Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

05.07.2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на час навчання та стягнення додаткових витрат. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 14.01.2000 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] в м. Талнах Красноярського краю, Росія. Згідно рішення Хотинського районного суду Чернівецької області у 2003 році в справі № 2-414/2003 рік шлюб між нею та відповідачем розірвано. Зазначила, що від шлюбу у них з відповідачем народилася донька - [PERSON] , [INFO] , яка проживає біля неї. Зазначила, що з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої доньки рішенням суду стягнуто аліменти, розмір яких на підставі рішення Хотинського районного суду Чернівецької області в справі № 2-230/09 змінено з ? частини заробітку (доходу) на 1/6 частину заробітку (доходу) до стягнення з відповідача, що приблизно становить 6000 гривень. Також зазначає, що на даний час донька [PERSON] являється студенткою 1 курсу факультету іноземних мов Чернівецького національного університету, денної форми навчання, що підтверджується довідкою № 5084 від 26 грудня 2018 року та навчається на договірних умовах. Вказує, що за період з 01.01.2019 року відповідач [PERSON] не надає доньці жодної матеріальної допомоги, а вона вже двічі оплачувала навчання доньки: 14.08.2018 року в сумі 9450,00 гривень, сума комісії - 94,00 гривень та 02.01.2019 року в сумі 9450, 00 гривень, сума комісії 94,50 гривень. Загальна вартість освітньої послуги становить за весь період навчання становить 75600,00 гривень відповідно до договору № 13/3138 від 15 серпня 2018 року. Також зазначає, що вона витрачає кошти на проживання, харчування, засоби гігієни, одяг, придбання канцтоварів, книг та інше для доньки, дані потреби вона намагається забезпечити, а тому у зв`язку і з вищевикладеним є очевидним, що витрати необхідні для виховання та проживання доньки збільшились. Зазначає, що на даний час вона перебуває у важкому матеріальному становищі, розмір її заробітної плати зменшився, також на її утриманні перебуває син - [PERSON] , [INFO] , який являється інвалідом дитинства. При цьому, зазначає, що відповідач припинив надавати їй матеріальну допомогу на виховання спільної дитини, хоча є працездатним, на даний час проживає в Російській Федерації, працює в горно-металургійній компанії «Норильський никель» заполярний філіал рудник «Октябрьский» м. Талнах, Росія, має постійний заробіток, отримував заробітну плату в розмірі 46000 російських рублів, вказана сума їй була відома станом на 2006 рік, а станом на 2019 рік розмір заробітної плати відповідача стрімко зріс і становить 100000 російських рублів згідно курсу гривні по відношенню до російського рубля, також відповідач отримує пенсію в розмірі 20000 російських рублів, на утриманні інших неповнолітніх дітей немає. Тому, підтримуючи вищевикладене, просить стягувати з [PERSON] , [INFO] , що перебуває за адресою: [ADDRESS] , аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 05 липня 2019 року і до закінчення донькою навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. Також просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , що перебуває за адресою: [ADDRESS] аліменти на її користь додаткові витрати на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 37800 гривень. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, але від її представника [PERSON] на адресу суду надійшла заява про слухання справи у його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує щодо винесення в справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності до суду не надав. Відповідно до ст. 280 ч. 1 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням наведених обставин, відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 14.01.2000 року між позивачем та відповідачем [PERSON] в м. Талнах Красноярського краю, Росія було зареєстровано шлюб. Згідно рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 12 червня 2003 року в справі № 2-414/2003 рік шлюб між сторонами розірвано. Як встановлено судом, від шлюбу у сторін є спільна донька - [PERSON] , [INFO] , яка проживає біля позивача, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16 січня 2001 року. Також із копії свідоцтва про народження дитини вбачається, що батьком дитини є [PERSON] , а матір`ю [PERSON] . Відповідно до рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 14.08.2009 року в справі № 2-230/09 розмір аліментів які стягувалися з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] на утримання їхньої спільної доньки [PERSON] до її повноліття було змінено з ? частини заробітку (доходу) на 1/6 частину заробітку (доходу), що приблизно становить 6000 гривень. Відповідно до довідки № 1759 від 08.05.2019 року виданої виконкомом Хотинської міської ради гр. [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] в тому, що до складу її сім`ї входять: донька - [PERSON] , [INFO], та син - [PERSON] , [INFO] Згідно посвідчення серії [NUMBER] Управління праці та соціального захисту населення від 30.05.2017 року вбачається, що син позивачки - [PERSON] є інвалідом та отримує державну соціальну допомогу. Вказаний факт також підтверджується і медичним висновком № 98 Хотинської ЦРЛ від 21.08.2015 року. Згідно довідки з місця роботи Управління освіти вбачається, що позивач працює, проте станом на 2019 рік по відношенню до 2018 року, заробітна плата позивача значно зменшилася. При цьому судом встановлено, що відповідач [PERSON] на даний час проживає в Російській Федерації, працює в горно-металургійній компанії «Норильський никель» заполярний філіал рудник «Октябрьский» м. Талнах, Росія, має постійний заробіток, отримує пенсію,а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання доньки на час навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. Статтею 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтею ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Так, згідно вимог ч. ч. 1, 2 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. На відміну від правовідносин щодо сплати аліментів до досягнення дитиною повноліття, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст. ст. 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру допомоги слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2)доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, згідно з п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягненням дочкою, сином віку який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчатися; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до вищенаведеного спроможність надавати матеріальну допомогу є предметом доказування, а обов`язковою умовою надання батьками утримання повнолітнім дочці чи сину є можливість надання ними матеріальної допомоги. Таким чином, враховуючи вищенаведені обставини, а також твердження позивача про те, що відповідач може сплачувати аліменти, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на час навчання доньки слід задовольнити. Щодо позовних вимог про стягнення додаткових витрат на дитину, судом враховується довідка № 5084 від 26 грудня 2018 року Чернівецького національного університету імені Юрія Федьковича, з якої вбачається, що [PERSON] дійсно є студенткою 1 курсу факультету іноземних мов Чернівецького національного університету імені Юрія Федьковича, денної форми навчання. Відповідно до договору № 13/3138 від 15 серпня 2018 року про надання освітніх послуг між закладом вищої освіти та фізичною особою Чернівецького національного університету імені Юрія Федьковича, вбачається що загальна вартість освітньої послуги яка надається [PERSON] за весь строк навчання становить 75600, 00 гривень, розмір плати за один рік становить 18900,00 гривень. Згідно квитанцій наданих до матеріалів справи вбачається, що позивачем [PERSON] 14.08.2018 року було сплачено кошти за навчання в сумі 9450,00 гривень, сума комісії - 94,00 гривень та 02.01.2019 року в сумі 9450, 00 гривень, сума комісії 94,50 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. У пунктах 18, 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 зазначено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазначені або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Таким чином, виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача додаткових витрат в розмірі 37800 гривень знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, та підлягають задоволенню. Крім того, судом враховується те, що відповідач є молодою, працездатною особою, на утриманні інших неповнолітніх дітей немає, а тому батько дитини має можливість і зобов`язаний утримувати дитину матеріально та нести витрати на її розвиток, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути додаткові витрати у розмірі 37800 гривень. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі в розмірі 1536,80 гривень, враховуючи те, що позивач на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при пред`явленні до суду позову про стягнення аліментів.

Outcome: partial