Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-24 00:00:00

05.11.2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог служба у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, перераховуючи аліменти на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадбанку України. Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] проживали разом без реєстрації шлюбу, [INFO] у сторін народилась донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18.11.2009 року. Відповідач [PERSON] проживає окремо за адресою: [ADDRESS] . Як мати ухиляється від належного виконання свого батьківського обов`язку, а саме з донькою не спілкується, зовсім не цікавиться життям та розвитком дитини, не забезпечує її матеріально, контакту не шукає, не бере участі у її вихованні. На підставі викладеного позивач просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] та стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, перераховуючи аліменти на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадбанку України. Рух справи у суді Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06.11.2019 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 06.11.2019 року судом зроблено запит до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області щодо місця реєстрації відповідача. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.11.2019 року в порядку забезпечення доказів по справі зобов`язано орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області надати висновок про доцільність (недоцільність) позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18.02.2020 року визнано обов`язковою явка в підготовче судове засідання відповідача [PERSON] .. 17.03.2020 року на адресу суду з органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області надійшов висновок від 12.03.2020 року №02/15-29-6517/665 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . В підготовче судове засідання представник позивача не зявився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує посилаючись на обставини які зазначені в позові. В підготовче судове засідання відповідач не зявилась, але надала заяву, з якої вбачається, що не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . В підготовче судове засідання представник служби у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради не зявилась, але надала заяву про розгляд справи у її відсутність, висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради від 12.03.2020 року №02/15-29-6517/665 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] підтримує. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] проживали разом без реєстрації шлюбу, [INFO] у сторін народилась донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18.11.2009 року. Відповідно до акту від 30.09.2019 року та довідки ОСББ «Южное» від 01.10.2019 року №146 за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , неповнолітня дитина [PERSON] мешкає разом з батьком за вказаною адресою (а.с.8, 14). Згідно довідки Білгород-Дністровської загальноосвітньої школи І-ІІІ степенів №11 Одеської області від 08.09.2019 року №158 неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] навчається в 4-Б класі ЗОШ №11, навчанням, перевіркою домашнього завдання, спілкуванням з учителями, успіхами, займається та цікавиться лише батько [PERSON] (а.с.11). Відповідно до довідки КНП «Білгород-Дністровський Центр первинної медико-санітарної допомоги» Білгород-Дністровської міської ради від 08.10.2019 року №398 в інтересах дитини за медичним обслуговуванням, проведенням профілактичних щеплень, медичними процедурами звертались батько та бабуся дитини [PERSON] , [PERSON] (а.с.13). Позивач [PERSON] працює на посаді комірника в ПП «Будпостач», за місцем праці зарекомендував себе з позитивної сторони (а.с.9, 17), на обліку лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, що підтверджується довідками КНП «Білгород-Дністровська міська багатопрофільна лікарня» Білгород-Дністровської міської ради №740 від 07.10.2019 року та №875 від 07.10.2019 року (а.с.15, 16). За інформацією Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області від 06.12.2019 року №42/М-2055 відповідач [PERSON] фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . За місцем проживання відповідач [PERSON] зарекомендувала себе з негативної сторони, на її поведінку до селищної ради надходили усні скарги щодо зловживання алкогольними напоями, вчинення нею сімейних скандалів, на її суспільно-небезпечну поведінку та аморальний спосіб життя Відповідно до акту обстеження умов проживання складеного начальником служби у справах дітей Ковельської районної державної адміністрації та уповноваженими особами Люблинецької селищної ради від 25.02.2020 року, відповідач [PERSON] проживає в будинку співмешканця [PERSON] , санітарно-гігієнічні умови проживання незадовільні, температурний режим не відповідає нормі, умови проживання та виховання дитини не створені. Відповідач [PERSON] попереджена про відповідальність за невиконання батьківських обов`язків відповідно до ст.184 КУпАП. У заяві від 02.03.2020 року написаної в присутності відповідальних осіб служби у справах дітей Ковельської районної державної адміністрації та Люблинецької селищної ради Ковельського району, відповідач [PERSON] не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно її неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради від 12.03.2020 року №02/15-29-6517/665 доцільно позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.65-66). Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч.4 ст.155 СКУкраїни, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, в тому числі за ст. 164 Сімейного Кодексу України - підставою позбавлення батьківських прав. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Чинне законодавство зазначає, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Відповідно до статті 165 Сімейного кодексу України, з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Європейський суд з прав людини в контексті статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, серед іншого зазначив, що головним критерієм при вирішенні таких справ є інтереси дитини, розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин, і відповідне рішення має підкріплюватись достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини (пункт 49 рішення від 18 грудня 2008 року в справі «Савіни проти України»). Також практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Способи та методи ухилення від обов`язку з виховання та утримання дитини зазначено в постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року в п.16: «Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, треба розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками». Зважаючи на те, що під час розгляду даної справи судом встановлено, що відповідач [PERSON] як мати не цікавиться життям дитини, не приймає участі в її вихованні та утриманні, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, навчання та підготовку до самостійного життя, жодних спроб на відновлення відносин з донькою не робила, а навпаки направила на адресу суду згоду про позбавлення її батьківських прав відносно неповнолітньої доньки, тобто вона свідомо відмовилась приймати участь в житті своєї дитини, тому суд застосовує крайню міру, позбавивши [PERSON] батьківських прав, проте з урахуванням конкретних обставин даної справи, зазначена міра є виправданою, з огляду на необхідність захистити інтереси та права неповнолітньої дитини. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Частиною 3 ст.166 СК України встановлено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Пунктами 1-3 ч.1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Згідно з ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи відсутність інформації щодо майнового стану відповідача та те, що позбавлена батьківських прав особа не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини, а також те, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину, суд не вбачає підстав для звільнення відповідача від обов`язку щодо утримання дитини, а тому вважає за необхідне вирішити питання щодо стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дати пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття, перераховуючи аліменти на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадбанку України. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому суд вважає за доцільне відповідно до ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача [PERSON] судовий збір у розмірі 840,80 грн. в дохід держави.

Outcome: approved