Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-10 00:00:00

06.08.2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів з 01.02.2018 року по 31.07.2021 року в розмірі 32947.98 грн. Ухвалою суду від 09.08.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження. Обгрунтовуючи позовні вимоги [PERSON] вказує, що за рішенням даного суду від 19.10.2015 року з відповідача стягнено аліменти на її користь на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі по 500 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення повноліття. Відповідач тривалий час аліменти не сплачує, у зв`язку з чим за період з травня 2015 року по липень 2021 року виникла заборгованість в розмірі 32947.98 грн. Відповідно до рішення даного суду від 06.09.2018 року з відповідача було стягнено неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів з травня 2015 року по січень 2018 року в сумі 7910.00 грн. та змінено спосіб стягнення аліментів і стягнено аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Проте, певних висновків [PERSON] не зробив, продовжує ухилятись від сплати аліментів. Неустойка (пеня) з лютого 2018 року по липень 2021 року складає 385 536.00 грн. Оскільки, згідно чинного законодавства, пеня не може бути стягнена в розмірі більшому ніж 100 відсотків заборгованості, то стягненню підлягає сума 32947.98 грн. Позов просить задовольнити, справу розглянути у її відсутності, про що подала суду заяву. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`яввився, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно. Суд розглядає справу у відсутності сторін. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 19.10.2015 року з [PERSON] стягнено аліменти на користь [PERSON] на утримання двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі по 500 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення повноліття. Відповідач тривалий час аліменти не сплачує, у зв`язку з чим за період з травня 2015 року по липень 2021 року виникла заборгованість в розмірі 32947.98 грн. Частиною 1 статті 196 Сімейного кодексу України передбачено, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 06.09.2018 року з [PERSON] стягнено неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01 травня 2015 року по 31 січеня 2018 року в сумі 7910.00 грн. Крім того, вказаним рішенням суду змінено спосіб стягнення аліментів, а саме: стягнено аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму щомісячно на кожну дитину до досягнення повноліття. [PERSON] , продовжує ухилятись від сплати аліментів. Неустойка (пеня) з 01 лютого 2018 року по 31 липня 2021 року, згідно розрахунку вказаному в позовній заяві, складає 385 536.00 грн. Оскільки, згідно чинного законодавства, пеня не може бути стягнена в розмірі більшому ніж 100 відсотків заборгованості, то стягненню підлягає сума 32947.98 грн. Виходячи з вказаної норми права, позивачка, у зв`язку із заборгованістю по аліментах набула права на стягнення пені. Відповідно до п. 22 Постанови пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, передбачена відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК ( 2947-14 ) умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

Outcome: approved