overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

06.08.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послався на неможливість спільного проживання з відповідачем однією сім'єю через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя та фактичне припинення сімейних відносин. У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала і наполягала на їх задоволенні. Сторони не з'явилися вдруге, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Позивач надіслав суду заяву про розгляд справи за його відсутності; відповідач про причини своєї неявки суд не повідомила. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 20.09.1997 року і мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сім'ї. З вересня 2004 року сторони проживають окремо. Вони припинили сімейні відносини і не ведуть спільне господарство. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи те, що позивач не бажає збереження шлюбу та спільного проживання однією сім'єю з відповідачем, заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

06.08.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредиту в розмірі 117693,74 доларів США. та судових витрат. В судове засідання представник позивача не з'явився, до його початку надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи , що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № CNCNG100320055 від 07.08.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 50545,80 доларів США. Згідно договору відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленому кредитом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Як убачається з матеріалів справи відповідач умови договору належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 24.06.2014 року виникла заборгованість в розмірі 117693,74 доларів США, яка складається з: заборгованість за кредитом - 38868,47 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом - 30442,27 доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом - 4633,88 доларів США, пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 38124,63 доларів США, штраф (фіксована частина) - 21,03 доларів США, штраф (процентна складова) - 5603,46 доларів США, що підтверджується розрахунком (а.с. 6-10). Таким чином заборгованість за кредитним договором в сумі 117693,74 доларів США, що відповідно до курсу НБУ складає 1399378 грн. 55 коп., підлягає стягненню з відповідача. Також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 3654,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

06.08.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредиту в розмірі 12333,53 грн. та судових витрат. В судове засідання представник позивача не з'явився, до його початку надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи сповіщалася належним чином, причини неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи , що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 25.06.2007 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 2940,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Як убачається з матеріалів справи відповідач умови договору належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 31.03.2014 року виникла заборгованість в розмірі 12333,53 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом - 2933,36 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 8336,67 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн, штраф (процентна складова) - 563,50 грн., що підтверджується розрахунком (а.с. 8-13). При цьому, останній платіж відповідачем був здійснений 07.02.2012 року в сумі 3712 грн. 54 коп. Таким чином заборгованість за кредитним договором в сумі 12333,53грн. підлягає стягненню з відповідача. Також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

06.08.2014 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту в розмірі 27338 грн 66 коп., а також 273 грн 39 коп. у відшкодування понесених судових витрат. Сторони в судове засідання не з'явилися, при цьому представник відповідача надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач надіслав заяву про застосування судом строку позовної давності та відмову з цих підстав у позові. Додатково зазначив, що позивач не надав доказів отримання ним кредиту в розмірі 7900 грн, що він заперечує. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до частини третьої статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивач зазначені положення процесуального закону не виконав і не надав суду жодного доказу на підтвердження того, що відповідач звертався до нього із заявою про надання кредиту в розмірі 7900 грн, а також факту отримання ним вказаних коштів, а з приєднаних до справи копій заяв (а.с. 16, 17) цього не вбачається. За таких обставин, даний позов не підлягає задоволенню через недоведеність позивачем заявлених матеріально-правових вимог.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

06.08.2014 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором від 28.12.2012 року в розмірі 22558 грн 76 коп., а також 243 грн 60 коп. у відшкодування понесених судових витрат. Сторони в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Представник позивача надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, якою також повідомила про свою згоду на заочний розгляд справи у разі відсутності відповідача. Відповідач про причини своєї неявки не повідомила, у зв'язку з чим, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. 28.12.2012 року сторони уклали договір відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит сумі 19045 грн 59 коп., із щомісячною сплатою за користування кредитними коштами 10% річних від суми залишку (далі по тексту - Договір). Згідно статей 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений ним строк. Відповідач умови Договору не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 02.01.2014 року складає 22558 грн 76 коп., зокрема: заборгованість за кредитом - 19045 грн 60 коп., заборгованості по сплаті відсотків - 1962 грн 74 коп., штраф - 1550 грн 42 коп. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком позивача (а. с. 5), правильність якого відповідачем не спростована, що є підставою для задоволення позову та стягнення з відповідача суми боргу в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

06.08.2014 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на дитину. Згідно позову, сторони по справі мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], яка мешкає з нею та знаходиться на її утриманні. В теперішній час сторони мешкають окремо. Відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, однак має таку можливість, оскільки є працездатним. Інших осіб на утриманні не має. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини до досягнення нею повноліття в розмірі 800 грн. щомісяця. В судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, на позові наполягає, просить задовольнити заявлені вимоги. Відповідач в судовому засіданні пред`явлені вимоги визнав в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечував. Вислухав пояснення відповідача, проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно ст.181 ч.3, 183 Сімейні кодекси України, за рішенням суду грошові кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька та (або) у твердій грошовій сумі, розмір яких визначається судом. Згідно ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, сина, дочки, інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на дитину у розмірі 800 грн. щомісяця, є законними і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

06.08.2014 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що їй згідно свідоцтва про право власності від 23.12.2003 року та свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO], належить квартира [ADDRESS]. 14.10.2009 року батько позивача зареєстрував у спрій квартирі [PERSON], який не проживає в квартирі з вересня 2010 року (моменту реєстрації), без поважних на те причин. Вона самостійно сплачує витрати за утримання квартири. Просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги, просили суд позов задовольнити з підстав, зазначених в ньому. Зазначила, що фактичне місце проживання відповідача не відомо. Він був зареєстрований батьком позивача для оформлення працевлаштування в м.Херсоні. В квартиру ніколи не вселявся. Надали згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, свідка, дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини: - відповідно до свідоцтва про право власності від 23.12.2003 року, виданого Фондом комунального майна м.Херсона [PERSON] та членам його родини [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] (а.с.8). -відповідно до актового запису про шлюб №929, зробленого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області 26.10.2012 року, [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та отримала прізвище [PERSON] (а.с.21). - [PERSON] зареєстрований з 14.10.2009 року та не проживає у спірній квартирі з вересня 2010 року, що підтверджується актом від 21.05.2014 року, виданим ТОВ «Шумен» та заявою від 06.05.2014 року (а.с.12), а також показання свідка [PERSON] -[INFO] [PERSON] помер (а.с.9). -після його смерті позивач успадкувала ? частину квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 16.04.2014 року (а.с.10). Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає доцільним позовні вимоги позивача з підстав, зазначених у ст. 391 ЦК України, ст.ст. 150,70,71 ЖК України задовольнити, а саме: визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS], оскільки відповідач у квартирі не проживає, його реєстрація завдає позивачу перешкоди у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

06.08.2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 07.08.1999 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу є недоцільним. У судове засідання сторони подали заяви про розгляд справи без їх участі, просили позов задовольнити. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.08.1999 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-31 00:00:00

06.08.2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення на її користь аліментів на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову послалася на фактичне припинення сімейних відносин з відповідачем та його ухилення від надання матеріальної допомоги на утримання дочки. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала і наполягала на їх задоволенні. Від надання судом строку на примирення з відповідачем категорично відмовилася. Крім того, позивач повідомила про бажання залишити після розірвання шлюбу шлюбне прізвище. Відповідач не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. З 15.07.2009 року сторони перебувають в шлюбі та мають спільну малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сім'ї. З грудня 2013 року подружжя проживають окремо. Вони припинили сімейні відносини та не ведуть спільне господарство. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Оскільки позивач не бажає збереження шлюбу та спільного проживання однією сім'єю з відповідачем, шлюб підлягає розірванню. Згідно статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (стаття 181 Кодексу). Оскільки відповідач ухиляється від матеріального утримання дочки, зазначене є достатньою підставою для стягнення з нього аліментів на користь позивача в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, даний позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

06.08.2014 року позивач звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17 квітня 2011 року Жванецькою сільською радою Кам'янець-Подільського району Хмельницької області, актовий запис № 01. В обґрунтування позову вказує, що за час спільного проживання у них народилася дочка [PERSON] [INFO]. Причиною розірвання шлюбу, є те, що відповідач зловживає спиртними напоями, із-за чого виникають сварки, непорозуміння. Така поведінка відповідача привела до того, що він залишив сім'ю і переїхав проживати до своїх батьків. З червня 2014 року проживають окремо. Сенсу зберігати надалі сім'ю не бачить. Майнового спору та спору про місце проживання дитини на даний час не має. Справу просить розглядати у її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує, судові витрати згідна нести самостійно. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день розгляду справи повідомлявся своєчасно, належним чином, що стверджується розпискою та телефоногромаю приєднаними до матеріалів справи. Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності сторін і постановити заочне рішення суду з додержанням вимог встановлених законом. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що сторони з 17 квітня 2011 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Мають дочку [PERSON], [INFO]. Припинили подружні відносини по тій причині, що відповідач зловживав спиртними напоями. Із-за чого виникали сварки і непорозуміння. Тривалий час проживають окремо. Сім'я існує формально. Майнового спору та спору про місце проживання дитини на даний час не має. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне проживання і збереження сім'ї стали неможливими. Шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 110 Сімейного Кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

06.08.2014 року позивач звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 19 вересня 2010 року відділом РАЦС по місту Кам'янець- Подільському Кам'янець- Подільського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 812. В обґрунтування позову вказує, що від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є діаметрально протилежні характери та погляди на вирішення сімейних проблем, що негативно впливає на атмосферу в сім'ї. Із-за сварок та скандалів стосунки між ними погіршувалися і в кінцевому результаті в січні 2014 року були вимушені припинити подружні відносини і ведення спільного господарства. З того часу проживають окремо. За час окремого проживання втратили почуття поваги і любові один до одного та впевнилися, що жити разом не зможуть. Майнового спору та спору про місце проживання дитини на даний час не має. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав і пояснив, що до висновку про розірвання шлюбу дійшли спільно, так як продовжувати сімейні відносини не має сенсу. Всі можливі ресурси щодо примирення ними вже використані. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що сторони з 19 вересня 2010 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO]. Припинили подружні відносини по причині діаметрально протилежних характерів та поглядів на вирішення сімейних проблем, що негативно впливало на атмосферу в сім'ї. Тривалий час проживають окремо. За час окремого проживання стали чужими людьми. Майнового спору та спору про місце проживання дитини на даний час не має. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне проживання і збереження сім'ї стали неможливими. Шлюб підлягає розірванню на підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

06.08.2014 року позивач звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 27 січня 2007 року міським відділом РАЦС Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 126. В обґрунтування позову вказує, що від шлюбу мають дочку [PERSON], 2007 року народження та сина [PERSON], 2009 року народження. Причиною розірвання шлюбу є те, що чоловік зловживає спиртними напоями, влаштовує сварки, бійки, що негативно впливає на психологічний стан дітей. Займає у людей гроші, які вона вимушена віддавати, знімає кошти з її карточки та кредитки. Неодноразово припиняли подружні відносини і ведення спільного господарства, зверталася з позовом про розірвання шлюбу до суду, але заради дітей та збереження сім'ї мирилися. Певних висновків чоловік не зробив, продовжує жити своїм життям, не працює, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Сумісне життя стало не стерпним, жити разом не можуть. Всі можливі ресурси щодо примирення нею вже використані, тому наполягає на розлученні. Майнового спору та спору про місце проживання дітей на даний час не має. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що дійсно неодноразово припиняли подружні відносини і ведення спільного господарства, але обіцяє змінити своє ставлення до сім'ї, не вживати спиртні напої. Просить в позові [PERSON] відмовити. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що сторони з 27 січня 2007 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Припинили подружні відносини по причині, що відповідач зловживає спиртними напоями, влаштовує сварки, скандали, застосовує до дружини фізичну силу, матеріально сім'ю не утримує. Тривалий час проживають окремо. За час окремого проживання відповідач певних висновків не зробив, продовжує жити своїм життям. Майнового спору та спору про місце проживання дітей на даний час не має. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне проживання і збереження сім'ї стали неможливими. Шлюб підлягає розірванню на підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України.

Outcome: approved