Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

07.07.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Вимоги обґрунтовував тим, що 27.10.1990 року він з відповідачкою зареєстрував шлюб у виконкомі Зеленодольської міської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 153. Від шлюбу мають двох дорослих доньок, які на даний час мають власні сім'ї. Шлюбні відносини з відповідачкою припинені в жовтні 2016 року. Причиною розпаду сім'ї стала подружня зрада дружини. Через поведінку дружини позивач відчуває приниження своєї людської гідності, тому хоче якомога швидше припинити з відповідачкою будь-які взаємні зобов'язання, тому просить позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явився, про день, місце та час слухання справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про день, місце та час слухання справи повідомлена належним чином, а саме: через друковане видання «Вісті Придніпров'я», шляхом подання оголошення, однак відповідач в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, що відповідає вимогам ст.. 197 ЦПК України. Суд, вислухавши сторони, дослідивши докази надані сторонами, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачка та відповідач зареєстрували шлюб 27.10.1990 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів 27.10.1990 року зроблено відповідний актовий запис № 153, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). [INFO] року у сторін народилась донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22.02.2005 року (а.с. 5). При вирішенні спору суд виходить з наступного. В силу ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Ст. 112 СК України визначає, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, вбачається з матеріалів справи та підтверджується поясненнями сторін, що шлюбні відносин сторони припинили, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, належних заходів щодо збереження шлюбу та примирення сторони не вчиняли. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, тому примирення між сторонами не можливе. Тому, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, примушення якого до шлюбу законом не допускається, тому позов слід задовольнити. На підставі ст.. 110, 112 СК України,

Outcome: approved