Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-18 00:00:00

05.06.2020 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернувся [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що на підставі рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 04.05.2012 року по справі № 2/544/1036/2012 він сплачує на користь своєї колишньої дружини [PERSON] аліменти на утримання їх спільного сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини усіх видів його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Отже, кожного місяця позивач перераховує 6000,00 грн. на утримання дитини. Окрім того, на теперішній час [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі зі [PERSON] , але, хоча подружжя й мешкають разом, спільне господарство ними не ведеться. Зі [PERSON] позивач мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] , та згідно з рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 20.12.2019 року по справі № 243/12757/19, позивач повинен сплачувати на користь [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 10000,00 грн., щомісячно, до досягнення донькою [PERSON] трирічного віку, а також за рішенням суду від 25.11.2019 року по справі № 243/12758/19 з позивача стягуються на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі ј частки всіх видів доходу позивача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісяця. Сума всіх аліментів, які повинен сплачувати позивач кожного місяця, становить майже всю суму його заробітної плати, та у випадку сплати аліментів по всім трьом провадженням у повному обсязі в розпорядженні позивача не залишиться коштів для забезпечення основних життєвих потреб протягом місяця. На даний час [PERSON] має заборгованість, яка утворилась з незалежних від нього причин, по сплаті аліментів на користь [PERSON] на її утримання в сумі 60000,00 грн. та на утримання доньки [PERSON] в сумі 14414,31 грн. Заборгованість утворилась станом на 01.05.2020 року. Заборгованості по сплаті аліментів на утримання сина [PERSON] позивач не має. Підприємство, на якому працює позивач, не може вираховувати з його заробітної плати кошти на сплату аліментів по всім трьом провадженням і продовжує відраховувати в повному обсязі тільки аліменти на утримання сина [PERSON] , а отже порушується права другої дитини позивача, доньки [PERSON] , та її матері, відповідача у справі [PERSON] . Окрім того, зростає сума заборгованості, яку позивач самостійно не в змозі, оскільки у нього не залишиться коштів на забезпечення своїх основних життєвих потреб. Позивач зазначає, що його колишня дружина [PERSON] перебуває на заробітках за кордоном, що дозволяє надавати їхньому сину [PERSON] гідне утримання, незалежно від розміру сплачуваних позивачем аліментів. Позивач просить суд: зменшити розмір аліментів, утримуваних з нього на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , до розміру одного прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років; зменшити розмір аліментів, утримуваних з нього на користь [PERSON] на її утримання до розміру одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб щомісячно, до досягнення [PERSON] трьох років, тобто до [INFO] ; зменшити розмір аліментів, утримуваних з нього на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , до розміру одного прожиткового мінімуму на дитину віком до 6 років. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги представник підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник в судове засідання не з`явились. Представник відповідача [PERSON] , діюча від імені та в інтересах відповідача [PERSON] на підставі Договору № 06 про надання правової допомоги від 30.07.2020 року, яка на підставі п. 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України, має право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб, а також користуватися іншими, визначеними законом, процесуальними правами, подала до суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, проти позовних вимоги представник відповідача заперечувала в частині, що стосується прав її клієнта [PERSON] , в повному обсязі, просила ухвалити рішення на підставі наявних матеріалів справи з максимальним урахуванням, в першу чергу, інтересів дитини [PERSON] , і недопущенням порушення його прав на нормальний рівень життя, необхідний для його фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Окрім того, від відповідача [PERSON] та її представника на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву (а. с. 46-50), згідно з яким відповідач [PERSON] вважає позовні вимоги [PERSON] до неї безпідставними, необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності та не підкріплені належними доказами, а отже не підлягають задоволенню. Відповіда посилається на те, що рішення суду про стягнення зі [PERSON] аліментів на користь та на утримання його дружини [PERSON] в сумі 10000,00 грн. щомісячно, а також про стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] до її повноліття, були прийняті на основі повного визнання відповідачем [PERSON] позову, при цьому [PERSON] знав, що на момент розгляду зазначених справ про стягнення аліментів він вже є платником аліментів на утримання сина [PERSON] , тобто, визнаючи вказані позови, він розраховував на свої доходи і його влаштовували визначені суми грошових коштів, що стануть його додатковими зобов`язаннями, [PERSON] не скористався своїм правом на зменшення суми аліментних зобов`язань за вказаними позовами у зв`язку з тим, що на момент їх розгляду він вже був платником аліментів на іншу дитину. Відповідач [PERSON] звертає увагу суду, що представник позивача адвокат Позняк І.С. раніше також представляла інтереси [PERSON] у справі про стягнення аліментів зі [PERSON] на її користь на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, що дає підстави вважати дії [PERSON] та відповідача [PERSON] спільно спланованими з метою максимального безпідставного зменшення розміру аліментів на утримання сина [PERSON] . Окрім того, відповідач звертає увагу суду на те, що коли позивачем була подана позовна заява про зменшення розміру аліментів, позивач разом з відповідачем [PERSON] перебували разом на відпочинку, що вбачається з фотографій, опублікованих безпосередньо позивачем на своїй сторінці у соціальній мережі «Інстаграм», та дана обставина дає підстави вважати, що у позивача відсутня матеріальна скрута, а також між ними з відповідачем [PERSON] дружні сімейні відносини. Також відповідач [PERSON] звертає увагу суду на той факт, що позивач та відповідач [PERSON] фактично мешкають разом. Позивачем не надано доказів того, що при спільному проживанні він не забезпечує відповідача [PERSON] та їхню дитину матеріально. Син [PERSON] фактично знаходиться на абсолютному утриманні матері, а позивач, окрім аліментів, більше жодним чином не забезпечує сина матеріально, зовсім не приймає участі у його вихованні, не сприяє духовному та фізичному розвитку, жодного разу за весь час після розлучення не цікавився ні можливістю відвезти сина на відпочинок, ні інтересами або захопленнями дитини тощо. Хоча син [PERSON] й зареєстрований та мешкає разом з матір`ю, відповідачем у справі [PERSON] , та відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини, найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. На підставі ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує в тому числі наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав. Позивач має у власності двокімнатну квартиру у [ADDRESS] , а відповідач [PERSON] має у власності земельну ділянку, яка передана в оренду та з неї власниця отримує дохід. Натомість, відповідач [PERSON] разом з сином проживають в будинку матері відповідача, власного нерухомого майна відповідач не має. Згідно з Довідкою про доходи позивача [PERSON] , останній має офіційний дохід в такому розмірі, що він має можливість забезпечувати двох дітей і свою дружину не у сумі, що мінімально встановлена на рівні держави, оскільки з грудня 2019 року заробітна плата позивача збільшилася та становить більше 40 тис. грн., та навіть якщо з цієї суми вираховувати 50 % аліментів на двох дітей та 10 тис. грн. на користь відповідача [PERSON] , позивачу залишається дохід в розмірі, не менше 10 тис. грн., а при наявності у нього власного житла та відсутності необхідності витрачати додаткові кошти на проживання у чужому приміщенні, ця сума є достатньою для забезпечення власних потреб, враховуючи те, що мінімальна заробітна плата у 2020 році становить 4723,00 грн. Відповідач зазначає, що позовна заява [PERSON] не містить жодної інформації про докази, які він не має можливості надати або які є наявними у іншої особи, або в отриманні яких у нього є складнощі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, проти задоволення позовних вимог заперечувала, просила винести рішення на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні до них правовідносини. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.05.2010 року, виданої Виконкомом Миколаївської міської ради Донецької області України (а. с. 8), позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] мають спільну малолітню дитину, сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.07.2019 року, виданої Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а. с. 9), позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] мають спільну малолітню дитину, доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 04.05.2012 року у цивільній справі № 2/544/1036/2012 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини (а. с. 15-16) вирішено стягувати зі [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини усіх видів доходів [PERSON] , але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26.03.2012 року, та до досягнення неповнолітнім [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] . Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 20.12.2019 року у цивільній справі № 2/243/3644/2019 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років (а. с. 19) вирішено стягувати зі [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 10000,00 грн. щомісячно, починаючи з 30.10.2019 року і до досягнення [PERSON] трьох років, тобто до [INFO] . Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 25.11.2019 року у цивільній справі № 2/243/3645/2019 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини (а. с. 20-21) вирішено стягувати зі [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини усіх видів доходів [PERSON] , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 01.11.2019 року, та до досягнення неповнолітньою [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] . Згідно з довідкою від 03.09.2020 року № К-3, виданою Слов`янським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (далі - ВДВС) (а. с. 90), на примусовому виконанні у ВДВС перебувають виконавчі провадження за № АСВП - 33121186, № АСВП - 61241516 та № АСВП - 61238456, відкриті на підставі виконавчих листів за № 2/0544/1036/12 від 04.05.2012 року, за № 2/243/3644/2019 від 27.01.2020 року та за № 2/243/3645/2019 від 11.02.2020 року, які видано згідно з рішеннями Слов`янського міськрайонного суду Донецької області про стягнення зі [PERSON] аліментів: на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини на користь [PERSON] , заборгованість станом на 01.09.2020 року відсутня; на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини на користь [PERSON] , заборгованість станом на 01.09.2020 року становить 14414,31 грн.; на утримання та на користь стягувачки [PERSON] до досягнення дитиною [PERSON] в розмірі 10000,00 грн., заборгованість станом на 01.09.2020 року становить 100000,00 грн. У відповідності до довідки № 24 від 13.03.2020 року, виданої Слов`янської ТЕС ПАТ «Донбасенерго» (а. с. 18), [PERSON] працює у ПАТ «Донбасенерго» Слов`янська ТЕС на посаді інженера, загальна сума нарахованого доходу за період з серпня 2019 року по січень 2020 року, за виключенням аліментів, складає 136143,23 грн. Згідно з довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 11-11/08-01/1092 від 20.07.2020 року, виданою виконавчим комітетом Миколаївської міської ради Слов`янського району Донецької області (а. с. 64), [PERSON] разом із сином [PERSON] , [INFO] , зареєстровані по [ADDRESS] . Разом з ними за даною адресою зареєстрована [PERSON] , [INFO] . Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, № 218407887 від 30.07.2020 року (а. с. 65) [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 11.04.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Слов`янського районного нотаріального округу Донецької області Зубковою А.О., зареєстрованого в реєстрі за № 324, належить двокімнатна квартира загальною площею 42,7 м2, розташована на [ADDRESS] . Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, № 218407893 від 30.07.2020 року (а. с. 66), [PERSON] на праві приватної власності на підставі рішення Лиманської міської ради Донецької області від 25.02.2020 року, № 7/75-4904, належить земельна ділянка площею 2 га, кадастровий номер 1423083200:10:066:0133, яку орендує на підставі договору оренди землі від 09.06.2020 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «СП-ДОНЕЦЬК», ТОВ «СП-ДОНЕЦЬК». Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, № 218406864 від 30.07.2020 року (а. с. 69), об`єкти нерухомого майна, які б належали на праві власності [PERSON] , відсутні. Також представником відповідача [PERSON] надано суду роздруковані фотознімки зі сторінки соціальної мережі «Інстаграм» [INFO], датовані 14 червня (рік не зазначено), на яких зображені позивач [PERSON] разом з відповідачем [PERSON] та маленькою дитиною. (а. с. 67-68) Відповідно до розрахунку заборгованості за опалення та гаряче водопостачання, згідно з договором 011003008 від 25.10.2018 року (а. с. 91), сума заборгованості, нарахована на [PERSON] за період з 01.10.2019 року по 30.04.2020 року, складає 1988,60 грн. Згідно з розрахунковими листками, виданими за місцем працевлаштування позивача (а. с. 85-87), загальна сума заробітної плати, отримана [PERSON] у травні 2020 року склала 9545,47 грн., у червні - 6227,73 грн., у липні - 7231,32 грн. У відповідності до довідки № 930 від 12.08.2020 року, виданої Східноукраїнським національним університетом імені Володимира Даля (а. с. 92), [PERSON] є студентом Навчально-наукового інституту транспорту і будівництва Східноукраїнського національного університету імені Володимира Даля та навчається в академічній групі АТ-19зм на другому курсі за заочною формою навчання, спеціальність 274 Автомобільний транспорт, освітній ступінь «Магістр», фінансування навчання здійснюється за рахунок коштів фізичних або юридичних осіб. Згідно з платіжним дорученням № 5531114 від 04.06.2020 року (а. с. 93), [PERSON] , ч/з [PERSON] , внесено суму 6900,00 грн. як цільовий внесок на оздоровлення. У відповідності до довідки № 84 від 21.08.2020 року, виданої Слов`янської ТЕС ПАТ «Донбасенерго» (а. с. 94), [PERSON] працює у ПАТ «Донбасенерго» Слов`янська ТЕС на посаді інженера, загальна сума нарахованого доходу за період з лютого 2020 року по липень 2020 року, за виключенням аліментів, складає 84924,65 грн. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Обов?язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов?язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька й (або) у твердій грошовій сумі (ст.181 Сімейного кодексу України). Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 04.05.2012 року зі [PERSON] на користь [PERSON] вирішено стягувати аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини усіх видів доходів [PERSON] , але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26.03.2012 року, та до досягнення неповнолітнім [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] . Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 20.12.2019 року вирішено стягувати зі [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 10000,00 грн. щомісячно, починаючи з 30.10.2019 року і до досягнення [PERSON] трьох років, тобто до [INFO] . Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 25.11.2019 року вирішено стягувати зі [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини усіх видів доходів [PERSON] , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 01.11.2019 року, та до досягнення неповнолітньою [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] . Положенням статті 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров?я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зі змісту ст. 182 СК України вбачається, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров?я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров?я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Під час судового розгляду встановлено, що [PERSON] працює, має стабільний дохід, щомісячно отримує заробітну плату, з якої за вищевказаними рішеннями суду вираховуються аліменти на утримання сина [PERSON] та доньки [PERSON] в розмірі по ј частини усіх видів доходу позивача, щомісячно, що знайшло своє підтвердження у довідках з місця роботи позивача та у розрахункових листках, наданих позивачем. Судом з достовірністю встановлено, що після ухвалення судом рішення від 04.05.2012 року про стягнення зі [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , та на теперішній час змінився сімейний та матеріальний стан позивача як платника аліментів, оскільки у нього народилась друга дитина, донька [PERSON] , від шлюбу з відповідачем [PERSON] та на теперішній час існують рішення суду про необхідність сплачувати аліменти також на утримання доньки [PERSON] в розмірі ј частини усіх видів доходу позивача, до повноліття дівчинки, та аліменти на утримання дружини [PERSON] в розмірі 10000,00 грн. щомісячно до досягненню донькою [PERSON] трирічного віку. Окрім того, рішення суду про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] та дружини [PERSON] позивачем не виконуються належним чином, оскільки станом на 01.09.2020 року наявна заборгованість за аліментами, відповідно до відповіді Слов`янським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). Зазначені обставини є підставою для зміни розміру аліментів у розумінні ст. 192 СК України. Положеннями ч. 2 ст. 84 СК України визначено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, та відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом з достовірністю встановлено, що позивач має можливість надавати матеріальну допомогу, оскільки працевлаштований, має стабільний дохід, у позивача відсутня необхідність сплачувати додаткові кошти за оренду житлового приміщення для власного проживання, а таким чином, позивач зобов?язаний утримувати свою непрацездатну дружину [PERSON] до досягнення донькою [PERSON] трирічного віку. Підсумовуючи вищенаведене, суд зазначає, що станом на теперішній час [PERSON] зобов?язаний утримувати двох своїх неповнолітніх дітей, - сина [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] , а також свою непрацездатну дружину, відповідача у справі [PERSON] , яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Зазначені обставини є істотними підставами для зміни розміру раніше призначених аліментів. Суд не приймає до уваги доводи позивача в тій частині, що у нього наявна заборгованість з оплати вартості комунальних послуг, та той факт, що [PERSON] є студентом та оплату вартості навчання здійснює за власний рахунок, оскільки законом передбачено вичерпний перелік підстав для зміни розміру призначених до стягнення аліментів, та наведені позивачем обґрунтування заявлених позовних вимог до таких підстав не належать. Окрім того, суд зважає на ту обставину, що позивач має власне житло та не повинен нести додаткові витрати, пов`язані з орендою житлового приміщення. Суд приймає до уваги, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України, тобто 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то суд враховує положення ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», з якого вбачається, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. В даному випадку рішеннями суду про стягнення аліментів на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] , відповідно до позовних заяв [PERSON] та [PERSON] , які були на час розгляду повністю визнані [PERSON] , призначено стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі ј частини видів доходу позивача [PERSON] , відповідачі у справі [PERSON] та [PERSON] , які є одержувачами аліментів на утримання неповнолітніх дітей, не звертались до суду із заявами про зміну способу стягнення аліментів з призначеної судом частки від доходу [PERSON] на тверду грошову суму, а отже суд, вирішуючи питання про зменшення розміру аліментів за позовом [PERSON] не може змінити спосіб їх стягнення, оскільки це потягне за собою порушення норм матеріального права, зокрема статті 181 СК України. Саме такою позицією керувався Верховний Суд України у своїй постанові від 11.03.2020 року у справі № 759/10277/18, провадження № 61-22317св19. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання сина [PERSON] , доньки [PERSON] та дружини позивача, відповідача у справі [PERSON] , суд, дотримуючись засад виваженості, розумності та справедливості, вважає необхідним визначити розмір аліментів, що підлягають стягненню зі [PERSON] наступним сином: - на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , слід стягувати аліменти у розмірі 1/6 частини від всіх видів доходу [PERSON] , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття сина [PERSON] ; - на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , слід стягувати аліменти у розмірі 1/6 частини від всіх видів доходу [PERSON] , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття доньки [PERSON] ; - на утримання [PERSON] слід стягувати аліменти в розмірі 3000,00 грн., щомісячно, до досягнення трирічного віку донькою [PERSON] . Зменшення розміру аліментів з ј частини доходів [PERSON] на кожну дитину до 1/6 частини доходів на кожну дитину та з 10000,00 грн., що присуджені до стягнення на утриманні дружини [PERSON] до досягнення донькою [PERSON] трирічного віку, до 3000,00 грн., на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітніх дітей. 17.05.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв`язку з чим при зменшеному за даним рішенням суду розміром аліментів, що присуджені до стягнення, та враховуючи дохід позивача у вигляді його заробітної плати, мінімальний їх розмір складатиме суму більшу, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Виходячи з вищевикладеного, суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Додатково слід зазначити, що у разі зміни матеріального або сімейного стану сторін, погіршення або поліпшення здоров?я когось з них, сторони мають права звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів у відповідності до положень ст.192 СК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial