overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-26 00:00:00

05 березня 2019 року позивач звернулася з позовом до суду, в якому просила стягнути з відповідачів 378 600 грн. матеріальної шкоди та 10 000 моральної шкоди. 19.06.2019 позов [PERSON] задоволено частково, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто моральну шкоду в розмірі 5000 гривень. Суд не вбачав необхідності викликати сторони в судове засідання, враховуючи характер вирішуваного питання, що відповідає вимогам ч. 3,4 ст. 270 ЦПК України. У зв`язку з цим, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно п. 3 ч. 1, ч. 2, 3, 5 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Рішенням Іванківського районного суду Київської області від 19.06.2019 позов [PERSON] задоволено частково, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто моральну шкоду в розмірі 5000 гривень. Згідно ч.1, ч.6 ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених судових витрат. Якщо сторону, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. При ухваленні рішення було встановлено, що позивачка [PERSON] на користь якої ухвалено рішення, звільняється від сплати судового збору, як особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, відповідно до п.10, ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», однак питання стягнення судового збору з відповідача на користь держави не вирішувалося. Відповідно до Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою судовий збір складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (768 грн. 40 коп.) Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ст.141 ЦПК України, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

05 березня 2020 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] .. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що він перебуває з відповідачкою у шлюбі, зареєстрованому 06 травня 2017 року Очаківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області. Від шлюбу мають малолітнього сина. Посилаючись на те, що сімейні стосунки припинені, через відсутність взаєморозуміння сумісне життя є неможливим, просив розірвати їхній з відповідачкою шлюб. Сторони в судове засідання не з`явилися, позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій, крім цього, зазначив, що повністю підтримує заявлені вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 130 ЦПК України, до суду не з`явилася, про причини своєї неявки не повідомила. Суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 06 травня 2017 року Очаківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про що складено відповідний актовий запис № 54 (а. с. 4), від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися та сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сім`ї стали несумісність характерів, а також те, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові. Враховуючи викладене, суд вважає, що за зазначених обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судовий збір суд відносить на рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-12 00:00:00

05 березня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу через різні погляди на життя, відтак, на його думку, їх сім`я не може бути збережена. Ухвалою суду від 10 березня 2020 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду, провадження у справі відкрито, її розгляд ухвалено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням осіб, у зв`язку з чим розгляд справи призначено у відкритому судовому засіданні о 08 год. 20 хв. 13 квітня 2020 року / а.с.8 /. У судове засідання сторони не з`явилися, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала у повному обсязі та просила відновити своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » / а.с.12-13 /. При цьому, відповідач [PERSON] не скористалася правом подати відзив на позов, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами. За правилами ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Зважаючи на те, що таке клопотання заявили обидві сторони, судовий розгляд справи буде здійснено на підставі наявних у суду матеріалів. Перевіривши фактичні обставини справи, наявними в ній, доказами в їх сукупності та взаємозв`язку, суд з урахуванням того, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приходить до висновку про задоволення позову та ухвалення рішення відповідно до вимог ч.4 ст.206 ЦПК України, виходячи з наступного. Так, сторони 12 вересня 2017 року у Шишацькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області зареєстрували шлюб, про що цього ж дня складено відповідний актовий запис за №37. Даний факт підтверджується повторно виданим 04 березня 2020 року свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] / а.с.5 /. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. За правилами вимог ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи, що сторони тривалий час шлюбних стосунків не підтримують через виниклі між ними непорозуміння та втрату почуття поваги й любові один до одного, у зв`язку з чим їх подальше життя в складі однієї сім`ї є неможливим, так як це суперечило б інтересам кожного із них, суд вважає за необхідне розірвати їх шлюб. Питання розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.ст.141,142 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-25 00:00:00

05 березня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Перша українська кредитна компанія», третя особа - ТОВ «Перша кредитна інвест» про визнання припиненими трудових відносин. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 03.12.2015 року його було призначено на посаду директора ТОВ «Перша кредитна інвест», ЄДРПОУ 39502347, адреса реєстрації: 01024, м. Київ, вул. Льва Толстого, буд. 6-А. Зазначене призначення мало бути тимчасовим на 1-2 тижні, до моменту призначення засновником - ТОВ «Перша українська кредитна компанія» постійного директора Товариства та початку його господарської діяльності. З огляду на тимчасовий (формальний) характер його роботи на посаді директора Товариства, обов`язки директора ним не здійснювались, установчі документи Товариства, в тому числі статут, накази, бухгалтерські документи, печатка тощо йому не передавалась, не було укладено з ним трудовий контракт, не вносились відомості до його трудової книжки. 27.01.2020 року на адресу відповідача як засновника ТОВ «Перша кредитна інвест» ним було направлено рекомендованого з повідомленням про вручення з описом вмісту листа з заявою про звільнення [PERSON] з посади директора ТОВ «Перша кредитна інвест» за власним бажанням, на підставі ст. 38 КЗпП України з 11.02.2020 року. Проте даний лист відповідачем отримано не було. Як мені стало відомо позивачу, ТОВ «Перша українська кредитна компанія» не здійснює та не здійснювало господарської діяльності та фактично відсутнє за місцем реєстрації, інформація про установчі та інші документи відповідача відсутня. Єдиним засновником відповідач є третя особа по справі - ТОВ «Перша кредитна інцест». На даний час вказаний засновник не займається та не опікується своїм Товариством, жодних найманих працівників немає, господарська діяльність не велася і не ведеться. Не має зв`язку з засновником ТОВ «Перша кредитна інцест» що є перешкодою у вільному звільненні позивача з посади директора товариства за власним бажанням (відповідно до ст. 38 КЗпП України) та є причиною звернення до суду. Ухвалою суду від 06 березня 2020 року по справі відкрито провадження та ухвалено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, підтримав вимоги позову. Представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав. Представник третьої особи подав до суду про розгляд справи у його відсутності, не заперечив проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню в порядку ч. 4 ст.206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-03 00:00:00

05 березня 2020 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 15 листопада 2003 року сторони перебувають у шлюбі, мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалось вони тривалий час проживають окремо. З огляду на викладене, позивач просить його вимоги задовольнити в повному обсязі. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив суд розірвати шлюб. Відповідач подала до суду ідентичну заяву, в якій позов визнала. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15 листопада 2003 року, мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Дані факти підтверджуються свідоцтвом про одруження та копіями свідоцтв про народження дітей. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.112 цього Кодексу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим, оскільки обидві сторони наполягають на розірванні шлюбу, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-14 00:00:00

05 березня 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Вказала, що 10 серпня 2013 року вона з відповідачем уклали шлюб. Від шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Вказала, що дитина проживає разом з нею та знаходяться на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Тому просить стягнути з нього на її користь аліменти на сина в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до його повноліття. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. У разі неявки відповідача проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Хоча повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило, тому суд ухвалив винести по даній справі заочне рішення і позивач проти цього не заперечує. Судом встановлено, що 10 серпня 2013 року між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] (а.с. 5). Від шлюбу народився син - [PERSON] , [INFO] . Батьками якого є сторони по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] (а.с. 6). Дитина проживає з матір`ю, що підтверджується довідкою про склад сім`ї виконавчого комітету Метанівської сільської ради № 114 від 27.02.2020 (а.с. 8). Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, інформації щодо поганого стану здоров`я чи щодо утримання інших дітей або непрацездатних батьків не надавав. Дані правовідносини регулюються ст. 180 СК України, яка передбачає, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, ст. 182 ч. 2 СК України, яка визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину та ст. 183 СК України, яка передбачає визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу). Враховуючи викладене, при визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд враховує, що утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, як і те, що основні витрати на утримання сина на даний час несе позивач. Приймаючи до уваги, що позивач являється матеріально малозабезпеченою, відповідач являючись батьком дитини, має нормальний стан здоров`я, є працездатний, інформації щодо поганого стану здоров`я чи щодо утримання інших дітей або непрацездатних батьків не надавав, тому, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі і розмір аліментів необхідно визначити у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до його повноліття. Судові витрати стягнути з відповідача згідно вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

05 березня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 15 лютого 2019 року. Від подружнього життя дітей не мають. Однією сім`єю проживали до 02 січня 2020 року, з того часу сім`я фактично розпалася через те, що відповідач постійно влаштовує скандали, ображає і принижує її, між ними зникло взаєморозуміння. Спільне життя та збереження шлюбу не можливе, тому вона просить суд шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує, після розірвання шлюбу просить відновити їй дошлюбне прізвище [PERSON] . Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, хоча належним чином був сповіщений про день, час і місце розгляду справи. Відзив на позов та заява про відкладення судового засідання від нього не надходили. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами та в заочному провадженні за згодою позивачки. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 15 лютого 2019 року зареєстрували шлюб у виконкомі Рижівської сільської ради Білопільського району Сумської області, актовий запис №01, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 5). Як вбачається з позовної заяви, основою розпаду сім`ї послугувало те, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння, постійно виникають сварки. Відповідач своєї позиції з приводу причин розпаду сім`ї суду не висловив. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому шлюб підлягає розірванню. Прізвище позивачці після розірвання шлюбу необхідно відновити на дошлюбне [PERSON] . Відповідно до ст. 141, ст. 142 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути 840,80 грн судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-16 00:00:00

05 березня 2020 року АТ КБ «Приват Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , вказуючи на те, що останній, з метою отримання банківських послуг, 20 грудня 2007 року підписав Заяву №б/н, відповідно до якої отримав кредит у розмірі 2 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості та свої зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим, станом на 12 грудня 2019 року, у нього утворилася заборгованість у загальному розмірі 19 521 грн. 57 коп., яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 12 757 грн. 14 коп., заборгованості за нарахованими відсотками на прострочений кредит в розмірі 2 204 грн. 60 коп., пені в розмірі 3 154 грн. 04 грн., штрафу / фіксована частина/ в розмірі 500 грн. 00 коп. та штрафу / процентна складова / в розмірі 905 грн. 79 коп. Тому, просив стягнути з позивача заборгованість за кредитним договором та судові витрати в розмірі 2102 грн. 00 коп. Одночасно з позовом представник позивача за довіреністю Гребенюк О.С. подав до суду клопотання про підтримання позовних вимог АТ КБ «Приват Банк» та розгляд справи у його відсутність. 10 березня 2020 року на виконання вимог ч.6 ст.187 ЦПК України до відповідного органу реєстрації місця проживання та перебування особи направлено звернення суду. 12 березня 2020 року на адресу суду надійшла інформація про те, що відповідач дійсно зареєстрований на території Шишацького району Полтавської області. Ухвалою суду від 13 березня 2020 року позову заяву АТ КБ « Приват Банк » до [PERSON] прийнято до розгляду, провадження у справі відкрито, її розгляд ухвалено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення осіб / а.с.52 /. При цьому, до відому сторін доведено, що розгляд справи відбудеться у порядку письмового провадження о 08 год. 00 хв. 17 квітня 2020 року. Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надав без поважних причин відзив, суд у відповідності з вимогами ч.8 ст.178 ЦПК України розглядає справу за наявними матеріалами. Дослідивши, наявні в матеріалах справи, докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-19 00:00:00

05 березня 2020 року Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області розглянуто цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання свідоцтва про право на спадщину частково недійсним та визнання права власності, і постановлено рішення, яким у задоволенні вимог позивачки повністю відмовлено та судові витрати віднесено на її рахунок. Під час ухвалення рішення судом не вирішено питання про розподіл судових витрат за кожну заявлену вимогу майнового та немайнового характеру, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, є підставою для ухвалення додаткового рішення. Особи, які беруть участь у розгляді питання, будучи належним чином повідомленими про час та місце його розгляду, в судове засідання не з`явилися. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України присутність сторін не є обов`язковою під час ухвалення додаткового рішення. Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення. Як вбачається з позовної заяви, [PERSON] було заявлено дві вимоги: майнового та немайнового характеру, а саме визнання свідоцтва про право на спадщину частково недійсним та визнання права власності. При цьому під час звернення до суду [PERSON] сплачено в рахунок судового збору 704 грн 80 коп.. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, у порядку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з позивачки в дохід держави судовий збір у розмірі 704 грн 80 коп. за одну з її вимог, яку не було оплачено. За таких обставин суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved