Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

06 жовтня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до Першотравенського міського суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 19 травня 2001 між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який був зареєстрований Першотравенським відділом реєстрації актів цивільного стану актовий запис №86. Підставою укладення шлюбу було те, що за довго до укладення шлюбу позивач з відповідачем проживали в цивільному шлюбі та в них 31 березня 2001 року народилась донька [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження, видане Першотравенським ВРАЦС за актовим записом №66. Останнім часом подружні стосунки у них неабияк прохолонули. Кожен з них веде самостійне, відособлене життя. Відповідач перестав займається веденням домашнього господарства, перестала доглядати позивача, прати йому тощо. Також на підставі вище викладеного, за ініціативою відповідача у них часто виникають сварки, що іноді на превеликий жаль бачить дитина, відповідач покинув сімю, забрала речі та переїхала жити до своєї матері. При кожній нашій зустрічі відповідач спричиняє сварку, принижує позивача та лякає тим, що подасть на розлучення . Позивач втомився від таких стосунків, від зневаги і принижень, відсутності поваги. Наголосив, що термін для примирення їм не потрібний, оскільки позивач неодноразово намагався налагодити з жінкою відносини заради доньки, але відповідач всякий раз шукав привід для сварок, докоряв йому в поганому відношенні до неї, а відповідачка в цей час нічого не зробила для того, щоб налагодити нормальне подружнє життя. Кожен намір позивача зберегти сім'ю розбивався об скелю нерозуміння і зневаги в його адресу з боку відповідача. Таким чином, вважає, що подальше збереження сім'ї не має сенсу, тим більше коли його в цій сім'ї принижують і ображають. Просить суд розірвати шлюб між [PERSON] і [PERSON], який був зареєстрований 19 травня 2001 року Першотравенським відділом реєстрації актів цивільного стану за актовим записом № 66. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність. Відповідачка в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та просила залишити їй прізвище Семеха. Виходячи з матеріалів справи, вбачається, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-КИ №120468, 19 травня 2001 року [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], та [PERSON], [INFO], уродженка с.Миколаївка, Петропавлівського району, Дніпропетровської області, зареєстрували свій шлюб за актовим записом №66 у відділі реєстрації актів громадянського стану Першотравенського міського управління юстиції в Дніпропетровській області. Копією свідоцтва про народження серії 1-КИ №118503 виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Першотравенського міського управління юстиції в Дніпропетровській області підтверджується факт того, що у [PERSON] та [PERSON] є спільна дитина - [PERSON], [INFO]. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав: Частиною 2\~статті 3 СК України\~встановлено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до\~ст.112 Сімейного Кодексу України, п.12\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи особливий характер сімейних відносин а також те, що збереження шлюбу можливе лише на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Детально вивчивши й оцінивши мотиви розлучення, повно і всебічно з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, приймаючи до уваги те, що сторони наполягають на розірванні шлюбу, суд вважає, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, причини, що спонукають сторони наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно ч.1 ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягти з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір при пред'явленні позову до суду в розмірі 487,20 гривень.

Outcome: approved