Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

07.08.2017 року позивач звернувся до суду з позовом про встановлення факту приналежності державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ДН №130103 його померлій матері, [PERSON], яка померла 28.10.2016 року, та визнання за ним права власності на спадкове майно, що залишилось після її смерті. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що після смерті матері відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку в селі Миколаївка Волноваського району Донецької области, вул. Центральная (колишня Леніна) буд.75, та земельної ділянки, на якій розташований вказаний вище будинок. Позивач вчасно прийняв спадщину, але коли звернувся до нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину, йому було відмовлено у звязку з тим, що прізвище померлої та прізвище, вказане в Державному акті на право власності на землю не співпадають, а також з причини відсутності даних про реєстрацію Державного акту у державному кадастровому реєстрі. Тому позивач вимушений звернутися за захистом своїх прав на отримання спадщини до суду. Позивач у судове засідання не зявився, але подав заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач, Миколаївська сільська рада Волноваського району Донецької області, також в судове засідання не зявилася, але подала заяву про розгляд справи у їх відсутність, підстави, на які посилається позивач в якості підстав для своїх вимог визнають, проти позову не заперечують. Виходячи з наведеного, а також положень частини 2\~статті 158 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності осіб, які повинні брати участь у справі. У відповідності до вимог частини 2\~статті 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до п.6 ст.235 ЦПК України справи окремого провадження, з яких випливає спір про право, розглядаються в порядку позовного провадження. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 28.10.2016 року у селі Миколаївка у віці 73 років померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть 1-НО № 961473, виданим 01.11.2016 року Волноваським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Донцькій області, актовий запис №1035 (а.с.6 ). З довідки № 703 від 16.05.2017 року, виданої Миколаївською сільською радою Волноваського району Донецької області, що є наявною у справі, вбачається, що [PERSON], [INFO], була зареєстрована та мешкала з 23.07.1976 року по день смерті за адресою: 85734, с.Миколаївка Волноваського району Донецької області, вул.Центральна (колишня Леніна) буд. 75 (а.с. 12 ). З довідки, наданої КП «Волноваське бюро технічнї інвентаризації» від 30.11.2016 року №838 вбачається, що право власності на житловий будинок, розташований за адресою: 85734, с.Миколаївка Волноваського району Донецької області, вул.Центральна (колишня Леніна) буд. 75 зареєстровано у реєстровій книзі №1 під реєстраційним №152 за [PERSON] (а.с.13 ). Право власності на вказаний вище будинок за [PERSON] підтверджується також свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 26 жовтня 1993 року державним нотаріусом Першої Волноваської державної нотаріальної контори та зареєстрованим за №1432 (а.с. 7 ). З Державного акту на право власності на землю серії ІІ-ДН №130103, виданого 27.12.1995 року на підставі рішення IV сесії ХХII скликання Миколаївської сільської ради від 07 грудня 1994 року вбачається, що земельна ділянка площею 0,2142 га надана для обслуговування житлового будинку, розташованого у с.Миколаївка по вул.Леніна буд. 75, який належить на праві приватної власності [PERSON]. Державний акт видано на прізвище [PERSON] (а.с.10). Таким чином суд приходе до висновку, що в Державному акті серії ІІ-ДН №130103, у прізвищі власника зроблено помилку, а саме замість прізвища [PERSON] вказано прізвище [PERSON]. Вказаний факт також не заперечує відповідач, Миколаївська сільська рада. Тому суд вважає, що вимоги про встановлення факту приналежності Державного акту на право власності на землю серії ІІ-ДН №130103, виданого 27.12.1995 року на підставі рішення IV сесії ХХII скликання Миколаївської сільської ради від 07 грудня 1994 року громадянці [PERSON], яка померла 28.10.2016 року, підлягають задоволенню. З свідоцтва про народження серії І-НО № 417386, виданого14 жовтня 1972 року Миколаївською сільською радою Волноваського району Донецької області вбачається, що позивач по справі [PERSON] дійсно є рідним сином [PERSON], яка померла 28.10.2016 року (а.с.5 ). Позивач не має можливості прийняти спадщину, яка відкрилась після смерті матері, у вигляді права власності на земельну ділянку. Звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, про що свідчить витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі від 07.11.2016 року № 45689716 (а.с.6 ). В подальшому, коли позивач звернувся за отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом, нотаріусом йому було відмовлено з підстав того, що в правовстанавлюючому документі на спадкове майно вказано прізвище\~[PERSON],\~а у свідоцтві про смерть спадкодавця\~[PERSON],\~та запропоновано звернутися до суду із позовною заявою про встановлення факту приналежності правовстановлюючого документу та визнання права власності в порядку спадкування за законом. (а.с. 20). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка має бути прийнята спадкоємцями оскільки з 2015 року Державні акти на право власності на земельні ділянки не видаються, отримати Державний акт на прізвище [PERSON] не має можливості. Відповідно до листа Верховного суду України від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» …якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, то особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, що у разі відсутності спору розглядається за правилами окремого провадження. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з'ясується, що має місце спір про право, суд на підставі частини 6\~статті 235 ЦПК\~залишає заяву без розгляду і роз'яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах. Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 01 березня 2013 року на засіданні пленуму Вищого спеціалізованого суду України було обговорено та взято до відома інформацію про узагальнення судової практики з розгляду цивільних справ про спадкування. Так в п.3.3. вищевказаного листа визначається, що у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв'язку з їх втратою та відсутності реєстрації об'єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім'я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. Згідно\~статті 1216 Цивільного кодексу України\~(далі\~ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до положень\~статті 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях\~1261\~1265\~цього\~Кодексу. Суд прийшов до висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для задоволення позовної заяви. На підставі викладеного та

Outcome: approved