Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

04 лютого 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що вінявляється власником квартири №4, розташованої в селі Новотавричеське Оріхівського району Запорізької області по вулиці Центральній, буд.62, що підтверджено договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Оріхівського районного нотаріального округу за №543 від 30.03.2011 року та витягом про державну реєстрацію прав за №29711263 від 19.04.2011 року. 13 березня 2012 року позивач прописав в вищевказану квартиру громадянина [PERSON], [INFO], підтвердженням чого є прибудинкова книга. Відповідач по справі з червня 2013 року не проживає в даній квартирі, його фактичне місцезнаходження невідоме, підтвердженням чого є довідка, видана Новотавричеською сільською радою Оріхівського району Запорізької області за №379 від 21.12.2015 року. Відповідач з моменту фактичного не проживання у квартирі позивача - понад шість років, не бажає в добровільному порядку здійснити скасування своєї реєстрації за адресою де він не проживає, тому це спонукає [PERSON] скористатись своїм конституційним правом на звернення до суду за захистом своїх прав. Будь-яких домовленостей між ними - позивачем як власником житла та відповідачем, стосовно користування його власністю не існує. В судовому засіданні позивач [PERSON] прохає визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою №4 розташованою за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, село Новотавричеське, вулиця Центральна, будинок №62 внаслідок відсутності понад встановлені строки, оскільки реєстрація відповідача в його квартирі порушує його право власності та є перешкодою в оформленні субсидії на оплату житлово-комунальних послуг. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, по невідомим суду причинам, про час та місце судового засідання був повідомлений своєчасно, у встановлений законодавством спосіб,судовою повісткою з повідомленням, заяву\~ про розгляд справи без його участі не надавав. Звертаючи увагу, що відповідач не зявився, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі чого судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, про що позивач не заперечує. Суд, заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, дійшов до переконання про наявність підстав для \~задоволення позову. Судом в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] є власником квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Оріхівського районного нотаріального округу за №543 від 30.03.2011 року (а.с.3-5) та витягом про державну реєстрацію прав за №29711263 від 19.04.2011 року. (а.с.6). Те, що відповідач зареєстрований за адресою: [INFO] кв.№4, знаходить своє підтвердження згідно домової книги для прописки громадян (а.с.7-9). Факт не проживання відповідача за адресою: [ADDRESS], підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Новотавричеської сільської ради Оріхівського району Запорізької області №379 від 21.12.2015 року, згідно якої [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO], але не проживає з червня 2013 року, місце його проживання не відомо. (а.с.10). Суд вважає, що реєстрація відповідача у зазначеній квартирі перешкоджає власнику у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, а саме оформлення субсидії на оплату житлово-комунальних послуг. Як вбачається зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. На підставі ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав і інтересів осіб. Виходячи із загальних положень права власності, власнику належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Захист права власності регулюється нормами Цивільного кодексу України. Частиною 1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи те, що відповідач понад шість років не проживає за місцем своєї реєстрації у квартирі, яка є власністю позивача, без поважних причин, суд вважає, що він втратив право на користування цим житлом, і позов [PERSON] є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved