Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

05.01.2017 року позивач ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 28.11.2012 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та позичальником - відповідачем у справі [PERSON] було укладено кредитний договір № 2001639385, згідно з умовами якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 3409,00 грн. строком на 36 місяців. Відповідно до ч.2 п.2.1 кредитного договору № 2001639385 від 28.11.2012 року, позивач та відповідач підтвердили факт укладення між ними договору про видачу та обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток на підставі Правил користування кредитною картою Master Card Standart, що розміщені на Інтернет сайті банку та на умовах, викладених в цьому розділі. В обґрунтування вимог позивач зазначав, що відповідач взятих на себе зобов'язань за кредитним договором № 2001639385 28.11.2012 року не виконує, у зв'язку з чим станом на 28.12.2016 року виникла заборгованість у розмірі 25508,35 грн, яка складається з: -23711,69 грн - заборгованість по сплаті кредиту; -1796,66 грн. - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом. 22 грудня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у відповідності до ст.ст. 512,514,1077-1079,1082,1084 ЦК України було укладено купівлі-продажу кредитного портфелю б/н, відповідно до умов якого ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло на себе зобов'язання за кредитним договором № 2001639385 від 28.11.2012 року та набуло право вимоги за даним кредитним договором, що був укладений з відповідачем у справі [PERSON] Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 25508,35 грн. та 1378 грн. судового збору. В судове засідання представник позивача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не з'явився, надав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав вповному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заперечення проти позову в яких вказала, що належним чином виконала умови кредитного договору №2001639385 від 28.11.2012 року, щомісячно сплачувала платежі, відповідно до графіку погашення заборгованості та 28.03.2013 року достроково погасила заборгованість за кредитом а працівник банку повідомила її про закриття кредиту достроково. Просить в задоволенні позову відмовити, справу розглянути без її участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним відмовити задоволенні позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.11.2012 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та позичальником - відповідачем у справі [PERSON] було укладено кредитний договір № 2001639385, згідно з умовами якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 3409,00 грн. строком на 20 місяців зі сплатою відсотків.(а.с.4,5) 22 грудня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у відповідності до ст.ст. 512,514,1077-1079,1082,1084 ЦК України було укладено купівлі-продажу кредитного портфелю б/н (договір факторингу), відповідно до умов якого ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло на себе зобов'язання за кредитним договором № 2001639385 від 28.11.2012 року та набуло право вимоги за даним кредитним договором, що був укладений з відповідачем у справі [PERSON] (а.с.13-16). Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 2001639385 від 28.11.2012 року станом на 28.12.2016 року виникла заборгованість у розмірі 25508,35 грн, яка складається з: -23711,69 грн - заборгованість по сплаті кредиту; -1796,66 грн. - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом (а.с.18) Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (частина перша статті 626 ЦК України). Визначення поняття зобов'язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Додатком №1 до вказаного договору кредиту від 28.11.2012 року є графік платежів, відповідно до якого сума кредиту 3409,00 грн., строк кредиту 20 місяців, процентна ставка 0,01 % річних, плата по кредиту (комісія) 3,14 % від суми кредиту щомісячно, за яким відповідач [PERSON] повинна була сплачувати щомісячно за п»ять робочих днів до дати визначеної графіком платежів 278,00 грн.( що включали в себе погашення основної суми кредиту, проценти за користування кредитом, комісію)(а.с.6) З наданих до суду квитанцій про сплату коштів за кредитним договором № 2001639385 вад 28.11.2012 року встановлено, що відповідачем [PERSON] починаючи з 21.12.2012 року по 23.08 2013 року щомісячно сплачувались кошти за кредитним договором № 2001639385 від 28.11.2012 року в розмірі 280 грн., а 28.08.2013 року сплачено 1901,00 грн., тим самим повністю погашено кредит, що не суперечить п.1.4.12 договору про надання споживчого кредиту № 2001639385. Частиною 3 ст.10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на корті вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше. Як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справ розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводилось - до початку розгляду справи по суті. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Позивач надав розрахунок заборгованості за кредитним договором № 2001639385 від 28.11.2012 року станом на 28.12.2016 року з якого боржник [PERSON] має заборгованість по сплаті кредиту 23711,69 грн. та заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом 1796,66 грн., однак жодних доказів того, що відповідач отримувала кредит в розмірі 23 711,69 грн. та повинна була сплатити за користування вказаним кредитом відсотки в розмірі 1796,66 грн не надав. Таким чином позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не підлягають задоволенню за їх недоведеністю. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed