Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

06.11.2017 р. позивач у власних інтересах та інтересах своєї матері [PERSON], 1936 р.н., звернувся у суд з позовом до відповідача, у якому просить стягнути з останнього 16422,17 грн. заборгованості, з яких у його користь - 7801,80 грн. суму боргу з індексом інфляції за грудень 2012 - квітень 2017 рр. (3680,10?2,12) та 466,25 грн. трьох процентів річних за травень 2013 - вересень 2017 р., а також у користь [PERSON] - 7766,84 грн. суми боргу з індексом інфляції (3516,90?2,18) за травень 2013 - серпень 2017 рр. та 487,28 грн. трьох процентів річних за травень 2013 - вересень 2017 рр. В обґрунтування позову покликається на те, що 13.12.2012 р. рішенням суду стягнуто з відповідача у його користь 3680,10 грн. завданої шкоди, з яких 680 грн. становила матеріальна, а 3000 грн. - моральна. 20.05.2013 р. рішенням цього ж суду стягнуто з відповідача у користь [PERSON] 3287,49 грн. завданої шкоди та 229,41 грн. судових витрат. Зазначив, що у квітні 2017 р. відповідач частково сплатив йому 300 грн. у рахунок погашення заборгованості. Вказав, що за період грудня 2012 - квітня 2017 р. сума боргу з індексом інфляції склала 7801,80 грн., а три проценти річних становлять 487,28 грн. Натомість аналогічна заборгованість відповідача перед [PERSON] за період травень 2013 - вересень 2017 рр. склала 7666,84 грн. та 466,25 грн. відповідно. Посилаючись на приписи ст. 625 ЦК України просить стягнути з відповідача дані кошти у судовому порядку, а також понесені витрати на сплату судового збору у сумі 640 грн. 25.01.2018 р. сторони у судове засідання не з'явилися. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судові засідання 21.12.2017 та 25.01.2018 рр. не з'явився, заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності не подавав. При цьому, відповідачем не було подано відзив на позов та будь-яких інших доказів. На підставі ст.ст. 259, 280-281 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. Згідно вимог ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 13.12.2012 р., що набрав законної сили 29.12.2012 р., [PERSON] визнано винним за ч. 2 ст. 125 КК України та засуджено до покарання у виді 850 грн. штрафу, а також задоволено цивільний позов [PERSON] про стягнення 680,10 грн. матеріальної шкоди та 300 грн. - моральної. Рішенням цього ж суду від 20.05.2013 р. задоволено позов [PERSON] та стягнуто з [PERSON] 1400 грн. боргу, 1551 грн. заборгованості з урахуванням індексу інфляції, 336,49 грн. трьох процентів річних, всього 3287,49 грн., а також судові витрат у розмірі 229,41 грн. В силу приписів ч. 6 ст. 82 ЦПК України дані обставини доказуванню не підлягають. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. При цьому частинами 2 та 3 вказаної статті, визначено, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього кодексу та має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. В п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України зазначено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Отже, із аналізу вказаних норм, суд приходить до висновку, що правовідносини, які виникли між сторонами по справі, регулюються нормами зобов'язального права, встановленими в книзі 5 Цивільного кодексу України. Відшкодування заподіяної злочином майнової та моральної шкоди є грошовим зобов'язанням (правова позиція Верховного суду України № 113цс14 від 01.10.2014 року). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входить до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Оскільки до цього часу відповідач не виконав своїх зобов'язань за вище вказаними рішеннями суду, на підставі ст. 625 ЦК України позивач має право вимагати від відповідача сплатити інфляційні втрати за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми. Згідно відомостей Державної служби статистики України, індекс інфляції за грудень 2012 р. становив 100,2%; за 2013 р. - 100,5%; за 2014 р. - 124,9%; за 2015 р. - 143,3%; за 2016 р. - 112,4%; за січень-серпень 2017 р. - відповідно 101,1%; 101,0%; 101,8%; 100,9%; 101,3%; 101,6%; 100,2%; 99,9%. За період прострочення суми боргу 3680,10 грн. з грудня 2012 р. по квітень 2017 рр. індекс інфляції склав 2,12, отже сума боргу з інфляційним збільшенням становить 7801,80 грн. Натомість за період прострочення суми боргу 3516,90 грн. з травня 2013 р. по серпень 2017 р. індекс інфляції становив 2,18, отже сума заборгованості з інфляційним збільшенням складає 7666,84 грн. У свою чергу за період прострочення суми боргу 3680,10 грн. (грудень 2012 - квітень 2017 рр.) кількість прострочених днів складає 1611, отже три проценти річних становитимуть 487,28 грн. (3680,10/365*1611*0,03). За період прострочення суми боргу 3516,90 грн., з травня 2013 р. по серпень 2017 р., минуло 1613 днів прострочення, відтак три проценти річних становитимуть 466,25 грн. Викладене вище свідчить про обґрунтованість позовних вимог та розрахунків позивача, відтак позов підлягає повному задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь [PERSON] слід стягнути судовий збір у сумі 640 грн.

Outcome: approved