Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

05.03.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Із позову вбачається, що 12.09.2006 року між позивачем та відповідачем по справі був зареєстрований шлюб. Від шлюбу у них є діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Діти знаходиться на утриманні позивачки. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку, щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення цього позову і до досягнення дітьми повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву, в якій справу просила розглядати без її участі, на позовних вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином та не надав до суду заяви про відкладення справи. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутність, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, ухваливши заочне рішення. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, що об'єктивно підтверджується матеріалами справи. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження дитини у позивача та відповідача народилася дитина - син [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження дитини у позивача та відповідача народилася дитина - донька [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Згідно довідки, виданої ОСМД «Гв. Кантемирівців, 19», позивачка проживає разом з дітьми (а.с. 6). Обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч. 2 ст. 51 Конституції України й ст. 180 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 N 3 за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) і виплачуються щомісячно. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При таких обставинах, суд вважає, що вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/3 частини усіх видів доходу відповідача, щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, є законними і підлягають задоволенню. Обговорюючи питання про судові витрати, приймаючи до уваги ті обставини, що позивач при пред'явлені позову була звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», на виконання вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved