Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

05 лютого 2014 року (згідно з датою на штампі поштового відділення) [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину, утримання на дружину до досягнення дитиною трьох років. Позивач просить суд розірвати шлюб, зареєстрований між сторонами 14 травня 2011 року виконкомом Ятранівської сільської ради Уманською району Черкаської області, актовий запис за № 2, та стягнути з відповідача на її користь аліменти на сина [PERSON], [INFO], в розмірі 400 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття, і аліменти на її утримання в сумі 300 грн. до досягнення дитиною 3-х років. Позивач посилається на те, що сторони зареєстрували шлюб, в якому в них [INFO] народився син [PERSON]. Спільно сторони проживали до кінця січня місяця 2013 року, а потім їх сім'я розпалася і позивач стала з дитиною проживати у своїх батьків в [ADDRESS], а відповідач - у своєї матері в м. Умані. У подальшому спільне подружнє життя не представляється можливим, так як між ними втрачена взаємоповага, а зберігати шлюб юридично не є доцільним. Протягом року, починаючи з січня місяця 2013 року, відповідач дитину не провідує і ніякої матеріальної допомоги не надає, тому позивач вимушена звернутися із цим позовом до відповідача. Спільно нажитого майна в сторін немає. Враховуючи, що відповідач не працює постійно, має тимчасові заробітки та схильний до приховування своїх доходів, то відповідно до ст. 184 СК України, вважає необхідним визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі як на утримання дитини, так і на її утримання. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала повністю, просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, оскільки вважає, що шлюб існує формально, сім'я розпалась остаточно і не може бути відновлена, а подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, а також стягнути з відповідача аліменти на сина [PERSON] і кошти на її утримання у твердій грошовій сумі. Після розірвання шлюбу бажає відновити своє дошлюбне прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем та стягнення з нього аліментів на сина [PERSON] та матір дитини у вказаному позивачем розмірі. Спору щодо місця проживання сина в сторін немає. Відповідач підтвердив, що сторони не живуть разом і відновлення шлюбних відносин є неможливим. Сторони заперечили проти надання їм строку для примирення. Заслухавши думку сторін, суд вважає, що рішення про задоволення позову в справі можливо ухвалити відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у зв'язку з визнанням відповідачем позову без подальшого з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, і суд приймає таке визнання позовних вимог. Нормами статей 10, 31 ЦПК України передбачено, що відповідач розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд і має право визнати позов повністю або частково. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У частині 1 ст. 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації відповідно до закону. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ст. 191 СК України). Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Статтею 80 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) одного з подружжя, яка буде стягуватися як аліменти на другого з подружжя, визначається судом. На підставі наведеного вище, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача суд присуджує понесені останнім і документально підтверджені судові витрати на оплату судового збору за вимогою про розірвання шлюбу та правової допомоги. Оскільки судом задовольняються вимоги позивача майнового характеру про стягнення аліментів, то суд визначає суму судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь держави, на підставі норм підпункту 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», п. 3 ч. 1 ст. 80 ЦПК України та ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік», в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved