Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

07.05.2018 року в провадження Октябрського районного суду м. Полтави надійшла позовна заява Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» (надалі - ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго») про стягнення з [PERSON] заборгованості за послуги теплопостачання з врахуванням індексу інфляції та 3% річних у загальній сумі 14 048,71 грн., з яких 12 692,35 грн. - заборгованість за послуги теплопостачання за період з 01.10.2016 р. по 01.02.2018 р.; 1 074,43 грн. - індекс інфляції за період з 01.12.2016 р. по 01.02.2018 р.; 281,93 грн. - 3% річних за період з 01.12.2016 р. по 01.02.2018 р. В обґрунтування позову зазначено, що правовідносини між позивачем та відповідачем врегульовані Договором № 2105 від 09.12.2005 року про надання послуг теплопостачання, предметом якого є надання послуг з централізованого теплопостачання за адресою [ADDRESS], загальною опалювальною площею 76 кв.м. В порушення п. 4.1 вказаного договору відповідач, як споживач послуг, належним чином не здійснював оплату за спожиті послуги, з урахуванням наявних у споживача пільг у розмірі 50% із розрахунку тарифів: 1332,82 грн./Гкал (центральне опалення), 73,61 грн./куб.м (централізоване постачання гарячої води). У зв'язку із порушенням виникла заборгованість за послуги теплопостачання за період з 01.10.2016 р. по 01.02.2018 р. у розмірі 12 692,35 грн. На підставі ст. 625 ЦПК України, позивач прохав стягнути з відповідача, який прострочив виконання грошового зобов'язаня, 1 074,43 грн. - індекс інфляції та 281,93 грн. - 3% річних за період з 01.12.2016 р. по 01.02.2018 р. 30.05.2018 року до суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву 9а.с.53-58), відповідно до якого останній заперечував проти позову в повному обсязі. В обгрунтування заперечень вказував, що ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» не є виконавцем житлово-комунальних послуг, не є теплопостачальною організацією, а відповідач не є споживачем послуг ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», оскільки він не має відповідно до закону такого права, а таким правом (користуватись послугами теплопостачання) має балансоутримувач будинку за законом. Відповідач посилався на те, що між ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та балансоутримувачем будинку за адресою [ADDRESS] (КП «ЖЕО №2») не укладався договір житлово-комунальних послуг. Відповідачем також зазначено, що укладений між ним та позивачем Договір від 09.12.2005 року про надання послуг теплопостачання, не передбачений Законом України «Про теплопостачання» та Правилами користування тепловою енергією, а тому позивач не мав права вимагати від відповідача сплату рахунків за надані послуги за цим договором. 25.06.2018 року до суду від представника ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» надійшла відповідь на відзив (а.с. 83-88), відповідно до якої обґрунтовано, що ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» є суб'єктом господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальною організацією), яка здійснює ліцензійну господарську діяльність з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії; згідно КВЕД-2010 (класифікація видів економічної діяльності) здійснює постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря, тобто є виконавцем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, що підтверджено відповідними Ліцензіями, Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Також, вказано,що договір про надання послуг теплопостачання укладається відповідно до чинного законодавства зі споживачами послуг, якими є власники квартир, а не балансоутримувач будинку. Договір укладений між сторонами є дійсним, підстав його недійсності не доведено стороною відповідача, а тому ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» правомірно надавав відповідачу рахунки на оплату послуг, вартість яких розраховувалась відповідно до умов договору та тарифів, встановлених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП, Регулятор). 03.07.2017 року до суду від відповідача [PERSON] надійшло письмове заперечення на відповідь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» на відзив (а.с. 105-109), у якій викладено заперечення аналогічні вказаним у відзиві відповідача [PERSON] на позовну заяву ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» . 30.05.2018 року до суду від відповідача [PERSON] надійшла зустрічна позовна заява, відповідно до якої останній прохав суд визнати недійсним Договір № 2105 від 09.12.2005 року про надання послуг теплопостачання; стягнути з ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» на користь [PERSON] завданих збитків по теплопостачанню у сумі 22 991,00 грн. та відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн. В обгрунтувння зустрічного позову зазначено, що він, на підставі Свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 26.06.1998 р. є власником квартири за адресою [ADDRESS]. Між ним та ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», в особі начальника абонентської служби [PERSON], що діє на підставі довіреності, був укладений Договір № 2105 від 09.12.2005 року про надання послуг теплопостачання. Вказаний договір [PERSON] вважає недійсним, оскільки він укладений неналежною стороною, тобто не з юридичною особою, що є теплопостачальною організацією за законом. Так, відповідачем зазначено, що начальник абонентської служби [PERSON], в особі якого був укладений договір, не є юридичною особою, тобто теплопостачальною організацією, а також ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» не є теплопостачальною організацією, оскільки Виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо юридичної особи, ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», не містить відомостей про це. Таким чином, відповідач вважає, що правовідносини між сторанами не врегульовані відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідач зазначав, що спірний Договір № 2105 від 09.12.2005 року є змішаним, оскільки містить умови договору купівлі-продажу теплової енергії та договору про надання житлово-комунальних послуг (послуг з опалення, підігріву води). Відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є субёєкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). Відповідно до ч. 2 ст. 29 вказаного Закону України, у разі якщо балансоутримувач не є виконавцем, він укладає договори на надання житлово-комунальних послуг з іншим виконавцем. Згідно з отриманими відповідачем відомостями з КП «ЖЕО №2», який є балансоутримувачем будинку за адресою м. Полтава, вул. Щепотьєва, буд. 5, куди надаються послуги теплопостачання, відповідачем було встановлено, що договір про надання послуг у забезпечення гарячою та холодною водою, теплом із використанням внутрішньобудинкової системи, укладений між КП «ЖЕО №2» та теплопостачальною організацією, відсутній у КП «ЖЕО №2». Таким чином, відповідачем зазначено, що згідно із законодавством теплопостачальна організація повинна бути зареєстрована, мати ліцензію і укладати договори з балансоутримувачами будинків. На підставі зазначеного, заявник вважає, що ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» не мало права надавати житлово-комунальні послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води. Відповідач вказував, що ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» здійснювало нечесну підприємницьку практику, оскільки надсилало йому, як власнику квартири, рахунки на оплату послуг теплопостачання, в яких зазначено розрахунки комунальних послуг, таким чином ввело відповідача в оману. Підставами визнання недійсним Договору № 2105 від 09.12.2005 року зазначено: укладення правочину під впливом обману (ст. 230 ЦК України), а також здійснення правочину з використанням нечесної підприємницької практики, що виразилась у діяльності позивача, яка ввела відповідача, як споживача, в оману(ч. 1 п. 2 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів»). Відповідач, на підставі ч. 2 ст. 230 ЦК України, прохав стягнути з відповідача збитки, які понесені ним у зв`язку із здійсненням оплат за опалення та гаряче водопостачання за період з 2006 р. по 2014 р. та за теплопостачання за період з 2016 р. по 2017 р. В обґрунтування вимоги про стягнення моральної шкоди зазначено, що моральна шкода виразилась у переживаннях через безвихідність становища щодо повернення ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» сплачених ним коштів, необхідності подачі скарг, заяв та звернень про захист порушеного права, що призвело до погіршання здоров'я. Також, зазначено, що моральної шкоди виразилась у стражданнях та переживаннях у зв'язку із протиправною поведінкою ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» щодо нього та членів його сім'ї. Суму відшкодування моральної шкоди оцінено у розмірі 10 000,00 грн., що на думку позивача [PERSON] за зустрічним позовом, є справедливою та розумною (а.с. 28-28а). Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 11.06.2018 року зустрічну позовну заяву прийнято судом до спільного розгляду з первісним позовом. 06.07.2018 року до суду від представника ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» надійшов відзив на зустрічну позовну заяву [PERSON] (а.с. 122-129). Відповідно до відзиву обґрунтовано, що ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» є теплопостачальною організацією, виконавцем послуг теплопостачання, правомірно здійснює свою діяльність, має право на укладення договір зі споживачами в особі уповноважених представників за довіреністю. Зазначено, що підстави визнання укладеного між сторонами договору недійсним, на які посилається [PERSON] не доведені останнім. Договір є дійсним, укладеним з належною стороною, що має право на укладення таких договорів, а тому підстави вважати права [PERSON] порушеними відсутні; вимоги про відшкодування моральної шкоди та збитків не доведені, є безпідставними. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 10.07.2018 року закрито підготовче провадження у справі. Після закриття підготовчого провадження до суду 24.07.2018 року від [PERSON] надійшла відповідь на відзив ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» на зустрічну позовну заяву [PERSON] (а.с. 173-179), а також 10.08.2018 р. доповнення до зустрічної позовної заяви, 26.09.2018 р - доповнення до зустрічної позовної заяви. У судовому засіданні представник ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» первісний позов підтримав, прохав задовольнити; в задоволенні зустрічного позову прохав відмовити. У судовому засіданні [PERSON] проти задоволення первісного позову заперечував, прохав задовольнити зустрічний позов. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши зібрані у справі докази, надавши оцінку доказам в їх сукупності, дослідивши письмові заяви сторін по суті справи, встановив наступне. Судом встановлено, що згідно з свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 26.06.1998 р. [PERSON] є власником квартири за адресою [ADDRESS] (а.с. 34). За вказаною адресою ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» надаються послуги теплопостачання. Правовідносини між ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та власником квартири [PERSON] врегульовані Договором № 2105 від 09.12.2005 року про надання послуг теплопостачання, предметом якого є надання послуг з централізованого теплопостачання за адресою [ADDRESS], загальною опалювальною площею 76 кв.м. (а.с. 29-30). Договір підписано обома сторонами, що не заперечується учасниками справи. Згідно з Листом КП «ЖЕО №2» від 18.04.2018 р. № Т712, встановлено, що балансоутримувачем будинку за адресою [ADDRESS] є КП «ЖЕО №2» у 2005 році та з 2008 по 2017 рік. Внутрішньобудинкові мережі опалення, водопостачання та водовідведення та інше технічне обладнання не перебувають окремо на балансовому обліку КП «ЖЕО №2» як основний засіб, такі засоби були та є складовою житлових будинків (а.с. 37). З розрахунку заборгованості судом встановлено, що за період з 01.10.2016 р. по 01.02.2018 р. ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» нараховано заборгованість за послуги теплопостачання за у розмірі 12 692,35 грн. (а.с. 7). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, з розрахунку вбачається (а.с. 8-9), що за прострочення виконання грошового зобов'язаня відповідачу [PERSON] нараховано 1 074,43 грн. - індекс інфляції та 281,93 грн. - 3% річних за період з 01.12.2016 р. по 01.02.2018 р. [PERSON] не погоджується з нарахованою заборгованістю, оскільки вважає, що він не є споживачем послуг теплопостачання, а споживачем є балансоутримувач будику (КП «ЖЕО №2»), з яким ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» повинно було укладати Договір; ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» не є теплопостачальною організацією, не є виконавцем житлово-комунальних послуг, а тому не є належною стороною у Договорі № 2105 від 09.12.2005 року про надання послуг теплопостачання, оскільки не мало правоздатності укладати такий договір згідно з чинним законодавством. Суд не може погодитись з вказаним обґрунтуванням з огляду на наступне. Відносини у сфері житлово-комунальних послуг регулюються, зокрема, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (надалі - Правила). Відповідно до статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізованого постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), газо-, та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). Статтею 1 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що постачання теплової енергії (теплопостачання) - це господарська діяльність, пов'язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору. Згідно зі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об'єктів усіх форм власності є суб'єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» є суб'єктом господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація), яка здійснює ліцензійну господарську діяльність з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії, що підтверджується ліцензіями: АВ № 597475 з виробництва теплової енергії (крім діяльності з виробництва теплової енергії на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії); АВ № 597476 з транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами; АВ № 597477 з постачання теплової енергії строком дії з 13.06.2012 по 12.06.2017, що видані Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП, Регулятор). Відповідно до ч. 6 ст. 21 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензії на провадження видів господарської діяльності, зазначені у ст. 7 цього Закону, які є чинними на день набрання чинності цим Законом та мали обмежений термін дії, є безстроковими. Постановою НКРЕКП від 06.06.2017 №739 ліцензії, видані ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», переоформлені на безстрокові. ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» включено в Єдиний Державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджується Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Згідно КВЕД-2010 (класифікація видів економічної діяльності) клас 35.30 «Постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря» в т.ч. включає: виробництво, збирання та розподілення пари, гарячої води для центрального опалення, виробництва енергії та інших цілей. Відповідно до ст. 1 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, централізоване постачання холодної та гарячої води - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у холодній та гарячій воді, яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем холодного та гарячого водопостачання. Як встановлено судом вище, внутрішньобудинкові мережі опалення, водопостачання та водовідведення та інше технічне обладнання житлового будинку, у якому знаходиться квартира [PERSON], та куди надаються послуги теплопостачання, не перебувають окремо на балансовому обліку КП «ЖЕО №2» як основний засіб, такі засоби були та є складовою житлових будинків. Згідно зі ст. 1 Правил надання послуг з централізованого опалення, централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання. Статтею 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» визначено перелік видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, відповідно до якої надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, як вид господарської діяльності, яку проводить ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», не підлягає ліцензуванню. Таким чином, в розумінні статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» є виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води. Разом із тим, твердження [PERSON] щодо того, що він, як власник квартири, куди надаються послуги теплопостачання, не є споживачем таких послуг, не ґрунтується на законі. Так, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об'єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. В порядку ч. 3 ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні луги» договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого водопостачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з відведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та виконавцями цих послуг. Таким чином, твердження відповідача про обов'язок ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» укласти договір про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води з балансоутримувачем будинку - КП «ЖЕО №2», є безпідставними та не ґрунтуються на законі, оскільки потреба в укладенні такого договору відсутня, адже останній не є споживачем послуг, які надаються безпосередньо власникам приміщень на підставі прямих договорів про надання відповідних послуг. З вищевикладеного вбачається, що Договір № 2105 від 09.12.2005 року про надання послуг теплопостачання, предметом якого є надання послуг з централізованого теплопостачання за адресою [ADDRESS], укладений між належними сторонами, що мають відповідний обсяг право- і дієздатності. При цьому, слід зазначити, що на укладення такого договору, відповідно до ст. 246 ЦК України можуть бути уповноважені представники сторін за довіреністю. Так, судом встановлено, що згідно статуту ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» управління підприємством здійснює керівник - генеральний директор. Відповідно, генеральний директор ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», діючи в межах, визначених трудовим законодавством та контрактом, видав довіреність начальнику абонентської служби [PERSON] на вчинення дій від імені юридичної особи, в т.ч. на право укладати договори про надання послуг. Отже, начальник абонентської служби [PERSON] при укладенні Договору від 09.12.2005 №2105, діяв на підставі наданої довіреності №26/533 від 18.02.2005. Відповідно до укладеного між сторонами договору, споживач взяв на себе зобов'язання своєчасно здійснювати оплату за спожиті послуги на умовах цього Договору; пунктом 4.1. Договору встановлено, що розрахунковим періодом оплати спожитих послуг є один календарний місяць. Термін внесення платежів - не пізніше ніж 10 числа наступного за розрахунковим місяця. Пунктом 4.1.1. Договору передбачено, що споживач вносить плату за централізоване опалення та підігрів води - на р/р підприємства 26001980104 в прийому комунальних платежів, з яким теплопостачальна організація уклала Договір, на особистий рахунок 14-940-51-0 тощо). Одночасно, на адресу споживача [PERSON] ([ADDRESS]) ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» кожного місяця надсилає рахунки на оплату послуг теплопостачання (копії рахунків приєднані [PERSON] до відзиву на позовну заяву та містяться в матеріалах цивільної справи) та зазначає суму, яка підлягає сплаті (із урахуванням субсидії, боргу або попередньої плати). З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що споживач порушив передбачений Договором обов'язок щодо оплати послуг теплопостачання. Щодо підстав визнання Договору недійсним, на які посилався [PERSON], про укладення правочину під впливом обману (ст. 230 ЦК України), а також здійснення правочину з використанням нечесної підприємницької практики, що виразилась у діяльності позивача, яка ввела відповідача, як споживача, в оману(ч. 1 п. 2 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів»), то з урахуванням встановленого судом вище (про те, що ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» є теплопостачальною організацією та виконавцем житлово-комунальних послуг, правомочним на укладення договору), суд дійшов висновку про їх необґрунтованість. За таких обставин, не знайшли свого правового підґрунтя вимоги [PERSON] щодо зобов'язання ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» повернути йому кошти, які він вважає збитками, сплаченими за наданими ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» рахунками на оплату наданих послуг. Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності шкоди, протиправної поведінки заподіювача шкоди, причинного зв'язку між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача, а також вини останнього. За відсутності встановленого факту протиправної поведінки ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» вимоги [PERSON] про відшкодування збитків та моральної шкоди є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Outcome: approved