overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

05 листопада 2018 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про призначення її опікуном над недієздатним [PERSON] В обґрунтування заяви посилалася на те, що [PERSON], є її сином, та є інвалідом першої групи з дитинства, у зв'язку з чим рішенням Орджонікідзевського районного суду від 03.11.2006 року він був визнаний недієздатним. Також рішенням Орджонікідзевської районної адміністрації від 21.12.2006 року № 351/4 вона, заявниця, а також [PERSON] - батько недієздатного [PERSON], були призначені його опікунами. У 2011 році [PERSON] помер. Після його смерті догляд за сином здійснює вона, заявниця, тому просила призначити її опікуном над недієздатним [PERSON], [INFO]. В судове засідання [PERSON] не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, просила заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи - Органу опіки та піклування Маріупольської міської ради, інтереси якого представляє головний спеціаліст відділу з гуманітарних питань департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради Сорокіна Ю.О., що діє на підставі довіреності, у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю. Не заперечувала проти задоволення заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 03 листопада 2006 року [PERSON], [INFO], визнано недієздатним. Рішенням Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради № 351/4 від 21.12.2006 рок, [PERSON] та [PERSON] призначено опікунами над недієздатним [PERSON] З матеріалв справи вбачається, що [PERSON] помер у 2011 році. Таким чином, на теперішній час [PERSON], визнаний за рішенням суду недієздатним, позбавлений можливості здійснення та захисту своїх особистих та майнових прав. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Як вбачається з витягу з протоколу № 11 засідання опікунської ради при виконавчому комітеті Маріупольської міської ради від 06.12.2018 року, було прийнято рішення направити до суду подання про доцільність призначення [PERSON] опікуном над сином [PERSON], який визнаний недієздатним. Відповідно вказаного витягу, [PERSON] за місцем проживання характеризується позитивно, проживає за однією адресою з [PERSON] по [ADDRESS] Сукупність зібраних доказів дає підстави суду зробити висновок про можливість призначення [PERSON], [INFO], опікуном над недієздатним [PERSON], [INFO], внаслідок чого задовольняє її заяву. На підставі вказаного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

05 листопада 2018 року Вовчанським районним судом Харківської області було винесено заочне рішення по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Даним рішенням позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено. Стягнено з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] 09 жовтня 2014 року в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу відповідача, але на кожну дитину не менше 50% прожиткового мінімуму, визначеного законом для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з 07 червня 2018 року до повноліття дітей. Позивач просить ухвалити додаткове рішення та стягнути на її користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1200 грн. 00 коп., оскільки судом не було вирішено це питання. Суд не вбачав необхідності викликати сторони в судове засідання, враховуючи характер вирішуваного питання, що відповідає вимогам ч.4\~ст. 270 ЦПК України. У зв'язку з цим, згідно з ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно п.1 ч.1, ч.2, 3, 5\~ст.\~270 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Судом встановлено, що рішенням суду від 05 листопада 2018 року було задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено. Стягнено з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] 09 жовтня 2014 року в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу відповідача, але на кожну дитину не менше 50% прожиткового мінімуму, визначеного законом для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з 07 червня 2018 року до повноліття дітей. В резолютивній частині даного рішення не було вирішено питання про стягнення з відповідача на користь [PERSON] судових витрат в розмірі 1200 грн.00 коп. В матеріалах цивільної справи № 617/740/18, є попередній розрахунок витрат на правничу допомогу, квитанція про оплату позивачем правової допомоги, в розмірі 1200 грн. 00 коп. Тому, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~05 листопада 2018 року заявник звернувся з завою про встановлення факту родинних відносин. \~ \~ \~ \~В судове засідання не зявився, в заяві , яку направив до суду вимоги підтримав повністю, просить розглянути справу без його участі. Просить встановити факт родинних відносин, визнавши, що [PERSON], яка померла 16 лютого 2018 року була його матірю. Зазначив, що він народився 07 червня 1967 року, у його свідоцтві про народження батьками зазначено: батько [PERSON], мати [PERSON]. У свідоцтві про народження батька заявника зазначено, що [PERSON] народився 07 серпня 1939 року. 01 серпня 1966 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Встановлення факту необхідно заявнику для прийняття спадщини. Представник заінтересованої особи Малинської міської рада Житомирської області до суду не зявивсь, про розгляд справи повідомлений судом належним чином. Суд, дослідивши надані докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що заявник [PERSON] народився 07 червня 1967 року, у його свідоцтві про народження батьками зазначено: батько [PERSON] , мати [PERSON]. ( а.с.6). У свідоцтві про народження батька заявника зазначено, що [PERSON] народився 07 серпня 1939 року. ( а.с.9). 01 серпня 1966 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. ( а.с. 10). Відповідно до копії свідоцтва про смерть [PERSON] [INFO] , померла 16 лютого 2018 року. ( а.с.8). При таких обставинах суд встановлює факт родинних відносин між заявником та померлою [PERSON] \~ \~ \~ \~Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

05 листопада 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги [PERSON] зазначила, що з відповідачем зареєстрували шлюб 09 червня 2010 року. Від шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей синів: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею. Вказувала, що подружнє життя не склалось, через психологічну несумісність, різні погляди на життя та непорозуміння, сварки та скандали, зловживання відповідачем алкоголем та побиття її, що негативно впливають на розвиток дітей. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, доручила свої інтереси представляти для адвоката [PERSON], який подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив розірвати шлюб між сторонами. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив про день, час та місце розгляду судом справи повідомлений належним чином, заяви про відкладення справи, чи слухання у його відсутності не направив. Ухвалою суду від 14 листопада 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 27 грудня 2018 року судом винесено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. Відповідачу було запропоновано протягом п'ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Відповідач відзив на позовну заяву не подав. Тому, відповідно до ст.280 ЦПК України суд, за згодою позивача, проводить заочний розгляд справи. Відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. \~ \~ \~ \~ Згідно з ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що між сторонами 09 червня 2010 року зареєстровано шлюб Новоселицькою сільською радою Полонського району Хмельницької області, актовий запис №3, від якого мають двоє неповнолітніх дітей синів: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Через відсутність спільних інтересів, різні погляди на життя та непорозуміння, сварки та скандали припинили сімейні відносини і спільне проживання. Зазначені обставини свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожної сторони та їх дітей, тому, відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд знаходить підстави для розірвання між сторонами шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

05 листопада 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги [PERSON] зазначила, що з відповідачем зареєстрували шлюб 15 лютого 1997 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не має. Вказувала, що подружнє життя не склалось, через психологічну несумісність, різні погляди на життя та непорозуміння. Як подружжя не проживають з жовтня 2015 року, стали чужими один одному людьми, оскільки обоє їздили на заробітки. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, доручила свої інтереси представляти для адвоката [PERSON], який подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив розірвати шлюб між сторонами. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив про день, час та місце розгляду судом справи повідомлений належним чином, заяви про відкладення справи, чи слухання у його відсутності не направив. Ухвалою суду від 14 листопада 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 27 грудня 2018 року судом винесено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. Відповідачу було запропоновано протягом п'ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі (19.11.2018 року) подати відзив на позовну заяву. Відповідач відзив на позовну заяву не подав. Тому, відповідно до ст.280 ЦПК України суд, за згодою позивача, проводить заочний розгляд справи. Відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. \~ \~ \~ \~ Згідно з ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що між сторонами 15 лютого 1997 року зареєстровано шлюб Полонським районним відділом реєстрації актів громадянського стану Хмельницької області, актовий запис №22, від якого неповнолітніх дітей не мають. Через відсутність спільних інтересів, різні погляди на життя та непорозуміння, сварки та скандали припинили сімейні відносини і спільне проживання. Зазначені обставини свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожної сторони, тому, відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд знаходить підстави для розірвання між сторонами шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

05 листопада 2018 року позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що 12 травня 2016 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Відповідач ухиляється від свого обовязку утримання дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає та не бере участі в його вихованні. У звязку з чим, просить стягнути на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Новомосковського міськрайнного суду від 27 листопада 2018 року відкрито провадження у справі. В судове засідання позивач не з'явилася, звернувшись до суду з заявою в якій просить цивільну справу за її позовом розглянути у підготовчому засіданні без неї, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час слухання справи був повідомлений належним чином, а тому у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд з погодження позивача, вирішив заочно розглядати справу на підставі доказів, що є у справі. Згідно з ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що з 12 травня 2016 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою (а.с. 5). Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що дитина [PERSON], [INFO], проживає разом з матірю, знаходиться на її утриманні та вихованні. Таким чином суд також бере до уваги, що син [PERSON], [INFO] на даний час проживає разом з матірю, на його утримання відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, і з урахуванням вимог ст.182\~СК України, з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], повинні бути стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня предявлення позову. Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 768 гривень 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-17 00:00:00

05 листопада 2018 року позивачка, [PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На підтвердження заявлених вимог позивачка зазначає, що 15 вересня 2001 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі, який реєстрували в Лисецькій сільській раді Дунаєвецького району Хмельницької області, актовий запис №4. В подружжя є двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] . Позивачка зазначає, що припинила фактичні шлюбні стосунки з відповідачем в липні 2018 та не проживає з ним по даний час, оскільки постійно виникають сварки, внаслідок того, що кожний має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства , а тому позивачка просить розірвати , укладений шлюб з відповідачем. Ухвалою судді від 19 листопада 2018 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання за загальними правилами позовного провадження. Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 17 грудня 2018 року сторонам надавався строк для примирення на шість місяців, провадження у справі на цей строк зупинялося. 21 червня 2019 року ухвалою суду провадження поновлено за ініціативою суду. Позивачка [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, однак подала заяву, в якій позов підтримує, просить проводити розгляд справи у її відсутності, за наданий термін не помирилися. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи у його відсутності, позов визнав і згідний на розірвання шлюбу. Враховуючи те, що відповідачем визнано позов в повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

05 листопада 2018 року позивачка [PERSON], звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Мотивує свій позов наступними обставинами. Позивачка з відповідачем 24 квітня 2018 року зареєстрували шлюб у Дружківському відділі реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, свідоцтво про шлюб серії І-НО №486855. Від цього шлюбу сторони мають доньку, [PERSON], [INFO], батьком якої у свідоцтві про народження записано відповідача по справі [PERSON]. \~ \~ \~ \~Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Зазначає, що відповідач є працездатним має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання малолітньої дочки у розмірі 1/4 частки, але не менш 50 (п'ятидесяти) відсотків прожиткового мінімуму на дитину щомісяця від усіх видів доходу відповідача до досягнення дитиною повноліття. 12 грудня 2018 року уточнила позовні вимоги та просить стягнути з відповідача на користь їх спільної дитини 1500,00 грн. (а.с.17). В судове засідання, позивачка не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Проте надала заяву слухати позов за її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує /а.с.18/. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, проте надав заяву слухати позов без його участі. Позов визнає частково, проти стягнення з нього аліментів не заперечує, але просить суд взяти до уваги, що він є непрацюючим пенсіонером та отримує мінімальну пенсію /а.с.16/. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оцінивши усі докази, зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

05 листопада 2018 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 09 червня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 242 розірвати. В обґрунтування позову зазначила, що 09 червня 2006 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. В шлюбі у них 25 червня 2006 року народилась донька [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені з травня 2018 року. Причиною розпаду сім'ї, є несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. Позивачка вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може, тому строк на примирення їм не потрібен. Від позивачки [PERSON] надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу за її відсутності та розірвати шлюб, прізвище залишити їй [PERSON], судові витрати з відповідача не стягувати. Від відповідача [PERSON] надійшла заява, в якій він просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав. Відповідно до ч.3, ч.4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частиною 4 статті 206\~ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони 09 червня 2006 року уклали шлюб (арк.с.9). Від шлюбу у них 25 червня 2006 року народилась донька [PERSON] (арк.с.10). Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть з травня 2018 року, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved