overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

06.08.2021 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, на обґрунтування позовних вимог зазначивши, що з відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому 26.08.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Золочівського районного управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 157. Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю та місця проживання дитини немає. Вона з відповідачем шлюбні стосунки з липня 2021 року не підтримує, тому просить суд розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач до судового засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій заявлені вимоги визнав, просив розглядати справу у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 26 серпня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Золочівського районного управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 157. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сторони не підтримують шлюбні стосунки з липня 2021 року, збереження сім`ї не можливо, оскільки протягом довгого часу шлюб існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню. Позивач не наполягає на стягненні судового збору з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

06.08.2021 року позивач звернулася до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає , що 26.06.2004 року вона уклала шлюб з відповідачем , який зареєстрований у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції м. Харкова , актовий запис № 236. Від цього шлюбу у подружжя народилась дитина - [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалось , із за різних поглядів на життя та обов`язки. Внаслідок чого сім`я розпалась. Позивач вважає , що подальше збереження шлюбу неможливе , та буде суперечити її інтересам , та інтересам дитини. Ухвалою суду від 09.08.2021 року провадження по справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження. Учасники справи в судове засіданні не з`явилися , надали заяви в яких просили провести розгляд справи за їх відсутності. Позивач позов підтримала , просила його задовольнити. Відповідач проти задоволення позову не заперечував. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.4 ст.77 ЦПК України суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26.06.2004 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції м. Харкова , актовий запис № 236 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва по народження (а.с. 7). Встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, збереження родини - неможливе. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено , що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей , що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги заявлені обґрунтовано, тому підлягають задоволенню. Родина розпалась остаточно і відновлена бути не може. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу (ч. 2 ст. 114 СК України). Відповідно з ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

06.08.2021 року позивач звернулася до суду із позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. 10.08.2021 року була винесена ухвала про відкриття провадження у справі і прийняття справи до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. 18.10.2021 р. була винесена ухвала про залишення без розгляду позовну вимогу про визначення місця проживання дітей. Позивач надала, через канцелярію суду, заяву про розгляд справи у її відсутність та позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надав, через канцелярію суду, заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 07.07.2007 року, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] . Мають спільних двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (копіями). З квітня 2021 року сторони подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв`язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, позивачем при подачі позову було сплачено судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-09 00:00:00

06.08.2021 року суду заявлено вимоги, в яких позивачка просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [INFO] батька [PERSON] , посилаючись на те, що після його смерті вона є єдиною спадкоємицею за законом, однак через необізнаність про розірвання шлюбу її батьків ще в 1986році та впевненість, що спадщина належить її померлій [INFO] матері [PERSON] нею був пропущений шестимісячний строк звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини, причину пропуску вважає поважною. Представник позивача в судове засідання не з`явився, письмово вимоги позову підтримав повністю, просив справу розглянути у його та позивача відсутність. Представник відповідача Гайсинської міської ради в судове засідання не з`явився, письмово вимоги позову визнав повністю, просив справу розглянути у його відсутність. З урахуванням позиції сторін та досліджених доказів суд визнає позовні вимоги повністю обґрунтованими з таких міркувань. Доведено, що [PERSON] є спадкоємицею за законом спадкового майна після смерті [INFO] батька [PERSON] , однак через необізнаність про розірвання шлюбу її батьків ще в 1986 році та впевненість, що спадщина належить її померлій [INFO] матері [PERSON] нею був пропущений шестимісячний строк звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою, зазначену причину пропуску суд визнає поважною. Вказані правовідносини регламентуються: - ч.1 ст. 1270, ч.3 ст. 1272 ЦК України, відповідно до яких для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки [PERSON] пропущено встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] з поважних причин, то задля захисту спадкових інтересів, додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю п`ять місяців необхідно визначити рішенням суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

06.09.016 р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просить стягнути з нього на свою користь гроші кошти за договором позики в сумі 212800 гривень, що еквівалентно 8000 доларам США. При цьому посилається на те, що 22.04.2014 року, між ним та відповідачем був укладений договір позики, згідно якого відповідач позичив в нього грошові кошти в розмірі 8000 доларів США, що на день звернення до суду з позовом становить 212800 гривень та зобовязався повернути вказані кошти через один рік. На підтвердження факту передачі грошей відповідачем була власноручно написана відповідна розписка. Проте відповідач умови договору не виконав та грошові кошти не повернув. В звязку з викладеним він був вимушений звернутися до суду з вказаним позовом. В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про те, що позов підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу за його відсутністю, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином. Тому згідно ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе, зі згоди представника позивача, розглянути позов за відсутністю відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що за договором позики від 22.04.2014 року відповідач отримав в борг від позивача грошову суму еквівалентну 8000 доларів США, про що видав відповідну розписку, відповідно до якої зобовязувався повернути грошові кошти на протязі року. Проте на теперішній час відповідач борг не повернув. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості, а договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками, то зобовязальні договірні відносини між позивачем та відповідачем кваліфікуються судом як позикові. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Отже відповідно до ст. 612 ЦК України відповідач, що прострочив свої зобовязання повинен повернути позивачу суму боргу за договором позики в сумі 212800 гривень, що еквівалентно 8000 доларам США. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави також слід стягнути судовий збір у розмірі 2128 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

06.09.1997 року, сторони уклали поміж собою шлюб, про що був зроблений актовий запис за № 57 у Великоновосілківському відділі РАГС Донецької області. Від нього сторони не мають неповнолітню доньку- [PERSON],[INFO]. З початку серпня 2014 року сторони проживають окремо.Спільне життя між ними не склалось із-за відсутності взаємопорозуміння, поваги один до одного,кохання..Припинив подружні стосунки , сторони не поновлювали їх і,навпаки, на теперішнійчас позивач створила нову сім*ю з іншим чоловіком від якого вагітна.Не погоджуючись на примирення з відповідачем, позивач просить шлюб поміж ними розірвати Сторони надали суду письмові заяви, в яких: позивач,підтримуючи свої вимоги, а відповідач, визнаючи їх, оба просять про розгляд справи за їх відсутності. Перевіривши матеріали справи ,суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] в частині розірвання шлюбу задовольнити , так як дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження поміж ними шлюбу суперечило б їхнім інтересам.Сторони тривалий час ,з початку серпня місяця 2014 року по теперішній час, не підтримують подружні стосунки і за цей період ніхто з них заходів для примирення і збереження шлюбу не приймав і не бажає приймати, тому що позивач створила нову сім*ю з іншим чоловіком, від якого вагітна. Відповідач не заявила вимоги про зміну свого прізвища на теперішній час, яким є «[PERSON]» на дошлюбне, яким є «[PERSON]». Позовні вимоги в частині визначення місця проживання дитини за місцем проживання позивача, суд вважає за необхідне залишити без задоволення, оскільки спір по зазначеним правовідносинам між сторонами відсутній, а також не надано суду доказів того,що інтереси дитини будуть страждати, у разі задоволення або незадоволення цих вимог.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

06.09.2003 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Хмельницького міського управління юстиції, актовий запис № 1453. Мають доньку Юліану [INFO]. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їхнє сімейне життя не склалось у звязку з різними поглядами на сімейне життя, в результаті чого між ними постійно виникають конфлікти та суперечки. Просить шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не прибула, надіслала клопотання про розгляд справи у її відсутність. Просила позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не прибув, про час і дату розгляду справи повідомлений належним чином. Надіслав до суду заяву про розгляду справи за його відсутності. Позов визнав, просив задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 06.09.2003 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Хмельницького міського управління юстиції, актовий запис № 1453. Мають доньку Юліану [INFO]. Сімейне життя сторін не склалось з 2015 року сімейні стосунки припинені, спору про майно немає. Питання щодо утримання дитини вирішено. Суд приходить до висновку, що подальше сумісне сімейне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При таких обставинах позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~06.09.2008 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб у виконкомі Красноторської селищної ради міста Краматорськ Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, актовий запис № 24. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , про що свідчать відповідні свідоцтва про народження. Від відповідача надійшла заява в якій вона згодна з позовом, та не заперечує проти його задоволення. Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Згідно зі ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Згідно зі\~ст. 113 Сімейного Кодексу України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.\~\~ Відповідно до\~ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Як встановлено, сторони припинили сімейно-шлюбні відносини з кінця 2018 року, родина розпалася остаточно і в подальшому збережена бути не може. \~ \~ \~ \~Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Позивач не вимагає компенсації витрат понесених у зв`язку із сплатою судового збору. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~06.09.2008 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Покровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, актовий запис № 76. Від шлюбу мають малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], що підверджується свідоцтвом про шлюб, актовий запис № 10. Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сімя є первинним та основним осередком суспільства. Згідно зі ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до\~ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Як встановлено, сторони припинили сімейно-шлюбні відносини з 2016 року, родина розпалась остаточно і в подальшому збережена бути не може. \~ \~ \~ \~Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 704,80 грн.. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

- 06.09.2008 року сторони зареєстрували шлюб. Шлюб перший. Від шлюбу дітей не мають. В жовтні 2014р. сторони шлюбні відносини припинили і проживають окремо. Причина розпаду сім'ї - взаємні непорозуміння, різні погляди на життя, що привело до руйнування нормальних сімейних відносин. В зв'язку з цим позивач звернувся в суд з позовом, який підтримав письмово і просив шлюб розірвати. Судом сторонам був наданий строк для примирення, але цей строк позитивного результату не дав. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала на розірвання шлюбу згідна. Вислухавши відповідачку, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на тій підставі, що сторони шлюбні відносини припинили, проживають окремо, миритися не бажають. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб. Суд вважає, що сім'я розпалася, шлюб існує формально і його необхідно розірвати. На підставі викладеного, ст.ст.105,110,112,115 СК України,

Outcome: approved