Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

04 серпня 2016 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому вказує, що 08 червня 2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачем виявилося невдалим через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. На протязі останніх шести місяців відповідач зловживає спиртними напоями, влаштовує скандали, в тому числі в присутності сторонніх людей і в громадських місцях, що ображає честь і гідність позивачки. Така поведінка відповідача дуже погано впливає на її самопочуття. Шлюбні відносини між ними припинені, подальше спільне життя стало неможливим, тому позивач просить розірвати шлюб, після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище «Шамрай». В судове засідання позивач не зявилась, подала суду заяву, в якій на позовних вимогах наполягає, просить шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання також не зявився, по невідомій суду причині, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка в матеріалах справи (а.с.21). Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 08 червня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 66, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії I-ЖС №124122 від 08 червня 2013 року (а.с.8). Від даного шлюбу дітей не мають. Згідно ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені. Позивачка категорично заперечує проти збереження шлюбу, так як відповідач зловживає спиртними напоями, влаштовує скандали, в тому числі в присутності сторонніх людей і в громадських місцях, що ображає її честь і гідність. Така поведінка відповідача дуже погано впливає на її самопочуття. Судом сторонам надавався строк для примирення, однак це позитивних результатів не дало. Фактичні обставини справи, свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, сім'я розпалась остаточно, збереження шлюбу суперечить інтересам одного з подружжя - позивача, а вживання подальших заходів для примирення суперечить моральним засадам суспільства, тобто шлюб існує формально. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки збереження шлюбу можливе тільки на паритетних засадах, на почуттях взаємної поваги та любові. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки, позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved