Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-26 00:00:00

05 лютого 2020 року [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Кучер Юлія Вікторівна, звернулася до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] , в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 травня 2017 року з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , зі стягнення у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісяця на ? частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, судові витрати покласти на відповідача. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 березня 2017 року шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу мають спільного сина - [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 травня 2017 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, починаючи з 10 квітня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що індексація аліментів нездійснюється, визначений судом їх розмір в твердій грошовій сумі не задовольняє потреби дитини. За таких обставин, враховуючи, що відповідач офіційно не працевлаштований та не вчиняє жодних дій для пошуку роботи, з метою захисту прав та інтересів дитини, неохідно змінити спосіб стягнення аліментів, в зв`язку з чим позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 04 березня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у вказаній справі, призначено судове засідання та встановлено відповідачу строк на надання відзиву на вказану позовну заяву. 23 квітня 2020 року від представника відповідача адвоката Осадчого В.А. до Соснівського районного суду міста Черкаси надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві представник відповідача [PERSON] - адвокат Осадчий В.А. вказує, що відповідач дійсно на даний час має не регулярний, мінливий дохід, а отже в такому випадку справедливим та доцільним буде визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, в розмірі не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Відповідач погоджується сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1300 гривень щомісячно. Проти задоволення вимог про зміну способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на стягнення ? частини від усіх видів заробітку (доходу) заперечує. Відповідач постійно приймає участь у фінансовому забезпеченні дитини, купує всі необхідні речі, під час хвороби дитини відповідач здійснював догляд за дитиною та самостійно здійснював оплату медичних послуг та лікарських засобів, з вересня 2017 року по травень 2019 року відповідач здійснював оплату послуг закладу денного догляду за дітьми щомісячно в сумі від 4000 до 4500 гривень. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог щодо зміни способу стягнення аліментів та стягнути з позивача на користь відповідача витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката. Крім того, 23 квітня 2020 року від представника відповідача [PERSON] - адвоката Осадчого В.А. до Соснівського районного суду міста Черкаси надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, в якому останній просить зменшити розмір витрат на правничу допомогу адвоката позивача - Кучер Ю.В., яка визначена в розмірі 5000 гривень. Клопотання мотивує тим, що вказана сума є не співмірною зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом, та ціною позову. В судовому засіданні 12 травня 2020 року представник позивача [PERSON] - адвокат Кучер Ю.В. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, зазначила, зміна способу стягнення аліментів необхідна з метою захисту інтересів дитини, вказала. що останні два місяці позивач аліменти на утримання дитини не отримувала, доказів на підтвердження вказаних обставин суду не надала. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти заявлених позовних вимог, зазначив, що відповідач погоджується зі сплатою аліментів в сумі 1300 гривень на місяць шляхом укладання угоди у нотаріуса, відповідач приймає участь у вихованні та забезпеченні дитини, задоволення вказаних позовних вимог суперечить інтересам дитини. Зазначив, що відповідач належним чином сплачує аліменти в повному обсязі. Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися, остання звернулася до суду з заявою, в якій просить, справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні, до заяви додала копію відповіді АТ «Укрпошта» від 18 травня 2020 року № 1853-Т-2020051410261-В на звернення [PERSON] від 14 травня 2020 року № Т-2020051410261, в якійзазначено, що згідно з інформацією, наданою відповідальним підрозділом АТ «Укрпошта», з відділення поштового зв`язку Черкаси 1, індекс 18001, на ім`я [PERSON] були направлені, надійшли за призначенням та виплачені у відділенні поштового зв`язку Черкаси-1 особисто позивачу наступні грошові перекази: поштовий переказ 0051 від 16.03.2020 на суму 1000 гривень виплачений 17.03.2020; поштовий переказ 0060 від 13.05.2020 на суму 1000 гривень виплачений 14.05.2020; поштовий переказ 0059 від 13.05.2020 на суму 1000 гривень виплачений 14.05.2020. Крім того, адвокат Кучер Ю.В. надала суду детальний опис робіт (наданих послуг) по цивільній справі № 712/1169/20, відповідно до якого витрати на професійну правничу допомогу, понесені позивачем, становлять 5000 (п`ять тисяч) гривень. Відповідач та представник відповідача у судове засідання не з`явилися, останній звернувся до суду з заявою, в якій просить справу розглядати без їхньої участі, проти задоволення позовних вимог заперечує. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Суд, врахувавши думку сторін, викладену у їх заявах про розгляд справи без їх участі, вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, приходить до наступного. Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Соснівським районним у місті Черкаси Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області 11 січня 2017 року, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , про що 15 липня 2014 року складений відповідний актовий запис за №848 (а.с.10). Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 травня 2017 року у справі № 712/4550/17 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з 10 квітня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 8-9). Згідно копії актів про фактичне місце проживання громадян на території м. Черкаси за адресою: [ADDRESS] , виданих головою правління ОСББ «Гагаріна, 29» [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] фактично проживають за адресою: [ADDRESS] . (а.с.6-7). В позовній заяві позивач зазначає, що визначений судом розмір аліментів в твердій грошовій сумі не задовольняє потреби дитини. Доводи відповідача щодо погіршення стану утримання дитини у зв`язку зі зміною способу стягнення аліментів жодними доказами не підтверджені. Доказів перебування на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей, сплати останнім аліментів, стягнень з відповідача за виконавчими документами, матеріали цивільної справи не містять та відповідачем не надані. Статтею 51 Конституції України передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батька та права на їх повноцінне життя і всебічний розвиток. Відповідно до ч.7 ст.7 Сімейного кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, встановлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Статтями 18, 27 «Конвенції про права дитини» (ратифікованої постановою ВР України №789-XII від 27 лютого 1991 року) встановлено, що батьки несуть загальну та однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх доньки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Згідно ч.5 ст.183 Сімейного кодексу України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України, спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає стягнення аліментів у межах суми за один місяць до негайного виконання. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до детального опису робіт (наданих послуг) по цивільній справі № 712/1169/20, наданих представником позивача [PERSON] - адвокатом Кучер Ю.В., на підставі договору про надання правової допомоги № 112 від 29 січня 2020 року, адвокат Кучер Ю.В. є представником [PERSON] та надала останній професійну правову (правничу) допомогу. Надання правової допомоги здійснювалось у наступних формах: консультація щодо характеру спірних правовідносин - 300 гривень, аналіз законодавства та моніторинг пошукових систем (ЄДРСР, збір інформації) - 400 гривень, опрацювання первинних та інших документів, наданих позивачем - 300 гривень, підготовка та подача позовної заяви до Соснівського раойннго суду м. Черкаси - 1500 гривень, представництво інтересів в Соснівському районному суді м. Черкаси - 2500 гривень. Таким чином станом на 27 травня 2020 року витрати на професійну правничу допомогу, понесені позивачем, становлять 5000 (п`ять тисяч) гривень. Відповідно до клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу представника відповідача [PERSON] - адвоката Осадчого В.А., вказана сума є необґрунтованою та не співмірною зі складністю справи, витраченим адвокатом часом та ціною позову. Вказана справа розглядається у порядку спрощеного провадження, таким чином вказана справа є не складною та не містить значного обсягу доказів, що вказує на мінімальний час, затрачений на їх збирання, аналіз та виготовлення копій. Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Такий правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2020 року у справі №755/15364/17 (провадження № 61-37398ск18). Таким чином, наявні в матеріалах справи: договір про надання правової допомоги від 29 січня 2020 року, укладений між позивачем та адвокатом Кучер Ю.В., детальний опис робіт із зазначенням вартості наданих послуг, акт виконаних робіт від 26 травня 2020 року, копія квитанції до прибуткового касового ордеру на суму 5000 гривень, не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. З детального опису робіт (наданих послуг) вбачається, що вказані послуги надавалися позивачу адвокатом Кучер Ю.В. та полягають у тому, що адвокат здійснив консультацію щодо характеру спірних правовідносин, аналіз законодавства та моніторинг пошукових систем (ЄДРСР, збір інформації), опрацювання первинних та інших документів, наданих позивачем, підготовку та подачу позовної заяви до Соснівського раойннго суду м. Черкаси та представництво інтересів в Соснівському районному суді м. Черкаси. Разом з тим, відповідно до п. 2.2. договору № 122 про надання правової допомоги від 29 січня 2020 року, укладеного між адвокатом Кучер Ю.В. та Трембач Ю.О., адвокат зобов`язується підготувати та подати позовну заяву про зміну способу стягнення аліментів. Враховуючи, що для підготовки позовної заяви необхідно визначити характер спірних правовідносин, здійснити аналіз законодавства та моніторинг пошукових систем, опрацювати первинні документи, надані клієнтом, вказані в детальному описі робіт (наданих послуг), вартість вказаних послуг, понад вартість послуг з підготовки позовної заяви, є необґрунтованою. Крім того, з урахуванням складності справи (справа розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження), обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, кількості судових засідань у справі (два судових засідання), зазначені представником позивача адвокатом Кучер Ю.В. витрати на професійну правничу допомогу щодо здійснення підготовки та подачі позовної заяви до Соснівського районного суду м. Черкаси та здійснення представництва інтересів в суді є завищеними, належним чином не обґрунтованими, що суперечить принципу розподілу судових витрат. Враховуючи складність справи та виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін, а також з урахуванням поданого представником відповідача клопотання щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу та його доводів щодо їх не співмірності, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2000 гривень витрат на професійну правничу допомогу. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Враховуючи, що позивач [PERSON] при зверненні до суду з позовною заявою була звільнена від сплати судового збору, та приймаючи до уваги, що її позовні вимоги підлягають задоволенню, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 840 гривень 80 копійок. На підставі викладеного, відповідно до ст.51 Конституції України, ст.ст.180, 181, 182, 183, 191, 192 СК України та

Outcome: partial