Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-09 00:00:00

07.08.2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод до користування квартирою [ADDRESS] , визнавши [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Свій позов [PERSON] обґрунтувала тим, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS] в якій зареєстрована її донька [PERSON] .. У 2014 році відповідач виїхала з квартири на постійне місце проживання в іншу область, але з реєстрації в квартирі не знялася, що ставить її в скрутне матеріальне становище, так як вона сплачує вартість додаткових комунальних послуг, які нараховуються на зареєстровану відповідачку та перешкоджає оформити їй субсидію. У добровільному порядку [PERSON] з реєстрації не знімається, точне місце її фактичного проживання, що і змусило позивача звернутися з даним позовом до суду. В судове засіданні позивач [PERSON] не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила задовольнити її позовні вимоги, розглянути справу у її відсутності та не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] , повідомлена про час та місце розгляду справи належним чином повторно не з`явилася в судове засідання та не повідомила про причини неявки, відзив на позовну заяву у визначений строк суду не надала, у зв`язку з чим, суд, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, згідно ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить позивачці [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу від 11.09.2003 року, посвідченого державним нотаріусом Першої краматорської державної нотаріальної контори Уваровою Г.І., право власності на яку зареєстроване 22.09.2003 року в БТІ м. Краматорська. Згідно Довідки №30241 про склад сім`ї, від 02.08.2019 року, відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Факт не проживання відповідачки [PERSON] в квартирі за місцем реєстрації з 2014 року підтверджується Довідкою комітету мікрорайону №2 Краматорської міської ради від 05.08.2019 року. У відповідності до частини 4 ст. 41 Конституції України, частини 1 ст. 321 ЦК України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно частини 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно частини 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно частини 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, позивач як власник квартири згідно ч. 1 ст. 319, ч. 1 ст. 383 ЦК України має право володіти, користуватися та розпоряджатися нею на власний розсуд, використовувати її для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї. Таке право позивача згідно ч. 4 ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 321 ЦК України є непорушним і він не може бути протиправно його позбавлений. Відповідно до частини 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] як член сім`ї зареєстрована в квартирі, що на праві власності належить позивачці [PERSON] , в якій без поважних причин не проживає з 2014 року, чим порушує право позивача як власника. Таким чином, право позивача як власника квартири порушені і вона, згідно частини 2 ст. 405 ЦК України має право вимагати визнати відповідачку такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Щодо обраного позивачем способу захисту порушеного права - визнання відповідачки такою, що втратила право користування будинком, то такі вимоги охоплюються поняттям «усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання майном», тобто ґрунтуються на законі, і будуть достатніми для повного захисту права позивачки шляхом подальшого зняття [PERSON] з реєстраційного обліку. За наведених обставин позовні вимоги [PERSON] щодо визнання відповідачки такою, що втратила право користування квартирою підлягають задоволенню повністю. Оскільки, позовні вимоги [PERSON] задоволені у повному обсязі, з відповідачки [PERSON] необхідно стягнути судовий збір у розмірі 768,40 грн. на користь позивача.

Outcome: approved