Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

05 травня 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом в якому просить стягнути з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України грошові кошти в сумі 8400,83 грн. (вісім тисяч чотириста грн. 83 коп.) та судові витрати. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 15.07.2012 року з вини відповідача, який керував мотоциклом «ММВЗ» сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої був пошкоджений інший транспортний засіб мотоцикл [NUMBER], яким керував водій [PERSON] і який належить на праві власності громадянину [PERSON]. враховуючи ту обставину, що цивільно-правова відповідальність відповідача, як водія на момент настання ДТП не була застрахована, тому позивачем водію [PERSON] було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 8400,83 грн., розмір якого визначений Звітом про експертну оцінку від 20 липня 2012 року. На звернення МТСБУ до [PERSON] про компенсацію витрат в добровільному порядку відповіді не отримали, у звязку із чим на підставі ст. 1191 ЦК України та п. 2 ч. 1 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» просить стягнути здійснену ним виплату страхового відшкодування з водія винного в настанні ДТП. У судове засідання сторони, повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, не зявились. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані позивачем докази, суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, що є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову, з таких підстав. Згідно постанови Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 09 серпня 2012 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, яке мало місце за наступних обставин: 15 липня 2012 року о 01.00 год. в с. Кіровка Маловисківського району по вул. Горбенка біля будинку № 21 керував транспортним засобом мотоциклом ММВЗ, без державного номера, відволікся від керування виїхавши на смугу зустрічного руху де допустив зіткнення з мотоциклом ZS 200GS, державний номер [NUMBER], який стояв на лівому краю проїзної частини на смузі зустрічного руху, в результаті ДТП обидва мотоцикла отримали механічні ушкодження. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. [PERSON] на дату вчинення ДТП не мав чинного договору обовязкового страхування цивільноправової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Розмір відновлювального ремонту пошкодженого в результаті ДТП транспортного засобу мотоциклу [NUMBER] становить 10081,00 грн. (а.с. 7). Згідно з п. 17 п. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого предмета договору страхування, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування. Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є Закон України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. У відповідності до ст. 1166 ЦК України передбачено обовязок особи, винної у заподіянні шкоди, відшкодувати її в повному обсязі. Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно зі ст. 22 ЦК України позивач відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоровю та майну третіх осіб під час ДТП. Відповідно до платіжного доручення від 05.11.2012 року № 4266 МТСБ України виплатило володільцю пошкодженого транспортного засобу [PERSON] грошову суму в розмірі 8400,83 грн., в якості страхового відшкодування (а.с. 10). Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України та п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Отже, зважаючи на наведене вище, а також на визнання відповідачем позовних вимог, суд прийшов до висновку, що позов є законним, таким що відповідає вимогам чинного законодавства України та підлягає задоволенню в повному обсязі, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача грошова сума в розмірі 8400,83 грн., в якості відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування. Підлягають також задоволенню вимоги позивача про стягнення витрат по оплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки зазначені витрати документально підтверджені, відповідно ст. 79 ЦПК України такі витрати відносяться до судових витрат і відповідно ст. 88 ЦПК України у випадку задоволення позову підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved