Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

05 квітня 2018 року заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення належності їй Державного акта на право постійного користування земельною ділянкою серії ДН № 112, виданого 02 квітня 2001 року на підставі рішення Добропільської районної ради народних депутатів Добропільського району Донецької області № III-13/25 від 16 лютого 2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 112, заінтересовані особи: відділ у Добропільському районі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, Добропільська сільська рада. Свою заяву мотивує тим, що вона на підставі рішення Добропільської районної Ради № III-13/25 від 16 лютого 2001 року отримала у постійне користування земельну ділянку на території Добропільської сільської ради. На підставі цього рішення їй було видано Державний акт на право постійного користування землею серії ДН № 112 від 02 квітня 2001 року. При укладенні договору оренди земельної ділянки виявилось, що у Державному акті було допущено технічну помилку, зокрема неправильно зазначено її прізвище «Книшева», тоді як правильним написання її прізвища згідно паспорта є «Книшова», що обмежує її як власника земельної ділянки на управління та володіння майном. Заявник [PERSON] у відкрите судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, вказавши, що на задоволенні її вимог наполягає. Представник заявника адвокат [PERSON], діюча на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, у відкрите судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, вказавши, що на задоволенні вимог наполягає. Представник заінтересованої особи відділу у Добропільському районі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, в відкрите судове засідання не з'явився, від них надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення заяви не заперечують. Представник заінтересованої особи Добропільської сільської ради, в відкрите судове засідання не з'явився, від них надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення заяви не заперечують. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у звязку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною радою України 17.07.1997 року, кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обовязків або встановленні обґрунтованості будь якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України. Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судом встановлено, що [PERSON] має на праві постійного користування земельну ділянку площею 60 гектарів розташовану на території Добропільської сільської ради для ведення сілянського (фермерського) господарства. Однак, в державному акті на право постійного користування землею серії ДН № 112 від 02 квітня 2001 року, площею 60 гектарів на території Добропільської сільської ради для ведення селянського (фермерського) господарства, який видано Добропільською районною радою 02 квітня 2001 року, прізвище заявниці вказано як «Книшева», що свідчить про допущену технічну помилку. Згідно копії паспорта заявниці вона народилась 1 серпня 1949 року в селі Ведмеже Роменського району Сумської області, зареєстрована та проживає за адресою: [INFO], і її дійсним прізвищем після укладення шлюбу є «Книшова» (дошлюбне Лях) (а.с.5). Таке саме прізвище заявниці зазначено і у довідці № 2117 про присвоєння останній ідентифікаційного номера (а.с.5). З відповіді відділу у Добропільському районі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області вбачається, що виправлення орфографічних або технічних помилок у бланку та Державному акті є неможливим (а.с.12). Відповідно до п. 6 ч. 6 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно пункту 5 частини 2 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Таким чином, суд вважає, що від встановлення у судовому порядку факту належності [PERSON] державного акта на право власності на земельну ділянку залежить можливість реалізації нею своїх прав на земельну ділянку, а тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують, що вимоги заявниці є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене, та

Outcome: approved