Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

06.04.2016 року [PERSON] пред'явила позов відповідно до якого просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо сина [PERSON] В обґрунтування позовних вимог наведено наступне. З 20.02.2009 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. [INFO] у них народився син - [PERSON]. У 2010 році шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати з позивачем у с. Веснянка, Ківерцівського району, Волинської області, а відповідач проживає у с. Добряни, Миколаївського району, Львівської області. З відповідача на підставі рішення суду стягують аліменти на утримання сина. Від народження дитини відповідач ухилявся від виконання батьківських обов'язків. Це продовжується і на даний час. Аліменти відповідач сплачує нерегулярно та не в повному обсязі. Заборгованість зі сплати аліментів становить близько 25000,00 гривень. На даний час позивач фактично самостійно займається утриманням, вихованням та розвитком дитини. В судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву про проведення судового розгляду справи у її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач в судові засідання не з'являвся, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що є відомості в матеріалах справи. Відомостей про причину його неявки немає. Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, хоча був належно повідомлений про час та місце проведення судового засідання у справі, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], його батьком є [PERSON], а матір'ю - [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу - шлюб між сторонами розірвано. На підставі рішення Апеляційного суду Волинської області з відповідача стягуються аліменти на утримання [PERSON] Згідно довідок Загальноосвітньої шкоди І ступеня с. Веснянка, [PERSON] відвідує підготовчі заняття з 18.01.2016 року, в школу ходить охайним, мати дбає про дитину, а батько школу не відвідує та дитиною не цікавиться. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати і батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, поважати дитину, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, а передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» та ст. 59 Закону України «Про освіту» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Як зазначено у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року №3 ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Довідка з загальноосвідтньої шкоди не може бути взята до уваги судом на підтвердження факту ухилення від виконання батьком своїх обов'язків, оскільки дитина почала відвідувати школу з 18.01.2016 року, а довідку було видано 30.03.2016 року. Те, що батько дитини протягом 2 місяців не приходив у школу не може засвідчувати факт ухилення від виконання батьківських обов'язків. Не знайшли свого підтвердження і доводи позивача, що відповідач не надає кошти на утримання дитини, оскільки суду не надано доказів, які б підтверджували наявність заборгованості з виплати аліментів. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, оскільки позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, які підлягають доказуванню у справі.

Outcome: dismissed