Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-20 00:00:00

06 березня 2019 року з вищевказаною позовною заявою до Миргородського міськрайонного суду звернулася [PERSON] . На підтвердження позовних вимог позивач посилається на те, що вона є власником однокімнатного будинковолодіння [ADDRESS] . У вказаному будинку зареєстровані як члени її сім`ї: син [PERSON] , бувша дружина сина [PERSON] та дочка сина - [PERSON] , які не є співвласниками вказаного будинковолодіння та не проживають в ньому [PERSON] з 2006 року, а [PERSON] з 2007 року. На даний час наявність реєстрації відповідачів в будинку обмежує права позивача, що стало підставою для звернення до суду. В судовому засіданні [PERSON] свої позовні вимоги підтримала, просила їх задоволити з підстав вказаних у позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися без пояснення причини неявки, про час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином відповідно до ч.8 ст.128 ЦПК України, відзиву не подали (а.с.38-41, 47-48, 53-54, 57-59). Третя особа Ярмаківська сільська рада Миргородського району в судове засідання свого представника не направила, надала заяву в якій просила справу розглядати без представника сільської ради, заперечень не висловила, позов визнала (а.с.49). Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином відповідно до ч. 5 ст. 128 ЦПК України (а.с. 36, 61). Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що [PERSON] є одноособовим власником будинковолодіння [ADDRESS] . Її право власності підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03 серпня 1995 року (а.с. 12). Згідно копії довідки № 76 від 11 лютого 2019 року складеної Ярмаківською сільською радою Миргородського району, [PERSON] , [INFO] та її донька - [PERSON] , [INFO] зареєстровані за адресою [ADDRESS] , але фактично за місцем реєстрації не проживали (а.с.24).За рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 13 квітня 2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.17). [PERSON] змінила своє прізвище на « [PERSON] » (а.с.31). Відповідач [PERSON] відмовляється добровільно знятися з реєстрації разом з [PERSON] , що підтверджується копією письмового звернення позивача до відповідача (а.с. 18-19). Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки відповідачі [PERSON] та неповнолітня [PERSON] не проживають у будинку з 2006 та 2007 року відповідно, то вони, відповідно до ст. 72 ЖК України, втратили право на користування вищевказаним житловим приміщенням. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950, до якої Україна приєдналась 17.07.1997 закріплено принцип непорушності права власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись своїм майном , на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ґрунтуються на законі, а тому [PERSON] та неповнолітню [PERSON] необхідно визнати таким, що втратили право на користування приміщенням будинковолодіння [ADDRESS] . Згідно з ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимогна підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved