Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

« 05» вересня 2014 року [PERSON] звернулася до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання під час знаходження її у відпустці по догляду за дитиною - неповнолітнім сином [PERSON], [INFO] до досягнення дитиною трьох років, у розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку щомісячно, свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач, який є батьком дитини, добровільно не надає матеріальну допомогу на її утримання. В судове засідання позивач не з'явилася, повідомлена про дату, час та місце розгляду справи належним чином, надала суду заяву, в якій просить слухати справу за її відсутністю, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити (а.с. 29). Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином, 15.09.2014 року надіслав суду заяву, в якій повідомляє, що не може прибути в судове засідання, в зв'язку з знаходженням на окупованій території, тому просить розглянути справу за його відсутності. Також, в своїй заяві відповідач просить суд при ухваленні рішення врахувати, що з нього вже стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини всіх його доходів. Крім того, відповідач добровільно в період коли перестали з дружиною проживати разом, з липня 2013 року по липень 2014 року перерахував позивачу грошові кошти у розмірі 22472,00 гривні та в серпні й вересні 2014 року передав позивачу 3400,00 гривень (а.с 23-26). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутністю. Враховуючи, що сторони скористалися правом заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд розглядає цивільну справу за наявними у справі матеріалами. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27.04.2012 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Брянківського міського управління юстиції у Луганській області 27.04.2012 року, актовий запис № 47 (а.с. 4). [PERSON] та [PERSON] мають спільну малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Брянківського міського управління юстиції Луганської області 05.07.2013 року (а.с. 3). Малолітня дитина [PERSON], [INFO], тимчасово проживає разом із своєю матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Згідно з довідкою Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради від 04.09.2014 року, [PERSON] зареєстрована в УПСЗН Рубіжанської міської ради з 22.08.2014 року, як особа, яка у зв'язку з загостренням ситуації виїхала разом з сином з місця постійного проживання з міста Брянка в Луганській області (а.с. 2). В позовній заяві зазначено, що відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дружини не надає, проте суд відхиляє дані твердження позивача виходячи з наступного. Як вбачається з заяви відповідача від 16.09.2014 року, останній стверджує, що з липня 2013 року по липень 2014 року перераховував грошові кошти в сумі 22472 гривні позивачу, за серпень та вересень 2014 року кошти у сумі 3400 гривень сплатив позивачу готівкою (а.с.23-26). Суд, вивчивши доводи позивача та заперечення відповідача, викладені в матеріалах справи, приходить до висновку, що за період з липня 2013 року (з наступного місяця після народження дитини) по вересень 2014 року відповідачем на користь позивача добровільно були сплачені грошові кошти на утримання позивача та спільної дитини у загальному розмірі 25550, гривень, з яких 22150,00 гривень були сплачені поштовим електронним переказом та 3400,00 гривень готівкою, що підтверджується копіями фіскальних чеків на загальну суму 22150,00 гривень, а саме: від 22.07.2013 року на суму 2400,00 гривні; від 05.08.2013 року на суму 1750,00 гривень; від 16.09.2013 року на суму 500,00 гривень; від 04.10.2013 року на суму 1750,00 гривень; від 04.11.2013 року на суму 1700,00 гривень; від 09.12.2013 року на суму 1700,00 гривень; від 09.01.2014 року на суму 1750,00 гривень; від 06.02.2014 року на суму 1750,00 гривень; від 04.03.2014 року на суму 1750,00 гривень; від 03.04.2014 року на суму 1750,00 гривень; від 08.05.2014 року на суму 1750,00 гривень; від 03.06.2014 року на суму 1800,00 гривень; від 03.07.2014 року на суму 1800,00 гривень; різниця коштів у 322,00 гривні є оплатою послуг пошти за електронний переказ (22472,00 - 22150,00 = 322,00 гривні) (а.с. 23-26). Доказів в підтвердження доводів позивача, викладених в позовній заяві, стосовно ненадання відповідачем добровільно матеріальної допомоги, позивачем до матеріалів справи не надано. Як вбачається з матеріалів справи, позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років та є особою, яка разом з дитиною виїхала з місця постійного проживання з міста Брянка до міста Рубіжного, в зв'язку з загостренням ситуації (а.с. 2). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до заяви [PERSON] від 16.09.2014 року, останній у своїй заяві додатково зазначає, що від попереднього шлюбу має неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], на утримання якої з його заробітку (доходу) вже відраховуються аліменти за рішенням суду у розмірі ? частки заробітку. Також, у Рубіжанському міському суді Луганської області 08.09.2014 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.13) При визначенні розміру аліментів на утримання дружини суд враховує наявність у відповідача двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], також враховується наявність виконавчого провадження про стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO] та наявність у суді на розгляді цивільної справи про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] (а.с.13, 27, 28). Також, судом враховується можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання дружини [PERSON], що підтверджується тим, що відповідач з липня 2013 року добровільно щомісячно сплачував грошові кошти позивачу. Відповідно до ч. 4 ст. 70 Закону «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не можу перевищувати п'ятдесят відсотків заробітної плати, що може бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами. Позивач просить стягнути з відповідача на її утримання 1/6 частину заробітку (доходу), поряд з цим з позивача вже стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], 2006 року народження у розмірі ? частки доходів відповідача та на розгляді у суді перебуває справа про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON], 2013 року народження у розмірі 1/6 частки доходів відповідача, що за умови задоволення позовів [PERSON] про стягнення аліментів на сина [PERSON], 2013 року та на її утримання разом можливо буде становити 7/12 часток, тобто перевищить 50% заробітку відповідача. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дружини у розмірі 1/12 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трьох років, тобто до [INFO], в іншій частині позову слід відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір у розмірі 243,60 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial