Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-21 00:00:00

06 грудня 2018 року [PERSON] звернулася до Веселинівського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем уклала шлюб 04.08.2010 року, від шлюбу мають спільну дочку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у неї з відповідачем не склалося, вони перестали розуміти один одного, втратили кохання та повагу один до одного. З травня 2018 року вони з відповідачем спільне господарство не ведуть, з цього часу він мешкає окремо, тобто шлюбні відносини між ними фактично припинилися в травні 2018 році. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, ніякої участі у вихованні доньки не приймає. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві, зокрема зазначила, що на даний час вона не працює, з відповідачем проживають окремо, перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Веселинівської райдержадміністрації та отримує матеріальну допомогу одиноким матерям в розмірі 1633, 75 гривень щомісяця. Згодна на заочний розгляд справи. В судові засідання 18.02.2019 року, 22.03.2019 року відповідач [PERSON] не з'явився, до суду повернулись конверти з відміткою, що відповідач за вказаною адресою не проживає, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, шляхом роміщення оголошення за веб-адресою: http:[INFO]. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не повідомив суд про причини неявки в судове засідання, та те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи, то суд вважає за необхідне розглядати справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши вступне слово позивача [PERSON], дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04 серпня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 8), мають спільну неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], яке зареєстроване відділом державної реєстрації актів цивільного стану Веселинівського районного управління юстиції Миколаївської області, про що 25 лютого 2011 року складено відповідний актовий запис №20 (а.с. 9). Дочка проживає та знаходиться на повному утриманні в позивача [PERSON], що підтверджується довідкою Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області №6333 від 04.12.2018 року (а.с. 10), в якій вказано, що [PERSON] є постійним жителем [ADDRESS], та має наступний склад сім'ї: син - [PERSON], [INFO]; донька - [PERSON], [INFO] Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач [PERSON] на даний час не працює. Відповідно до довідки Управління соціального захисту населення Веселинівської райдержадміністрації (далі - УСЗН Веселинівської РДА) №980 від 04 грудня 2018 року (а.с. 11) позивачка [PERSON] перебуває на обліку в УСЗН Веселинівської РДА та отримує допомогу на дитину одиноким матерям в розмірі 1633, 75 гривень щомісяця. Матеріальне становище відповідача [PERSON] суду встановити не вдалося, однак зі слів позивача [PERSON] виїхав до Білорусії на заробітки та отримує тимчасовий дохід. Відповідно до ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками та проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Частиною 3 ст. 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином з метою захисту інтересів дитини, створення їй необхідних умов для всебічного розвитку, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (одна тисяча п'ятсот) гривень щомісячно, починаючи стягувати з 06 грудня 2018 року та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Виходячи із вищевказаного пункту, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 768, 40 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial