Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-24 00:00:00

05 листопада 2019 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» до [PERSON] про відшкодування шкоди у порядку регресу у розмірі 6050,56 грн. За результатами автоматичного розподілу справа передана для розгляду судді Приморського районного суду міста Одеси Чернявській Л.М. Позивач посилається на те, що 29.11.2017 року з вини [PERSON] , яка керувала автомобілем «Ніссан» номерний знак [NUMBER] в м. Одеса по вул. Фонтанська дорога, 6 була скоєна дорожньо-транспортна пригода внаслідок чого автомобіль «Рено», номерний знак [NUMBER] (власник ТОВ «ОТП Лізинг»), отримав пошкодження. Вина [PERSON] підтверджується постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 27.02.2018 року. У зв`язку з настанням події, передбаченого Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ПАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» здійснило виплату потерпілій особі страхового відшкодування власнику автомобіля «Рено», номерний знак [NUMBER] (власник ТОВ «ОТП Лізинг»), в розмірі 6050,56 гривень, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Ухвалою суду від 21 листопада 2019 року відкрито провадження у справі. Встановлено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. \~ \~ \~ \~Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутністю представника ПрАТ «АСК «ІНГО Україна», позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце судового засідання сповіщався належним чином, про поважність причин не явки суд не повідомив. Відзив на позов не надав. Суд у зв`язку з неявкою відповідача, враховуючи відсутність відповідних заперечень від представника позивача, слухає справу за відсутності відповідача, у порядку заочного розгляду справи згідно ст. 281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. В порядку п. 2.1 п. 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми нього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Судом встановлено, що 29.11.2017 року з вини [PERSON] , яка керувала автомобілем «Ніссан» номерний знак [NUMBER] в м. Одеса по вул. Фонтанська дорога, 6 була скоєна дорожньо-транспортна пригода внаслідок чого автомобіль «Рено», номерний знак [NUMBER] , (власник ТОВ «ОТП Лізинг») під керуванням [PERSON] , отримав пошкодження. Водій [PERSON] своїми діями порушивши вимоги Правил дорожнього руху, вчинила адміністративне правопорушення, передбачене\~ст. 124 КУпАП. Вина [PERSON] підтверджується постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 27.02.2018 року справа №521/21511/17. Згідно із ч. 6\~ст. 82 ЦПК України\~ постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрали законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. На момент ДТП транспортний засіб «Renault», державний номер [NUMBER] був застрахований, відповідно до поліса № [NUMBER] та генеральної угоди добровільного страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків № 250598470.14 від 25.12.2014 року, укладеного з ПрАТ «АСК «ІНГО Україна». 29 листопада 2017 року ТОВ «ОТП Лізинг» звернулось до ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» з повідомленням про випадок № справи (1587900). 10 грудня 2017 року складено акт огляду транспортного засобу Renault, номерний знак [NUMBER] . Згідно Рахунку-Фактури № Р8200015600 від 10.12.2017, Наряду-замовлення № Р8200037161 від 16.04.2018 р., акту виконаних робіт № Р8200033455 від 16.04.2018 р. визначена вартість ремонту автомобіля Renault, номерний знак [NUMBER] , пошкодженого при ДТП 29.11.2017 року завданого власнику ТОВ «ОТП Лізинг» у сумі 7730 гривень 65 копійок. Водночас, потерпілий ТОВ «ОТП Лізинг» звернувся до ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» з заявою про виплату страхового відшкодування від 28.01.2018 року. В зв`язку з чим, позивачем складено страховий акт № 1629581 від 07.02.2018, згідно якого ДТП від 29.11.2017 року визнано страховою, сума збитку складає 7730,65 грн., а до відшкодування становить 6050,56 грн. На виконання умов добровільного страхування позивачем - ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» здійснено ТОВ «ОТП Лізинг», як власнику автомобіля «Renault», номерний знак [NUMBER] виплату відшкодування в сумі 6050, 56 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 1895 від 13 лютого 2018 року. Так, ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» за заявою потерпілого здійснило виплату (страхового) відшкодування, а саме здійснило сплату в сумі 6050,56 грн., вказані обставини сторонами не оспорюються. Згідно з ч. 3\~ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно з положенням підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених\~статтею 41\~цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Відповідно до абз. «г» п.п. 38.1.1 п.38.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспорту пригоду якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Відповідно до правового висновку Верховного суду України, який міститься у постанові від 13.02.2014 року неузгодженість нумерації підпунктів пункту 33.1 статті 33 та підпунктів пункту 38.1 статті 38 Закону, після внесених змін Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-VІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування», не може обмежувати встановлене 38 Закону право страховика подати регресний позов до страхувальника у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду, а тому й не може бути підставою для відмови в задоволенні такого позову. Відповідно до частини 1 статті 1191 ЦК України передбачає, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. У зв`язку з тим, що відповідач письмово не повідомив позивача про настання страхової події протягом трьох робочих днів, то після виплати страхового відшкодування на користь потерпілої особи у позивача виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди (в порядку регресу). За правилами ч. 3 ст.\~12, ч. 1 ст.\~81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України\~передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Матеріалами справи підтверджено та стороною відповідача не спростовано наявність судового рішення про визнання [PERSON] винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого\~ст. 124 КУпАП, відповідно до постанови Малиновського районного суду міста Одеси від 27.02.2018 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова [PERSON] , завдана неправомірними\~діями чи бездіяльністю фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Зібраними у справі доказами підтверджено розмір страхового відшкодування, що сплачено позивачем за полісом № 250548913.17 та генеральною угодою добровільного страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків № 250598470.14 від 25.12.2014 року в розмірі 6050, 56 гривень, а також неспростовано часткове відшкодування ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» страхового відшкодування, у зв`язку з чим позивач набуло права на звернення з вимогою в порядку регресу. У спростування зазначеного будь-яких доказів відповідачем суду надано не було. За таких обставин, з огляду на наведене, суд приходить до висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилався як на підставу своїх позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню. Крім того, в поряду ст. 141 ЦПК України, на користь позивача підлягають стягненню з відповідача 1921,00 гривень судового збору, сплаченого позивачем при подачі позовної заяви.

Outcome: approved