Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-02 00:00:00

05.04.2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Токмацька районна Державна нотаріальна контора Запорізької області, яким просить: 1.Визнати свідоцтво про право на спадщину за законом видане 14 листопада 2018 року державним нотаріусом Токмацької районної державної нотаріальної контори Запорізької області Косаревською М.В. зареєстрованого в реєстрі за № 1132, спадкова справа № 139/2015 - повністю недійсним відносно права спадкоємця [PERSON] на 1/4 частину спадкового майна після померлої [PERSON] , яке складається з 1/4 частини земельної ділянки, кадастровий номер якої 2325280400:05:003:0034, що знаходиться на території Балківської сільської ради Токмацького району Запорізької області, розміром 4,3806 гектарів, яка належить спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії III-ЗП № 028611, виданого на підставі рішення 21 сесії 23 скликання Балківської сільської ради народних депутатів від 12 грудня 2001 року №3. 2.Cкасувати державну реєстрацію даного свідоцтва про право на спадщину за законом в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1693433623252, об`єкт нерухомого майна: земельна ділянка, кадастровий номер: 2325280400:05:003:0034, дата і час державної реєстрації: 14.11.2018 року 11:35:49, державний реєстратор Косаревська Марина Володимирівна, Токмацька районна державна нотаріальна контора, Токмацькій районний нотаріальний округ, Запорізька область. 3.Визнати свідоцтво про право на спадщину за законом видане 14 листопада 2018 року державним нотаріусом Токмацької районної державної нотаріальної контори Запорізької області Косаревською М.В. зареєстрованого в реєстрі за № 1133, спадкова справа № 139/2015 - повністю недійсним відносно права спадкоємця [PERSON] на 1/4 частину спадкового майна опісля померлої [PERSON] , яке складається з 1/4 частини земельної ділянки, кадастровий номер якої 2325280400:05:003:0033, що знаходиться на території Балківської сільської ради Токмацького району Запорізької області, розміром 4,3708 гектарів, яка належить спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП № 028610, виданого на підставі рішення 21 сесії 23 скликання Балківської сільської ради народних депутатів від 12 грудня 2001 року №3. 4. Скасувати державну реєстрацію даного свідоцтва про право на спадщину за законом в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1693484823252, об`єкт нерухомого майна: земельна ділянка, кадастровий номер: 2325280400:05:003:0033, дата і час державної реєстрації: 14.11.2018 року 11:58:20, державний реєстратор Косаревська Марина Володимирівна, Токмацька районна державна нотаріальна контора, Токмацькій районний нотаріальний округ, Запорізька область. 5. Розтлумачити текст заповіту [PERSON] від 28.11.2001 року, що був посвідчений секретарем Балківської сільської ради Токмацького району, Запорізької області [PERSON], і зареєстрований в реєстрі за №353, у наступній редакції: земельну ділянку розміром 4,3806 га., яка належить [PERSON] , згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП № 028611, виданого на підставі рішення 21 сесії 23 скликання Балківської сільської ради народних депутатів від 12 грудня 2001 року №3, який був зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №612, від 20 березня 2002 року, [PERSON] заповідала [PERSON] . 21.05.2019 року [PERSON] подала до суду зустрічну позовну заяву до [PERSON] [PERSON] , [PERSON] , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Токмацька районна Державна нотаріальна контора Запорізької області про визнання недійсним свідоцтв про тлумачення заповіту. Позов обґрунтовує наступним. [INFO] померла мати позивача [PERSON] в с. Козолугівка Токмацького району Запорізької області. Після її смерті відкрилася спадщина на приналежне їй нерухоме майно: - земельну ділянку площею 4,37 га., яка розташована на території Балківської сільської ради Токмацького району Запорізької області, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право приватної власності на землю, серії III-ЗП № 028610, що був зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 611 від 20.03.2002 року. - земельну ділянку площею 4,38 га., яка розташована на території Балківської сільської ради Токмацького району Запорізької області, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право приватної власності на землю, серії III-ЗП № 028611, що був зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 612 від 20.03.2002 року. За своє життя матір позивача [PERSON] на ім`я позивача склала заповіт від 28.11.2001 року, що був посвідчений секретарем Балківської сільської ради Токмацького району Запорізької області і зареєстрований в реєстрі за №353. В якому заповідала позивачу право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «Нива» Токмацького району, розміром 6.67 га., в умовних кадастрових гектарах, яка належить їй на підставі сертифікату на право на земельну частку пай, серії ЗП №0043208 , виданого Токмацькою районною Державною адміністрацією 10.02.1997 року. Також в даному заповіті матір позивача заповідала відповідачу (своїй доньці) - [PERSON] інше право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «Нива» Токмацького району, розміром 6.67 га., в умовних кадастрових гектарах, яка належить їй на підставі сертифікату на право на земельну частку пай, серії ЗП №00434378, виданого Токмацькою районною Державною адміністрацією 21.02.1997 року та свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії АЕЕ № 412382 виданого 09.10.2001 року. Разом з цим, 20 березня 2002 року матері позивача [PERSON] були видані державні акти на право приватної власності замість вищевказаних сертифікатів на право на земельну частку (пай), що підтверджується довідками з міськрайонного управління Держгеокадастру у Токмацькому районі та м. Токмаку № 131/120-19 від 24.01.2019 року та № 132/120-19 від 24.01.2019 року. Волевиявлення спадкодавця матері позивача [PERSON] було направлено на передачу саме позивачу в порядку спадкування приналежну їй «землю» - цілу частину, незалежно від того у якій формі ці права підтверджувались. Зі змісту заповіту вбачається, що своє право на землю спадкодавець матір позивача заповідала позивачу. Позивач є спадкоємцем вище вказаної земельної ділянки за заповітом. Спадкоємцем другої земельної ділянки за заповітом є відповідач - [PERSON] . Також, спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є відповідачі [PERSON] та [PERSON] . Вони подали заяви про прийняття спадщини після [PERSON] , але свідоцтва про право на спадщину ще не отримували. Інших будь яких спадкоємців, ні законом, ні за заповітом немає. У встановлений законом строк, позивач звернувся до Токмацької районної державної нотаріальної контори Запорізької області із заявою про прийняття спадщини, після спадкодавця матері [PERSON] . Внаслідок чого була відкрита спадкова справа №139/2015 року. 02.02.2019 року, позивач знову звернувся до нотаріальної контори вже за отриманням свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Позивачу було відмовлено в цьому, та видана Постанова «Про відмову у вчиненні нотаріальної дії», вихідний номер №129/02-31 від 02.02.2019 року. Через те, що в заповіті спадкодавець зазначив сертифікат на право на земельну частку (пай), а замість даного сертифікату спадкодавцеві було видано вище вказаний державний акт. Нотаріусом позивачу було додатково роз`яснено право позивача на звернення до суду з даним позовом, якщо позивач так і не дійде згоди зі своєю сестрою [PERSON] (яка є відповідачем), стосовно цього питання. На даний час, згоди між ними - спадкоємцями з приводу тлумачення змісту даного заповіту від 28.11.2001 року, ніякої не досягнуто, тому між позивачем та відповідачами є реальний спір, який можливо вирішити лише в судовому порядку. Крім того, від нотаріуса позивач дізнався про те, що відповідач [PERSON] вже отримала свідоцтва про право на спадщину за законом: - від 14.11.2018 року №1132 на 1/4 частину земельної ділянки кадастровий номер 2325280400:05:003:0034, що знаходиться на території Балківської сільської ради Токмацького району Запорізької області, розміром 4,3806 га., яка належить спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії III-ЗП № 028611, виданого на підставі рішення 21 сесії 23 скликання Балківської сільської ради народних депутатів від 12 грудня 2001 року №3. Дане свідоцтво про право на спадщину за законом зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 1693433623252 від 14.11.2018 року. Зазначає, що цей державний акт на право приватної власності на землю серії III-ЗП № 028611 від 20.03.2002 року було видано замість сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗП № 0043208 , який заповідала матір позивачу у своєму заповіті від 28.11.2001 року; - від 14.11.2018 року № 1133 на 1/4 частину земельної ділянки кадастровий номер 2325280400:05:003:0033, що знаходиться на території Балківської сільської ради Токмацького району Запорізької області, розміром 4,3708 га., яка належить спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії III-ЗП № 028610, виданого на підставі рішення 21 сесії 23 скликання Балківської сільської ради народних депутатів від 12 грудня 2001 року №3. Це свідоцтво про право на спадщину за законом зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №169348423252 від 14.11.2018 року. Відповідач [PERSON] , знаючи про існування заповіту - незаконно отримала свідоцтва про право на спадщину таки за законом на частини вищевказаних земельних ділянок, які б мали спадкуватися за заповітом, як на дві цілі окремі земельні ділянки, чим незаконно порушила волю спадкодавця, яка виражена в заповіті. Таким чином, оскаржувані свідоцтва про право на спадщину за законом є незаконними та несправедливими тому, що вони видані відповідачу [PERSON] всупереч особистого розпорядження та волі їхньої померлої матері [PERSON] на випадок своєї смерті. Внаслідок чого, все це привело до порушення порядку розподілу спадкового майна, через порушення принципів свободи заповіту і порушенням позивача прав свобод та інтересів, як спадкоємця. Ухвалою судді від 07.05.2019 року відкрито провадження та призначено справу за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 28.05.2019 року зустрічний позов про тлумачення заповіту прийнято до спільного розгляду та об`єднано з первісним позовом. Ухвалою судді від 25.07.2019 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті. Відповідач [PERSON] звернулася до суду з зустрічною позовною заявою, в якій зазначає наступне. [INFO] померла матір позивача [PERSON] , в с. Козолугівка Токмацького району Запорізької області. Після її смерті відкрилася спадщина на приналежне їй нерухоме майно: - земельну ділянку площею 4,37 га., яка розташована на території Балківської сільської ради Токмацького району Запорізької області, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІІ-ЗП № 028610, що був зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 611 від 20.03.2002 року. - земельну ділянку площею 4,38 га., яка розташована на території Балківської сільської ради Токмацького району Запорізької області, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІІ-ЗП № 028611, що був зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 612 від 20.03.2002 року. За своє життя матір позивача [PERSON] на ім`я позивача склала заповіт від 28.11.2001 року, що був посвідчений секретарем Балківської сільської ради Токмацького району Запорізької області і зареєстрований в реєстрі за №353. В якому заповідала позивачу право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «Нива» Токмацького району, розміром 6.67 га., в умовних кадастрових гектарах, яка належить їй на підставі сертифікату на право на земельну частку пай, серії ЗП № 0043437 , виданого Токмацькою районною Державною адміністрацією на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії АЕЕ № 412382 виданого 09.10.2001 року. Також в даному заповіті матір позивача заповідала відповідачу (своєму сину) - [PERSON] інше право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «Нива» Токмацького району, розміром 6.67 га., в умовних кадастрових гектарах, яка належить їй на підставі сертифікату на право на земельну частку пай, серії ЗП № 0043208 , виданого Токмацькою районною Державною адміністрацією 10.02.1997 року. Разом з цим, 20 березня 2002 року матері позивача [PERSON] були видані державні акти на право приватної власності замість вищевказаних сертифікатів на право на земельну частку (пай). Волевиявлення спадкодавця матері позивача [PERSON] було направлено на передачу саме позивачу в порядку спадкування приналежну їй «землю» - цілу частину, незалежно від того у якій формі ці права підтверджувались. Зі змісту вище вказаного заповіту вбачається, що своє право на землю спадкодавець матір позивача заповідала позивачу. Позивач є спадкоємцем вказаної земельної ділянки за заповітом. Спадкоємцем другої земельної ділянки за заповітом є відповідач - [PERSON] . Також, спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є відповідачі по справі: [PERSON] та [PERSON] . Вони подали заяви про прийняття спадщини після [PERSON] , але свідоцтва про право на спадщину ще не отримували. У встановлений законом строк, позивач звернулася до Токмацької районної державної нотаріальної контори Запорізької області із заявою про прийняття спадщини, після спадкодавця матері позивача [PERSON] . Внаслідок чого була відкрита спадкова справа №139/2015 року. Під час помилкового отримання свідоцтв позивачем про право на спадщину за законом і уразі їх скасування судом для виконання вищевказаного заповіту, нотаріусом позивачу було додатково роз`яснено право позивача на звернення до суду з даним позовом, якщо позивач так і не дійде згоди з відповідачем [PERSON] , стосовно цього питання. На жаль, на даний час, згоди між ними - спадкоємцями з приводу тлумачення змісту даного заповіту від 28.11.2001 р., ніякої не досягнуто, тому між позивачем та відповідачем є реальний спір, який можливо вирішити лише в судовому порядку. Позивач та представник позивача за первісним позовом в судове засіданні не з`явився, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали. Відповідач [PERSON] за первісним позовом в судове засіданні не з`явився, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позову не заперечує, відзив на позов не надала. Відповідач [PERSON] за первісним позовом в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов не визнала, відзив на позов не надала. Відповідач [PERSON] за первісним позовом в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заперечує проти позову, надала письмові пояснення наступного змісту. [INFO] померла мати відповідача [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме: земельна ділянка площею 4,37 га., яка розташована на території Балківської сільської ради Токмацького району Запорізької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії ІII - ЗП № 028610, який зареєстрований за № 611 від 20.03.2002 року. Земельна ділянка площею 4,38 га., яка розташована на території Балківської сільської ради Токмацького району Запорізької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії ІII - ЗП № 028611, який зареєстрований за № 612 від 20.03.2002 року; Спадкоємцями після смерті матері є відповідач, її донька [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . За життя мати склала 28.11.2001 року заповіт посвідчений секретарем Балківської сільської ради, відповідно до якого на випадок смерті дала таке розпорядження: - належне їй право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «Нива» Токмацького району розміром 6,67 га., умовних кадастрових гектарів, яке належить їй на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого 10 лютого 1997 року серії ЗП № 0043208, Токмацькою районною державною адміністрацією вона заповіла [PERSON] ; - належне їй право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «Нива» Токмацького району розміром 6,67 га., умовних кадастрових гектарів, яке належить їй на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого 21 лютого 1997 року серії ЗП № 0043437 , виданого Токмацькою державною адміністрацією та свідоцтв про право на спадщину за заповітом АЕЕ № 4112382 виданого 09.10.2001 року державним нотаріусом Токмацької районної державної нотаріальної контори вона заповіла [PERSON] . По справі спадкоємцями за законом є всі діти, а спадкоємцями по заповіту є [PERSON] та [PERSON] Нотаріусом постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії спадкоємцям за заповітом було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину. Підставою відмови стало те, що в заповіті земельні ділянки належали померлій на підставі сертифікатів, а в подальшому вона отримала державні акти. Правовстановлюючі документи на земельні ділянки є державні акти. З позовних вимог первісного позову вбачається, що позивач [PERSON] просить суд скасувати видані свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я [PERSON] та просить суд розтлумачити текст заповіту. В зустрічній позовні заяві [PERSON] також просить суд розтлумачити текст заповіту. Відповідач не погоджується з позовними вимогами на підставі наступного: У відповідності до ст.1233 Цивільного кодексу України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями, тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до ст. 213 ЦК України. Згідно ст.213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. Потреба у тлумаченні виникає тоді, коли заповіт містить суперечливі положення, що ускладнюють його виконання. Неточне відтворення у заповіті власної волі заповідача щодо долі спадщини може бути зумовлене неоднаковим використанням у ньому слів, понять та термінів, які є загальноприйнятими у сфері речових, зобов`язальних, спадкових відносин тощо. Цьому також можуть сприяти й певні неузгодженості між змістом окремих частин заповіту і змістом заповіту у цілому, що ускладнюють розуміння волі заповідача щодо долі спадщини. При тлумаченні змісту правочину береться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загально прийняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загально прийняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає можливості з`ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. При цьому, потреба у тлумаченні виникає тоді, коли заповіт містить суперечливі положення, що ускладнюють його виконання. Зі змісту заповіту [PERSON] чітко вбачається, що об`єктом спадкування є сертифікат на право на земельну частку (пай), що в розумінні положень земельного законодавства, чинного на момент укладення заповіту, є правовстановлюючим документом на реалізацію його володільцем права вимоги на відведення земельної частки в натурі. За життя [PERSON] самостійно реалізувала право на отримання земельної ділянки. Сертифікат свідчить про право померлої на отримання земельної ділянки, а державний акт це правовстановлюючий документ на точно визначену земельну ділянку з визначеними межами. Позиція позивача свідчить про те, щоб суд при задоволенні позовних вимог вийде за межі змісту заповіту скасувавши видані свідоцтва про право на спадщину за законом, не враховуючи, що така земельна ділянка не є об`єктом спадкування за заповітом. Тлумачення заповіту судом не повинно змінювати волі заповідача, тобто підміняти собою сам заповіт. Суд не може брати на себе права власника щодо розпоряджання його майном на випадок смерті. Тлумачення заповіту є лише інструментом з`ясування волі заповідача після його смерті. Суд, здійснюючи тлумачення заповіту, не повинен виходити за межі цього процесу та змінювати (доповнювати) зміст заповіту, що може спотворити волю заповідача. Аналогічні висновки викладені у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2018 року у справі № 335/9398/16-ц. Вважає, що текст заповіту не містить а ні суперечностей, а ні неточностей, складений зі слів заповідача, а також з урахуванням того, що при тлумаченні заповіту не допускається внесення змін до змісту заповіту. Вважає, що текст оспорюваного заповіту не потрібно тлумачити. Дана позиція викладена в постанові Дніпровського апеляційного суду від 30.01.2019 року справа № 175/5011/16-ц. Враховуючи все вище зазначене просить суд відмовити в задоволенні як первісного позову так і зустрічного в повному обсязі. Позивач за зустрічним позовом в судове засіданні не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала. Відповідач [PERSON] , та представник відповідача в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності проти позову не заперечують, відзив на позов не надали. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] за зустрічним позовом в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позов не визнали. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Токмацька районна Державна нотаріальна контора Запорізької області в судове засіданні не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] в с. Козолугівка Токмацького району Запорізької області. Після її смерті відкрилася спадщина на приналежне їй нерухоме майно: - земельну ділянку площею 4,37 га., яка розташована на території Балківської сільської ради Токмацького району Запорізької області, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право приватної власності на землю, серії III-ЗП № 028610, що був зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 611 від 20.03.2002 року; - земельну ділянку площею 4,38 га., яка розташована на території Балківської сільської ради Токмацького району Запорізької області, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право приватної власності на землю, серії III-ЗП № 028611, що був зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 612 від 20.03.2002 року. За своє життя матір позивача [PERSON] на ім`я позивача склала заповіт від 28.11.2001 року, що був посвідчений секретарем Балківської сільської ради Токмацького району Запорізької області і зареєстрований в реєстрі за №353. В якому заповідала позивачу право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «Нива» Токмацького району, розміром 6.67 га., в умовних кадастрових гектарах, яка належить їй на підставі сертифікату на право на земельну частку пай, серії ЗП № 0043208 , виданого Токмацькою районною Державною адміністрацією 10.02.1997 року. Також в даному заповіті матір позивача заповідала відповідачу (своїй доньці) - [PERSON] інше право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «Нива» Токмацького району, розміром 6.67 га., в умовних кадастрових гектарах, яка належить їй на підставі сертифікату на право на земельну частку пай, серії ЗП № 00434378, виданого Токмацькою районною Державною адміністрацією 21.02.1997 року та свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії АЕЕ № 412382 виданого 09.10.2001 року. Позивач є спадкоємцем вище вказаної земельної ділянки за заповітом. Спадкоємцем другої земельної ділянки за заповітом є відповідач - [PERSON] . Також, спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є відповідачі [PERSON] та [PERSON] . Вони подали заяви про прийняття спадщини після [PERSON] , але свідоцтва про право на спадщину ще не отримували. Згідно ст.1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу. В даному випадку не буде дієвим визначений ч.3 ст. 213 ЦК України спосіб тлумачення заповіту шляхом з`ясування буквального значення слів, понять і термінів. Правова проблема, що виникла у позивача полягає не в недоліках тексту, змісту заповіту, а зумовлена обставиною, яка сталася після складання заповіту - трансформацією зазначеного в заповіті права на земельну частку (пай) у право власності на земельну ділянку. Після цієї обставини спадкодавець не вносила відповідні зміни до заповіту, що і викликало неможливість виконання заповіту через зміну правовідносин щодо об`єкту заповіту. Разом з тим, судом встановлено, що після трансформації права на земельну частку (пай) спадкодавця у право власності на земельну ділянку спадкодавець не вчиняв будь-яких дій, які б вказували на зміну його волі щодо спадкування своїх прав, які стосувались землі, належної йому, як члену КСП «Нива» після приватизації цього колективного сільськогосподарського підприємства. Суд погоджується з твердженням позивача, за відсутності інших відомостей, що спадкодавець не вжила заходів зі зміни заповіту на користь позивача з виправленням предмету заповіту після отримання права власності на земельну ділянку лише через те, що не усвідомлювала таку необхідність, не розуміла юридичне значення та наслідки зміни правовідносин. Тобто у спадкодавця залишалась мета після своєї смерті передати свої земельні права позивачу. За таких обставин для визначення справжньої волі спадкодавця необхідно відповідно до ч.4 ст. 213 ЦК України брати до уваги мету правочину, зміст попередніх переговорів, усталену практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, та інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи мету заповіту, подальшу поведінку сторін, як передбачено частиною четвертою ст. 213 ЦК України, судом встановлено, що воля спадкодавця була направлена на передачу після її смерті позивачу права власності на земельну ділянку розміром 4,38 га., що знаходиться на території Балківської сільської ради Токмацького району Запорізької області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва,яка на момент смерті позивача належала їй на підставі Державного акту серії ІІІ-ЗП №028611 від 20 березня 2002 року. Таке тлумачення заповіту узгоджується та не суперечить вимогам ч. 1, 2 ст. 1236 ЦК України щодо прав спадкодавця охопити заповітом права, які можуть йому належати у майбутньому, та вимогам ст.ст. 1233, 1216, 1218, 1223 ЦК України щодо загальних умов спадкування. Тлумачення заповіту судом не змінює та не спотворює волю заповідача, не виходе за межі заповіту, стосується лише особистого розпорядження спадкодавця щодо належного їй майна, майнових прав та обов`язків на випадок смерті. Згідно інформаційного листа Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області Міськрайонного управління у Токмацькому районі та м. Токмаку від 24.01.2019 року №132/120-19 станом на станом на 31.12.2012 року земельна ділянка площею 4.38 га., яка розташована на території Балківської сільської ради Токмацького району і належить на праві приватної власності на підставі Державного акту серія III-ЗП № 028611 від 20 березня 2002 року померлій [PERSON] , а також земельна частка (пай) по колишньому КСІІ «Нива» па підставі сертифікату серія ЗП № 0043208 значиться за [PERSON] , згідно якого був виданий вище зазначений державний акт. На підставі даних Державного Земельного Кадастру станом на сьогодні вказана земельна ділянка площею 4,38 га., значиться за [PERSON] . Аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з метою реалізації спадкових прав позивача. Крім того, від нотаріуса позивач дізнався про те, що відповідач [PERSON] вже отримала свідоцтва про право на спадщину за законом: - від 14.11.2018 року №1132 на 1/4 частину земельної ділянки кадастровий номер 2325280400:05:003:0034, що знаходиться на території Балківської сільської ради Токмацького району Запорізької області, розміром 4,3806 га., яка належить спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії III-ЗП № 028611, виданого на підставі рішення 21 сесії 23 скликання Балківської сільської ради народних депутатів від 12 грудня 2001 року №3. Дане свідоцтво про право на спадщину за законом зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 1693433623252 від 14.11.2018 року. Зазначає, що державний акт на право приватної власності на землю серії III-ЗП № 028611 від 20.03.2002 року було видано замість сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗП № 0043208 який заповідала матір позивачу у своєму заповіті від 28.11.2001 року; - від 14.11.2018 року № 1133 на 1/4 частину земельної ділянки кадастровий номер 2325280400:05:003:0033, що знаходиться на території Балківської сільської ради Токмацького району Запорізької області, розміром 4,3708 га., яка належить спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії III-ЗП № 028610, виданого на підставі рішення 21 сесії 23 скликання Балківської сільської ради народних депутатів від 12 грудня 2001 року №3. Це свідоцтво про право на спадщину за законом зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 169348423252 від 14.11.2018 року. Відповідач [PERSON] , знаючи про існування заповіту - незаконно отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на частини вищевказаних земельних ділянок, які б мали спадкуватися за заповітом, як на дві цілі окремі земельні ділянки, чим незаконно порушила волю спадкодавця, яка виражена в заповіті. Таким чином, оскаржувані свідоцтва про право на спадщину за законом є незаконними та несправедливими тому, що вони видані відповідачу [PERSON] всупереч особистого розпорядження та волі їхньої померлої матері [PERSON] на випадок своєї смерті. Внаслідок чого, все це привело до порушення порядку розподілу спадкового майна, через порушення принципів свободи заповіту і порушенням позивача прав свобод та інтересів, як спадкоємця. У відповідності до ч. 1 ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Згідно із ч.1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п`ятою та шостою ст.203 цього Кодексу. Нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення (ст. 236 ЦК України). Як роз`яснив Верховний Суд України, іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо (абз. 3 п.27 постанови Пленуму №7). Зокрема, підставами для визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним може бути оформлення його не уповноваженою на те посадовою особою; оформлення не за місцем відкриття спадщини; недодержання встановленої законом форми свідоцтва; видача свідоцтва, якщо серед імовірних спадкоємців за законом або заповітом є ненароджена дитина спадкодавця, зачата за його життя тощо. Свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним лише за рішенням суду. Що стосується вимог позивача за зустрічним позовом, суд виходить з наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла матір позивача [PERSON] , в с. Козолугівка Токмацького району Запорізької області. Після її смерті відкрилася спадщина на приналежне їй нерухоме майно: - земельну ділянку площею 4,37 га., яка розташована на території Балківської сільської ради Токмацького району Запорізької області, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІІ-ЗП № 028610, що був зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 611 від 20.03.2002 року; - земельну ділянку площею 4,38 га., яка розташована на території Балківської сільської ради Токмацького району Запорізької області, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІІ-ЗП № 028611, що був зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 612 від 20.03.2002 року. За своє життя матір позивача [PERSON] на ім`я позивача склала заповіт від 28.11.2001 року, що був посвідчений секретарем Балківської сільської ради Токмацького району Запорізької області і зареєстрований в реєстрі за №353. В якому заповідала позивачу право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «Нива» Токмацького району, розміром 6.67 га., в умовних кадастрових гектарах, яка належить їй на підставі сертифікату на право на земельну частку пай, серії ЗП № 0043437 , виданого Токмацькою районною Державною адміністрацією на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії АЕЕ № 412382 виданого 09.10.2001 року. Також в даному заповіті матір позивача заповідала відповідачу (своєму сину) - [PERSON] інше право на земельну частку (пай) у землі яка перебуває у колективній власності КСП «Нива» Токмацького району, розміром 6.67 га., в умовних кадастрових гектарах, яка належить їй на підставі сертифікату на право на земельну частку пай, серії ЗП № 0043208 , виданого Токмацькою районною Державною адміністрацією 10.02.1997 року. Разом з цим, 20 березня 2002 року матері позивача [PERSON] були видані державні акти на право приватної власності замість вищевказаних сертифікатів на право на земельну частку (пай). Волевиявлення спадкодавця матері позивача [PERSON] було направлено на передачу саме позивачу в порядку спадкування приналежну їй «землю» - цілу частину, незалежно від того у якій формі ці права підтверджувались. Зі змісту вище вказаного заповіту вбачається, що своє право на землю спадкодавець матір позивача заповідала позивачу. Позивач є спадкоємцем вказаної земельної ділянки за заповітом. Спадкоємцем другої земельної ділянки за заповітом є відповідач - [PERSON] . Також, спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] . Вони подали заяви про прийняття спадщини після [PERSON] , але свідоцтва про право на спадщину ще не отримували. У встановлений законом строк, позивач звернулася до Токмацької районної державної нотаріальної контори Запорізької області із заявою про прийняття спадщини, після спадкодавця матері позивача [PERSON] . Внаслідок чого була відкрита спадкова справа №139/2015 року. Під час помилкового отримання свідоцтв позивачем про право на спадщину за законом і уразі їх скасування судом для виконання вищевказаного заповіту, нотаріусом позивачу було додатково роз`яснено право позивача на звернення до суду з даним позовом, якщо позивач так і не дійде згоди з відповідачем [PERSON] , стосовно цього питання. Відповідно до листа - відповіді Токмацької районної державної нотаріальної контори від 29.05.2019 року №568/01-16 спадкова справа після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , заведена, спадщину прийняли [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно ст.1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу. В даному випадку не буде дієвим визначений ч.3 ст. 213 ЦК України спосіб тлумачення заповіту шляхом з`ясування буквального значення слів, понять і термінів. Правова проблема, що виникла у позивача полягає не в недоліках тексту, змісту заповіту, а зумовлена обставиною, яка сталася після складання заповіту - трансформацією зазначеного в заповіті права на земельну частку (пай) у право власності на земельну ділянку. Після цієї обставини спадкодавець не вносила відповідні зміни до заповіту, що і викликало неможливість виконання заповіту через зміну правовідносин щодо об`єкту заповіту. Разом з тим, судом встановлено, що після трансформації права на земельну частку (пай) спадкодавця у право власності на земельну ділянку спадкодавець не вчиняв будь-яких дій, які б вказували на зміну його волі щодо спадкування своїх прав, які стосувались землі, належної йому, як члену КСП «Нива» після приватизації цього колективного сільськогосподарського підприємства. Суд погоджується з твердженням позивача, за відсутності інших відомостей, що спадкодавець не вжила заходів зі зміни заповіту на користь позивача з виправленням предмету заповіту після отримання права власності на земельну ділянку лише через те, що не усвідомлювала таку необхідність, не розуміла юридичне значення та наслідки зміни правовідносин. Тобто у спадкодавця залишалась мета після своєї смерті передати свої земельні права позивачу. За таких обставин для визначення справжньої волі спадкодавця необхідно відповідно до ч.4 ст. 213 ЦК України брати до уваги мету правочину, зміст попередніх переговорів, усталену практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, та інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи мету заповіту, подальшу поведінку сторін, як передбачено частиною четвертою ст. 213 ЦК України, судом встановлено, що воля спадкодавця була направлена на передачу після її смерті позивачу права власності на земельну ділянку розміром 4,37 га, що знаходиться на території Балківської сільської ради Токмацького району Запорізької області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва,яка на момент смерті позивача належала їй на підставі Державного акту серії ІІІ-ЗП №028610 від 20 березня 2002 року. Таке тлумачення заповіту узгоджується та не суперечить вимогам ч. 1, 2 ст. 1236 ЦК України щодо прав спадкодавця охопити заповітом права, які можуть йому належати у майбутньому, та вимогам ст.ст. 1233, 1216, 1218, 1223 ЦК України щодо загальних умов спадкування. Тлумачення заповіту судом не змінює та не спотворює волю заповідача, не виходе за межі заповіту, стосується лише особистого розпорядження спадкодавця щодо належного їй майна, майнових прав та обов`язків на випадок смерті. Згідно інформаційного листа Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області Міськрайонного управління у Токмацькому районі та м. Токмаку від 24.01.2019 року №131/120-19 станом на 31.12.2012 року земельна ділянка площею 4.37 га., яка розташована на території Балківської сільської ради Токмацького району і належить на праві приватної власності на підставі Державного акту серія III-ЗП № 028610 від 20 березня 2002 року померлій [PERSON] , а також земельна частка (пай) по колишньому КСІІ «Нива» па підставі сертифікату серія ЗП № 0043237 значиться за [PERSON] , згідно якого був виданий вище зазначений державний акт. На підставі даних Державного Земельного Кадастру станом на сьогодні вказана земельна ділянка площею 4,37 га., значиться за [PERSON] . Аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача за первісним позовом та позовні вимоги за зустрічним позовом, підлягають задоволенню з метою реалізації їх спадкових прав. На підставі викладеного,

Outcome: approved