Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

06.10.2015 року позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача, та уточнивши позовні вимоги просили визнати за ними в рівних частинах по 1/2 в порядку спадкування право власності на житловий будинок з господарськими будівлями № 4 в с. Романівка Новоград-Волинського району по вул. Федорівській (далі Будинок). В обґрунтування своїх вимог зазначають, що після смерті матері [PERSON], яка померла 12.01.2002 року, відкрилась спадщина, що, крім іншого, складається з Будинку. Як спадкоємці за заповітом, прийняли спадщину, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на Будинок, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього. Хоч на Будинок і не виготовлялось свідоцтво про право власності, однак він належав померлій матері. Сторони в судове засідання не прибули. До суду надіслали письмові заяви, в яких просять справу розглянути у їх відсутності. представник позивачів позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, відповідач позов визнав. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.01.2002 року померла [PERSON] мати позивачів /а.с. 5, 6, 7, 8 /, після смерті якої відкрилася спадщина на житловий будинок № 4, в с. Романівка, Новоград-Волинського району по вул. Федорівська. За свого життя [PERSON] розпорядилась своїм майном склавши заповіт на ім`я [PERSON]П та [PERSON] (а.с. 9). Згідно погосподарської книги № 3 за 2002 рік, Будинок належав померлій, однак не був зареєстрований у встановленому законом порядку (а. с. 21). В 2010 році на Будинок було виготовлено технічний паспорт (а.с. 17-18). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26 червня 2015 року позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на Будинок у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 327 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна, в тому числі за законом, Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до чинного на той час законодавства будівлі у сільській місцевості не підлягали державній реєстрації, реєстрація будинків та домоволодінь відбувалась лише у містах та селищах міського типу та не поширювалась на сільську місцевість. Як встановлено в судовому засіданні і слідує з матеріалів справи, право власності на Будинок за спадкодавцем матірю позивачів підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння ним цим майном, оскільки за її життя законодавство не передбачало оформлення в сільських місцевостях свідоцтв про право власності на нерухоме майно та його державну реєстрацію, натомість облік особистих селянських господарств здійснювали сільські, селищні ради за місцем розташування нерухомого майна шляхом його реєстрації в погосподарських книгах. Так як до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, та, враховуючи неможливість оформлення позивачами своїх спадкових прав у нотаріальній конторі, суд приходить до висновку про можливість визнання за ними права власності в порядку спадкування за законом на Будинок, що залишився після смерті їх матері. Відтак, позовні вимоги позивачів є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved