Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

06 квітня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Марківської сільської ради Білопільського району Сумської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що [INFO] померла її тітка - [PERSON]. За життя остання склала заповіт, яким все своє майно заповіла їй та її сестрі - [PERSON]. Однак, внаслідок скрутного матеріального становища в установлений законом строк вона не прийняла спадщину за заповітом, у зв'язку з чим на даний час не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину і вільно користуватись спадковим майном. Посилаючись на викладені вище обставини, позивачка просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після тітки, [PERSON], яка померла [INFO], тривалістю в два місяці. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, подала заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує (а. с. 30). Представник відповідача - Марківської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не з'явився. Виконуючий обов'язки старости Марківського старостату Мартиненко М. О. надіслав листа про розгляд справи без участі їх представника, позов визнають (а. с. 25). Третя особа - [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи в її відсутність, позов визнає, на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] не претендує (а. с. 29). Представник третьої особи: Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не з'явився. Селищний голова надіслав заяву про розгляд справи без участі їх представника (а. с. 28). У зв'язку з неявкою сторін, третіх осіб суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних доказів, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. За змістом ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (ч. 1 ст. 1235 ЦК України). В силу ч. 1, ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1270, ч. 3 ст. 1272 ЦК України). Судом встановлено, що [INFO] в с. Марківка, Білопільського району, Сумської області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а. с. 6). Після смерті останньої відкрилася спадщина, до складу якої ввійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,88 га в межах згідно з планом, розташована на території Жовтневої селищної ради, право власності на яку посвідчене державним актом серії [NUMBER], виданим Жовтневою селищною радою 31 липня 1999 року, зареєстрованим у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1720 (а. с. 31-32). Відповідно до заповіту, посвідченого 22 жовтня 2006 року секретарем Жовтневої селищної ради Білопільського району Сумської області, зареєстрованого в реєстрі за №2408, [PERSON] заповіла все своє майно племінникам - [PERSON] (шлюбне прізвище [PERSON]) та [PERSON] в рівних частках (а. с. 4, 7). Згідно з довідкою Миколаївської селищної ради від 12 травня 2017 року вищезгаданий заповіт від імені [PERSON] не змінювався і не відмінявся (а. с. 33). З довідки Марківського старостату від 20 квітня 2017 року вбачається, що [PERSON] на день смерті [INFO] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS], разом із невісткою - [PERSON] та племінницею - [PERSON] (а. с. 26). Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 13 квітня 2017 року спадкова справа після [PERSON], яка померла [INFO], не заведена (а. с. 21). Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що позивачка має право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] [PERSON], однак вона не може реалізувати його у зв'язку із пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини. З огляду на положення абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, вирішуючи питання при визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачка пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла [INFO] внаслідок скрутного матеріального становища. Вказану причину суд вважає поважною, у зв'язку з чим позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі викладеного

Outcome: approved