Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-07 00:00:00

07.08.2018 року Великоновосілківська районна державна адміністрація Великоновосілківського району Донецької області звернулась з позовом до суду про позбавлення батьківських прав [PERSON] до [PERSON] відносно їх малолітньої дитини [PERSON], [INFO], та стягнення аліментів на його утримання. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідачі є батьками малолітнього [PERSON], [INFO] 11 червня 2018 року комісією у складі головного спеціаліста служби справах дітей райдержадміністрації, начальника відділу Великоновосілківськського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, інспектора з ювенальної превенції Великоновосілківського ВП Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області відвідана зазначена родина. Батьки сварились між собою, на членів комісії, поводились агресивно, від батьків був відчутний запах алкоголю, хитка хода, невиразна мова, занедбаний, неохайний вигляд, кричали на дитину [PERSON] [INFO], який, злякавшись поведінки батьків і їх слів, побіг в невідомому напрямку. Мати погрожувала, кидалась на членів комісії, застосовувала ненормативну лексику, не пускала до будинку, довелось викликати наряд поліції, щоб її заспокоїти. В будинку порушені санітарно-гігієнічні норми. Направлено листа до виконкому Великоновосілківської селищної ради щодо виконання батьківських обов'язків [PERSON] та [PERSON], яким прийнято рішення 11.06.2018 року №72 про негайне відібрання [PERSON], [INFO], у зв'язку із загрози здоров'ю. Того ж дня дитина влаштована до Великоновосілківського центру соціально-психологічної реабілітації дітей. Враховуючи викладене, просить позбавити відповідачів батьківських прав відносно їх малолітнього сина [PERSON] та стягнути з них аліменти на утримання дитини в розмірі 25% від заробітку (доходу) платника аліментів, щомісяця, але не менше 746 грн. Ухвалою від 14.08.2018 р. провадження по справі відкрито, призначено підготовче судове засідання на 11.09.2018 р. Ухвалою суду від 11.09.2018 р. закрито підготовче провадження, справа призначена до розгляду по суті на 08.10.2018 р. Представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідачі позовні вимоги не визнали та пояснили, що в будинку в той день, коли їх відвідала комісія, було трохи брудно і вони були у стані легкого алкогольного сп'яніння. Проте вони не ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків. Зазначили, що доводи позивача про те, що їх син нібито втік, не відповідають дійсності, оскільки дитина пішла гуляти. Представник третьої особи - Великоновосілківського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Єгоров Д.Є. позовні вимоги не визнав та пояснив, що сім'я відповідачів перебуває на обліку у Великоновосілківському центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді з 12.01.2018 р. З ними проводяться бесіди щодо взаєморозуміння, виховання дітей, задоволення потреб дитини, здорового способу життя, мати прислухається до порад. Після відібрання дитини було обстежено житлові та побутові умови проживання сім'ї та встановлено, що вони є задовільними. Відповідачі здійснили косметичний ремонт, в будинку є продукти харчування та все необхідне для завчання дитини. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За нормами ст. 141 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, як це передбачається вимогами ст. 155 СК України. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку особистості потребує любові і розуміння. Згідно вимог ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження останнього (а.с. 10). Згідно акту обстеження умов проживання від 11.06.2018 р. встановлено, що батьки сварились між собою, на членів комісії, поводились агресивно, від батьків був відчутний запах алкоголю, хитка хода, невиразна мова, занедбаний, неохайний вигляд, кричали на дитину [PERSON] [INFO], який, злякавшись поведінки батьків і їх слів, побіг в невідомому напрямку. Мати погрожувала, кидалась на членів комісії, застосовувала ненормативну лексику, не пускала до будинку, довелось викликати наряд поліції, щоб її заспокоїти. В будинку порушені санітарно-гігієнічні норми (а.с. 6). Великоновосілківською селищною радою від 11.06.2018 року №72 прийнято рішення про негайне відібрання [PERSON], [INFO], у зв'язку із загрози здоров'ю (а.с. 5). Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. Відповідно до роз'яснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості за нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Ухилення від виконання юридичного обов'язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Підставою звернення позивача до суду зазначено ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, що проявляється у незабезпеченні належних санітарно-гігієнічних норм. В якості доказів суду надано акт обстеження умов проживання від 11.06.20148 р. та рішення про відібрання дітей від 11.06.2018 р. Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для позбавлення відповідачів батьківських прав, оскільки суду не надано жодного належного та допустимого доказу ухилення відповідачів від виконання своїх батьківських обов'язків. Суд зазначає, що сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового її відібрання від батьків (справа «К.А. проти Фінлядії» № 27751/95, п. 92). Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз'єднання сім'ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (справа «Мозер проти Австрії» № 12643/02, п. 68 від 21.09.2006 р.). На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню як необґрунтовані та безпідставні. Оскільки позовні вимоги про стягнення аліментів є похідними від позовних вимог про позбавлення батьківських прав, вони також не підлягають задоволенню. В зв'язку з відмовою в задоволенні позовних вимог, відповідно до положень п. 14 ч.2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», ст. 141 ЦПК України судові витрати компенсуються за рахунок держави. Виходячи з наведеного,

Outcome: dismissed