Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

05 лютого 2021 року, [PERSON] звернувся до суду з позовом до ДП «Дослідне господарство «Чернігівське» Інституту садівництва Національної академії аграрних наук України», в якому просить стягнути з відповідача нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 33249,99 грн. Позов мотивує тим, що з 22.05.2019 року працює на посаді сторожа в ДП «Дослідне господарство «Чернігівське» Інституту садівництва Національної академії аграрних наукУкраїни. В період з березня 2020 по грудень 2020 року відповідачем заробітна плата не виплачувалсь, сума заборгованості складає 33249,99 грн. В судове засідання позивач не з`явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши про підтримання позовних вимог. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день та час розгляду справи була повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи та відзиву на позов до суду не надав. Суд визнав можливим проводити розгляд справи у відсутності нез`явившихся учасників справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши обставини справи, судом встановлено наступне. [PERSON] перебуває у трудових відносинах з ДП «Дослідне господарство «Чернігівське» Інституту садівництва Національної академії аграрних наук України» з 22.05.2019 року та займає посаду сторожа. Згідно довідки, про невиплачену заробітну плату, заборгованість підприємства по виплаті заробітної плати перед [PERSON] складає 33249, 99 грн за період з березня 2020 року по грудень 2020 року. Таким чином, борг по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі у відповідача перед позивачем складає 33249,99 грн. Заперечень з цього приводу відповідачем не надано. Згідно ст. 43 Конституції України,- кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Відповідно до статті 115 КЗпП України- заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці»- працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. З огляду на викладене, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про виплату заборгованості заробітної плати [PERSON] , то порушене право позивача підлягає захисту та суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Оскільки позов підлягає задоволенню, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved