Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

06 серпня 2014 року позивач звернувся до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з позовом до відповідача про відшкодування шкоди, завданої рибним запасам України. В позові зазначив, що 17 травня 2014 року о 05 годині 05 хвилин в районі с. Артаково Березнегуватського району Миколаївської області на річці Інгулець відповідач забороненим знаряддям лову виловив цінні види риб, а саме рибу карась в кількості 26 штук, вагою 2,5 кілограми. Виловлена риба розміром менша за розміри, встановлені в додатку до Правил любительського та спортивного рибальства, чим завдано шкоди рибним запасам України, в розмірі 442,00 грн. До даного часу шкода заподіяна відповідачем не відшкодована. Представник позивача в судове засідання не з'явився, направив заяву про слухання справи у його відсутність, підтримання позовних вимог та не заперечення проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання також не з'явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. Судом, за згоди представника позивача, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідачів на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 13 червня 2014 року суддею Березнегуватського районного суду Миколаївської області було винесено постанову, якою відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП за вилов риби карась забороненим знаряддям лову в кількості 26 штук на річці Інгулець в с. Артаково Березнегуватського району 17 травня 2014 року о 05 годині 05 хвилин та притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу (а.с.3). За розміром виловлена риба була 9-10 сантиметрів, про що свідчить опис об'єктів лову, складений позивачем 17 травня 2014 року на місці вчинення правопорушення (а.с.5). Зазначеними протиправними діями відповідач заподіяв шкоду рибним запасам України в розмірі 442,00 грн., оскільки риба розміром була менша за розмір, передбачений п.4.11. Правил любительського та спортивного рибальства, затверджених Наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15 лютого 1999 року, зареєстрованого в Мін'юсті 28 квітня 1999 року за № 169 та додатку до них. Про вказане свідчить розрахунок, здійснений позивачем відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 1209 від 21 листопада 2011 року «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» (а.с.8). На даний час відповідач збитки в добровільному порядку не відшкодував. Суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, щодо відшкодування шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст.63 Закону України «Про тваринний світ» громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в порядку та розмірах, встановлених законодавством. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідачем завдано шкоду рибним запасам України та в добровільному порядку вона ним не відшкодована, суд дійшов висновку, що позовна заява позивача є обґрунтованою i підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд покладає на відповідача обов'язок по сплаті судового збору на користь держави, в зв'язку із звільненням ухвалою суду позивача від його сплати.

Outcome: approved