Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

04 травня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , просив стягнути з [PERSON] борг у сумі 8000 дол. США, що станом на 26.04.2018 року еквівалентно 210164,36 грн., борг за користування коштами від простроченої суми з урахуванням індексу інфляції у розмірі 28427,42 грн., 3% річних у розмірі 7080,30 грн. та судові витрати у розмірі 2456,72 грн. Свої вимоги [PERSON] обґрунтував тим, що в лютому 2017 року на підставі доручення від 06.03.2017 року він передав автомобіль марки РЕUGЕОТ 407, реєстраційний номер [NUMBER] , 2005 року випуску (далі - автомобіль) [PERSON] для продажу за 8000 дол. США. 22.03.2017 року [PERSON] виконав його доручення, оскільки продав автомобіль [PERSON] . Однак, кошти за проданий автомобіль [PERSON] йому не повернув (а.с. 1-4). Ухвалою суду від 30 травня 2018 року позовна заява залишена без руху (а.с.21), оскільки [PERSON] не надав до позову докази що підтверджують обставини, на яких ґрунтуюся позовні вимоги, зокрема: - довіреність від 06.03.2017 року, згідно якої [PERSON] уповноважив [PERSON] продати автомобіль за 8000 дол. США; - доказ проте, що 22.03.2017 року [PERSON] продав автомобіль за 8000 дол. США. Крім того, з матеріалів доданих до позовної заяви встановлено, що власником автомобіля є [PERSON] , тому [PERSON] не є належним позивачем. 21 червня 2018 року [PERSON] звернувся до суду клопотанням про усунення виявлених недоліків та позовною заявою від імені [PERSON] в якості представника (24-47). Ухвалою суду від 13 липня 2018 року позовна заява прийнята до розгляду та призначено підготовче судове засідання на 03 серпня 2018 року (а.с.50). В підготовче судове засідання призначене на 03 серпня та 05 жовтня 2018 сторони по справі не з`явилися. Ухвалою суду від 05 жовтня 2018 року закінчено підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті на 31 жовтня 2018 року ( а.с.65). Крім того, ухвалою суду від 05 жовтня 2018 року визнано явку позивача [PERSON] в судове засідання обов`язковою (а.с.66). Судове засідання відкладено на 19 грудня 2018 року у зв`язку з неявкою сторін по справі (а.с.72). 19 грудня 2018 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду з клопотанням, згідно якого долучив до справи копію свідоцтва про смерть позивача [PERSON] , який помер [INFO] ( а.с.84). Ухвалою суду від 19 грудня 2018 року провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості та штрафних санкцій, зупинено у зв`язку із смертю позивача [PERSON] до залучення до участі у справі правонаступника (а.с. 91, 92). Після отримання від нотаріуса копії спадкової справи щодо померлого позивача [PERSON] , суд виніс ухвалу від 15 жовтня 2019 року про поновлення провадження у справі та призначив судове засідання на 20 грудня 2019 року (а.с.157). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в позові та пояснив, що він звернувся з позовом до суду після смерті [PERSON] спочатку в якості позивача, а потім в якості представника позивача, оскільки вважає себе єдиним спадкоємцем батька. Документальних доказів про те, що відповідач [PERSON] був зобов`язаний продати автомобіль, якій належав його батьку за 8000 дол. США та повернути кошти у нього не має, оскільки це була усна домовленість між ним та відповідачем. Просив позов задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися. Заслухавши представника позивача та вивчивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , будучи власником автомобіля марки РЕUGЕОТ 407, 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] на підставі Свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER] , 06 травня 2016 року надав [PERSON] та [PERSON] нотаріально посвідчену довіреність, згідно якої уповноважив продати автомобіль за ціною та на умовах за їх розсудом. Дана довіреність надана з правом передоручення строком на три роки та дійсна до 06 травня 2019 року (а.с. 5, 31). Згідно копії довіреності НВО №682346 від 06 травня 2016 року посвідченої приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Бочаровою С.В. вбачається, що [PERSON] діючи від імені [PERSON] уповноважив [PERSON] та [PERSON] продати за ціною та на умовах за їх розсудом автомобіль марки РЕUGЕОТ 407, 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , який на підставі Свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER] належить [PERSON] . Дана довіреність надана без права передоручення та дійсна до 06.05.2019 року (а.с.32). Згідно копії листа регіонального сервісного центру в м. Києві від 02.11.2017 року вбачається, що на підставі договору купівлі-продажу від 22.03.2017 року [PERSON] діючи на підставі довіреності НВО №682346 від 06 травня 2016 року посвідченої приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Бочаровою С.В. зняв з обліку автомобіль марки РЕUGЕОТ 407, 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] та перереєстрував на ім`я [PERSON] (а.с.11). Згідно копії договору купівлі-продажу від 22.03.2017 року [PERSON] в особі [PERSON] за дорученням продав [PERSON] автомобіль марки РЕUGЕОТ 407, 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , за 141550 гривень 28 копійок ( а.с.44). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] помер [INFO] (а.с.85, 122). Статтею 13 ЦК України визначено, що цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Відповідно до частини четвертої статті 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно до пункту шостого, частини першої, частини другої статті 248 ЦК України представництво за довіреністю припиняється у разі: смерті особи, яка видала довіреність. З припиненням представництва за довіреністю втрачає чинність передоручення. Відповідно до пунктів першого, одинадцятого частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є: верховенство права; неприпустимість зловживання процесуальними правами. Враховуючи вищевказані обставини та положення норм матеріального і процесуального права, судом встановлено, що 04 травня 2018 року [PERSON] безпідставно звернувся до суду в якості позивача та 21 червня 2018 року безпідставно звернувся до суду в якості представника позивача з даним позовом, посилаючись на те, що він представляє інтереси [PERSON] на підставі довіреності та передоручення від 06 травня 2017 року, не дивлячись на те, що представництво за довіреністю припинило свою чинність ще [INFO] у зв`язку із смертю [PERSON] . Відповідно до пункту другого частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо: позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи. Оскільки, під час звернення до суду [PERSON] приховав факт смерті свого батька [PERSON] і про це суду стало відомо лише під час розгляду справи по суті, тому суд був позбавлений можливості винести ухвалу про залишення позову без розгляду у відповідності до пункту другого частини першої статті 257 ЦПК України. Тверджень [PERSON] про те, що він має право на отримання 8000 дол. США за проданий автомобіль, який належав його померлому батьку, оскільки він є єдиним спадкоємцем, суд не приймає до уваги з наступних підстав. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Із матеріалів справи вбачається, що у відповідності до договору купівлі-продажу від 22.03.2017 року [PERSON] в особі [PERSON] за дорученням продав [PERSON] автомобіль марки РЕUGЕОТ 407, 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , за 141550,28 копійок ( а.с.44). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] помер [INFO] (а.с.85, 122). Таким чином на момент відкриття спадщини, тобто на день смерті [PERSON] , який помер [INFO] у власності останнього не перебував автомобіль марки РЕUGЕОТ 407, 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , тобто це майно не входило до складу спадщини, що підтверджується постановою про відмову у вчинення нотаріальної дії від 12 січня 2019 року (а.с.136). Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] не надав належних і достовірних доказів про те, що [PERSON] зобов`язаний був після продажу автомобіля сплатити йому 8000 дол. США, крім того не надав належних і достовірних докази про те, що [PERSON] після продажу автомобіля, тобто після 22.03.2017 року не сплатив [PERSON] 141550 гривень 28 копійок до дня смерті останнього, тобто до [INFO] . Таким чином, встановлені судом обставини в своїй сукупності вказують на необґрунтованість вимог [PERSON] , який безпідставно звернувся з позовом до суду в якості представника позивача від імені [PERSON] , який помер [INFO] , а тому у задоволенні позову слід відмовити в зв`язку з недоведеністю. Оскільки, суд відмовив у задоволенні позову, тому у відповідності до пункту другого частини другої статті 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору слід віднести за рахунок [PERSON] .

Outcome: dismissed