Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-23 00:00:00

06.12.2019 представник позивача звернувся до суду із вищевказаною заявою, яку мотивував тим, що 28.11.2019 Тростянецьким районним судом Сумської області ухвалено рішення у справі №588/1507/19 провадження №2/588/515/19, яким позов [PERSON] задоволено. При зверненні до суду сторона позивача заявляла про свої судові витрати, просила суд покласти їх на відповідача і відповідно до положень ст.134 ЦПК України наводила їх попередній розрахунок та повідомляла суду про їх понесення. У судовому засіданні 28.11.2019 представником позивача було повідомлено про надання суду відповідних доказів у передбачений законом строк після розгляду справи і ухвалення судом рішення. Відповідно до умов договору між відповідачем та адвокатом Конорєвим В.О. предметом його є представництво адвокатом відповідача в зв`язку з вирішенням питання, яке є предметом розгляду судом даної справи. Умовами вказаного договору із адвокатом у розділі «2.» передбачено сплату відповідачем за послуги адвоката із погодинним тарифом 250,00 грн.. але не менше, ніж за 20 годин, що відповідає 5000,00 грн. за умовами договору про надання правової допомоги. А в тому разі, якщо витрачений адвокатом час буде більшим, то сплачуються додаткові кошти за кожні наступні 10 годин. Вищевказана сума сплаченого адвокату гонорару є співрозмірною із значенням справи для позивача та її складністю, обсягом та складністю наданих адвокатом послуг та виконаних робіт і витраченого при тому часу. Фактично при здійсненні адвокатом Конорєвим В.О. основних дій, які виконані ним при представництві позивача і стали необхідними для виконання доручення по захисту прав позивача, витрачено значно більше робочого часу, а саме 41,5 годин: - згідно із звітом адвоката від 27.09.19 - 25,5 годин - планування заходів по виконанню доручення та коригування планів у ході слухання справи судом (07.10.19; 08.10.19; 23.10.19; 30.10.19; 31.10.19; 27.11.19; 28.11.19; 03.12.19) - 4 години; - складання документів правового характеру всього - 4,5 годин у т.ч.складання заяви про зміну предмету позову - 1 год., акт надання звіту - 1 год., заяви про розподіл судових витрат на правничу допомогу - 2,5 год.; - підготовка до представництва у суді по призначених судом 3-м судовим засіданням по справі (07.10.19; 30.10.19; 27.11.19), вивчення та систематизація наявних матеріалів і інформації, пошук, збір і систематизація додаткової інформації та формування аргументів і доказів по справі - 3,5 годин; -здійснення представництва в суді при розгляді справи в 3-х судових засіданнях, які відбулися по справі (08.10.19; 31.10.19; 28.11.19) - 1,5 годин; -здійснення необхідних представницьких дій поза судом - 0,5 годин; -надання правових консультацій, роз`яснень, звітів, включаючи електронними засобами зв`язку (07.10.19; 08.10.19; 30.10.19; 31.10.19; 27.11.19; 28.11.19;03.12.19) -3,5 годин; - отримання транспортних послуг під час прямування від робочого місця адвоката до суду та повернення від суду до робочого місця адвоката (08.10.19; 31.10.19; 28.11.19) - 6 годин; -друк та копіювання документів, завірення копій документів, понесення адвокатом необхідних витрат на придбання канцелярських матеріалів, використання засобів зв`язку і поштових послуг -1,5 годин. Всього: 41,5 годин, за які позивачем сплачено адвокату в сумі 10375,00 грн. (41,5 годин х 250,00 грн./за годину). Всього при виконанні доручення позивача адвокатом витрачено 1920,00 грн. (1770,00 грн.+ 150,00 грн.), а саме: витрати на відрядження та на отримання транспортних послуг під час прямування від робочого місця адвоката до суду та повернення від суду до робочого місця адвоката (08.10.19; 31.10.19; 28.11.19) у сумі 1770,00 грн., які компенсовані адвокату позивачем, витрати на друк та копіювання документів, на придбання канцелярських матеріалів, використання засобів зв`язку і поштових послуг в сумі 150,00 грн., які компенсовані адвокату позивачем. За указаних обставин представник позивача просив винести додаткове рішення щодо розподілу понесених позивачем судових витрат у т.ч. і на оплату професійної правничої допомоги адвоката на суму 12295,00 грн. Не погодившись із указаною заявою, представником відповідача було надано заперечення, у якому останній просив у задоволенні заяви відмовити. Свої заперечення представник обґрунтовував тим, що відповідач визнавав позов, при зверненні [PERSON] до сільської ради тій надавались роз`яснення щодо порядку приватизації земельних ділянок. Надавались копії необхідних документів, тощо і тоді ніяких підстав для звернення до суду не виникало. Також відповідач вказує, що станом на дату подання позовної заяви позивач вказала суму 5000,00 грн. сплачену на правничу допомогу по справі та очікувані у подальшому витрати правничу допомогу у сумі 2500,00 грн., тому незрозуміло із яких підстав сума витрат на правничу допомогу зросла до 12295,00 грн. При розгляді заяви представник просив врахувати, що бюджет Білківської сільської ради на 2020 рік затверджено рішенням 41 сесії 7 скликання «Про сільський бюджет на 2020 рік» від 20.12.2019, де не заплановані видатки по КЕКВ 2800 інші поточні видатки, а саме за цим кодом ї в бюджеті сільської ради на 2020 рік не передбачені кошти на відшкодування матеріальної шкоди фізичним та юридичним особам згідно рішення суду (а.с.100-101). У судовому засіданні представник заявника заяву підтримав, просив ухвалити додаткове рішення. При цьому представник зазначив, що відповідач вчасно не здійснив належних дій при житті матері позивача і як наслідок позивач була вимушена звернутися до суду для вирішення цього питання. На його запити відповідач не надавав відповіді, а надав їх лише після витребування судом. Як наслідок затягнувся процес та відповідно збільшився обсяг роботи та витрачено більше часу. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, у запереченні просив розглядати заяву у його відсутність, а тому суд визнав за можливе розглянути справу у відсутність представника, на підставі матеріалів справи (а.с.100-101). Дослідивши матеріали заяви, суд зазначає про наступне. Відповідно до п.1 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Як убачається із матеріалів справи, 28.11.2019 у цивільній справі №588/1507/19 провадження №2/588/515/19 Тростянецьким районним судом Сумської області ухвалено рішення, яким: позов [PERSON] до Білківської сільської ради Тростянецького району Сумської області про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки задоволено; визнано за [PERSON] право на завершення приватизації земельної ділянки (садиби), що розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,31 га, в тому числі 0,28 га рілля, 0,03 га під двором, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , та отримання на її ім`я правовстановлюючого документу; зобов`язано Управління Державної казначейської служби України у Тростянецькому районі Сумської області повернути [PERSON] 50% сплаченого судового збору у сумі 384,20 грн. та стягнуто із Білківської сільської ради Тростянецького району Сумської області на користь [PERSON] у відшкодування сплаченого нею судового збору у сумі 384,20 грн. (а.с.55-56). На час розгляду справи докази на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу не були надані. Дані докази були подані представником позивача під час подання ним заяви про розподіл судових витрат на правничу допомогу. Зважаючи на те, що під час ухвалення 28.11.2019 рішення суду, яким позов [PERSON] задоволено повністю, частина позовних вимог, а саме про стягнення на користь останньої понесених нею судових витрат на правничу допомогу не була вирішена за відсутністю доказів про понесення таких витрат позивачем, суд визнає за доцільне вирішити дане питання із урахуванням наступного. Так, відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Із матеріалів, доданих до заяви про розподіл судових витрат на правничу допомогу, вбачається, що 19.06.2019 між [PERSON] та адвокатом Конорєвим В.А. був укладений договір про надання правничої допомоги (а.с.69-71), на виконання якого позивачем сплачено згідно квитанцій до прибуткового ордеру за: №4 від 19.06.2019 - 5000,00 грн.; №6 від 07.10.2019 - 4350,00 грн.; №8 від 08.12.2019 - 2420,00 грн., а всього суму у розмірі 11770,00 грн. (а.с.72-74). Надання правничої допомоги адвокатом Конорєвим В .А. підтверджується актом приймання-передання звіту від 03.12.2019, звітом адвоката щодо представництва інтересів [PERSON] , посвідченнями про відрядження із відповідними відмітками (а.с.75-78). Отже суд не може у повній мірі погодитись із позицією відповідача щодо відсутності підстав для стягнення витрат на правничу допомогу. Разом із тим суд враховує вимоги ч. 4 ст. 141 ЦПК України, у яких йдеться про те, що якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Позивачем заявлялось у позові про витрату нею коштів на правничу допомогу у розмірі 5000 грн. та очікування у подальшому понести витрати на професійну правничу допомогу 2500 грн., однак позивачем не доведено, що додаткові витрати на правничу допомогу, які вона сплатила понад очікувану суму, не могла передбачити. Так, усі витрати по звіту адвоката та акту приймання-передачі звіту, що відбулись після подачі позову склали 18,5 години, що складають 4625 грн. (18,5 х 250 =4625 грн.), разом із тим суд не знаходить підстав для їх стягнення, бо не доведено позивачем не можливість їх передбачення під час подачі позову. Крім того, витрати, понесені на правничу допомогу по зміні предмета позову та усіх супутніх понесених із цього приводу витрат, не є наслідком поведінки чи будь-яких дій зі сторони відповідача, тому покладення цих витрат на відповідача буде порушенням принципу пропорційності і співмірності розподілу судових витрат. При визначенні остаточної суми витрат, які підлягають відшкодуванню на професійну правничу допомогу суд враховує, що згідно ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. При цьому, під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи із конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір -обґрунтованим ( рішення у справі East/West Alliance Limited проти України», заява №19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Суд вважає, що даний спір не потребував значного витрачання часу для підготовки правової позиції, складання відповідних процесуальних документів та інших заяв по суті справи, так як щодо вирішення цього спору судова практика є усталеною та відповідач фактично проти позову не заперечував, а протилежного представником позивача не доведено. Таким чином суд частково погоджується із позицією відповідача та враховуючи складність справи, виконаний адвокатом обсяг роботи, беручи до уваги принцип співмірності та розумності судових витрат, вбачає підстави для зменшення розміру витрат та їх відшкодування позивачу у сумі 5000,00 грн. Таким чином заява підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: partial