overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

06 червня 2017 року позивачка звернулась до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що сторони перебувають у шлюбі з 27 червня 2015 року. Від шлюбу дітей на мають. Спільне життя з відповідачем не склалось, між позивачкою та відповідачем зникло взаєморозуміння, шлюбних відносин не підтримають, проживають окремо. Зберігати сім'ю позивачка не бажає, вважає, що збереження шлюбу суперечитиме її інтересам, тому просить розірвати шлюб та стягути з відповідача судові витрати по справі (а.с. 2). Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з'явились, справа розглянута без фіксування судового засідання технічними засобами, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. Згідно зі статтею 112 СК суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 27 червня 2015 року, який зареєстровано Центральним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 374, що підтверджується копією повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 3). Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Спільне життя між позивачкою та відповідачем не склалось, сторони шлюбних відносин не підтримують, проживають окремо. Позивачка зберігати сім'ю не бажає, вважає, що сім'я розпалася остаточно, збереження сім'ї неможливе. Оскільки відповідач до органу реєстрації актів цивільного стану для розірвання шлюбу не з'являється, розірвання шлюбу здійснюється в судовому порядку. За вказаних обставин суд вважає, що вимоги позивачки обґрунтовані й підлягають задоволенню. Судові витрати позивачки, які складаються з сплаченого нею судового збору в розмірі 640,00 грн. (а.с. 1), на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

06 червня 2017 року позивачка звернулась з вищеназваною позовною заявою, в якій зазначила, що відповідач є батьком малолітнього сина [PERSON], [INFO] від участі у вихованні та утриманні дитини самоухиляється, не турбується про здоров'я і розвиток дитини, а тому просить стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3000.00 грн. Позивачка до суду не з'явилась просить справу розглянути в її відсутності на позові наполягає. Відповідач фактично з позовом погоджується, але вважає, що сума аліментів не обґрунтована. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Так, судом встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO] (код [NUMBER]), який тимчасово мешкає за адресою: [ADDRESS], не працює, є батьком малолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з позивачкою [PERSON] Відповідач від участі у вихованні та утриманні дитини ухиляється. Відповідно до ст.ст. 182, 184 СК України та враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, якій не має постійного доходу та не заперечує сплачувати аліменти в твердої грошової суми в розмірі 1500 грн., а також думку сторін, з урахуванням середньо статичної заробітної плати по Овідіопольському районі Одеської області, яка складає 3826 грн. за 2017 рік, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1500 грн., але не менш, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, щомісячно, починаючи з дня подання позову. Відповідно до ст. 367 ч.1 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах місячного платежу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає можливим стягнути судові витрати з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

06 червня 2017 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] . Позивачка посилаючись на те, що вона з відповідачем спільно більше не проживає, сімейні відносини не підтримують. Майнового спору та спору про виховання дитини між сторонами не має. Позивачка в ході судового розгляду справи направила заяву з якої видно, що на позові наполягає просить справу розглянути в її відсутність. Відповідач в ході судового розгляду справи направив заяву з якої видно, що з позовом погоджується, просить справу розглянути в його відсутність. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З позову та матеріалів справи видно, що з грудня 2019 року сторони спільне проживання припинили, строк на примирення сторони брати не бажають. З позову, який надійшов до суду, спору про розподіл майна та виховання дитини не має. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно, зберегти її не можливо. Спору щодо поділу майна між сторонами не має. З матеріалів справи вбачається, що дитина [PERSON] проживає разом з позивачкою [PERSON] , а тому суд вважає необхідним залишити малолітню дитину на виховання позивачці. Позивачка просить після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище « [PERSON] », позивачка не зверталась до компетентних установ з вищевказаним питанням , спору між сторонами щодо зміни прізвища не має, а тому відповідно до ст. 2 ЦПК України, дане питання не підлягає судовому захисту. Позивачка при поданні позову сплатила судовий збір в повному обсягу, питання про поділ судових витрат позивачка не ставить, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

06 червня 2018 року [PERSON] (далі - заявник) звернулася до суду з указаною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Зазначила, що 29 березня 2010 року померла її мати [PERSON], яка на день смерті була зареєстрована та проживала в [INFO], вул. 1-гоТравня, 31. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина. Заявник є спадкоємцем зазначеного спадкового майна в порядку спадкування за законом, інших спадкоємців немає. Однак оформити свої спадкові права заявник не може через непідтвердження факту постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем. Установлення факту проживання однією сімєю має для заявника юридичне значення, оскільки надає їй право оформити спадщину. Просить установити факт постійного проживання із [PERSON] на час смерті, що мала місце 29 березня 2010 року. У судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримала, посилаючись на обставини, викладені у ній. Представник заінтересованої особи Носковецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області в судове засідання не зявився, однак від сільського голови [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, проти встановлення факту не заперечують (а.с. 16). Заслухавши пояснення заявника, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, повно та всебічно зясувавши усі обставини, обєктивно дослідивши усі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що 29 березня 2010 року померла [PERSON]. Заявник є донькою померлої, що підтверджується копією паспорта заявника (а.с. 4, 5), копією свідоцтва про народження серії І-АВ № 009194 (а.с. 3), копією свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-АМ № 347422 (а.с. 6). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно. Із довідки виконавчого комітету Носковецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області № 451 від 12 квітня 2018 року вбачається, що [PERSON], яка померла 29 березня 2010 року постійно проживала та була зареєстрована в [INFO]. Згідно запису в погосподарській книзі № 2, особовий рахунок № 0108 на час відкриття спадщини зі спадкодавцем проживала але не була зареєстрована її донька [PERSON] (а.с. 8). Окрім того, факт постійного проживання [PERSON] із її матірю [PERSON] у судовому засіданні підтверджений поясненнями заявника, показаннями свідків [PERSON] та [PERSON], які в сукупності суду показали, що дійсно [PERSON] та її матір [PERSON] проживали однією сімєю на час смерті останнього, яка настала 29 березня 2010 року. [PERSON] здійснювала догляд за своєю матірю, після її смерті займалась її похованням. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Установлення цього факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє їй реалізувати своє право на оформлення спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

06 червня 2018 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду із позовом до [PERSON] (далі відповідач) про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що з 04 квітня 2017 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO]. Позивач просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні характери та погляди на сімейне життя, ведення господарства, утримання та виховання дитини. Подальше спільне сімейне життя і збереження шлюбу, на думку позивача, є неможливим. У судове засідання позивач не зявилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи шляхом публікації про виклик до суду на офіційному веб-порталі [PERSON] України, причин неявки суду не повідомив. Відповідно до ухвали суду від 15 січня 2019 року прийнято рішення провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 квітня 2017 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії І-АМ № 192622 (а.с. 7). Від спільного шлюбу у сторін народилася донька [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії І-АМ № 340926 (а.с. 8). Позивач наполягає на розлученні, миритися не бажає. Причиною її рішення розірвати шлюб з відповідачем стало те, що спільне життя не склалось через різні характери та погляди на сімейне життя, утримання дитини. Отже, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Установленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються статтями 105, 110, 112 СК України, відповідно до яких шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам неповнолітніх дітей. Отже, з огляду на те, що судом установлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, то суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню. У звязку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати, повязані зі сплатою судового збору в сумі 704,80 грн, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

06 червня 2018 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житлом - будинком [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що йому на праві приватної власності належить зазначений житловий будинок. У ньому зареєстрований його син [PERSON], 1973 року народження, який з 2007 року в будинку не проживає, житловою площею не користується, оскільки виїхав до Канади. Позивач спілкується з ним тільки по телефону і адреса його проживання позивачу невідома. Через реєстрацію відповідача в зазначеному будинку позивач не має змоги вільно ним володіти та користуватися, зокрема оформити субсидію в належному розмірі. Зазначена судова справа перебувала в провадженні судді Завадської О.П., яка згідно з Указом Президента України від 19 липня 2018 року №212/2018 переведена шляхом відрядження строком до одного року до Старосинявського районного суду Хмельницької області. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначена справа 01 серпня 2018 року надійшла до мого провадження. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав. Під час судового засідання судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS]. У зазначеному будинку зареєстрований [PERSON], який з 2007 року в ньому не проживає. Зазначені обставини підтверджуються: свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок від 03.02.1977р., виданим на підставі рішення виконкому Старокостянтинівської міської ради № 304 від 22.12.1976р.; копією довідки відділу з питань реєстрації місця проживання Старокостянтинівської міської ради від 22.05.2017р. №4570; актом обстеження умов проживання від 07.04.2017р., складеним депутатом Старокостянтинівської міської ради [PERSON] Відсутність з 2007 року [PERSON] за адресою буд.[ADDRESS] підтвердили у судовому засіданні свідки [PERSON] і [PERSON]. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, позов слід задовольнити та визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житлом - будинком [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-26 00:00:00

06 червня 2018 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було укладено 23 жовтня 2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Нововолинського МУЮ Волинської області, актовий запис №378. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 23 жовтня 2015 року уклав шлюб з відповідачем [PERSON] В шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося, причиною цьому стала різниця у поглядах на життя та відносин між подружжям. Зазначив, що з серпня 2017 року вони проживають порізно, спільного господарства не ведуть. На даний час він не підтримує шлюбних відносин з дружиною, сім'я розпалася і подальше її збереження суперечить його інтересам. Оскільки шлюб носить формальний характер, просить розірвати шлюб між ним і відповідачем в судовому порядку. У підготовче засідання позивач [PERSON] не з'явився, подав до суду письмову заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутності, позов підтримав, просив його задоволити (а.с. 22). У підготовче засідання відповідач [PERSON] не з'явилася, подала до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнала (а.с. 21). Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та наявність законних підстав, шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] суд розриває. Також, враховуючи те, що до початку розгляду справи по суті відповідач визнав позов, суд, відповідно до вимог ст.141, ст.142 ЦПК України, стягує з відповідача [PERSON] в користь [PERSON] 50% сплаченого останньою судового збору, що становить 352,40 грн. і підтверджується документально (а.с.1), а решту 50 %, що також становить 352,40 грн., суд повертає позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-31 00:00:00

06 червня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, яким просить суд шлюб зареєстрований 01 серпня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №274 між ним та [PERSON] розірвати. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 01 серпня 2008 року сторони уклали шлюб. Спільне життя з відповідачем не склалось, у звязку з різними поглядами на життя та відсутності взаєморозуміння. У звязку з цим вони припинили шлюбні стосунки і перестали вести спільне господарство, тривалий час проживають окремо. За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить їх інтересам, унеможливлює примирення з відповідачем. Сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Спір про поділ майна також відсутній. В судове засідання сторони не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Натомість подали до суду заяви, якими позивач позов підтримав та просив його задовольнити, відповідач позовні вимоги визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Розгляд справи просили проводити у їх відсутність. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши подані заяви, матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 01 серпня 2008 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області між сторонами зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис за №274. Наведене підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ОК № 064468 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області 01 серпня 2008 року (а.с.6). Від шлюбу\~у сторін\~народився син\~[PERSON],\~[INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ОК №176831 виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області 18 лютого 2011 року (а.с. 5). Зі змісту позовної заяви, вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подружніх та сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. З цих підстав подальше існування сім'ї неможливе. Враховуючи викладене, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що має істотне значення, у звязку з чим укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст.112 Сімейного кодексу України. За змістом позовної заяви, судові витрати по сплаті судового збору (а.с.1-2) позивач залишає за собою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-24 00:00:00

06 червня 2018 року [PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований між ними 14 березня 2017 року у Личаківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області. В обгрунтування позовної заяви зазначала про те, що від даного шлюбу у них з відповідачем народився син - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, у них виявилися різні погляди на життя і сімейні відносини. Вони із відповідачем не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства. У них немає спільних інтересів, між ними немає ні любові, ні взаємної поваги, без чого шлюб існувати не може. На даний час шлюб існує лише формально, подальше збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, тому вона вирішила звернутися в суд із позовом про розірвання шлюбу. В судове засідання, яке було призначено на 25 липня 2018 року о 14.00 год., позивач [PERSON] не з'явилася та подала до суду заяву, в якій просить позовні вимоги задовольнити та проводити розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання, яке було призначено на 25 липня 2018 року о 14.00 год., не з'явився та подав до суду заяву, з якої вбачається, що він визнає позов та просить суд розглядати справу за його відсутності. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, оскільки в ній наявні достатні дані про їх права та взаємовідносини. У відповідності до положень ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників процесу, фіксування цього судового засідання 25 липня 2018 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення оскільки між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер. Сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. У відповідності до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved