Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-08 00:00:00

05 червня 2020 року позивач [PERSON] звернулася до Орджонікідзевського районного суду\~\~міста Маріуполя з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених позовних\~\~вимог позивачка посилалась на те, що вони з відповідачем 06 липня 2016 року уклали шлюб, який було зареєстровано в Орджонікідзевському районному у місті Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про що складено відповідний актовий запис № 234. Позивач зазначив, що шлюбні відносини між подружжям припинені фактично з 2018 року, через відсутність взаєморозуміння, несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя. Сумісне господарство не ведеться, разом не мешкають, дітей від шлюбу не мають, вважає що подальше збереження сім`ї не можливо.\~ Позивач [PERSON] та її представник адвокат Румеліотіс В.В. до судового засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти розірвання шлюбу. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 липня 2016 \~року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Орджонікідзевським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, 06 липня 2016 року, актовий запис № 234. Відповідно до положень\~ст. 51 Конституції України, ч.1\~ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 2 ст.\~18, п. 3 ст.\~51, ч. 3 ст.\~56, ч.1 ст.110 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя. Відповідно до\~ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне\~\~життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б\~\~інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд дійшов до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально, тому подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Відповідно до ч.1\~ст. 110 СК України, один\~із подружжя має право на звернення до суду з позовом\~\~про розірвання шлюбу. Враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч.2\~ст. 110 СК України, суд\~\~вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити,\~\~оскільки позовні вимоги\~\~є обґрунтованими\~\~і такими, що не суперечать закону та не порушують права інших осіб. У відповідності до\~ст. 113 СК України, особа, яка\~\~змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити\~\~своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.8\~ст. 294 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище чоловіку та дружині залишити без змін. Згідно із ч. 1\~ст. 136 ЦПК України, п.9 ч.1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивачка звільнена\~від сплати судового збору\~. Зокрема, відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 840,80 гривень..\~\~ На підставі\~\~ст. ст.\~110,\~112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved