Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

06.03. 2015 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями. Свої вимоги звернення до суду мотивував тим, що він придбав житловий будинок з господарськими будівлями , що розташовані по [ADDRESS] В зв'язку з тим, що відсутнє свідоцтво про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями , позивачу було відмовлено у державній реєстрації права власності, тому він змушений звернутись до суду з вказаним позовом. Позивач в судове засідання не з'явився, надав через канцелярію суду заяву, в якій просить позов задовольнити повністю, справу розглянути без його участі. Відповідач - представник Шедіївської сільської ради Новосанжарського району ради Полтавської області будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, надав заяву № 02-14/60 від 26.03.2015 року про розгляд справи у його відсутність, заперечень стосовно задоволення позову немає. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Статтею 17 Загальної декларації прав людини, передбачено - ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Згідно ст. 17 Закону України «Про застосування рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїми майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Поняття власності чи «майна» за ст. 1 Першого протоколу Конвенції тлумачиться дуже широко, охоплює цілу низку інтересів економічного характеру. За рішенням Європейського суду з прав людини «майном» в розумінні статті 1 Протоколу 1 до Конвенції вважається законне і обґрунтоване очікування набуття майна або майнового права за укладеним договором. Так у Рішенні Європейського Суду від 29.11.1991 року у справі «Пайн Велів Девелопментс ЛТД» проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю. Зазначені сподівання, тобто те, на що розраховував позивач, відповідачем порушені. Згідно договору купівлі-продажу будинку від 22 січня 1992 року [PERSON] купив будинок, що знаходиться в с. Шедієве Новосанжарського району Полтавської області (а.с. 7). Як вбачається з технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок по [ADDRESS] знаходяться житловий будинок та господарські будівлі (а.с. 19-23). Згідно довідки виконкому Шедїївської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області № 02-20/11 від 22.01.2015 року житловий будинок з господарськими будівлями , які знаходяться за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON]. Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про повне задоволення позову.

Outcome: approved