Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

05.12.2013 року до суду звернулося Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. В позові позивач посилався на те, що відповідно до умов укладеного між сторонами кредитного договору №214083-CRED від 13.03.2008 року відповідач [PERSON] отримав кредит в сумі 20000 грн., який зобов`язався повернути до 10.03.2010 року щомісячними платежами зі сплатою відсотків за його користування та комісії, виконання кредитного договору було забезпечено договором поруки, укладеним з відповідачем [PERSON], однак відповідач [PERSON] порушив зобов`язання: кредит не повертає, заборгованість станом на 20.11.2013 року склала в сумі 12786,13 грн., з яких заборгованість по кредиту в сумі 3860,21 грн., відсотки за користування кредитом в сумі 8078,96 грн., штраф (фіксована частина) в сумі 250 грн., штраф (процентна складова) в сумі 596,96 грн., направлена відповідачу [PERSON] вимога про сплату заборгованості залишена без задоволення, прохає стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість в сумі 12786,13 грн., а також витрати на сплату судового збору в сумі 229,40 грн. У судове засідання позивач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом, не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у свою відсутність не надав. Відповідач [PERSON] позов не визнав, суду пояснивши, що як поручитель вимоги про повернення кредиту не отримував, прохав в задоволенні позову щодо нього відмовити, застосувавши строк позовної давності, передбачений ст.599 ЦК України. Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на повному, об`єктивному, всебічному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає встановленими наступні обставини: 13.03.2008 року між позивачем і відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №214083-CRED, що підтверджується його копією (а.с.9-13). Відповідно до п.п.1.1, 1.2, 1.3 кредитного договору відповідачу [PERSON] надається кредит у сумі 20000 грн. на період з 13.03.2008 року до 10.03.2010 року (а.с.9), погашення заборгованості здійснюється згідно графіка (а.с.11). Відповідач [PERSON] отримав кредит, що підтверджується його заявою (а.с.13). 13.03.2008 року між позивачем і відповідачем [PERSON] укладено договір поруки, що підтверджується його копією (а.с.14). Відповідач [PERSON] порушив зобов`язання щодо повернення кредиту та відсотків за його користування, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.4). 08.11.2013 року позивач звернувся до відповідача [PERSON] з вимогою про сплату заборгованості за кредитним договором, яка була направлена за адресою: [ADDRESS] (а.с.5). Вимога залишена без відповіді і задоволення, так як відповідач [PERSON] не отримував її, так як мешкає за іншою адресою, ніж та, яку вказав позивач. Заборгованість за кредитним договором станом на 20.11.2013 року склала в сумі 12786,13 грн., з яких заборгованість по кредиту в сумі 3860,21 грн., відсотки за користування кредитом в сумі 8078,96 грн., штраф (фіксована частина) в сумі 250 грн., штраф (процентна складова) в сумі 596,96 грн. На момент розгляду справи судом відповідачі заборгованість не погасили. Суд, задовольняючи позов частково, виходить з наступного: Між позивачем та відповідачем [PERSON] склалися правовідносини по договору позики, які регулюються параграфом 1 Позика та параграфом 2 Кредит Цивільного кодексу України та умовами кредитного договору №214083-CRED від 13.03.2008 року, укладеного між позивачем і відповідачем [PERSON], між позивачем і відповідачем [PERSON] склалися правовідносини, які регулюються параграфом 3 Порука Глави 49 Забезпечення виконання зобов`язань Цивільного кодексу України та умовами договору поруки від 13.03.2008 року, укладеного між позивачем і відповідачем [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до ч.2 п.1 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Судом встановлено, що підставою виникнення прав та обов`язків позивача та відповідача [PERSON] є кредитний договір № 214083-CRED від 13.03.2008 року, укладений між позивачем і відповідачем [PERSON] Відповідно до п.1.1, 1.2, 1.3 кредитного договору банк надає позичальнику кредит у сумі 20000 грн. на період з 13.03.2008 року до 10.03.2010 року (а.с.9). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що відповідач, зобов`язаний згідно п.2.2.3 кредитного договору погашати кредит в порядку та строки відповідно Графіка погашення кредиту та процентів, що є невід`ємною частиною даного договору, який визначає сплату щомісячного платежу в сумі 1122 грн., починаючи з 10.04.2008 року до 10.03.2010 року, порушив зобов`язання по його поверненню частинами, відсотків за його користування, так як сплачував його не в повному розмірі, чим допустив 13.08.2009 року неналежне виконання зобов`язання щодо повернення кредиту, відсотків за його користування. Відповідно до ч.1 п.3, 4 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Відповідно до ч.1 ст.624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до п.5.5 кредитного договору при порушенні позичальником зобов`язань по виконанню графіка погашення кредиту та процентів, долученого в якості Додатку 1 до даного договору, котрий є його невід`ємною частиною, чи порушення п 2.3.9 даного договору позичальник сплачує банку штраф за кожний випадок порушення вказаного графіка в частині виконання дат погащення кредиту на 1-9 днів в розмірі 9% від суми своєчасно не погашеної частини отриманого кредиту, на 10 і більше днів-в розмірі від суми своєчасно не погашеної частини отриманого кредиту. Крім того, відповідно до п.5.6 кредитного договору при порушенні позичальником зобов`язань, передбачених п.п.2.2.6, 2.2.9 даного договору позичальник сплачує банку штраф за кожний випадок порушення в розмірі 2% від суми отриманого кредиту. Крім того, відповідно до п.5.10 кредитного договору при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених даним договором більше ніж на 120 днів позичальник сплачує банку штраф у сумі 250 грн. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.2 п.8 ст.16 ЦК України способу захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків або інші способи відшкодування майнової шкоди. Судом встановлено, що до суду звернувся позивач як позикодавець за кредитним договором з позовом за захистом свого порушеного майнового права, передбаченого кредитним договором, шляхом відшкодування збитків в зв`язку з тим, що відповідачі як позичальник та поручитель неналежним чином виконали свій обов`язок щодо повернення позики, відсотків за її користування та неустойки у виді штрафів, що передбачені кредитним договором у разі невиконання його умов. Суд доходить висновку, що майнове право позивача, передбачене кредитним договором: повернення позики, відсотків за її користування, порушене відповідачем [PERSON] внаслідок його неналежного виконання обов`язку, передбаченого кредитним договором, підлягає захисту його судом способом відшкодування збитків у виді повернення кредиту, відсотків за його користування та неустойки у виді штрафів, що передбачені кредитним договором у разі невиконання його умов. Суд, відмовляючи в задоволенні позовних вимог про стягнення кредиту, відсотків за його користування та штрафів, передбачених кредитним договором у разі невиконання його умов, з відповідача [PERSON] в зв`язку з невиконанням договору поруки, суд виходить з наступного. Судом встановлено, що підставою виникнення прав та обов`язків позивача та відповідача [PERSON] є договір поруки від 13.03.2008 року, укладений між позивачем і відповідачем [PERSON] Відповідно до п.2 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання обов`язків за кредитним договором в тому розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за його користування, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом 6 місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Відповідно до п.1.3 кредитного договору № 214083-CRED від 13.03.2008 року строк виконання основного зобов`язання встановлений 10.03.2010 року, а тому позивач зобов`язаний був відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України протягом 6 місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання, а саме до 10.09.2010 року пред`явити вимогу до відповідача [PERSON] як до поручителя, однак такої вимоги в установлений законом строк не пред`явив, а тому порука за договором поруки від 13.03.2008 року, укладена між позивачем і відповідачем [PERSON] відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України припинена. А тому в цій частині позову необхідно відмовити, так як позовні вимоги в цій частині не підтверджені встановленими обставинами та наданими суду доказами. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так як рішення ухвалено на користь позивача, то понесені ним і документально підтверджені витрати на сплату судового збору в сумі 229,40 грн., підлягають стягненню відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача. А тому позов підлягає задоволенню в тій частині, що грунтується на законі, підтверджена встановленими обставинами та перевірена наданими суду доказами.

Outcome: partial