Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

07.08.2018 року заявниця [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України. 25.09.2018 року заявниця звернулась з уточненою заявою про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, де заінтересованою особою вказала Калинівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області. В обґрунтування заяви заявниця вказує, що вона є матірю, а відтак законним представником своєї малолітньої дитини [PERSON], яка народилась 07.01.2015 року в с.Строганівка Сімферопольського району АР Крим, тобто на території України, яка є тимчасово окупованою [PERSON] Федерацією. За фактом народження дитини, так званим Сімферопольським районним відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим 27.01.2015 року видано Свідоцтво про народження серії І-АЯ №566122 (російського зразка). Зважаючи на обставини, пов'язані із відношенням російсько-окупаційної влади до кримськотатарського населення Криму, до якого відноситься і сімя заявниці, неможливістю подальшого перебування на окупованій території, в травні 2018 року заявниця разом із трьома малолітніми дітьми була вимушена переїхати на материкову частину України. 05.06.2018 року [PERSON] та двох з трьох моїх дітей було взято на облік внутрішньо переміщених осіб органом соціального захисту Калинівського району Вінницької області, про що видано відповідні довідки. На даний час, фактичне місце проживання/перебування сім'ї: 22452, [ADDRESS]. 04.06.2018 року Управлінням соціального захисту населення Калинівської районної державної адміністрації видано Довідку №365 про склад сім'ї із зареєстрованим місцем проживанням. Разом із тим, орган соціального захисту населення відмовляється взяти на облік та відповідно надати статус внутрішньо переміщеної особи наймолодшій дитині [PERSON]. яка народилася 07.01.2015 року на окупованій території АР Крим, посилаючись на відсутність в Єдиному державному реєстрі актів цивільного стану в Україні інформації щодо її народження. За результатом звернення до Калинівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану щодо проведення державної реєстрації народження дитини, відділом була надана відповідь (рішення) від 18.09.2018 року вих.№2103а-16.09-36, в якій орган реєстрації актів цивільного стану фактично відмовив в реєстрації народження дитини народженій на тимчасово окупованій території України, пославшись на відсутність документу закладу охорони здоров'я, що підтверджує факт народження дитини. Також, в даному рішенні було рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх прав із заявою про встановлення факту народження дитини. Тому заявниця звернулась до суду з даною заявою. Заявниця у судове засідання не з`явилася, подавши до суду письмову заяву про слухання справи у її відсутності, заяву підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про причтни неявки у суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Згідно ч. 3\~ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.3\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, по слідуючих обставинах. Судом установлено, що заявниця є громадянкою України, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією паспорта ЕТ 147729, виданого Джанкойським МРВ ГУ МВС України в Криму від 03.09.2008 року. Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи заявник фактично мешкає за адресою: вул. Шкільна, 1 с. Нова Гребля, Калинівського району, Вінницької області. Так, заявниця є матірю, а відтак законним представником своєї малолітньої дитини [PERSON], яка народилась 07.01.2015 року в с.Строганівка Сімферопольського району АР Крим, тобто на території України, яка є тимчасово окупованою [PERSON] Федерацією. За фактом народження дитини, так званим Сімферопольським районним відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим 27.01.2015 року видано Свідоцтво про народження серії І-АЯ №566122 (російського зразка), де батьком записаний [PERSON] Лензієвича, громадянина України, а матірю [PERSON], громадянка [PERSON] Федерації. Згідно положень ч. 2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.7 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Згідно ч. 2 ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами,\~а є тільки підставою для одержання зазначених документів. У зв'язку із визнанням Автономної Республіки Крим тимчасово окупованою територією, свідоцтво про народження не визнається дійсним. За змістом ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року. Згідно п1. ч.1 ст.3 цього Закону, для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій . Діяльність державних органів влади України, в т.ч. органів державної реєстрації актів цивільного стану України припинена та фактично не здійснюється на тимчасово окупованій території. Згідно зі ст.9\~Закону України\~«Про забезпечення\~прав та\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України» будь-який акт (рішення, документ), виданий незаконними органами та\\або особами незаконних органів на тимчасово окупованій території є недійсним і не створює правових наслідків. Підставою звернення заявника до суду є неможливість реєстрації факту народження дитини в звязку з тим, що офіційні документи, що посвідчують зазначений факт, завірені органом окупаційної влади, які діють на неконтрольованій Україною території. В силу положень\~Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України» основою гуманітарної, соціальної та економічної політики держави Україна стосовно населення тимчасово окупованої території України є захист і повноцінна реалізація національно-культурних, соціальних та політичних прав громадян України, у тому числі корінних народів та національних меншин. Згідно ч. 1 ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх спілкування. За змістом ч.ч. 1, 2, 4 ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Суд оцінює свідоцтво про народження як докази, на підставі якого можливо встановити наявність факту народження [PERSON] не зважаючи на те, що документ не відповідає встановленому зразку, та виданий на тимчасово окупованій території України. Згідно ст. 76 ЦПК України «Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.» За ст. 95 ЦПК України «Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Зазначене узгоджується із висновком Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що, виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. На підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, що надасть заявнику можливість отримати свідоцтво про народження, видане відповідним державним органом України. Відповідно до\~ст.317 ЦПК України, у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Частиною 5\~ст.317 ЦПК України\~передбачено що, копія судового рішення видається учасникам справи, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи.

Outcome: approved