Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-23 00:00:00

06.04.2021 позивачі звернулись із даним позовом до суду, в якому з врахуванням додаткових пояснень просить визнати добудований балкон розміром 1,12 м на 7,44 м приналежністю квартири [ADDRESS] , загальна площа якої була 57,0 кв.м. та після реконструкції загальна площа якої становить 63,7 кв.м., яка належить їм на праві спільної часткової власності. Вказали, що згідно із технічним висновком приміщення квартири із добудованим балконом в подальшому може надійно та безпечно експлуатуватись. Згідно із висновком проектно-виробничого архітектурно-планувального бюро реконструкція квартири з добудовою балкону відповідає вимогам державних будівельних норм. Місцева комісія по плануванню і забудові населених пунктів надала згоду на легалізацію самочинно проведеної реконструкції квартири, застережень немає. Зазначили, що на будівництво балкону отримали належні дозвільні документи. Балкон не порушує права та інтереси інших осіб, відповідають будівельним та пожежно-санітарним нормам та правилам, перебуває в задовільному стані та можуть безпечно експлуатуватись. Ухвалою від 08.04.2020 відкрито провадження у справі. 16.04.2020 представник відповідача подав відзив на позовну заяву. 24.04.2020 представник третьої особи подав письмові пояснення відносно позову, в яких вказав, що порушене позивачами питання не було предметом розгляду компетентного органу, позивачі не звертались до інспекції архбудконтролю для із заявами при прийняття об`єкта експлуатації, та оформлення своїх прав на вказане майно. Вважає, що позивачами не використано усіх законодавчо визначених способів врегулювання спору в позасудовому порядку. Просив відмовити у задоволенні позову за безпідставністю. 18.06.2020 позивач [PERSON] подав заперечення на відзив. 22.06.2020 та 06.07.2020 представник відповідача подав заперечення на відповідь на відзив. Розгляд справи неодноразово відкладався за клопотаннями учасників. Ухвалою від 23.07.2021 по справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу, провадження зупинено. 07.10.2021 матеріали справи разом із висновком експерта були повернені до суду та ухвалою від 07.10.2021 провадження у справі поновлено. Ухвалою від 16.11.2021 залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору Державну інспекцію архітектури та містобудування України. 24.12.2021 в судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали з підстав, вказаних у ньому, просили позовні вимоги задовольнити повністю. Вислухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до такого висновку. Позивачі \~ є співвласниками квартири [ADDRESS] , що підтверджується копіями свідоцтва про право на спадщину, витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, реєстраційних посвідчень на квартиру, витягу з рішення виконавчого комітету Червоноградської міської ради (а.с.8,9,10,11,12 т.1 ). Як зазначено у технічному паспорті на дану квартиру від 05.06.2020 у квартирі побудовано балкон (прим. І) без дозвільних документів (а.с. 55). Згідно із технічним висновком ФОП [PERSON] від 16.11.2019 №129 несучі конструкції цієї квартири знаходяться у задовільному стані, приміщення квартири з добудованим балконом в подальшому можуть надійно та безпечно експлуатуватись (а.с.18-20). Відповідно до висновку ОП Львівське обласне проектно-виробниче архітектурно-планувальне бюро від 20.11.2019 архітектурно-планувальні рішення реконструкції квартири [ADDRESS] відповідає вимогам ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт», санітарним та пожежним нормам і правилам. Фактичні розміри балконів дозволяють легалізувати їх добудову (а.с.21-22 т.1). Як вбачається із протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку по [ADDRESS] , співвласники житлового будинку погодили легалізацію самовільно побудованого балкону до квартири [ADDRESS] житлового будинку (а.с.23-24). З витягу з протоколу №15 засідання постійно діючої узгоджувальної комісії по плануванню і забудові населених пунктів при виконавчому комітету Червоноградської міської ради від 04.12.2019 комісія не має застережень щодо легалізації самочинно проведеної реконструкції квартири [ADDRESS] з метою будівництва балкону. За правилами ст.55 Конституції України, ст.16 ЦК України та ст.4 ЦПК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 2 ЦПК України). За приписами ст.ст. 264-265 ЦПК України під час ухвалення рішення суд має вирішити та зазначити у своєму рішення чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. При цьому, законодавством визначено три окремі підстави для захисту цивільного права особи: порушення, невизнання, оспорювання цивільного права. Зміст зазначених у ст. 15 ЦК України підстав для захисту не розкривається, але він відображений у відповідних нормах статей, що регулюють ту чи іншу категорію правовідносин. Порушення цивільних прав може проявлятися, зокрема, у створенні власнику перешкод у здійсненні права користування чи розпорядження своїм майном. Невизнання цивільного права полягає у пасивному запереченні наявності в особи суб`єктивного цивільного права, яке безпосередньо не завдає шкоди суб`єктивному праву, але створює невпевненість у правовому статусі носія суб`єктивного права. Оспорювання суб`єктивного цивільного права відображає такий стан правовідносин, коли суб`єктивне цивільне право заперечується в юрисдикційному органі. Аналогічні підходи до тлумачення понять ст. 16 ЦК України про порушення, невизнання, оспорювання цивільного права були викладені Верховним Судом України у 2014 році в Аналізі практики застосування судами ст. 16 Цивільного кодексу України, судових рішеннях ВССУ, а також у постановах КЦС ВС від 07.11.2018 р. у справі № 643/18355/15-ц, від 21.02.2018 р. у справі 216/1910/15-ц. Викладене дозволяє стверджувати про наявність усталеної судової практики щодо тлумачення й застосування понять та категорій, сформульованих у ст.16 ЦК України. У свою чергу, за вимогами процесуального закону, факт порушення, невизнання чи оспорювання цивільного права є предметом доказування у справі і у відповідності до правил ст.ст. 12, 76, 81 ЦПК України обов`язок доведення цього факту покладено на позивача. Як передбачено ст.152\~Житлового кодексу\~України та п.19 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів за відповідними проектами та без обмежень інтересів інших громадян, які проживають у цьому будинку. Відповідно до ч.2 ст.383\~ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. В силу ст.\~186\~ЦК України річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов`язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом. Нормою ст.319\~ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ст.321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ст.328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У позовній заяві позивач підтверджує факт здійснення реконструкції та добудови балкону у квартирі, а також наводить аргументи й докази, що стосуються оцінки безпечності експлуатації цих балконів. Ці факти й обставини по суті стороною відповідача не оспорюються. Позивач надав суду докази, що для будівництва спірного балкону у 2002 році він звертався до уповноважених органів та отримав належний дозвіл, дозволяв його будівництво у визначений на той час законний спосіб. Наведене підтверджується копіями експертного висновку КП «ЧЖКС» від 02.04.2002, запиту КП «ЧЖКС» на ім`я міського голови від 03.04.2002, заяви Шеремет від 28.01.2003 (а.с.14,15,16 т.1). Рішенням виконавчого комітету №63 від 28.01.2003 було надано дозвіл на реконструкцію квартири позивачів з метою добудови балкону (а.с.17 т.1). Оформлення права власності на добудований балкон здійснюється за адміністративною процедурою, визначеною законодавством. Як вбачається із матеріалів справи, позивач звертався до компетентного державного органу із заявою про прийняття об`єкта до експлуатації, на які отримав письмові відповіді Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції від 03.02.2021 та 19.03.2021 (а.с.102,103 т.1). Крім того в ході розгляду справи на підставі ухвали суду була проведена судова будівельно-технічна експертиза. Згідно із висновком експерта №19-21Е від 20.09.2021 встановлено, що реконструкцію балкону в квартирі [ADDRESS] зроблено відповідно до погодженого проекту реконструкції квартири з метою добудови балкону, виконано умову постійно діючої узгоджувальної комісії по плануванню і забудові населених пунктів при виконавчому комітеті Червоноградської міської ради від 04.12.2019 і приведено балкон в один вертикальний рівень із збудованим балконом на третьому поверсі будинку. Добудований балкон відповідає будівельним нормам та стандартам, і можлива його безпечна експлуатація. Узаконення реконструкції як будівництва регулюється чинним містобудівним законодавством України, в якому встановлені правила введення в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів. Повноваження щодо введення в експлуатацію об`єктів будівництва належить уповноваженим органам державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду. Однак на звернення до зазначених уповноважених органів позивач отримав відповіді, якими фактично було відмовлено в узаконенні реконструкції балкону. Наведене свідчить, що позивач звертався у всі можливі органи за захистом свого права, після чого звернувся до суду з даним позовом. Відтак обставини справи, наявні докази та пояснення сторін дають суду підстави встановити наявність оспорення відповідачем цивільного права позивача, за захистом якого мало місце звернення до суду. Враховуючи наведене, беручи до уваги те, що спірний балкон після реконструкції у квартирі позивачів не порушує прав та інтересів сусідів по житлу, відповідає будівельним та пожежно-санітарним нормам та правилам, а також перебуває в задовільному стані, що дає можливість надійно та безпечно його експлуатувати, суд приходить до переконання, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved