Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

06.03.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами 04.03.2011 року та зареєстрований Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 167; стягнути судовий збір. При цьому позивач посилається на те, що 04.03.2011 року між сторонами зареєстровано шлюб, за період якого у них народився син [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Оскільки, примирення подружжя неможливе, позивач змушена звернутися до суду із позовом. До судового засідання позивач [PERSON] не з'явилася, повідомлялася належним чином, до суду надано заяву, в якій позивач підтримує вимоги про розірвання шлюбу, та просить справу розглядати за її відсутності, після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище Торган. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, повідомлявся належним чином. До суду надано заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 04.03.2011 року [PERSON] та [PERSON] /до шлюбу Торган/ уклали шлюб, який зареєстрований Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 167, що вбачається із свідоцтва про шлюб серії 1-ЖД № 142815 /а.с. 4/. 24.06.2011 року народився [PERSON], актовий запис № 1224, що слідує із свідоцтва про народження серії І-ЖД № 516279, виданого Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Батьками у свідоцтві вказані сторони по справі /а.с. 8/. Шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються з червня 2016 року, спільного господарства сторони на теперішній час не ведуть, спорів стосовно визначення місця проживання сина, його утримання та поділу спільного майна на теперішній час сторони не заявляють. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім'ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім'ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. За таких обставин, з урахуванням того факту, що відповідач визнав позовні вимоги та просить позов задовольнити, а також враховуючи, що подружжя наполягає на розірвані шлюбу, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved