Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

06.06.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, позовні вимоги по якій були уточнені, в якій просить постановити рішення, яким визнати відповідачів [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим будинком [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивовано тим, що на підставі заповіту бабці [PERSON] вона являється власником даного будинку, що стверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом та витягом про державну реєстрацію права власності. Відповідачі по справі більше десяти років не проживають в даному будинку, що стверджуються актами обстеження. Відповідач [PERSON] з 2001 року проживає у своєї дружини [PERSON] в [ADDRESS], а відповідач [PERSON] з 2004 року проживає зі своєю сім'єю в [ADDRESS]. Під час судового розгляду позивач [PERSON] заявлений позов підтримала, дала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Додатково позивач пояснила, що вона проживає в спірному будинку з дня народження. В 1993 році в зв'язку з одруженням вона стала проживати в м.Новояворівську, але в 1999 році повернулася додому, де прожила рік, після чого проживала з дітьми від першого шлюбу на орендованій квартирі в м.Новояворівську біля 4 років. Після другого одруження вона два з половиною роки знімала квартиру в [ADDRESS] і в 2009 році повернулася з сім'єю додому, де проживає по даний час. Брат [PERSON] з часу свого одруження в будинку не проживав, однак в 2013 році повернувся додому з проханням дозволити йому прожити один-два місяці, щоб винайняти квартиру. Під час його тимчасового проживання в них постійно виникали сварки та скандали. В червні 2014 року брат [PERSON] знову став проситися пожити декілька місяців, однак вона йому відмовила. Тоді він в червні 2014 року таємно переніс свої речі і поселився в кімнату до матері. Тоді вона звернулася з позовом до суду, який просить задоволити. Представник позивача [PERSON] - адвокат [PERSON] вважає, що заявлений позов є обгрунтованим, так як під час розгляду справи встановлено, що [PERSON] дійсно з 2001 року, а [PERSON] з 2004 року, в спірному будинку не проживають, даним будинком не користуються. Після одруження в 2001 році відповідач [PERSON] перейшов проживати до будинку батьків своєї дружини [PERSON], від шлюбу з якою в нього народилося двої дітей: донька [PERSON], 2002 року народження, та донька [PERSON], 2004 року народження. Дані обставини стверджуються актами, які підписали депутати та сусіди. Покази свідка [PERSON] в судовому засіданні не слід брати до уваги, бо її покази, що вона цей акт підписала, не читаючи його, являються неправдивими. Допитані свідки не підтвердили, що [PERSON] з часу свого одруження до червня 2014 року 2 постійно проживав в будинку, виконував якісь роботи. Встановлено, що [PERSON] як син міг провідувати свою маму, а в червні 2014 року без дозволу власника будинку поселився, на пропозицію [PERSON] як власника будинку виселитися з будинку став влаштовувати скандали. Також відповідач [PERSON] визнала, що вона з часу свого одруження після 2004 року в будинку в сел.Шкло не проживає, а проживає в побудованому будинку в [ADDRESS]. Просить задоволити заявлений позов. Відповідач [PERSON] під час розгляду справи заявленого позову не визнав, пояснив, що він в спірному будинку проживає з дня народження. В їх батьків було четверо дітей: [PERSON], він, [PERSON] та [PERSON]. Дійсно він одружився 11 листопада 2001 року з гр.[PERSON], від шлюбу з якою народилася донька [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO]. Після одруження за попередньою домовленістю він поселився в будинку батьків дружини по [ADDRESS], однак відносини з батьками дружини не склалися і через місяць часу він повернувся проживати до себе додому, де проживає по даний час, так як іншого житла немає. Дійсно після одруження в 2004 році з будинку виселилася сестра [PERSON] в [ADDRESS], а в 2009 році сестра [PERSON] перейшла проживати в м.Новояворівськ. На даний час в будинку проживає в одній кімнаті він з мамою, а іншу кімнату будинку займає сестра [PERSON] з своєю сім'єю. Представник відповідача [PERSON] - адвокат [PERSON] вважає, що під час розгляду справи стороною позивача не доведено обставин, які обгрунтовують заявлені позовні вимоги до його довірителя. Представником позивача було змінено підставу позову на ст.ст.116, 157 ЖК України, однак не доведено, що відповідач [PERSON] систематично руйнує чи псує приміщення, або використовує не за призначенням, або сисматично порушує правила співжиття. Відсутність відповідача [PERSON] за місцем реєстрації в період з 2001 року по 2014 рік також не доведено. Акти обстеження є неналежними доказами, так як допитані свідки підтвердили, що ніякого обстеження в спірному господарстві не проводилися. Навпаки допитані свідки ствердили, що [PERSON] проживав в будинку, так як не склалися відносини з батьками його дружини. Просить в позові до його довірителя [PERSON] відмовити. Відповідач [PERSON] заявленого позову до неї не визнала, пояснила, що в будинку в [ADDRESS] вона проживає з дня народження. Вона одружилася 21 червня 2003 року з гр.[PERSON], з яким проживала в сел.Шкло один рік, а в червні 2004 року вона з чоловіком перейшли проживати в будинок до його батьків в [ADDRESS], де розпочали будувати новий будинок. На даний час новозбудований будинок не прийнятий в експлуатацію, в них немає права власності на будинок. До її одруження в будинку в сел.Шкло, проживала її мама, брат [PERSON], сестра [PERSON], яка перейшла проживати в м.Новояворівськ. Сестра [PERSON] в будинок поселилася 6-7 років назад. Дійсно брат [PERSON] мав проживати в батьків дружини, однак через скандали він повернувся проживати до них додому. Зслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що спірний житловий будинок знаходиться в [ADDRESS], власником даного будинку являлася гр.[PERSON], яка померла [INFO] та яка приходиться бабусею по лінії батька сторін по справі. Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом. Згідно заповіту, посвідченого секретарем Шклівської селищної ради 29 липня 2004 року, гр.[PERSON] на випадок своєї смерті заповіла своє майно позивачці [PERSON] На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.10.2010 року гр.[PERSON] стала власником вищевказаного житлового будинку. Під час розгляду справи судом встановлено, що на час набуття права власності позивачкою [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS], в даному будинку були зареєстровані та проживали позивач [PERSON], її діти: донька [PERSON], син [PERSON] та донька [PERSON], мати сторін [PERSON] та відповідач [PERSON] Також в даному будинку зареєстрована відповідач [PERSON], яка в червні 2004 року поселилася в житловий будинок батьків чоловіка в [ADDRESS], де на даний час проживає з сім'єю в новозбудованому житловому будинку. Сестра сторін [PERSON] разом з чоловіком [PERSON], також були зареєстровані та виселилися з будинку в 3 червні 2012 року. Крім цього, судом встановлено, що в 2009 році до будинку поселився чоловік позивачки [PERSON] разом з сином [PERSON], які проживають на даний час в будинку без реєстрації. Дійсно ст.405 ЦК України визначено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Однак під час розгляду справи судом не доведено, що відповідач [PERSON] без поважних причин не користується спірним будинком понад рік. Навпаки, як вбачається з пояснень позивача [PERSON], остання, будучи власником будинку, дозволила весною 2013 року тимчасово поселитися відповідачу [PERSON] в будинок, в якому він проживає по даний час. Також твердження позивача про непроживання відповідача [PERSON] в спірному будинку з 2001 року, з посиланням на акти комісії Шклівської селищної ради, судом не приймаються до уваги з наступних підстав. Допитана в якості свідків [PERSON] з приводу оформлених та підписаних нею актів від 05.12.2013 року та від 12.02.2014 року пояснила, що дані акти були нею були підписані на прохання [PERSON] з метою оформлення нею субсидії на комунальні послуги. Вона не проводила обстеження будинку на предмет проживання чи непроживання [PERSON] та [PERSON], а визнала ці обставини зі слів [PERSON] Аналогічні покази в судовому засіданні надали свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які також підтвердили, що перевірки щодо непроживання [PERSON] та [PERSON] вони не проводили, акти підписали за місцем свого проживання при зверненні до них [PERSON], тому ствердити факт непроживання цих осіб в спірному будинку не можуть. Навпаки, допитані в якості свідків [PERSON] та [PERSON] показали, що після одруження брат та син [PERSON] повернувся проживати додому, так як в нього не склалися відносини з батьками дружини. Інколи [PERSON] відвідував дружину і дітей, де міг переночувавти, однак повертався проживати додому, де і проживає на даний час. Також свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] показали, що вони проживають по сусідству і часто бачать [PERSON] в будинку, де він проживає з мамою та іншими членами родини. Суд також визнає безпідставним посилання сторони позивача в позовній заяві як на правову підставу заявлених позовних вимог на ст.ст.71,72, 167 ЖК України, оскільки дані норми законодавства регулюють підстави збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами, порядок визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду, та розірвання наймачем договору найму жилого приміщення в будинку, що належить громадянинові. По даній справі позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, яке відноситься до приватного житлового фонду. Також судом встановлено, що між сторонами по справі жодного договору найму жилого приміщення не укладався. Подальша зміна представником позивача підстави позову, яка викладена в письмовій заяві від 31.07.2014 року, а саме на вимоги ст.ст.116, 157 ЖК України, під час судового розгляду не підтвердилася, оскільки жодних доказів, які б свідчили, що відповідачі систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематично порушують правила співжиття, стороною позивача надано не було. Оцінюючи докази по даній справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не доведено, що відповідач [PERSON] не користується спірним житловим будинком без поважних причин понад один рік, навпаки судом встановлено, що дана особа через деякий час після свого одруження зі згоди попереднього власника будинку та інших повнолітніх членів сім'ї повернулася проживати до спірного будинку, де продовжує проживати по даний час, відповідно заявлені позовні вимоги щодо даного відповідача про втрату ним права користування спірним жилим приміщенням є безпідставними, не грунтуються на вимогах закону, а тому в цій частині заявлених позовних вимог слід відмовити. Щодо позовних вимог відносно відповідач [PERSON], то судом встановлено, що дійсно остання в червні 2004 році добровільно вибула із спірного будинку на постійне місце проживання в [ADDRESS], де продовжує проживати по даний час, а тому заявлений позов в цій частині слід задоволити. 4

Outcome: approved