Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

06 листопада 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом у якому просила визнати за нею в порядку спадкування право власності на житловий будинок № 190, який знаходиться в смт Зарічне, вул. вул. Харківця, Рівненської області. На обґрунтування своїх вимог вказує про те, що 12 листопада 2005 року помер її брат [PERSON]. Внаслідок смерті останнього відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок № 190, який знаходиться в смт Зарічне, вул. вул. Харківця, Рівненської області. Вона є спадкоємцем другої черги за законом та прийняла спадщину, оскільки у визначеному законом порядку звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Покликаючись на те, що вона не має можливості оформити право власності на будинок в нотаріальній конторі, у звязку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів, змушена звернутися до суду. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася. Згідно письмової заяви від 14 листопада 2017 року просить розглядати справу за її відсутності. Зарічненська селищна рада Зарічненського району Рівненської області явку повноваженого представника для участі в судовому засіданні не забезпечила, згідно письмової заяви від 13 листопада 2017 року № 1003 просить справу розглядати без їх участі, проти позовних вимог не заперечує. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не ведеться. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав. З матеріалів справи вбачається, що 13 листопада 2005 року помер брат позивача [PERSON] (а.с.5). Внаслідок смерті останнього відкрилась спадщина на належне йому майно. За технічним паспортом на садибний (індивідуальний житловий будинок) № 190, який знаходиться в смт Зарічне, вул. вул. Харківця, Рівненської області, власником будинку, що розташований за вказаною адресою, значиться батько спадкодавця [PERSON] (а.с.14-16). Рішенням Зарічненського районного суду Рівненської області від 20 квітня 2017 року у справі № 561/212/17, яке набрало законної сили 03 травня 2017 року, для позивача [PERSON] визначено додатковий строк для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], який помер 13 листопада 2005 року, тривалістю три місяці з дня набрання рішенням законної сили (а.с.23). Цим рішенням встановлено, що 10 травня 1977 року помер батько позивачки [PERSON], до складу спадщини після смерті якого входить житловий будинок № 190, який знаходиться в смт Зарічне, вул. вул. Харківця, Рівненської області. Після смерті [PERSON], спадщину фактично прийняла мати позивачки [PERSON], як дружина померлого, та брати позивачки [PERSON] та [PERSON], як такі, що залишилися проживати у спадковому будинку. 22 грудня 1994 року померла мати позивачки [PERSON]. У спадковому будинку залишились проживати брати позивачки [PERSON] та [PERSON]. 12 лютого 2002 року помер [PERSON] У спадковому будинку залишився проживати [PERSON], який також фактично прийняв спадщину в порядку ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року). У відповідності до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Позивач [PERSON] є рідною сестрою спадкодавця, що стверджується дослідженими в ході судового розгляду копіями свідоцтв про народження (а.с.6-7). З витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі від 23 травня 2017 року вбачається, що після смерті [PERSON] 23 травня 2017 року заведено спадкову справу за № 60682666 у спадковому реєстрі (а.с.14). [PERSON], як спадкоємець другої черги спадкоємців за законом прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269, ч. 3 ст. 1272 ЦК України, подавши у визначений судом додатковий строк нотаріусу заяву про прийняття спадщини (а.с.25). Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Постановою від 06 вересня 2017 року державний нотаріус Зарічненської районної державної нотаріальної контори відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], оскільки на житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: смт Зарічне, вул. Харківця, 190, Рівненської області відсутній правовстановлюючий документ (а.с.10). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Частиною 1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України). Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Право позивача, як спадкоємця на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки [PERSON] при житті не оформив та не отримав правовстановлюючий документ на це майно, що є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні спадщини. Таким чином вимога позивача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом ґрунтується на законі, та підлягає до задоволення. Розподіл судових витрат суд вирішує у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, присудивши з відповідача на користь позивача понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст. 328, 1269, 1297 ЦК України,

Outcome: approved