Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

07.09.2015 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовною заявою про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації в примусовому порядку відповідача [PERSON] у належному їй приватного житлового будинку, що знаходиться за адресою с.Новоєлизаветівка, вул. Молодіжна, 13 Ширяївського району Одеської області. Мотивуючи його тим, що їй на праві власності належить вказаний будинок з господарчими будівлями та спорудами. На даний час в ньому також прописаний її колишній чоловік, [PERSON], який вже тривалий час в ньому не проживає, що створює їй певні незручності у розпорядженні своїм майном. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, надав заяву в якій просив провести розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, суд виходить з наступного. Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить будинок за адресою: Одеська область, Ширяївський район, с. Новоєлизаветівка, вул. Молодіжна, 13, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 02.01.2007 року за № 13116895. Судом також було встановлено, що в даному будинку зареєстрований та не проживає близько трьох років [PERSON], що підтверджується довідкою та актом обстеження житлового будинку Новоєлизаветівськоїсільської ради Ширяївського району Одеської області. Таким чином, вже близько 3 років, як відповідач не мешкає в будинку позивача, та не знімається з реєстрації без будь-яких пояснень та причин, чим порушують право позивача користуватися власністю. Згідно ч.1\~ст.16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. ст. 317, 319\~ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а ст. 321 ЦК України\~передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. На підставі статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. \~ \~\~Відповідно до\~ст. 405 ЦК України\~житлом члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ч. 2 ст. 48\~Закону України «Про власність»\~власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоча б ці порушення не були поєднані з позбавленням володіння, користування і відшкодування завданих збитків. На підставі ст. 72 Житлового Кодексу України, суд, вправі визнати особу такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, внаслідок тривалої відсутності понад встановлені терміни. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідач втратив право користування жилим приміщенням та порушує право позивача у користуванні власністю.

Outcome: approved