Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

04 січня 2017 року до суду із позовною заявою звернувся [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. В позовній заяві зазначено, що 12 лютого 2014 року [PERSON] під розписку взяв в борг у [PERSON] грошові кошти у розмірі 15\~000 доларів США 00 центів, що станом на день подання позову еквівалентно 387\~000 грн. 00 коп. за відповідним курсом ПАТ «Приватбанк» 25,8 грн. за 01 долар США. Кінцевий термін повернення позики до 03 лютого 2016 року. Також, 12 лютого 2014 року між Позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до умов якого останній зобовязався відповідати перед позивачем за виконання [PERSON] зобовязань, які виникли на підставі розписки від 12 лютого 2014 року. Договором поруки було встановлено відповідний розмір, по якому [PERSON] зобовязався відповідати за виконання [PERSON] його зобовязання з повернення боргу, а саме в розмірі 300 грн. У звязку з тим, що в строк для повернення коштів, які було отримано [PERSON] на підставі розписки, останній не повернув, [PERSON] звернувся до [PERSON] з відповідним повідомленням про повернення коштів, в розмірі відповідно у якому останній поручився за [PERSON] Однак, [PERSON] проігнорував дане повідомлення та на даний час грошові кошти не повернув. На сьогоднішній день відповідач [PERSON] своїх зобовязань не виконав, борг не повернув, про що свідчить наявний у позивача оригінал вищезазначеної розписки. Відповідно до розписки [PERSON] було взято на себе зобовязання із щомісячного погашення суми позики у розмірі 625 доларів США, але в будь-якому випадку до повного повернення строком не пізніше 03 лютого 2016 року. На момент звернення до суду з позовом, у [PERSON] перед позивачем існує заборгованість, розмір якої складає 15\~000 доларів США 00 центів, що по курсу Національного банку України на день подання цього позову становить 387\~000 грн. 00 коп. З огляду на вищевикладене, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму основного боргу в розмір 387\~000 грн. 00 коп., 3 % річних в розмірі 4\~389 грн. 00 коп. та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму поруки в розмірі 300 грн. 00 коп. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] вимоги позовної заяви підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні вимоги позову визнав у повному обсязі та не заперечував щодо його задоволення. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. На адресу суду від останнього надійшла заява, у якій зазначив, що не погоджується з позовними вимогами [PERSON], оскільки, вважає, що нікому нічого не винен. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази у їх сукупності, вислухавши пояснення сторін, дійшов висновку про задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Як було встановлено судом, що 12 лютого 2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, у відповідності до якого, [PERSON] отримав від [PERSON] кошти у розмірі 15 000 доларів США, та які зобовязався повернути до 03 лютого 2016 року та має виплачувати щомісяця суму в розмірі 625 доларів США та залишок суми зобовязався виплатити до 03 лютого 2016 року. На підтвердження укладення вищезазначеного договору позики та його умов відповідачем [PERSON] 12 лютого 2014 року було надано розписку (а.с. 7). На момент розгляду цивільної справи борг за договором позики від 12 лютого 2014 року становить 387 000 грн. 00 коп. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно ст. 525 ЦК України не допускається одностороння відмова від виконання зобовязання, крім випадків, передбачених законом або договором. У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлений договором. Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи наведене вище, позивач, як позикодавець, має право вимагати повернення боргу. [PERSON], як позичальник, в порушення взятих на себе зобовязань, позику в розмірі 15 000 доларів США, що станом на 07 жовтня 2016 року еквівалентно 387 000 грн. 00 коп. за договором позики від 12 лютого 2014 року, не повертає, тому зазначена сума підлягає стягненню на користь позивача. Також, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь позивача 3 % річних в розмірі 4 389 грн. 00 коп., оскільки [PERSON] було прострочено виконання грошового зобовязання. Згідно ст. 553 ЦПК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. 12 лютого 2014 року між [PERSON] (кредитор) та [PERSON] (поручитель) було укладено договір поруки, відповідно до умов якого поручитель зобовязується перед кредитором відповідати за виконання [PERSON] по його зобовязанням, що виникли з приводу розписки від 12 лютого 2014 року. Поручитель відповідає перед кредитором в разі несвоєчасного повернення боржником позики, грошовими коштами в розмірі 300 грн. 00 коп. (а.с. 9). З огляду на вищевикладене, з [PERSON], як солідарного боржника за договором позики від 12 лютого 2014 року на користь позивача слід стягнути заборгованість в розмірі 300 грн. 00 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідачів на користь позивача слід стягнути 3 913 грн. 89 коп. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved