсальних послуг - відповідну заяву про застосування тарифу на електроопалення, копію підписаного ОСР паспорта точки розподілу з приміткою щодо можливості застосування тарифу на електроопалення та останні покази засобу обліку електричної енергії. Для споживача, тариф на електроопалення починає діяти з моменту надання постачальнику універсальних послуг паспорта точки розподілу із зафіксованими показами засобу обліку електричної енергії. (а.с. 55-59) Відповідно до положень Закону України «Про архітектурну діяльність», підтвердженням того, що будинок в установленому порядку обладнаний кухонними електроплитами та/або електроопалювальними установками є проектна документація (технічний паспорт на об'єкт із зазначенням виду опалення, декларація про готовність об'єкта до експлуатації). За наявності такої проектної документації, відповідно до якої житловий будинок або окрема його частина (квартира, вбудоване нежитлове приміщення) обладнані електроопалювальними установками, такий будинок або окрема його частина (квартира, вбудоване нежитлове приміщення) вважається обладнаним зазначеними електроустановками в установленому порядку. Згідно з розділом III п.1 пп. 2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України 24 травня 2001 року N 127 (у редакції наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26 липня 2018 року N 186), під час технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна оглядаються основні конструктивні елементи будинків: фундаменти, стіни, перегородки, міжповерхові та горищні перекриття, підлога, вікна, двері, покрівля, а також внутрішнє і зовнішнє опорядження; системи опалення та вентиляції, водопровідно-каналізаційне обладнання, газове і електрообладнання, ліфти, сміттєпроводи тощо. Правила роздрібного ринку електричної енергії, затверджені постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року № 312 регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі - продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами. Відповідно до пункту 5 постановляючої частини постанови НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, протягом двох років з дати набрання чинності Правилами ОСР (оператор системи розподілу) оформити за всіма об'єктами споживачів універсальної послуги паспорт точки розподілу за формою, встановленою Правилами. Оформлені паспорти точок розподілу є невід'ємною частиною договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії та згодою споживача універсальної послуги на надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах, визначених у паспорті точки розподілу. Згідно з вимогами пункту 2.1.4 Правил Договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії є публічним договором приєднання та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України за формою договору, що є додатком 3 до цих Правил. На вимогу споживача, ОСР протягом трьох робочих днів від дат звернення повинен надати споживачу підписаний ОСР примірник укладеної договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії паперовій формі. За ініціативою однієї із сторін договір споживача про розподіл електричної енергії оформлюється в паперовій формі. У разі необхідності визначення за взаємною згодою сторін додаткові умов договору, які конкретизують умови договору, форму якого встановлено цими Правилами, договір оформляється в паперовій формі. На письмову вимогу власника об'єкта ОСР зобов'язаний протягом десяти робочих днів з дати отримання такого письмового звернення надати підписані уповноваженою особою ОСР паспорт точки розподілу за кожною такси точкою за об'єктом споживача та/або паперову форму договору про надаю послуг з розподілу електричної енергії. Усі зміни та доповнення до паспорту точки розподілу разі зміни технічних характеристик об'єкта після отримання послуги приєднання та/або на підставі узгоджених проектних рішень, виконання які підтверджено документально. Слід зазначити, що при внесені відповідних змін, до паспорту точки розподілу, сторони мають зафіксувати останні показ засобу обліку. Таким чином, з аналізу наведених норм вбачається, що у будь-кому разі, для укладення договору про постачання електричної енергії або внесення змін до уже існуючого договору, позивач повинен письмово звернутися до оператора системи розподілу, на території здійснення ліцензованої діяльності якого приєднані електроустановки споживача та надати документи на підтвердження факту обладнання житлового будинку електроопалювальними установками. Оператор системи розподілу (ст. 1 ч. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії») - юридична особа відповідальна за безпечну, надійну та ефективну експлуатацію, технічне обслуговування та розвиток системи розподілу і забезпечення довгострокової спроможності системи розподілу щодо задоволення обґрунтованого попиту на розподіл електричної енергії з урахуванням вимог щодо охорони навколишнього природного середовища та забезпечення енергоефективності. Відповідно до постанови НКРЕКП № 1446 від 16.11.2018 ліцензію на провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії у межах місць провадження господарської діяльності, а саме на території Харківської області в межах розташування системи розподілу електричної енергії видано АТ «Харківобленерго» Тобто на території Харківської області оператором системи розподілу є АТ «Харківобленерго». НКРЕКП листом від 07.02.2019 року № 1311/17.21/7-19 надає роз'яснення, що саме ОСР надає висновок, щодо можливості застосування тарифу на електроопалення. Таким чином, ПаАТ «Харківенергозбут» не приймає рішення щодо можливості застосування відповідного тарифу, а лише має перевірити наявність наданих документів для застосування відповідного тарифу. В судовому засіданні було встановлено, що позивач звернувся до суду з позовними вимогами до Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут», тоді як оператором системи розподілу, на території здійснення ліцензованої діяльності якого приєднані електроустановки позивача є - Акціонерне товариство «Харківобленерго». Саме Акціонерне товариство «Харківобленерго» приймає рішення щодо можливості застосування відповідного тарифу. Отже, суд приходить до висновку, що позивач невірно визначився із колом сторін у справі. В свою чергу, Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут» має перевірити наявність наданих документів для застосування відповідного тарифу. Позивач при зверненні до Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» з заявою про встановлення йому тарифів не надав усі необхідні документи, як то передбачено діючим законодавством України. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовної заяви [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» про захист прав споживача слід відмовити у повному обсязі. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, а також враховуючи те, що позивача на підставі Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору, судові витрати компенсуються за рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed