Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

05.07.2018 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що\~[PERSON] є власником житлового\~будинку №\~12\~по вул.. Авангардна\~в м.\~Апостолове,\~Апостолівського району,\~Дніпропетровської області. В будинку\~було зареєстровано\~відповідача за\~даним позовом. З 2004\~року відповідач\~в будинку\~не проживає,\~не сплачує\~комунальні платежі,\~не отримує\~кореспонденцію,\~особистих речей\~в будинку\~не має\~і взагалі\~даним житловим\~приміщенням не\~цікавляться,\~перешкод в\~користуванні житловим\~приміщенням позивач\~не чинила. Весь тягар по підтриманню будинку в належному стані та сплаті комунальних послуг лежить на позивачці, тому на підставі вище вказаного просить позов задовольнити. Позивач\~ в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до частини другої\~статті 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно вимог\~ст. 280 ЦПК України\~суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про слухання справи, не сповістив суд про причини своєї відсутності. Суд,\~\~дослідивши матеріали\~справи,\~вважає,\~що позов\~підлягає задоволенню з наступних підстав.\~ Згідно\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Згідно зі\~ст. 29 ЦК України\~місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. За твердженням ч. 1\~ст. 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч. 1\~ст. 383 ЦК України\~власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до\~ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до\~ст. 405 ЦК України\~член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. Суд враховує, що відповідно до\~ст.\~3\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні» реєстрація - це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України Згідно зі\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України»\~зняття з реєстрації місця проживання здійснюється\~\~в день звернення особи на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку № 12 по вул.. Авангардна в м. Апостолове, Апостолівського району, Дніпропетровської області, що підтверджується відповідним договором дарування (а.с. 14-15), та відповідною домовою книгою від 14.10.1974 року (а.с. 11-13). З акту депутатського обстеження від 04.07.2018 року встановлено, що за адресою: вул.. Авангардна, 12, м. Апостолове, Апостолівського району, Дніпропетровської області, відповідач [PERSON] зареєстрований, однак не проживає з 05.02.2004 року, спільне господарства не веде, не допомагає матеріально (а.с. 10). Відповідно довідки виконавчого комітету Апостолівської міської ради від 02.07.2018 року № 506, [PERSON] з 05.02.2004 року зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с. 9). Письмовими поясненнями [PERSON] від 23.09.2018 року підтверджено, те що [PERSON] приписаний за адресою: вул.. Авангардна, 12, м. Апостолове, Апостолівського району, Дніпропетровської області з 05.02.2004 року, за весь період не надавав допомоги своїй матері [PERSON] Судом встановлено. що відповідач [PERSON] з 05.02.2004 року за вищевказаною адресою не проживає, однак прописаний, тому суд приходить до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст. ст.\~71,\~72 ЖК України\~при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шести місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору\~судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач не проживає за місцем реєстрації більше ніж шість місяців, тому він повинен бути визнаний таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.

Outcome: approved