Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

05.01.2016 р. до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. У позовній заяві, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «КРЕДОБАНК» загальну суму заборгованості за Кредитним договором у розмірі - 2148,21 (Дві тисячі сто сорок вісім гривень 21 копійка) гривень; стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «КРЕДОБАНК» судовий збір у розмірі 1 218,00 (одна тисяча двісті вісімнадцять, 00 коп.) гривень. Свої вимоги мотивує тим, що 25.06.2014 року між Публічним акціонерним товариством «КРЕДОБАНК та [PERSON] (далі - Відповідач) був укладений Кредитний договір № 20/14 (далі - Кредитний договір), згідно якого Банк зобов'язався видати кредит у сумі 6 230,48 грн. на строк до 25.06.2015 року, а Відповідач зобов'язався повернути Банку кредит у повному обсязі і в терміни, передбачені цим Договором. Банк свої зобов'язання за Кредитним договором виконав, однак станом на 18.11.2015 року заборгованість [PERSON] перед ВАТ «КРЕДОБАНК» за кредитом згідно Кредитного договору, складає - 2 148,21 грн. з яких:1 557,59 грн. - неповернена сума кредиту; 109,42 грн. - прострочені відсотки; 481,20 грн. - сума пені; На підставі наведеного позивач у позовній заяві просить суд задоволити заявлені позовні вимоги. Представник позивача в судове засідання не з'явився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказує про те, що позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, обґрунтованих клопотань про відкладення такого, суду не надав, в силу положень ст. 169 ЦПК України, а також беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. У відповідності із ст. 224 ЦПК України, суд вважає за доцільне не проводити судового розгляду при заочному розгляді справи. Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, повно та всебічно дослідивши всі докази у справі у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що обставини на які покликається позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених ним позовних вимог знайшли своє підтвердження у представлених суду доказах. Так, судом встановлено, 25.06.2014 року між Публічним акціонерним товариством «КРЕДОБАНК та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 20/14, згідно якого Банк зобов'язався видати кредит у сумі 6 230,48 грн. на строк до 25.06.2015 року, а Відповідач зобов'язався повернути Банку кредит у повному обсязі і в терміни, передбачені цим Договором. Відповідно до пункту 7.1 Кредитного договору, договір набуває чинності з дня підписання його обома сторонами та діє до повного виконання ними своїх зобов'язань. Згідно пунктів 4.1 та 4.2 Кредитного договору, позичальник зобов'язаний повернути Банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни передбачені Договором. Погашення кредиту може здійснюватися шляхом безготівкових перерахунків або внесенням готівки в касу Банку. Відповідно до пунктів 5.1 та 5.2 Кредитного договору, за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за цим Договором Позичальник, крім відшкодування збитків, сплачує пеню в розмірі подвійної процентної ставки, вказаної в пункті 3.1 цього Договору, але не менше однієї гривні за кожний день прострочення. За невиконання взятих на себе зобов'язань по поверненню кредиту Позичальник, крім сплати пені, відшкодовує Банку заподіяні збитки в повному обсязі, в тому числі й упущену вигоду. Згідно пункту 6.3 Кредитного договору, за виконання зобов'язань за даним Договором Позичальник несе повну відповідальність перед Банком усім належним йому майном, у тому числі грошовими коштами, на яке може бути звернено стягнення в порядку, передбаченому законодавством України. Встановлено, що [PERSON] не виконала належним чином своїх зобов'язань перед Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» за кредитним договором № 20/14 від 25.06.2014 року, внаслідок чого у відповідача - [PERSON] перед позивачем станом на 18.11.2015 року наявна заборгованість за кредитом, та складає - 2 148,21 грн. з яких: 1 557,59 грн. - неповернена сума кредиту; 109,42 грн. - прострочені відсотки; 481,20 грн. - сума пені. Згідно ч. ч. 1,2 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. За ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Відповідачі надані їм процесуальним законом права не реалізували та розрахунок заборгованості представлений суду позивачем не спростували. У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності із ч. 2, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. За вказаних вище обставин та встановлених фактів, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги заявлені позивачем підлягають задоволенню, а саме у розмірі 2148, 21 грн. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved