Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-13 00:00:00

06.03.2017 року [PERSON] звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа Південна товарна біржа, в якому просили визнати дійсним договір № 9267 від 15.10.1998 року купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений Південною товарною біржею між нею та [PERSON] (що діяв в своїх інтересах та інтересах сина [PERSON]В.), [PERSON], [PERSON], мотивуючи тим, що вона не може належним чином розпорядитися своєю власністю. Крім того, вона та відповідачі виконали всі умови договору купівлі-продажу, 03.11.1998 року договір було зареєстровано у Миколаївському міжміському БТІ. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, представник позивачки надав суду заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі та просив справу слухати без його участі, проти винесення заочного рішення, у разі неявки відповідачів, не заперечував. Відповідачі в судове засідання не зявились, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення, яке відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що 15.10.1998 року між [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], як членами біржі, було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна квартири №4, яка розташована за адресою: вулиця Лазурна 10-б м. Миколаїв, тобто між позивачкою та відповідачами існували відносини, пов'язані з купівлею-продажем об'єкту нерухомості, які регулюються Цивільним кодексом України (в редакції 1963 року), який діяв на момент виникнення спірних правовідносин. Згідно ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року) нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Відповідно до вимог ст.227 ЦК України (в редакції 1963 року)нотаріальному посвідченню підлягали тільки договори купівлі-продажу житлового будинку. Статтею 224 ЦК України (в редакції 1963 року)передбачено, що за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до умов договору купівлі-продажу від 15.10.1998 року позивачка виконала свої зобов`язання як покупець, а саме оплатила продавцям [PERSON], [PERSON], [PERSON]вартість придбаного об`єкту нерухомості в повному обсязі, у розмірі 25650 гривень. У свою чергу продавці [PERSON], [PERSON], [PERSON]передали покупццеві [PERSON] квартиру №4, яка розташована за адресою: вулиця Лазурна 10-б м. Миколаїв. Відповідно до ст. 657 ЦК України договори купівлі-продажу земельних ділянок, єдиних майнових комплексів, житлових будинків (квартир) або іншого нерухомого майна підлягають нотаріальному посвідченню. Згідно зі ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Враховуючи вище зазначене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа Південна товарна біржа, про визнання правочину дійсним підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тобто з відповідачів на користь позивачки підлягає стягненню, сплачений останньою судовий збір в сумі 640 гривень.

Outcome: approved