Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~05.11.2018 року заступник керівника\~Вознесенської місцевої\~прокуратури Миколаївської\~області в інтересах держави звернувся до суду з позовом до Головного управління\~Держгеокадастру в\~Миколаївській області, [PERSON] та [PERSON] про визнання незаконними та скасування наказів, скасування запису в Державному реєстрі речових прав, витребування земельної ділянки. \~ \~ \~ \~Позов обґрунтований тим, що наказом ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області від 12.04.2017 року № 14-4251/14-17-СГ [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства в межах території Катеринівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області. Наказом ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області від 21.07.2017 року № 14-9757/14-17-СГ затверджено проект землеустрою та надано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 2 га, кадастровий номер [NUMBER] , для ведення особистого селянського господарства в межах території Катеринівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області. На підставі вказаних наказів державним реєстратором Веселинівської районної державної адміністрації Якименко О.А. 06.09.2017 за № 22284552 зареєстровано право власності [PERSON] на вказану земельну ділянку. Позивач вважає, що зазначені накази прийняті з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки [PERSON] вже використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 03.11.2016 року отримав у приватну власність земельну ділянку площею 2 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером [NUMBER] в межах території Яворовецької сільської ради Красилівського району Хмельницької області, право власності на яку було зареєстровано 07.11.2016 року. Таким чином, відповідач [PERSON] повторно звернувся до органу виконавчої влади за отриманням безоплатно з земель державної чи комунальної власності земельної ділянки одного і того ж виду призначення, при цьому вже скориставшись раніше таким правом, а відповідач Головне управління Держгеокадастру в Миколаївській області, не перевіривши використання [PERSON] раніше цього права, безпідставно надало дозвіл на виготовлення проекту відведення земельної ділянки, потім затверджено цей проект та передано у власність [PERSON] земельну ділянку для особистого селянського господарства площею 0,2 га, що є порушенням\~ч.1ст.121 ЗК України. За таких обставин просить визнати незаконними та скасувати накази Головного управління Держгеокадастру в Миколаївській області від 12.04.2017 року про надання дозволу [PERSON] на розроблення проекту землеустрою, від 21.07.2017 року про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність [PERSON] земельної ділянки, скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про реєстрацію права власності. Крім того в позові зазначив, що у подальшому відповідач [PERSON] продав спірну земельну ділянку [PERSON] Позивач вважає, що [PERSON] придбав земельну ділянку в особи, яка не мала права її отримувати та відчужувати. З посиланням на п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України, просить витребувати від [PERSON] , як добросовісного набувача, спірну земельну ділянку. Відповідач Управління Держгеокадастру в Миколаївській області не визнало вимоги в частині скасування наказів Головного управління Держгеокадастру в Миколаївській області 12.04.2017\~року та\~від 21.07.2017\~року.\~У своєму\~відзиві представник\~Головного управління посилається на положення ч.\~7 ст. 118 ЗК України, згідно якого підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів прийнятих відповідно до них нормативно правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко економічних обґрунтувань використання та охорони земель, адміністративно територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Стосовно рішення про передачу у власність відповідача земельної ділянки вказує, що таке стало можливе під впливом навмисного цілеспрямованого введення в оману щодо фактів та обставин, які мають істотне значення та які вплинули на прийняття такого рішення. Відповідно до ч. 6. ст. 186-1 ЗК України, підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації. \~ \~ \~ \~На думку Головного управління перевірку щодо наявності чи відсутності у особи зареєстрованих прав на земельні ділянки по відповідному цільовому призначенню мають та повинні здійснювати суб`єкти, які мають повноваження у сфері державної реєстрації прав, а тому вважає себе неналежним відповідачем у даній справі. Посилаючись на зловживання своїми правами відповідачем [PERSON] , Управління Держгеокадастру вважає, що судові витрати про справі має бути в повному обсязі покладено на відповідача [PERSON] Прокурор в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Представник Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. В зв`язку з неявкою всіх учасників справи, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам бойових дій, крім іншого, надаються такі пільги: першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва. Згідно ст. 116 \~ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, в тому числі, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. Відповідно до ст. 121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах, для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара. Постанова КМ України від 07.06.2017 № 413 «Про деякі питання удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними» закріплюється першочерговість забезпечення земельними ділянками учасників антитерористичної операції. Відповідно до положень зазначеної постанови Держгеокадастр та\~його територіальні\~органи під\~час передачі\~земельних ділянок\~сільськогосподарського призначення\~державної власності\~у власність\~у межах\~норм безоплатної\~приватизації повинні визначати площу земельних ділянок, яка передається в межах норм безоплатної приватизації на території відповідної області (крім надання земельних ділянок особам, на яких поширюється дія\~пунктів 19\~і\~20\~частини першої статті 6,\~пунктів 11-14\~частини другої статті 7 Закону України Про статус ветеранів \~війни, гарантії їх соціального захисту (учасникам антитерористичної операції). Згідно даної постанови, Держгеокадастр та його територіальні органи під час передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність у межах норм безоплатної приватизації повинні:\~визначати площу земельних ділянок, яка передається в межах норм безоплатної приватизації на території відповідної області (крім надання земельних ділянок особам, на яких поширюється дія\~пунктів 19\~і\~20 частини першої статті 6,\~пунктів 11-14 частини другої статті 7\~(що стосується прав осіб з інвалідністю внаслідок війни) Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту. Таким чином, надання у власність земельних ділянок учасникам АТО здійснюється у порядку, визначеному ст. 118 ЗК України, за умови, що учасник бойових дій не скористався своїм правом на безоплатне отримання у власність земельної ділянки. Судом встановлено, що [PERSON] , був власником земельної ділянки площею 2,00 га, кадастровий номер [NUMBER] , для ведення особистого селянського господарства, що розташована в межах території Яворовецької сільської ради Красилівського району Хмельницької області, право власності на яку він отримав на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 03.11.2016 року № 22-29200-СГ, яку в подальшому відчужив на підставі договору купівлі-продажу /а.с. 18-19/. Таким чином, [PERSON] в повному обсязі, використав своє право на безоплатне отримання земельної ділянки із земель державної власності або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства в межах граничних норм, передбачених ст. 121 ЗК України. Разом з тим, 27.03.2017 року відповідач [PERSON] звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області із заявою про надання йому, як учаснику АТО, дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки загальною площею 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності в межах території Катеринівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області /а.с. 23/. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 12.04.2017 року № 14-4251/14-17-СГ [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність із земель державної власності розташованої в межах території Катеринівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, орієнтовною площею 2,00 га. для ведення особистого селянського господарства /а.с. 26/. 03.07.2017 року [PERSON] звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області із заявою про затвердження проекту землеустрою для передачі у власність земельної ділянки 2,0 га для ведення особистого селянського господарства /а.с. 25/. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 21.07.2017 року № 14-9757/14-17-СГ затверджено документацію із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та надано [PERSON] у власність земельну ділянку площею 2,0000 га, кадастровий номер [NUMBER] , для ведення особистого селянського господарства, що розташована в межах території Катеринівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області /а.с 24/. Згідно ч. 1 ст. 15-1 ЗК\~України, \~до повноважень\~центрального органу\~виконавчої влади,\~що реалізує\~державну політику\~у сфері\~земельних відносин,\~належить,\~зокрема, розпорядження землями державної власності в межах, визначених Земельним кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 122 ЗК України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Відповідно до підпункту 13 пункту 4 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 року № 333, вказаний орган розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством. Крім того,\~відповідно до\~п.\~4\~зазначеного положення\~Головне управління\~Держгеокадастру в\~області \~здійснює державний\~нагляд (контроль)\~в агропромисловому\~комплексі у\~частині дотримання\~земельного законодавства,\~використання та\~охорони земель\~усіх категорій\~та форм\~власності,\~в тому\~числі за: веденням\~державного обліку\~і реєстрації\~земель,\~достовірністю інформації\~про наявність\~та використання\~земель; дотриманням\~вимог земельного\~законодавства в\~процесі укладання\~цивільно-правових\~договорів,\~передачі у\~власність,\~надання у\~користування,\~в тому\~числі в\~оренду,\~вилучення (викупу)\~земельних ділянок; дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю. Згідно ч. 1 ст. 155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 393 ЦК України, правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. \~ \~ \~ \~Таким чином, Головне управління Держгеокадастру в області, окрім повноважень щодо розпорядження земельними ділянками має повноваження контролю, щодо дотримання вимог законодавства, зокрема, при передачі у власність земельних ділянок. Виходячи з вимог діючого законодавства, прийнятий Головним управлінням Держгеокадастру у Миколаївській області наказ від 21.07.2017 року № 14-9757/14-17-СГ про затвердження документації із землеустрою та передання у власність [PERSON] земельної ділянки площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, суперечить вимогам ст. 121 ЗК України, а тому має бути визнаний незаконним та скасованим. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, підставою для реєстрації за [PERSON] права власності на земельну ділянку площею 2,0000 га, кадастровий номер [NUMBER] , для ведення особистого селянського господарства, що розташована в межах території Катеринівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області був наказ Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 21.07.2017 року № 14-9757/14-17-СГ /а.с 13-14/. Тобто реєстрація права власності є похідним від спірного наказу, а тому із визнанням даного наказу незаконним, підлягає скасуванню і проведена за ним державна реєстрація речових прав. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності отримавши у власність спірну земельну ділянку [PERSON] відчужив її на підставі договору купівлі-продажу від 26.10.2017 року укладеного з [PERSON] та посвідченим приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Бабіч Л.Ю. Згідно ч. 1 ст. 388 ЦК України,\~якщо майно\~за відплатним\~договором придбане\~в особи,\~яка не\~мала права\~його відчужувати,\~про що\~набувач не\~знав і\~не міг\~знати (добросовісний\~набувач),\~власник має\~право витребувати\~це майно\~від набувача\~лише у\~разі,\~якщо майно: було\~загублене власником\~або особою,\~якій він\~передав майно\~у володіння; було\~викрадене у\~власника або\~особи,\~якій він\~передав майно\~у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Згідно п. 21 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014\~\~№ 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», спір про повернення майна, що виникає з договірних відносин або відносин, пов`язаних із застосуванням наслідків недійсності правочину, підлягає вирішенню відповідно до законодавства, яке регулює ці відносини. У разі коли між особами відсутні договірні відносини або відносини, пов`язані із застосуванням наслідків недійсності правочину, спір про повернення майна власнику підлягає вирішенню за правилами\~статей 387,\~388 ЦК. Якщо власник вимагає повернення свого майна з володіння особи, яка незаконно ним заволоділа, така позовна вимога підлягає розгляду та вирішенню також за правилами статей 387, 388 ЦК. Відповідно до п. 22 Постанови від 07.02.2014\~ № 5, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати це майно з незаконного володіння набувача (статті 387, 388 ЦК). У зв`язку із цим суди повинні розмежовувати, що коли майно придбано за договором в особи, яка не мала права його відчужувати, то власник має право на підставі статті 388 ЦК звернутися до суду з позовом про витребування майна у добросовісного набувача, а не з позовом про визнання договору про відчуження майна недійсним. Це стосується не лише випадків, коли укладено один договір із порушенням закону, а й випадків, коли спірне майно відчужено на підставі наступних договорів. До вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом (пункт 3 частини першої статті 388 ЦК) відносяться, зокрема, такі випадки, як вчинення правочину під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника власника з другою стороною, тобто у всіх випадках, коли майно вибуло з володіння поза волею власника (або законного володільця). Згідно п. 26 Постанови від 07.02.2014\~\~№ 5, власник має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі. Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду України від 8 червня 2016 року та від 30\~листопада 2016р.\~№ 6-2069цс16. Враховуючи вище викладене, оскільки земельна ділянка була передана [PERSON] внаслідок введення останнім в оману державного органу, який здійснює функції розпорядження земельними ділянками, та в подальшому відчужив спірну земельну ділянку [PERSON] , задоволенню також підлягають і вимоги про витребування земельної ділянки від відповідача [PERSON] \~ \~ \~ \~Щодо вимог про визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 12.04.2017 року № 14-4251/14-17-СГ про надання дозволу [PERSON] на розробку проекту землеустрою судом встановлено наступне. Частиною 7 ст. 118 ЗК України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Зазначений перелік є вичерпним. Виходячи з приписів статей\~116,\~118 ЗК України, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність, що фактично вказує про відсутність обтяжень земельної ділянки у такому випадку. Більш того, з виготовленням проекту, дозвіл на що надано даним актом індивідуальної дії, останній вичерпав свою дію та його скасування не тягне будь яких юридичних наслідків і не сприяє відновленню порушеного права. Аналогічна правова позиція викладена у постанові ВСУ від 27.03.2018 року у справі №463/3375/-15а. За таких обставин, вимоги про визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 12.04.2017 року № 14-4251/14-17-СГ про надання дозволу [PERSON] на розробку проекту землеустрою задоволенню не підлягають. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду прокурором сплачено судовий збір в загальному розмірі 6800,00 грн. Із заявлених позовних вимог задоволено три вимоги, з яких вимога про витребування земельної ділянки була висунута безпосередньо до [PERSON] , а тому суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь позивача судові витрати за вимогою про витребування земельної ділянки в розмірі 1762,00 грн. Судовий збір за двома іншими задоволеними позовними вимогами в розмірі 3276,00 грн. слід стягнути з відповідачів [PERSON] та Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області у рівних частках, тобто по 1638,00 грн. На підставі викладено,

Outcome: partial