overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

06.03.2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 11 лютого 1997 року, від якого вони мають дітей - доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Краматорського міського суду від 20.08.2013 року шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано. [PERSON] проживає з відповідачем, а син [PERSON] проживає разом з позивачкою. Відповідач допомоги на утримання сина не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітку щомісяця та до його повноліття. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, надала заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності та задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій просить справу слухати в його відсутність, не заперечує проти стягнення аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частки його заробітку. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Всебічно та об'єктивно вивчивши матеріали справи, вислухавши думку сторін, суд вважає за можливе ухвалити рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с.4). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, вимоги позивачки підлягають задоволенню, і з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітків (доходу) відповідача щомісяця. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

06.03.2014 року позивач ПАТ звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в, якому вказує, між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] (Надалі Відповідач) було укладено кредитний договір: № 11/2007/1547 Фжр відмовідно до умов якого Банке надає Позичальнику гроші на суму 63 280 долларів США 80 центів на строк до 12 липня 2028 р. Згідно з умовами Кредитного договору Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом, та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цим Договором. Незважаючи на це, Відповідач не виконав свого обов`язку та перестав повертати наданий йому Кредит в строки, передбачені Кредитним договором. Просять стягнути заборгованість з відповідачки. У судове засідання представник позивача не з'явився, просить справу розглянути у їх відсутність, Позовні вимоги підтримують. Відповідачка в судове засідання не з'явилась хоча про час та місце слухання справи була повідомлена своєчасно. Тому суд дійшов до висновку розглядати справу в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи,вислухавши пояснення сторін,суд вважає позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно із ч. 2. ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, якщо, договором встановлений обов`язок повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини Кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплатити процентів. У зв`язку з істотними порушеннями Відповідачем умов Кредитного договору, Позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу Відповідача було направлено повідомлення про зміну умов Кредитного договору, включення його персональних даних до бази персональних даних та вимогу про погашення загальної суми боргу. Згідно ст..530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.. 610 Цивільного кодексу України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Крім того, Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором (ст..612 Цивільного кодексу України). Згідно ст.. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Після передачі права вимоги за Кредитним договором, Відповідач не виконав свій обов`язок перед позивачем. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість на суму 2 587 310 грн. 79 коп. Згідно ст.. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

06.03.2014 року рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області позовні вимоги [PERSON] задоволено частково. Відповідно до п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо не вирішено питання про судові витрати. Сторони у судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, що відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України, не перешкоджає ухваленню додаткового рішення. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 215 ЦПК України, в резолютивній частині рішення повинно бути зазначено про розподіл судових витрат. Частиною 1 ст. 88 ЦПК України, передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що необхідно винести додаткове рішення в якому вирішити питання про стягнення з відповідача на користь позивача сплачені судові витрати. Оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 229,40 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

06.03.2014р. позивачка звернулась до суду з цим позовом, вказуючи, що [INFO] в с. Плисків Погребищенського району Вінницької області померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається з земельної частки (паю) та іншого майна. Позивачка являється спадкоємцем за заповітом на земельну частку (пай). Але протягом передбаченого законом шестимісячного терміну до нотаріальної контори не звернулась через те, що її не було відомо про те, що на її ім'я спадкодавцем було зроблене заповітне розпорядження, про яке її стало відомо уже після спливу шестимісячного терміну для подання заяви до нотаріального органу для отримання свідоцтва про право на спадщину, а відтак в теперішній час не має можливості прийняти спадщину через пропуск вказаного строку. Позивачка в судове засідання не з'явилась, просила розглянути дану справу за її відсутності про що до суду подала заяву, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Плисківська сільська рада Погребищенського району Вінницької області просила провести розгляд даної справи без присутності їхнього представника, про що до суду подали відповідну заяву. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких міркувань. В судовому засіданні беззаперечно доведено, що позивачка є спадкоємцем за заповітом після померлої [INFO] [PERSON], що підтверджується заповітом від 24.01.2000 р. (а.с. 5). Однак не подала у встановлений законом шестимісячний термін заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори через те, що її не було відомо про заповітне розпорядження, яке було зроблене померлою на її ім'я, що суд визнає поважною причиною пропуску строку на подання цієї заяви. Дані правовідносини регулюються ч.3 ст.1272 ЦК України, у відповідності до якої за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини. Оскільки [PERSON], пропустила встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, то з метою захисту її майнових прав, необхідно визначити її додатковий строк, достатній для подання вказаної заяви до нотаріальної контори.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

06.03.2015 р. до Слов'янського міськрайонного суду звернувся [PERSON] до [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Слов'янської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як п'ять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

06.03.2015 р. до Слов'янського міськрайонного суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS]. В належному їй будинку з 26.12.2000 року зареєстрований її минулий чоловік [PERSON], з яким вона розірвала шлюб 27.06.1995 року, який з липня 1995 року за вказаною адресою не проживає, будь-яких платежів не здійснює. Перешкод в користуванні жилим приміщенням вона відповідачу не чинила, відповідач добровільно виїхав з належного їй будинку до іншого місяця мешкання, але добровільно знятися з реєстрації відповідач відмовляється. Просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням - житловим будинком [ADDRESS]. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, на задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, в якій зазначив про те, що він позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі за наступних підстав: [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS]: ? частка будинку їй належить на підставі свідоцтва про право власності від 09.03.1995 року, інша ? частка - на підставі договору дарування від 09.03.1995 року; в будинку з 26.12.2000 року зареєстрований [PERSON] (а.с. 3,4-6, 8, 9-11). [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 27.06.1995 року (а.с. 12). З акту від 26.02.2015 року, складеного депутатом Святогірської міської ради, слідує, що [PERSON], який зареєстрований у будинку [ADDRESS], з липня 1995 року фактично не мешкає в цьому будинку, його особистих речей в будинку немає (а.с.13). Згідно ч. 1, 3 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а [PERSON] потрібно визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS] з наступних причин: відповідач [PERSON] дійсно не мешкає в будинку [ADDRESS] без поважних причин більш одного року та не є власником цього будинку, тому згідно ч. 1, 3 ст. 405 ЦК України [PERSON] втратив право користування житловим будинком [ADDRESS]. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

06.03.2015 року [PERSON] (далі Позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі Відповідач) про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття на її користь, починаючи з дня пред'явлення позову. Свої вимоги мотивує тим, що вона з Відповідачем шлюб розірвала. Син проживає разом з нею. Утримання та виховання потребують значних матеріальних витрат, які вона не в змозі самостійно здійснювати. Відповідач надає допомогу в недостатньому розмірі. Позивачка надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач також надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позов визнав так як і до цього сплачував кошти за наявності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Також враховується диспозиція ст.ст. 58, 59 ЦПК України про належність та допустимість доказів. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, а також обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказуванню. Судом беззаперечно встановлено, що Відповідачем визнано факт того, що він є батьком дитини, та не заперечує проти сплати аліментів у розмірі визначеному позивачкою, а тому дані факти доказуванню не підлягають, відповідно до ст. 61 ЦПК України. У відповідності до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ним вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Дане рішення суд ухвалює в рамках заявлених позивачем вимог і на підставі наданих доказів (ст.ст. 57-66 ЦПК України). Враховуючи вищезазначене, положення ст. 174 ЦПК України щодо визнання відповідачем позовних вимог, суд вважає за необхідне прийняти рішення про стягнення з останнього аліментів на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 частини але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до його повноліття, на користь Позивачки починаючи з дати пред'явлення позову. Судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти на Відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

06.03.2015 року \~[PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання [PERSON], [INFO], недієздатним, посилаючись на те, що [PERSON] його рідний брат, який з дитинства страждає на тяжкі психічні хронічні захворювання (церебральний параліч). Стан здоровя [PERSON] не поліпшується, він являється інвалідом другої групи безстроково. Відповідно до довідки лікарсько трудової експертної комісії [PERSON] є непрацездатним та знаходиться під опікою заявника. [PERSON] вважає, що його брат за своїми розумовими здібностями не в змозі захищати свої права та здійснювати обовязки як громадянин України. В звязку з чим, заявник просить визнати [PERSON] недієздатним, встановити над ним опіку та призначити його опікуном. Справу розглянуто відповідно до ст.169 ЦПК України у відсутності заявника [PERSON] та представників зацікавлених осіб, які надіслали до суду заяви з проханням розглянути справу за їх відсутності. [PERSON] просить заяву задовольнити. Зацікавлені особи проти задоволення заяви не заперечують. Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з копії свідоцтв про народження серії ІІ-КИ №401081 та серії І-КИ №355317, [PERSON] являється рідним братом [PERSON], та їхніми батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5,6). З копії довічного пенсійного посвідчення №2645919592 від 27.10.2009 року серії ААЕ №826500 видно, що [PERSON], [INFO] має пенсію по інвалідності 2 групи з дитинства (а.с.7). Також, з копії довідки лікарсько-трудової експертної комісії вбачається, що [PERSON], [INFO] являється інвалідом 2-ї групи з дитинства та є непрацездатним (а.с.9). Судом достовірно встановлено, що [PERSON] страждає хронічним стійким психічним розладом у вигляді помірної розумової відсталості та по своєму психічному стану в даний час не може розуміти свої дії та керувати ними, це вбачається з висновку судово-психіатричного експерта №139 від 23.06.2015 року (а.с.33-35). Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатним. Відповідно до ч.1\~ст.60 ЦК України\~суд встановлює опіку над фізичною особою у\~\~разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Частиною 4 ст. 63 ЦК України, опікун або піклувальник призначаються\~\~переважно\~\~з\~\~осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним,\~\~з урахуванням\~\~особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Отже, суд вважає за необхідне призначити недієздатному [PERSON] опікуна його рідного брата, [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

06.03.2015 року [PERSON] звернувся до суду із цим позовом посилаючись на те, що з 29.03.2014 року перебуває із [PERSON] у шлюбі, спільних дітей не мають. Проте подружнє життя не склалося. Відповідачка одразу після одруження покинула його та проживала з іншим чоловіком. Він робив спроби помиритися, відновити подружні відносини, однак після чергової сварки відповідачка знову пішла до іншого чоловіка. Втратив до відповідачки повагу і любов, тому вирішив розірвати шлюб. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] позов визнала та показала, що має дитину від іншого чоловіка, втратила до позивача любов і не бажає продовжувати з ним шлюб. Дослідивши докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони одружилися 29.03.2014 року, зареєструвавши шлюб за актовим записом № 10 у відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старосамбірського РУЮ у Львівській області, у звязку із одруженням відповідач змінила прізвище Романишин на [PERSON] (а.с.4). Спільних дітей сторони не мають. Під час перебування у шлюбі із позивачем, 12.09.2014 року відповідач народила дитину [PERSON], батьком якої визнаний [PERSON] (а.с.14). Сторони припинили подружні відносини у липні 2014 року і з того часу проживають окремо: позивач у селі Воля, а відповідач у селі Стрільбичі Старосамбірського району; спільного господарства не ведуть, не підтримують одне одного, втратили одне до одного почуття любові. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоч одного із них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони тривалий час проживають окремо, подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, це свідчить що сімя розпалася, а формальне існування шлюбу суперечить їх інтересам із-за невизначеності її соціального статусу, неможливості влаштувати особисте повноцінне життя і викликаного цим психологічного дискомфорту, тому цей шлюб слід розірвати. А тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

06.03.2015 року [PERSON] звернувшись до суду, просить розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON], зареєстрований 18.11.2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Комсомольського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 443. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] вказує, що знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 18.11.2011 року. Від шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені у липні 2012 року. Під час спільного проживання з відповідачем між ними були досить складні відносини, через різні характери, погляди на життєві цінності, сім'ю та шлюб, між ними виникали постійні сварки та непорозуміння, що призвели до втрати взаємної поваги та почуття кохання один до одного. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та про підтримання позову. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що причини, які спонукали сторони наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження родини стали неможливими. Судом встановлено, що позивач знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 18.11.2011 року - а.с.4. Шлюбні відносини припинені в липні 2012 року, з причини відсутності взаєморозуміння, виникнення постійних сварок, через різні характери та погляди на сімейне життя. Суперечки про розподіл майна між сторонами на даний час не існує. Оскільки, причини, які спонукали сторони наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження родини стали неможливими, суд вважає, що у відповідності зі ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved