Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-23 00:00:00

05.11.2020 року до суду надійшла позовна заява МТСБУ до [PERSON] про стягнення коштів. У позовній заяві позивач посилається на те, що 29.08.2015 року приблизно о 06:00 год. водій [PERSON] , керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ-2102», д.н.з. [NUMBER] , рухаючись по проїзній частині вул. Лугинської в с. Станційне Лугинського району Житомирської області, в напрямку с. Теснівка, у порушення вимог п. 2.3.б та 12.1 ПДР України, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, внаслідок чого виїхав за межі проїзної частини дороги у лівий кювет з подальшим перекиданням автомобіля. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажирка автомобіля [PERSON] , будучи притиснутою дахом автомобіля, отримала тяжкі тілесні ушкодження, що призвели до її смерті. Вироком Апеляційного суду Житомирської області від 04.06.2018 року (справа № 281/800/17) [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено покарання. В результаті ДТП громадянці [PERSON] було завдано матеріальної шкоди у зв`язку з витратами на поховання загиблої у ДТП доньки - [PERSON] в сумі 14 616 грн. На час скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ було прийнято рішення (наказ № 8539 від 10.09.2018 року) про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та виплачено [PERSON] , який отримав право на отримання коштів, в розмірі 14 616 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 993177 від 11.09.2018 року. Враховуючи викладене, оскільки у позивача виникло право зворотної вимоги до відповідача як до винної особи, просить стягнути з останнього грошові кошти в розмірі понесених витрат в сумі 14 616 грн., а також стягнути судові витрати - 2102 грн. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 16.11.2020 року відкрито спрощене позовне провадження. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 13.12.2021 року справу призначено до розгляду в судовому засіданні з повідомленням сторін. У судове засідання сторона позивача не з`явилася. З матеріалах справи міститься клопотання з якого вбачається, що представник позивача просить розглядати справу без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся в порядку, передбаченому процесуальним законом. Суд за письмовою згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 29.08.2015 року у с. Станційне Лугинського р-ну Житомирської обл. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ВАЗ-2102», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який порушив вимоги ПДР України, внаслідок чого виїхав за межі проїзної частини дороги у лівий кювет з подальшим перекиданням автомобіля. Пасажирка автомобіля - [PERSON] , будучи притиснутою дахом автомобіля, отримала тяжкі тілесні ушкодження, що призвели до її смерті. Відповідно до постанови Подільського районного суду м. Києва від 10.03.2017 року, яка є чинною, [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 6). Вироком Лугинського районного суду Житомирської області від 31.01.2018 року (справа № 281/800/17) [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено покарання. Вироком Апеляційного суду Житомирської області від 04.06.2018 року (справа № 281/800/17) вирок від 31.01.2018 року скасовано та ухвалено новий, яким [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено покарання. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. На час скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. За положеннями п. 39.1 ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Відповідно до ст. 27 Закону страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Згідно підпункту «а» п. 41.1 ст. 41 Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Внаслідок ДТП громадянці [PERSON] було завдано матеріальної шкоди у зв`язку з витратами на поховання загиблої у ДТП доньки - [PERSON] в сумі 14 616 грн. Положеннями ст. 1201 ЦК України визначено, що особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати. Представник [PERSON] - [PERSON] 11.05.2017 року повідомив МТСБУ про дорожньо-транспортну пригоду, а 25.05.2017 року звернувся з заявою на виплату страхового відшкодування, заподіяного заподіяної в результаті ДТП, що сталася [INFO] , внаслідок якої померла [PERSON] . Відповідно до ст. 27 Закону страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. На підставі наказу МТСБУ № 8539 від 27.04.2017 року про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON] , [PERSON] , який діяв в інтересах [PERSON] на підставі довіреності від 28.04.2017 року, були сплачені кошти в розмірі 14 616 грн. за шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджується платіжним дорученням № 993177 від 11.09.2018 року. Частиною 1 ст. 1191 ЦК України встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Аналогічне положення містить підпункт 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яка передбачає, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Оскільки позивачем виплачено грошові кошти за шкоду, заподіяну у результаті дорожньо-транспортної пригоди, що полягала в витратах на поховання, та відповідно до закону він має право регресної вимоги до відповідача на відшкодування понесених збитків, то позовні вимоги щодо стягнення 14 616 грн. є обґрунтованими. З огляду на наведене, позовна підлягає задоволенню З урахуванням задоволення позову відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача також підлягає судовий збір у розмірі 2102 грн., сплачений позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved