Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

04 січня 2018 року до Троїцького районного суду Луганської області надійшла вищевказана позовна заява, в обґрунтування вимог якої зазначено, що 30 квітня 2003 року між позивачем та відповідачем Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Луганська був зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №152. Від вказаного шлюбу позивач та відповідач мають дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність порозуміння. Шлюбні відносини перестали існувати. Спільне господарство не ведеться. Позивач переконана, що подальше збереження шлюбу та примирення між ними неможливе, у зв'язку з чим просить розірвати укладений між нею та відповідачем шлюб. В судове засідання сторони не з'явились. Позивач в позовній заяві просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, шляхом розміщення повісток про виклик на офіційному веб-порталі «Судова влада України» та сторінці Троїцького районного суду Луганської області. Причини неявки суду відповідач не повідомив. Заперечень на позов ним надано не було. Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, приходить до наступного. Так, згідно свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER], виданого 30 квітня 2003 року, позивач та відповідач з 30 квітня 2003 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Шлюб було зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Луганська під актовим записом № 152 (а.с. 4). Згідно копії свідоцтва про народження [NUMBER] від 01.10.2003, син [PERSON] народився [INFO] (а.с. 5). Згідно копії свідоцтва про народження [NUMBER] від 20.05.2008, донька [PERSON] народилась [INFO] (а.с. 6). Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється відсутність порозуміння. Шлюбні відносини перестали існувати. Спільне господарство не ведеться. Позивач переконана, що подальше збереження шлюбу та примирення між ними неможливе. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач у заяві просила суд, після розірвання шлюбу, залишити їй шлюбне прізвище.

Outcome: approved