Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

06 червня 2014 року позивач звернулась до суду з позовом, вказавши, що їй за договором дарування частини домоволодіння подаровано [PERSON] 9/20 частини домоволодіння [ADDRESS] Однак відповідачка відмовляється впускати її до законної частки домоволодіння, що є грубим порушенням її прав, цим самим відповідачка нанесла їй глибокі емоційні страждання - ночами їй сняться кошмари, її переслідує думка, що кожної миті її можуть вигнати з місця проживання, оскільки вона змушена жити не в своїй квартирі, та може залишиться безхатченком. Вона почала приймати ліки, які поліпшують роботу серця. Тому позивач просить усунути перешкоди у користуванні належної їй 9/20 частки домоволодіння [ADDRESS] шляхом виселення відповідачки з вищезазначеної частки та стягнути з відповідачки на її користь моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн. 09 серпня 2014 року позивач свої вимоги уточнила, просила усунути перешкоди у користуванні належної їй 9/20 частки домоволодіння [ADDRESS] шляхом вселення її до вищезазначеної частки. Стягнути з відповідачки на її користь моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених в позові, на задоволенні уточнених вимог наполягають в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала, вказавши, що вона не чинить перешкоди позивачці у користуванні належній їй 9/20 частини будинку, оскільки не проживає взагалі в ньому: вона зареєстрована та фактично проживає в будинку «А-1», тоді як позивачці належить 9/20 частини домовлодіння, а саме: будинку «Б-1» по [ADDRESS]. Крім того, позивачкою не зазначено, яким саме способом нею чиняться перешкоди в користуванні власністю та не доведено спричинення нею позивачці моральних страждань. Тому просила в задоволенні позову відмовити. Вислухавши сторони, представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.09.2004 р., [PERSON] належить нерухоме майно, яке складається з шл.бл. житлового будинку А-1 загальною площею 54,1 к.в.м, житловою площею 37,8 кв.м., шл. лит. літньої кухні Б, цегляної вбиральні Г, огорожі № 1-3, водоколонки І, замощення ІІ, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 21 - копія свідоцтва). Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.11.2006 р. визнано за [PERSON] право власності на господарчі будівлі, а саме: тамбур «б» розміром 2,30 х 4 м., сіни «а 1» розміром 2,50 х 5,30 м., сарай «Е» розміром 1,04 х 1,96 м., сарай «З» розміром 3,60 х 1,95 м., сарай «И» розміром 5 х 3 м. у складі домоволодіння [ADDRESS] (а.с. 22 - копія рішення). На підставі рішення виконкому Довгинцівської районної у місті ради «Про видачу свідоцтва про право власності на індивідуальний житловий будинок у складі домоволодіння по [ADDRESS]» від 16.01.2008 р. [PERSON] видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно: житловий будинок літ. «Б-1» загальною площею 24,2 кв.м. (а.с. 23 - копія свідоцтва). Вказане право власності зареєстровано за [PERSON] в КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» (а.с. 20 - копія витягу, а.с. 24-26 - копія техпаспорту). Згідно договору дарування частини домоволодіння від 22.08.2008 р., [PERSON] подарувала [PERSON] 9/20 частини домоволодіння [ADDRESS], а саме: житловий будинок Б-1 житловою площею 17,0 кв.м., загальною площею 24,2 кв.м., гараж літ. «Д», сарай літ. «Е», огорожа № 3 (а.с.7). Вказане право власності зареєстроване за [PERSON] в КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» (а.с. 8 - копія витягу). Згідно ч. 1-5 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи зазначене, суд вважає, що вимоги позивача щодо усунення перешкод та вселення її у належну їй 9/20 частку домоволодіння [ADDRESS] обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню. Разом з тим, згідно ч. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно ч. 4 Постанови, у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Позивачем не доведено факт порушення її права власності відповідачкою, не виконанні вимоги ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», тому вимоги в частині стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають.

Outcome: partial