Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

06 листопада 2015 року до Слов'янського міськрайонного суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивував тим, що з відповідачкою перебуває у зареєстрованому шлюбі з 28 жовтня 1995 року. Спільне життя з відповідачкою не склалося через різні погляди на суть сімейного життя, виниклу відсутність взаєморозуміння та поваги, періодичність виникнення скандалів. Шлюбні відносини припиненні в червня 2014 року. Спільне господарство не ведуть, спір про розподіл майна та визначення місця проживання дитини між сторонами відсутній. Просив позовні вимоги задовольнити та шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутності та задовольнити позов. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що є відомості в матеріалах справи, причини неявки суду не повідомила, з заявою про розгляд справи у її відсутності до суду не зверталася. Згідно ст. 169 ч. 4 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, та на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд вправі постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Шлюб може бути розірвано, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя та збереження родини стали неможливими. Так у ході судового засідання з достовірністю було встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28 жовтня 1995 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданим Горлівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис № 1892 (а.с. 11). Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами зникло взаєморозуміння, періодично почали виникати скандали, зникла повага один до одного та бажання збереження родини. Шлюбні відносини припиненні в червні 2014 року. Спільного господарства сторонами не ведеться. Спору про поділ майна та визначення місця проживання дитини сторони не мають. Судом надана оцінка кожному доказу, щодо їх належності, допустимості та достовірності. Враховуючи конкретні обставини справи, стосунки, які склалися у подружжя, причини конфлікту, суд приходить до висновку, що в сім'ї дійсно склались складні відношення, позивач наполягає на розірванні шлюбу, вважаючи неможливим збереження сім'ї. За таких обставин суд вважає, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтовані, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved