Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

06 березня 2017\~ року позивач звернувся до суду з позовом та просив ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] акціонерного товариства [PERSON] «Південний» на його користь грошові кошти в сумі 450650 доларів США та 1666515, 70 гривень Свої вимоги мотивує тим, що в період з 10.08.2011 р. по 27.12.2013 р. між ним та [PERSON] банком «Південний» укладалися депозитні договори, серед них: договір банківського строкового вкладу № 26354010430126 від 11.02.2013 року, договір банківського строкового вкладу № 26353010490758 від 27.12.2013 р., договір банківського строкового вкладу № 263050104481456 від 23.04.2013 р., відповідно до умов якого він передав [PERSON] банку «Південний» 350\~650,00 доларів США та 1\~650\~000,00 гривень. В строк, обумовлений депозитним договором, [PERSON] кошти у вказаному обсязі не повернув. Крім того, Банком було безпідставно знято 100\~000,00 доларів США, що були попередньо зараховані ним на поточний рахунок № 26209010049929. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.74, 76, 77 ЦПК України. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, його представник [PERSON] звернулась до суду з заявою про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] акціонерного товариства [PERSON] «Південний» у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою позивача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Відповідно до ст. 225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що рішення у справі підлягає задоволенню частково. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі наданих представником Позивача письмових доказів та відповідні їм правовідносини. 11.02.2013 р. між [PERSON] та [PERSON] банком «ПІВДЕННИЙ» укладено договір банківського строкового вкладу № 26354010430126, на виконання якого [PERSON] з власного поточного рахунку № 26209010049929 перерахував на депозитний рахунок 250\~000,00 доларів США, що підтверджується випискою з рахунків №№ 26209010049929, 26354010430126 та платіжним дорученням в іноземній валюті або банківських металах № 03 від 11.02.2013 р. [PERSON] банк «ПІВДЕННИЙ», в свою чергу, повинен був повернути кошти, в розмірі 250\~000,00 доларів США 11.03.2014 р. та сплатити проценти, відповідно до договору. У вказаний в договорі строк [PERSON] кошти не повернув, а після звернення [PERSON] з вимогою про повернення цих коштів в лютому 2016 р. повідомив, що кошти в розмірі 250\~000,00 доларів США на рахунку [PERSON] відсутні. На підтвердження вказаного [PERSON] банком «ПІВДЕННИЙ» надано виписки з рахунків №№ 26209010049929, 26354010430126, згідно яких кошти з депозитного рахунку були зняті достроково у наступному порядку: з рахунку № 26354010430126 10\~000,00 доларів США, знято 21.02.2013 р., 10\~000,00 доларів США, знято 22.02.2013 р., 3\~000,00 доларів США, знято 26.02.2013 р., 15\~000,00 доларів США, знято 07.03.2013 р., 200\~000,00 доларів США, знято 21.03.2013 р., 2 000,00 доларів США, знято 21.03.2013 р., 1\~000,00 доларів США, в день закінчення депозитного договору перераховано № 26209010049929. [PERSON] зазначає, що не ініціював дострокового зняття депозитних коштів та не здійснював жодної з вказаних операцій. Відповідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи № 3802/01 від 16.01.2017 р., проведеної Одеським науково-дослідницьким інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України заяви про видачу готівки, відповідно до яких: 10 000,00 доларів США, зняті 22.02.2013 р., 3 000,00 доларів США, зняті 26.02.2013 р., 15 000,00 доларів США, зняті 07.03.2013 р., 200 000,00 доларів США, зняті 21.03.2013 р., підписані не [PERSON] Відповідність підпису [PERSON] на заявах про видачу готівки відповідно до яких 10 000,00 доларів США, зняті 21.02.2013 р. і 2 000,00 доларів США, зняті 21.03.2013 р. підпису [PERSON] встановити не виявилося можливим. 31.03.2017 р. представник [PERSON] - [PERSON] звернулася до [PERSON] банку «ПІВДЕННИЙ» з листом, в якому просила [PERSON] надати копії заяв [PERSON] про дострокове розірвання депозитної угоди, копії заяв про видачу готівки та підтвердити відповідність підпису на цих документах підпису [PERSON] Листом від 11.04.2017 р. вих. № 14-21127БТ [PERSON] банк «ПІВДЕННИЙ» відповів, що не може надати документи, що підтверджують дострокове розірвання таких депозитних договорів. Автентичність підписів на заявах про видачу готівки працівниками Банку встановлена бути не може у звязку з відсутністю спеціальних знань, у звязку з чим Приморським відділом поліції у м. Одесі розслідується кримінальне провадження № 12016160500000598 від 20.01.2016 р. З огляду на це, суд прийшов до висновку, що безпідставно знятими за договором банківського строкового вкладу № 26354010430126 слід вважати 249\~000,00 доларів США, які були зняті через касу банку. 23.04.2013 р. між [PERSON] та [PERSON] банком «ПІВДЕННИЙ» укладено договір банківського строкового вкладу № 26305010448156, на виконання якого [PERSON]Н перераховано 1\~650\~000,00 гривень, що підтверджується випискою з рахунків №№ 26209011542276, 26305010448156. [PERSON] банк «ПІВДЕННИЙ» зобовязаний був повернути кошти у вказаному розмірі 23.07.2013 р. та сплатити проценти, відповідно до договору. У вказаний в договорі строк [PERSON] кошти не повернув, а після звернення [PERSON] з вимогою про повернення цих коштів в лютому 2016 р. повідомив, що кошти в розмірі 1\~650\~000,00 гривень відсутні. На підтвердження вказаного [PERSON] банком «ПІВДЕННИЙ» надано виписку з рахунків №№ 26209011542276, 26305010448156, згідно якої кошти з депозитного рахунку були зняті достроково у наступному порядку: з рахунку № 26305010448156 150\~000,00 гривень, перераховані 29.04.2013 р. на поточний рахунок № 26209011542276 та зняті з готівкою, 100\~000,00 гривень, знято 07.05.2013 р., 100\~000,00 гривень, знято 17.05.2013 р., 348\~210,00 гривень, перераховані 23.05.2013 р. на поточний рахунок № 26209011542276 і зняті готівкою, 75\~000,00 гривень, знято 25.05.2013 р., 800\~000,00 гривень, знято 14.06.2013 р., 69\~038,96 гривень, перераховані 23.07.2013 р. на рахунок № 26209011542276 та зняті готівкою. Крім того, за дострокове зняття коштів з депозитного рахунку банком неодноразово утримувалися штрафні санкції, а саме: 29.04.2013 р. 177,74 гривень, 30.04.2013 р. 167,44 гривень, 08.05.2013 р. 598,35 гривень,18.05.2013 р. 1\~058,63 гривень, 23.05.2013 р. 4\~307,60 гривень, 27.05.2013 р. 536,90 гривень, що підтверджується випискою з рахунку № 26209011542276. Також, безпосередньо з депозитного рахунку № 26305010448156 14.06.2013 р. було утримано 9\~669,04 гривень. [PERSON] зазначає, що не ініціював дострокового зняття депозитних коштів та не здійснював жодної з вказаних операцій. В листі від 11.04.2017 р. вих. № 14-21127БТ [PERSON] банк «ПІВДЕННИЙ» підтвердив відсутність заяв про дострокове зняття коштів. З огляду на це, суд прийшов до висновку, що безпідставно знятими за договором банківського строкового вкладу № 26305010448156 слід вважати 1\~650\~000,00 гривень, які були зняті через касу банку, а також 16\~515,70 гривень, що були безпідставно утримані у вигляді штрафних санкцій за дострокове зняття коштів. 27.12.2013 р. між [PERSON] та [PERSON] банком «ПІВДЕННИЙ» укладено договір банківського строкового вкладу № 26353010490758, на виконання якого [PERSON] поповнив депозитний рахунок на 99\~300,00 доларів США 27.12.2013 р. та на 1\~350,00 доларів США 31.01.2014 р., що підтверджується випискою з рахунку № 26353010490758. [PERSON] банк «ПІВДЕННИЙ», в свою чергу, повинен був повернути кошти, в розмірі 100\~650,00 доларів США 27.01.2014 р. та сплатити проценти, відповідно до договору. У вказаний в договорі строк [PERSON] кошти не повернув, а після звернення [PERSON] з вимогою про повернення цих коштів в лютому 2016 р. повідомив, що кошти в розмірі 100 650 доларів США на рахунку [PERSON] відсутні. На підтвердження вказаного [PERSON] банком «ПІВДЕННИЙ» надано виписку з рахунку № 26353010490758, згідно якої кошти з депозитного рахунку були зняті достроково у наступному порядку: з рахунку № 26353010490758 60 000,00 доларів США, знято 30.12.2013 р., 9 300,00 доларів США, знято 03.01.2014 р., 1 350,00 доларів США, знято 14.01.2014 р., 226,00 доларів США, знято 14.01.2014 р., 6 000,00 доларів США, знято 16.01.2014 р., 139,00 доларів США, знято 17.01.2014 р., 4 000,00 доларів США, знято 20.01.2014 р., 1\~000,00 доларів США, знято 23.01.2014 р., 3\~000,00 доларів США, знято 23.01.2014 р., 5\~488,00 доларів США, знято 24.01.2014 р., 5\~220,00 доларів США, знято 04.02.2014 р., 2\~500,00 доларів США, знято 05.02.2014 р. [PERSON] зазначає, що не ініціював дострокового зняття депозитних коштів та не здійснював жодної з вказаних операцій. В листі від 11.04.2017 р. вих. № 14-21127БТ [PERSON] банк «ПІВДЕННИЙ» підтвердив відсутність заяв про дострокове зняття коштів. З огляду на це, суд прийшов до висновку, що безпідставно знятими за договором банківського строкового вкладу № 26353010490758 слід вважати 100 650,00 доларів США, які були зняті через касу банку. Разом із цим, не вважається доведеним безпідставне зняття коштів з поточного рахунку [PERSON] № 26209010049929, в розмірі 100\~000,00 доларів США, за період з 22.10.2013 р. по 30.10.2013 р., оскільки основуються виключно на твердженнях [PERSON] та не підтверджені жодними доказами. Згідно із частиною першою 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до частини першої 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається в письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Пунктом 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 3 грудня 2003 року № 516 передбачено, що залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Пунктом 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 1 червня 2011 року № 174 передбачено, що банк (філія, відділення) зобов'язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп «вечірні» чи «післяопераційний час»), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ Виходячи з положень статті 1059 ЦК України, п. 1.4. Положення, п. 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. При цьому квитанція (другий примірник прибуткового касового документа) або інший документ є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Договір банківського вкладу має своїм наслідком ту обставину, що готівкові гроші вкладника передаються останнім у власність банку, а безготівкові гроші - в повне розпорядження банку. Відповідні дії вкладника є необхідною умовою виникнення зобов'язання за договором банківського вкладу, згідно з яким на боці вкладника з'являється право вимагати від банку видачі суми вкладу і виплати відсотків на неї, а на стороні банку - відповідний обов'язок. З договору банківського вкладу, укладення якого обумовлено передачею коштів вкладника у власність банку, можуть виникнути лише зобовязальні правовідносини за участю вкладника (кредитора) і банку (боржника). Згідно ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст. 625 ЦК України визначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Ст. 1066 ЦПК України встановлює, що за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. П. 7.1. Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року N 492 визначено, що видаткові операції за поточними рахунками фізичних осіб здійснюються за розпорядженням власника або за його дорученням на підставі довіреності (копії довіреності), засвідченої нотаріально, а у випадках, визначених законодавством України, - іншими уповноваженими на це особами. Довіреність може бути засвідчена уповноваженим працівником банку, якщо вона складається в банку (у присутності власника рахунку та довірених осіб). Така довіреність додаткового засвідчення не потребує. Ст. 1073 ЦК України встановлено, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Згідно ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст. 625 ЦК України визначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищезазначене, встановлені судом фактичні обставини, та наявність зобовязальних відносин між [PERSON] та [PERSON] банком «Південний», суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення з [PERSON] банку «Південний» безпідставно знятих коштів вважаються доведеними на суму 350 650 доларів США і 1 666 515,70 гривень та підлягають задоволенню Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст. 1 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.\~\~\~ Згідно зі\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. Частиною 2\~ст. 3 ЦПК України\~зазначено, що у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Відповідно до вимог\~\~ст. 214 ЦПК України\~\~під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин

Outcome: partial