Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

05.12.2018 позивач звернулася до суду і просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1 / 3 частини усіх видів доходу до досягнення дитиною повноліття, але не\~менше 50 відсотків прожиткового мінімум для дитини відповідного віку. Свої вимоги позивач мотивує тим, що має з відповідачем сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з нею. Відповідач проживає окремо. Згоди щодо утримання дитини не досягнуто. Позивач вважає, що дитина має право на належний рівень життя, а відповідач здатен його забезпечити. В судовому засідання позивач підтримав позов але не зміг пояснити заявлену суму аліментів. Розмір доходів відповідача не знає. Окремо визнала, що відповідач має на утриманні ще одну неповнолітню дитину. Відповідач відзив не подавав. В судовому засіданні відповідач визнав, що має з позивачем сина. Також підтвердив, що немає годи з позивачем, щодо утримання дитини. Вказав, що має на утриманні, що одну неповнолітню дитину. Просив визначити аліменти у певній сумі. Розмір своїх доходів відповідач не пояснив, доказів на їх підтвердження суду не подав. Суд, заслухавши пояснення, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований але підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що сторони мають спільного сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Сторони проживають окремо. Дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Згоди щодо утримання дитини між сторонами не досягнуто. Також встановлено, що дитина та відповідач мають задовільний стан здоровя. Відповідач працездатний. Він має на утриманні, ще одну дитину неповнолітнього віку. Встановлені факти визнаються сторонами. З встановленого вбачається, що спірні правовідносини між сторонами є сімейними та врегульовані ст.ст. 180184, 191 СК України, відповідно до положень яких батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.\~1\~ст.\~182\~СК України\~суд визначає\~розмір аліментів\~на дочку,\~сина у\~твердій грошовій\~сумі і\~(або)\~у частці\~від заробітку\~(доходу)\~платника аліментів\~з урахуванням:\~стану здоров'я\~та матеріального\~становища дитини; стан\~здоров'я\~та матеріального\~становища платника\~аліментів;\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина;\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З встановлених обставин та наведених положень закону вбачається, що відповідач зобовязаний надавати позивачу допомогу на утримання дитини, сплачувати аліменти. Саме позивач має право визначати вид аліментів. Під час судового розгляду позивач не навів обставин і не надав доказів у обґрунтування заявленого розміру аліментів. Відповідач не подав доказів і не повідомив суду своїх доходів. Відтак суд вважає, що принаймні дитина сторін має право на утримання від відповідача у розмірі, який відповідно до закону є безспірним. Оскільки відповідач має на утримує ще одну дитину, то на утримання спільної дитини з позивачем слід визначити аліменти у розмірі 1 / 6 частини усіх видів доходу але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначений розмір є половиною від 1 / 3 частини, яка стягується на двох дітей згідно ч. 5 ст. 183 СК України. Визначений розмір аліментів є більш прийнятним для сторін і дитини. Такий розмір аліментів відповідає вимогам виваженості, розумності та справедливості і відповідає закріпленим у національному та міжнародному законодавстві (ст.ст. 2-4, 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 3 Конвенції про права дитини) принципам пріоритетності інтересів дітей в усіх діях щодо них. Відтак суд вважає, що заявлені вимоги позивача є обґрунтованими частково, тобто у визначеному судом розмірі, а тому позов слід задовольнити частково та стягнути аліменти у визначеному судом розмірі, починаючи з часу подачі позову до суду. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір за відповідною ставкою на час подачі позовної заяви. На підставі викладеного і

Outcome: partial