Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

07.09.2015 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» (далі «[PERSON] Аваль», відповідач1), Товариства з обмеженою відповідальністю «Уманьпромжитлобуд-2» (далі ТОВ «Уманьпромжитлобуд-2», відповідач2)про визнання Договору іпотеки № 010/02-47/646-07з від 17.05.2007. що укладений між відповідачами, недійсним. Позивач [PERSON], повідомлений про день, час та місце судового розгляду, до суду не з'явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності та з участю його представника, в якій також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити, а саме: визнати Договір іпотеки № 010/02-47/646-07з від 17.05.2007, укладений між ПАТ «[PERSON] Аваль» та ПАТ «[PERSON] Аваль», недійсним, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Представник відповідача ТОВ «Уманьпромжитлобуд-2» за довіреністю [PERSON] пояснив, що Товариство визнає заявлену позовну вимогу і не заперечує проти задоволення позову. Представник відповідача ПАТ «[PERSON] Аваль» за дорученням [PERSON], повідомлений про день, час та місце судового розгляду, до суду не з'явився, про причини неявки суду не повідомив. Надіслав на адресу суду письмові заперечення від 26.01.2016 на позовну заяву, в яких просить відмовити в задоволенні позову повністю (а.с. 64-65). У Запереченнях зазначає, що не погоджується із вказаними обставинами та вимогами позовної заяви, посилаючись на те, що 16.05.2007 між [PERSON] та ПАТ «[PERSON] Аваль» був укладений кредитний договір №010/02-47/646-07 і для забезпечення зобовязань за цим договором 17.05.2007 між ПАТ «[PERSON] Аваль» та ТОВ\~«Уманьпромжитлобуд-2» був укладений Договір іпотеки №010/02-47/646-07, предметом якого було нерухоме майно, а саме: приміщення першого поверху будівлі гуртожитку, загальною площею: 455,5\~кв.м., що знаходиться за адресою: вул.\~Піонтковського, 10, м. Умань Черкаської області. У звязку з невиконанням позичальником зобовязань за кредитним договором ПАТ «[PERSON] Аваль» відповідно до ч. 1 ст. 6.4. Договору іпотеки було прийнято рішення про задоволення своїх вимог шляхом звернення стягнення за рішенням суду. 02.08.2011 Господарським судом Черкаської області було видано судовий наказ №08/5026/1128 про стягнення вказаного майна. Посилання [PERSON] на те, що при здійсненні виконавчих дій Уманським міським відділом ДВС Уманського міськрайонного управління юстиції було описано майно та накладено арешт на всю площу приміщення першого поверху гуртожитку, включаючи маршові сходи, які є площею загального користування для всіх мешканців гуртожитку, вважає безпідставним, оскільки відповідно до акту опису та арешту майна від 04.12.2014 державним виконавцем Уманського МВ ДВС Уманського МУЮ в Черкаській області [PERSON] було описано і накладено арешт на приміщення першого поверху будівлі гуртожитку, загальною площею 455,5 кв.м., що знаходиться за адресою: вул. Піонтковського, 10, м.\~Умань Черкаської області, і в акті не зазначено, що арешт накладено на маршові сходи. Позивач не надав доказів права власності на кімнату в гуртожитку та того, що його право на вільний доступ до такої кімнати може бути порушене в разі відчуження приміщення першого поверху гуртожитку. Вимога [PERSON] про те, щоб визнати недійсним договір іпотеки на тій підстави, що предмет іпотеки є приміщенням першого поверху будівлі гуртожитку, яке не виділено в натурі та не зареєстроване як окремий обєкт нерухомого майна, є безпідставною, так як предмет іпотеки належить на праві власності ТОВ\~«Уманьпромжитлобуд-2» та відповідно до п. 2.1.1. Договору іпотеки ТОВ\~«Уманьпромжитлобуд-2» гарантує, що предмет іпотеки знаходиться у його власності, до моменту укладання цього Договору нікому не відчужений, а також під заставою, в тому числі податковою, під забороною відчуження чи під будь-яким іншим обтяженням, крім встановленого в цьому Договорі, не перебуває, як внесок до статутного фонду інших юридичних осіб не внесений, судового спору щодо нього немає, прав щодо нього у третіх осіб (за договором найму, оренди тощо) як в межах України, так і за межами України немає. Пунктом 2.1.4. Договору іпотеки передбачено, що предмет іпотеки не підлягає вилученню, до нього не предявлені і не будуть предявлені майнові позови, повязані з його вилученням. Пунктом 5.1. Договору іпотеки сторони засвідчили, що ТОВ «Уманьпромжитлобуд-2» має повне і виключне право власності на весь предмет іпотеки, крім того, відсутні повноваження будь-яких третіх осіб щодо предмету іпотеки (будь-якої його частини). Дослідивши письмові докази, подані сторонами на підтвердження своїх вимог та заперечень, суд встановив такі обставини справи і дійшов таких висновків. З письмової відповіді відповідача2 позивачу [PERSON] у серпні 2015 року достовірно стало відомо, що 17.05.2007 між ПАТ «[PERSON] Аваль» та ТОВ\~«Уманьпромжитлобуд-2» був укладений Договір іпотеки № 010/02-47/646-07з, предметом якого є нерухоме майно: приміщення всього першого поверху будівлі гуртожитку, що знаходиться за адресою: вул. Піонтковського, 10, м. Умань, Черкаська область (далі Договір іпотеки). Зазначений Договір іпотеки дійсно був укладений між відповідачем1 і відповідачем2 17.05.2007 та посвідчений державним нотаріусом Уманської міської нотаріальної контори [PERSON], в реєстрі № 3-639, з накладенням на предмет іпотеки заборони його відчуження. Приміщення першого поверху гуртожитку за адресою: вул.\~Піонтковського, 10, м. Умань, Черкаська область, належать на праві приватної власності ТОВ\~«Уманьпромжитлобуд-2» відповідно до свідоцтва про право власності серії ЯЯЯ 665785, виданого 04.09.2006 відділом житлового господарства виконавчого комітету Уманської міської ради, зареєстрованого в БТІ м. Умань за №8, що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно №\~14484413 від 08.05.2007, реєстраційний номер 10104388. 18.07.2011 Господарський суд Черкаської області ухвалив рішення (а.с. 91-94) по справі №\~08/5026/1128/2011 за позовом ПАТ «[PERSON] Аваль» до ТОВ\~«Уманьпромжитлобуд-2» про стягнення коштів, яким позовні вимоги позивача були задоволені в повному обсязі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за оспорюваним Договором іпотеки. На теперішній час судовий наказ про примусове стягнення на предмет іпотеки знаходиться на виконанні в Уманському міському відділі ДВС Уманського міськрайонного управління юстиції в Черкаській області, що підтверджується копіями документів виконавчого провадження (а.с. 37, 43, 44, 66-67, 82, 83). Предмет іпотеки описаний державним виконавцем і на нього накладений арешт, а саме: було описано та накладено арешт на приміщення першого поверху гуртожитку загальною площею 455,5\~кв.м., без конкретизації кількості та площі розташованих там приміщень, їх складових, як загального, так і житлового призначення. Відомості про входження маршових сходів в Акті опису й арешту майна відсутні (а.с. 66-67). З відомостей, що наявні в копіях документів Інвентаризаційної справи на будівлю №\~10 по вул.\~Піонтковського, м.\~Умань (а.с. 84-90), вбачається, що до загальної площі першого поверху гуртожитку 455,5\~кв.м. включені і площі міжповерхових сходів ХХХІV, ХХХХІІ по 15,1 кв.м. На підтвердження свого права проживання у кімнаті 206, загальною площею 50,5\~кв.м., розташованої на другому поверсі гуртожитку по вул.\~Піонтковського, м.\~Умань, позивач [PERSON] надав суду копію Договору найму приміщення у гуртожитку від 15.02.2007, який укладений із ТОВ\~«Уманьпромжитлобуд-2» на невизначений термін. Цей Договір у пунктах 3.2.2., 4.2.2. містить умови про право наймача та, відповідно, обов'язок наймодавця, щодо безперешкодного вільного доступу до орендованого [PERSON] приміщення на протязі всього терміну оренди. Позивач зареєстрував своє місце проживання у вказаному гуртожитку 16.02.2011, про що є запис у його паспорті громадянина України (а.с.\~5-6, 80). Доказів того, що ця кімната є його єдиним житлом, позивач суду не надав. Під час судового розгляду позивач [PERSON] не надав доказів того, що в наслідок укладення Договору іпотеки та виконання його умов про забезпечення за рахунок предмету іпотеки вимог іпотекодержателя порушене або буде в певний спосіб порушене його право як наймача на безперешкодний вільний доступ до орендованого ним приміщення на можливість підійматися до свого помешкання на другий поверх сходами, що відносяться до приміщень першого поверху. Тобто твердження позивача про те, що в майбутньому він буде позбавлений можливості потрапляти до своєї кімнати в разі здійснення ПАТ\~«[PERSON] Аваль» стягнення на перший поверх приміщення гуртожитку і його реалізації (відчуження), є припущенням [PERSON], яке не грунтується на наявних у матеріалах справи доказах. Також зазначене вище припущення позивача щодо можливого порушення його права вільного доступу до орендованого приміщення є необґрунтованим з точки зору діючого на час укладення Договору законодавства України. Так, відповідно до норм ст. 50 Закону України «Про іпотеку» від 05.06.2003 № 898 (у редакції, чинній станом на день укладення Договору іпотеки 17.05.2007) після продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах або продажу предмета іпотеки відповідно до статті 38 цього Закону припиняються виключно ті права та вимоги інших осіб на нерухоме майно, що було предметом іпотеки, які виникли після державної реєстрації іпотеки за іпотечним договором, згідно з яким було звернене стягнення на предмет іпотеки. Згідно з правилами ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивач не довів наявності підстави вважати, що після задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок приміщень першого поверху гуртожитку, новий їх власник порушуватиме відповідні норми законів України та не виконуватиме відповідних обов'язків щодо позивача. Частиною 1 ст. 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Також статті 15, 16 ЦК України містять норми про те, що особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним зі способів захисту цивільного права є визнання правочину недійсним. Згідно зі статтями 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. При цьому докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Підстави недійсності правочину визначені ч. 1 ст. 215 ЦК України. Так, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 203 ЦК України, на яку посилається позивач у позовній заяві, передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Під час судового розгляду не було встановлено порушення ПАТ «[PERSON] Аваль» та/або ТОВ\~«Уманьпромжитлобуд-2» в момент укладення Договору іпотеки вимог частини 1 ст. 203 ЦК України, так само як і не було встановлено порушення Договором іпотеки публічного порядку (ч. 1 ст. 228 ЦК України), на що є посилання в позовній заяві, які б мали своїм наслідком порушення, невизнання або оспорювання права позивача на вільний доступ до орендованої ним кімнати в гуртожитку, або ж створювали реальний, очевидний і невідворотний ризик порушення такого права. На підставі встановлених судом обставин і наведених норм законодавства, враховуючи те, що позивач [PERSON] не довів під час судового розгляду того, що в момент укладення Договору іпотеки 17.05.2007 його сторони (відповідачі по справі) порушили вимоги, передбачені ч. 1 ст. 203 або ч. 1 ст. 228 ЦК України, що Договір у цілому суперечить Цивільному кодексу України або іншим актам цивільного законодавства, а також те, що умови Договору і їхнє виконання сторонами мають негативний вплив на належне йому цивільне право, суд дійшов висновку, що відсутні передбачені законом підстави для визнання Договору іпотеки недійсним. У зв'язку із цим позовні вимоги [PERSON] суд вважає безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню повністю.

Outcome: dismissed