Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-24 00:00:00

05 березня 2021 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до ТОВ «Вердикт Капітал» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а саме просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 12.01.2021 року, зареєстрований в реєстрі за №879, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення грошових коштів в розмірі 14444,5 грн. з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» за кредитним договором №500461574 від 19.02.2014 року. Свої вимоги позивач мотивує тим, що на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. та за заявою відповідача до приватного виконавця виконавчого округу м.Київ Малкової М.В. було відкрито виконавче провадження №64466373 від 11.02.2021 року. На підставі вказаного виконавчого провадження проводиться стягнення на заробітну плату, яку позивач отримує у військовій частині [NUMBER] . 18 лютого 2021 року позивачем було отримано лист від приватного виконавця Малкової М.В. із повідомленням про відкриття виконавчого провадження від 11.02.2021 року №64466373 на підставі виконавчого напису №879 від 12.01.2021 року виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С.. Виконавчий напис нотаріуса №879 було видано за зобов`язаннями по кредитному договору №500461574, що був укладений між позивачем та Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» 19 лютого 2014 року на суму 5829,83 грн. Термін користування даного кредиту згідно додатку 1 до договору становив 13 місяців. Як зазначає позивач, він не був повідомлений про те, що ПАТ «Альфа-Банк» відступив право вимоги за кредитним договором ТОВ «Вердикт Капітал». Як власне і не був повідомлений про вчинення виконавчого напису нотаріусом. Також не було погоджено із позивачем суму боргу, не надходили й повідомлення про стан розрахунків із ним та не находило жодних претензій і вимог щодо погашення заборгованості. Згідно додатку №1 до цього кредитного договору дата, коли закінчується користування кредитом є 20.03.2015 року, отже з дня виникнення права вимоги за кредитним договором минуло більше трьох років. В поясненнях по данній справі поданих представником позивача 27 квітня 2021 року, позивач вказав, що нотаріусом не взято до уваги, той факт, що позивач є учасником АТО. Його участь в АТО підтверджується довідкою про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпечення її проведення, захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в період з 17.12.2015 року по 04.03.2016 року та посвідченням учасника бойових дій серії [NUMBER] від 07.02.2018 року. У зв`язку з чим на нього поширюється вимога пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у відповідності з яким військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним з моменту призову під час мобілізації до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. В Україні особливий період розпочався з моменту оголошення Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року №303/2014 та триває по теперішній час, тобто, стан особливого періоду не припинявся. Вказане свідчить про те, що зазначена у виконавчому написі грошова сума кредитної заборгованості не є безспірною, оскільки включає нарахування за період, протягом якого банк не мав права нараховувати відсотки, пеню і штрафи. Крім того, відповідача не мав права вчиняти нотаріальну (виконавчий напис) у зв`язку з простроченням строку на здійснення оскаржуваного напису та наявності заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 03 березня 2021 року було зупинено стягнення у виконавчому провадженні від 11.02.2021 року № 64466373, відкритого приватним виконавчем виконавчого округу м.Києва Малковою Марією Вікторівною на підставі виконавчого напису, здійсненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем. Позивач, вважає, що виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріут», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, у зв`язку з чим і вимушений був звернутися до суду для захисту своїх прав та інтересів. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 05 березня 2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі та вирішено питання про витребування доказів у справі. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 23 березня 2021 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, проте представник позивача Боровик О.О. подала до суду заяву про слухання справи у її відстуність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримала, просить задоволити. Не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач - ТОВ «Вердикт Капітал», яке належним чином повідомлене про час і місце розгляду справи, до суду свого представника не направило. Треті особи: приватний виконавець виконавчого округу м.Київ Малкова Марія Вікторівна та приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, які належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, до суду не з`явилися, причини не явки суд не повідомили. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 25 травня 2021 року постановлено провести по справі заочний розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 12.01.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., під реєстровим номером №879 вчинено виконавчий напис, яким з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором №500461574 від 19.02.2014 року, укладеним між ним та АТ «Альфа-Банк», іденифікаціний код юридичної особи 23494714, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимог за кредитними договороми 1 від 21 червня 2016 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи», ідентифікаційний код юридичної особи 35326253, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимог за кредитними договороми 2019-1К1/ВЕСТА від 26 грудня 2018 року є Товаристо з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВЕСТА», ідентифікаційний код юридичної особи 41264766, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимог за кредитними договороми 16-01/19/1 від 16 січня 2019 року є Товаристо з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», ідентифікаційний код юридичної особи 36799749, місце знаходження: 04053, м.Київ, вул..Кудрявськтй узвіз, буд.5 Б., стягнуто заборгованість за кредитним договором №500461574 від 19.02.2014 року. Відповідно до змісту спірного виконавчого напису, строк платежу за кредитним договором №500461574 від 19.02.2014 настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 16 січня 2019 року по 30 грудня 2020 року. Сума заборгованості складає 13794,50 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 4296,18 грн.; прострочена заборгованість за комісією 0,00 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 1982,49 грн.;\~\~\~ строкова заборгованість за сумою кредиту 0,00 грн.; строкова заборгованість за комісією 525,47 грн.; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 4812,78 грн; строкова заборгованість за штрафами і пенями 2177,58 грн.;\~\~\~\~\~ За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із Стягувача в розмірі 650 грн., які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню 14444,50 грн. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Однак, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повина існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України,\~\~статей\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»,\~захист цивільних\~прав шляхом\~вчинення нотаріусом\~виконавчого напису\~полягає в\~тому,\~що нотаріус\~підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду відповідає висновкам, викладеним у раніше ухваленій нею постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц з подібних правовідносин, відступати від яких немає підстав. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Зазначене вище узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року, справа № 6-887цс 17 та у постанові Верховного Суду від 23 січня 2018, справа № 61-154св18, та постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17. Крім того, аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(рішення\~від 21\~січня 1999р.\~в справі\~«Гарсія Руїз\~проти Іспанії»,\~від 22\~лютого 2007р. в справі «Красуля проти Росії», від 5 травня 2011р. в справі «Ільяді проти Росії», від 28 жовтня 2010р. в справі «Трофимчук проти України», від 9 грудня 1994р. в справі «Хіро Балані проти Іспанії», від 01 липня 2003р. в справі «Суомінен проти Фінляндії», від 7 червня 2008р. в справі «Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Mesrop Movsesyan проти Вірменії») свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес. Європейський суд з прав людини оцінює ступінь вмотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017р. №6-887цс17. Верховним Судом у постанові від 29 січня 2019 року, у справі № 910/13233/17 зазначено, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не лише кредитора, а й самого боржника, або ж безумовно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі. Оскільки позивач не погоджується із сумою заборгованості, то вказана заборгованість не є безспірною. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, відповідно до\~Закону України «Про нотаріат»,\~виконавчий напис\~може бути\~вчинено нотаріусом\~за умови,\~що наявність\~безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні», прийнятого на підставі Постанови ВССУ № 2 від 07 лютого 2014 року, вказано, що вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не розглядає спір про право. Виконавчий напис вчиняється виключно за документально оформленими вимогами, які викладені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів тільки за наявності всіх умов, передбачених Законом №3424-ХІІ. Безспірність вимог визначається не нотаріусом або стягувачем, а відповідно до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07 лютого 2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому, судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. З урахуванням вищезазначеного, на підтвердження факту безспірності заборгованості відповідач мав би надати нотаріусу первинні бухгалтерські документи, чеки, квитанції, та інше, які підтверджують факти оплати або неналежної оплати, відповідно до\~ст. 88 Закону України «Про нотаріат»\~та ст.ст.\~1,\~9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». На підтвердження\~безспірності заборгованості\~нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнанні їх. Зокрема, документом, що може (з врахуванням заяв чи листів боржника) підтверджувати такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. Аналіз пункті 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172\~(далі - Перелік) передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку), подається: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання, дав підставу Верховному Суду у справі № 554/6777/17 (ухвала від 15 квітня 2020 року), дійти висновку про те, що у Переліку не розкрито які саме документи підтверджують безспірність заборгованості боржника. У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Тому існують підстави для застосування частини першої\~статті 35 Закону України «Про іпотеку»\~за аналогією закону, в тому числі й при вчиненні виконавчого напису за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). У зв`язку із цим, Верховний Суд у цивільній справі №554/6777/17 дійшов висновку про те, що процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап - вчинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. У цивільній справі, що розглядається в процесі судового розгляду не встановлено дотримання ні першого, ні другого з етапів. При цьому, враховуючи те, що позивачем не отримано вимоги, а про наявність відповідних вимог відповідача за кредитним договором, позивач дізнався лише після відкриття виконавчого провадження та вчинення виконавчих дій, що позбавило позивача можливості виразити свої заперечення з приводу визначеної заборгованості. Однак, приватний нотаріус, вчиняючи спірний виконавчий напис, на ці обставини уваги не звернув, що призвело до передчасного вчинення виконавчого напису. З врахуванням наведеного, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні підтвердилась та обставина, що оскаржуваний виконавчий напис не відповідає вимогам законодавства, зокрема\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат»\~та\~Постанови Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 р. Доказів на спростування даних обставин відповідач до суду не надано та з матеріалів справи не вбачається. Згідно вимог ст. ст.\~76,\~77,\~79,\~80 ЦПК України,\~доказами є\~будь-які\~дані,\~на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1\~ст. 81 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. Відповідно до ч.7\~ст.158 ЦПК України\~заходи забезпечення позову, вжиті на підставі ухвали Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області від 03 березня 2021 року, продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням суду законної сили. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 6\~ст. 141 ЦПК України,\~якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь держави суми судового збору в розмірі 908 грн.

Outcome: approved