Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

06.11.2020 року позивачі звернулися до суду з позовом про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування. В заяві зазначено, що [INFO] померла [PERSON] , підтвердженням чому є свідоцтво про її смерть серії [NUMBER] від 05 липня 2014р. При житті [PERSON] склала заповіт за яким житловий будинок [ADDRESS] у цілій частці заповідала своїй доньці [PERSON] , [INFO] , а належну їй на праві власності земельну ділянку площею 0,5913га. згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК №016206 виданого Ізківською сільською радою 19 листопада 2001 року та земельну ділянку виділену їй в натурі (на місцевості) взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) площею 0,8670 га згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК №003694 виданого Ізківською сільською радою 31 липня 2003 року заповіла розділити у рівних частках між всіма своїми дітьми, а саме: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . На підставі заяви про прийняття спадщини [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] приватним нотаріусом Міжгірського районного нотаріального округу Закарпатської області Дунаєвим Ю.М. 25 грудня 2014 року була заведена спадкова справа 46-2014, про що зазначається у Постанові нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.09.2020 року за №62/02-31. Після смерті матері жоден із спадкоємців, який прийняв спадщину, у розумні строки не оформив спадкові права, більше того, за період після смерті спадкодавці [PERSON] і до цього часу із спадкоємців, які прийняли спадщину, померли вже двоє, а саме: [PERSON] та [PERSON] . Після смерті [PERSON] та [PERSON] їх спадкові права в порядку спадкування за законом перейшли до їхніх спадкоємців. Після смерті [PERSON] її спадкоємцем за законом став її єдиний син [PERSON] , підтвердженням чому є видане на його ім`я приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Квятковською О.А. свідоцтво про право на спадщину за законом від 10 травня 2019 року. Родинні відносини [PERSON] з його покійною матір`ю [PERSON] засвідчуються свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 30 січня 1977 року. Після смерті [PERSON] належна їй частка земельної ділянки, заповідана їй у заповіті [PERSON] , у порядку спадкування за законом першої черги перейшла до її сина [PERSON] . Після смерті [PERSON] його спадкоємцями за законом в рівних частках стали його дружина [PERSON] та його троє дітей, а саме: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Спадкові права [PERSON] його спадкоємці за законом прийняли шляхом постійного з ним проживання на день його смерті у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України. Таким чином після смерті [PERSON] належна йому частка земельної ділянки, заповідана йому у заповіті [PERSON] , у порядку спадкування за законом першої черги у рівних частках перейшла до його спадкоємців, а саме: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . [INFO] [PERSON] , яка є однією із спадкоємців за заповітом [PERSON] , звернулася із заявою до нотаріуса про видачу їй свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок [ADDRESS] , який у заповіті в цілій частці заповідався їй особисто та укладення між спадкоємцями, які прийняли спадщину, договору про поділ спадкових земельних ділянок, за результатами розгляду якої нотаріус листом від 22.07.2020 року за вих.№58/01-16 надав їй відповідь про можливість видачі їй свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, та відповідно про неможливість укладення договору про поділ спадкового майна щодо спадкових земельних ділянок у нотаріальному порядку, оскільки двоє із спадкоємців, які прийняли спадщину за заповітом, померли. У постанові нотаріуса зазначено, що позивачка [PERSON] є спадкоємцем 1/5 частини у спадковій земельній ділянці її матері [PERSON] , враховуючи, що із шести спадкоємців, які вказані у заповіті, спадщину прийняли лише п`ять, позаяк один із них, зокрема [PERSON] , відмовилася від прийняття спадщини. Також у постанові нотаріуса вказано про відсутність у спадковій справі оригіналів правовстановлюючих документів на спадкові земельні ділянки площею 0,5913 га та площею 0,8670 га, у зв`язку з чим не можливо видати кожному із спадкоємців свідоцтво про право на спадщину на спадкові земельні ділянки. Після смерті спадкодавці [PERSON] в її особистих документах спадкоємці не знайшли оригіналів Державних актів на право приватної власності на землю, вказаних у заповіті, проте знайшли їхні прості ксерокопії. Про факт, що спадкові земельні ділянки дійсно належали померлій [PERSON] на праві власності і дійсно посвідчувалися згаданими державними актами на право приватної власності на землю є виписка з погосподарської книги, видана виконкомом Ізківської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області від 15.10.2020 року №214, із змісту якої випливає, що згідно погосподарської книги №4 за 2011-2015 роки земельні ділянки дійсно належали померлій [PERSON] на підставі рішення Ізківської сільської ради від 22 грудня 1995 року VIII сесії XXII скликання площею 0,5913 га для обслуговування житлового будинку і ведення особистого підсобного господарства згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК №016206 від 19.11.2001 року та рішення сесії від 23 червня 2002 року Ізківської сільської ради площею 0,8670 га для ведення особистого селянського господарства згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК№003694 від 31.07.2003 року». У зв`язку з відсутністю оригіналів вищезазначених державних актів на право приватної власності на землю, а також у зв`язку з неможливістю укладення договору про поділ спадкових земельних ділянок в нотаріальному порядку, позаяк двоє спадкоємців, які прийняли спадщину [PERSON] , померли ( [PERSON] та [PERSON] ), і їх спадкові права у порядку спадкування перейшли до їхніх вже спадкоємців ( [PERSON] ; [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ), відтак позивачі, попередньо дійшовши усної згоди щодо фактичного розподілу земельних ділянок в розрізі урочищ, вирішили звернутися із спільним позовом до суду про визнання за кожним із них в порядку спадкування після своїх спадкодавців права власності на земельні ділянки, а саме:- [PERSON] - як за спадкоємцем за заповітом [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1787 га в ур. «Козяй», яка вказана у державному акті на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК №016206 від 19 листопада 2001 року, [PERSON] - як за спадкоємцем за заповітом [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1787 га в ур. «Козяй», яка вказана у державному акті на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК №016206 від 19 листопада 2001 року, [PERSON] - як за спадкоємцем за заповітом [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на такі земельні ділянки, а саме: земельну ділянку в ур. «Біля хати» площею 0,2541 га, яка вказана у державному акті на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК №016206 від 19 листопада 2001 року, земельну ділянку в ур. «Біля пивниці» площею 0,0360 га, яка вказана у державному акті на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК №016206 від 19 листопада 2001 року, земельну ділянку в ур. «Вершок» пл.0,6864га, яка вказана у державному акті на право приватної власності на землю серії ІІІ- ЗК №003694 від 31 липня 2003 року, [PERSON] - як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] право власності на такі земельні ділянки, а саме, земельну ділянку в ур. «За рікою» площею 0,1470 га яка вказана у державному акті на право приватної власності на землю серії III- ЗК №003694 від 31 липня 2003 року, земельну ділянку в ур. «За рікою» площею 0,0336 га яка вказана у державному акті на право приватної власності на землю серії III- ЗК №003694 від 31 липня 2003 року, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] - як за спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] у рівних частках право власності на земельну ділянку площею 0,1225 га в ур. «Млаки» яка вказана у державному акті на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК №016206 від 19 листопада 2001 року. Позивачі [PERSON] , [PERSON] та їх представник [PERSON] при розгляді справи, позовні вимоги підтримали, просять такі задовольнити. Суд за заявою позивачів вирішив належним відповідачем у справі у зв`язку з реформою місцевого самоврядування і утворенням об`єднаних територіальних громад замість Ізківської сільської ради Пилипецьку сільську раду Представник відповідача Пилипецької с/ради на розгляд справи не з`явився, подавши суду заяву в якій зазначив, що вимоги позовної заяви визнає, справу просить розглянути без участі представника Пилипецької с/ради. Згідно з вимогами ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити рішення у підготовчому засіданні. Оцінивши позиції сторін, подані в справу докази, суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти та позов задовольнити. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що вимога позивачів грунтується і відповідає вимогам ст.ст.1216-1218, 1220, 1222, 1223, 1268 Цивільного кодексу України, підтверджується належними доказами в справі, то суд вважає, що є підстава, передбачена п.4 ст.206 ЦПК України для задовольнення позову.

Outcome: approved