Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

04 травня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів, в якому ставить питання про визнання [PERSON]М та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: Донецька обл., м.Торецьк (м.Дзержинськ), смт.Північне (смт.Кірове), вул.Народна (вул.Пархоменко)[ADDRESS]. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що їй на праві приватної власності належить житлова квартира, розташована за адресою: Донецька обл., м.Торецьк (м.Дзержинськ), смт.Північне (смт.Кірове), вул.Народна (вул.Пархоменко)[ADDRESS]. За вказаною адресою зареєстрована її матір [PERSON], сестра [PERSON] і племінник [PERSON]. У вересні 2012 року відповідачі разом з особистими речами виїхали на постійне мешкання до Російської Федерації, де мешкають по теперішній час. З того часу вони жодного разу не приїжджали за місцем своєї реєстрації. Зараз позивач та відповідачі будь-яких відносин не підтримують. Їх особисті речі в квартирі відсутні, комунальні послуги вони не сплачують, будь-якої участі в проведенні поточного ремонту квартири не приймають. Оскільки збереження реєстрації за відповідачами перешкоджає позивачу вільно користуватися та розпоряджатися належним їй майном, вона змушена звернутися до суду про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: Донецька обл., м.Торецьк (м.Дзержинськ), смт.Північне (смт.Кірове), вул.Народна (вул.Пархоменко)[ADDRESS]. Позивач надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Відповідачі до суду не зявилися, про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, заяви про розгляд справи за їх відсутності суду не надали. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини, які регулюються Цивільним кодексом України, Житловим кодексом України та іншими нормативно - правовими актами. Згідно положень ст.ст.317, 319 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону. Відповідно до статті 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Судом встановлено, що квартира, розташована за адресою: Донецька обл., м.Торецьк (м.Дзержинськ), смт.Північне (смт.Кірове), вул.Народна (вул.Пархоменко)[ADDRESS]належить на праві приватної власності [PERSON], що підтверджується договором дарування квартири від 10.08.2000 року (а.с.10), технічним паспортом на квартиру (а.с.11). Відповідно до довідки №б/н від 30.09.2016 року, №б/н від 27.04.2017 року відповідачі по справі зареєстровані за адресою: [INFO] (м.Дзержинськ), смт.Північне (смт.Кірове), вул.Народна (вул.Пархоменко)[ADDRESS] (а.с.14,15). Відповідно до Акту вуличного комітету [PERSON] та [PERSON] не мешкають у вказаній квартирі протягом тривалого часу, а саме з вересня 2012 року (а.с.16). У відповідності до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом було встановлено, що відповідачі не мешкають у квартирі за вказаною адресою з 2012 року. Згідно статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням слід задовольнити. Крім заявлених вимог, позивач просить також стягнути з відповідачів витрати повязані з розміщенням оголошення в газеті про виклик відповідачів у розмірі 130,00 грн. \~\~\~\~ \~ \~ \~Відповідно до п.6 ч.3\~ст.79 ЦПК України, до витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було сплачено публікацію у газеті «Донеччина» від 23.06.2017 року на суму 130,00 грн., яку слід стягнути з відповідачів. Відповідно до\~ст.88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином слід стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь[PERSON] судові витрати у розмірі 640 грн.

Outcome: approved