Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-02 00:00:00

05.10.2020 позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з постачання природного газу, мотивуючи позовні вимоги тим, що [PERSON] є споживачем послуг з постачання природного газу, які надаються позивачем, з відкритим особовим рахунком № [NUMBER] . Вказує, що відповідно до виписки з фінансового стану по особовому рахунку відповідача, Товариство надає послуги з газопостачання до оселі споживача, яка в свою чергу їх отримує та оплату проводить не в повному обсязі. Позивач зазначає, що між ним та відповідачем було укладено договір постачання природного газу побутовим споживачам, шляхом підписання заяви - приєднання, за умовами якого постачальник зобов`язався поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах, а остання зобов`язалася своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розміри, строки та порядку визначені договором. Однак, відповідач свої зобов`язання по оплаті послуг своєчасно не виконує. Так, станом на 01.09.2020 року на показник лічильника 15 105 м3 сума заборгованості за послуги з газопостачання відповідача перед позивачем складає 3 347,62 грн. Також відповідачу нараховано індекс інфляції в розмірі 312,54 грн. та три відсотка річних в розмірі 184 грн. Зазначає, що оскільки [PERSON] в добровільному порядку заборгованість за надані послуги не сплачує, тому позивач, з метою захисту своїх прав, звернувся до суду з даним позовом, яким просить суд: ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Вінницягаз Збут» заборгованості за спожитий природний газ в сумі 3347 грн. 62 коп., витрати за оплату судового збору в розмірі 2102 грн 00коп; 3% річних в сумі 184,00 грн. та індексу інфляції в сумі 312,54 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, проте подав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовільнити та справу розглядати у його відсутність, не заперечує щодо прийняття заочного рішення. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Заяв та заперечень від відповідача до суду не надходило, у зв`язку з чим, суд вирішив провести заочний розгляд справи, про що постановив відповідну ухвалу. Суд, вважає за можливе розглянути справу у відсутності нез`явившихся осіб та постановити процесуальне рішення на підставі наданих позивачем письмових доказів у справі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Судом установлено, що ТОВ «Вінницягаз Збут» надає послуги з постачання природного газу для споживачів. Відповідно до п. 17 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про ринок природного газу», ВР № 329-VІІІ від 09.04.2015 р., постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015 року затверджено Правила постачання природного газу, що зареєстровані в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за № 1382/27827. Згідно розділу III Правил постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання Споживача до умов Договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті НКРЕКП та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Між газопостачальною організацією ТОВ «Вінницягаз Збут» та споживачем природного газу [PERSON] укладено Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам, шляхом підписання заяви - приєднання, за умовами якого постачальник зобов`язався поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах, а останній зобов`язався своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розміри, строки та порядку визначені договором (а.с. 8). Відповідно до виписки з фінансового стану по особовому рахунку відповідача, Товариство надає послуги з газопостачання до оселі споживача, яка в свою чергу їх отримує та оплату проводить не в повному обсязі (а.с. 19). Так, станом на 01.09.2020 року на показнику лічильника 15 105 м3 сума заборгованості за послуги з газопостачання відповідача перед позивачем за період з 01.05.2018 по 01.09.2020 складає 3 347,62 грн. Також з матеріалів справи вбачається, що відповідачу нараховано індекс інфляції в розмірі 312,84 грн. та три відсотка річних в розмірі 184 грн., що підтверджується розрахунком (а.с. 20). З копії розписки [PERSON] убачається, що вона є споживачем з газопостачання та зареєстрований по ТОВ «Вінницягаз Збут» та ПАТ «Вінницягаз» з особовим рахунком [NUMBER] [ADDRESS] та бере на себе обов`язок сплатити заборгованість за спожитий природний газ в сумі 1 247, 89 грн., яка утворилась станом на 28.08.2017. Вказала, що вказана заборгованість буде нею оплачена в термін до 01.10.2017. Дана розписка підписана [PERSON] 28.08.2017 ( а.с.7). Пунктом 14 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2496 визначено, що розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачам є календарний місяць. При розрахунку за квитанціями абонентської книжки постачальника споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його постачальнику не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. При розрахунку за платіжними документами (рахунками постачальника) оплата за послуги з газопостачання має бути здійснена споживачем у терміни, визначені в рахунку, який не може бути меншим п`яти робочих днів з моменту отримання споживачем цього рахунку. Враховуючи зазначене, споживачу необхідно знімати показання лічильника газу щомісяця та здійснювати оплату за спожитий природний газ не пізніше 10 числа наступного місяця. Свої зобов`язання по забезпеченню відповідача природним газом, як споживача цих послуг, ТОВ «Вінницягаз Збут» виконує належним чином. Відповідач свої договірні зобов`язання щодо оплати за спожитий природний газ в повному обсязі не виконує, що зумовило виникнення значної заборгованості. За змістом ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Плата за комунальні послуги має вноситись своєчасно. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 та ч.1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Положеннями п. 2 ч. 1 ст. 5 цього Закону встановлено, що до комунальних послуг належать в тому числі послуги з постачання та розподілу природного газу. У частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться . Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи той факт, що споживач дійсно споживав газ, заборгованість за газопостачання не сплатив, із заявою про укладення Договору на реструктуризацію не звертався, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2102 грн., тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved