Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

05.02.2014 року ПАТ « Ідея Банк » (правонаступник ПАТ «Плюс Банк»), звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. В заяві позивач вказував, що відповідно до умов Генерального договору про відступлення прав за кредитними договорами ТОВ «ФК «Гарант Плюс» від 06.10.2008 року та ст. 516 ЦК України, ВАТ «Плюс Банк», який перейменовано у ПАТ «Плюс Банк», правонаступником якого є ПАТ «Ідея Банк» придбав у ТОВ «ФК «Гарант Плюс» права кредитодавця за кредитними договорами ТОВ «ФК «Гарант Плюс», в тому числі за договором № 0340/П11/95/0067553 від 19.01.2009 року по відношенню до боржника [PERSON]. Згідно кредитного договору Відповідач отримав кредит в розмірі 11849,50 грн. зі сплатою 20,9895 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені графіком щомісячних платежів. Боржника було письмово повідомлено про заміну кредитора у зобов'язанні. Протягом строку дії Кредитного договору боржник систематично порушував терміни сплати кредиту і процентів за користування кредитом, у зв'язку з чим йому було надіслано Заявником листи-повідомлення з вимогою повернення боргу, які боржник залишив без відповіді і задоволення, заперечень на вимоги Заявника не надав. Останній платіж боржником здійснено 01.07.2011 року. Станом на 08.01.2014 року за відповідачем по укладеному з банком Договору № 0340/П11/95/0067553 від 19.01.2009 року рахується заборгованість на загальну суму 24331,07 грн. Позивач просить суд стягнути із [PERSON] на користь ПАТ «Ідея Банк» борг за кредитним договором у розмірі 24331,07 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. В судове засідання представник позивача ПАТ «Ідея Банк» не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, але в заяві до суду просив справу розглянути без його присутності та повністю задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON], будучи неодноразово належним чином повідомленим про час і місце слухання справи, про що свідчить розписка про вручення йому судової повістки, в судове засідання не з'явився. Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до матеріалів справи, ВАТ «Плюс Банк», ТОВ «Аккорд Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Гарант Плюс» уклали Генеральний договір про відступлення за кредитними договорами ФК «Гарант Плюс» від 06.10.2008 року, за яким останній продає права кредитодавця за кредитними договорами, а ВАТ «Плюс Банк» здійснює сплату коштів Фінансовій компанії в сумі кредитів ( а.с. 6). Судом встановлено, що дійсно 19.01.2009 року між Фінансовою компанією «Гарант Плюс», ТОВ «Аккорд Плюс» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 0340/П11/95/0067553, згідно якого відповідачу надано кредит на суму 11849,50 грн. на строк 18 місяців (а.с. 12-13). Відповідач за кредитним договором свої зобов'язання належним чином не виконує, заборгованість перед Банком не погашає, а тому станом на 08.01.2014 року утворилась заборгованість по кредиту на загальну суму 24331,07 грн., що складається з: - прострочений борг - 5346,40 грн., - прострочені проценти - 6530,41грн., - строкові проценти - 66,62 грн., - нарахована плата за обслуговування кредиту - 350,07грн., - пеня за останній рік - 9917,57 грн., - віндикаційні витрати - 2120,00 грн.(а.с.5). Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. На підставі викладеного та

Outcome: approved