Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

06 липня 2015 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про зміну розміру стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на наступне. Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 30 липня 2010 року з [PERSON] стягнуто на користь позивачки аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, на утримання доньки [PERSON], [INFO], до досягнення нею повноліття. Рішенням Татарбунарського районного суду від 24 квітня 2009 року з [PERSON] стягнуто на користь позивачки аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно на утримання сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], до досягнення старшим сином повноліття. Позивачка вказує, що діти, [PERSON] та [PERSON], проживають разом із нею та знаходяться на її утриманні. У звязку з тим, що син [PERSON] досяг повноліття, стягувати аліменти на його утримання не потрібно. Зважаючи на те, що [PERSON] щомісячно не виплачує аліменти, має нерегулярний, мінливий дохід, позивачка вимушена просити суд стягувати аліменти з відповідача на утримання сина [PERSON] та доньки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 гривень на кожну дитину, що надасть їй можливість, у разі несплати аліментів, отримувати допомогу від держави. Представник позивачки, [PERSON], у судове засідання не зявився, однак надав до суду заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Крім цього, у разі відсутності відповідача просив винести заочне рішення (а.с.24). Відповідач у судове засідання двічі не зявився по невідомим суду причинам, хоча був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи. Суд, зі згоди позивачки, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ЖД №040366 від 22 травня 2007 року (а.с.4) підтверджується, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] 22 травня 2007 року розірвано. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії 1-ЖД №089416 від 22 травня 2007 року (а.с.5), батьками [PERSON], [INFO], є сторони по справі. Згідно свідоцтва про народження серії І-ЖД №369829 від 10 квітня 2002 року (а.с.6), батьками [PERSON], [INFO], є сторони по справі. Копіями виконавчих листів №№2-435/09 та 2-540/10 (а.с.8-9) підтверджується, що з [PERSON], [INFO], стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 10.03.2009 року до повноліття синів, тобто до 18.01.2014 року, але мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; а також на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 25 травня 2010 року до повноліття дочки [PERSON], тобто до 11.05.2025 року, але мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно розрахунку заборгованості по аліментам (виконавчий лист №2-540 від 30.07.2010 року) (а.с.10-11), станом на 01.05.2015 року [PERSON] має загальну заборгованість по аліментам у розмірі: 25 097, 46 грн. Як випливає з розрахунку заборгованості по аліментам (виконавчий лист №2-435 від 24.04.2009 року) (а.с.12-14), станом на 01.05.2015 року [PERSON] має загальну заборгованість по аліментам у розмірі: 42 622, 06 грн. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Згідно виконавчих листів №№2-435/09 та 2-540/10 (а.с.8-9) з [PERSON], [INFO], стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 10.03.2009 року до повноліття синів, тобто до 18.01.2014 року, але мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; а також на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 25 травня 2010 року до повноліття дочки [PERSON], тобто до 11.05.2025 року, але мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи розмір аліментів у твердій грошовій сумі, суд застосовує норми матеріального права, зокрема приписи статей 181,183,184 СК України, згідно яких за загальним правилом розмір аліментів визначається у частці від доходу платника. Визначення аліментів у твердій грошовій сумі можливо лише у передбачених ст.184 СК України випадках, зокрема у випадку якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). В матеріалах справи наявні докази того, що відповідач не має постійного заробітку, не має регулярного доходу. Докази того, що відповідач має інший періодичний заробіток чи отримує частину доходу в натурі в матеріалах справи відсутні, а тому суд вважає, що спосіб і розмір аліментів можливо змінити лише у звязку з тим, що відповідач має мінливий , нерегулярний дохід. Відповідно до статті третьої Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989р., яка ратифікована Україною, Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Оскільки судом встановлено, що відповідач щомісячно не виплачує аліменти, має нерегулярний, мінливий дохід, суд вважає, що необхідно стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі, проте сума зазначена позивачкою в позові має бути зменшена до 200 грн на кожну дитину, у звязку з тим, що доказів того, що відповідач має можливість сплачувати таку суму (по 1000 грн. на кожну дитину), яка значно вище визначеного раніше судом розміру, позивачкою не надано.

Outcome: partial