Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-05 00:00:00

06 травня 2019 року позивачка звернулась до суду з цивільним позовом до ПАТ «Ощадбанк» про припинення дій, які порушують права. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] зазначила, що 20.02.2019 на її телефонний номер від ПАТ «Ощадбанк» надійшло смс-повідомлення про блокування її рахунку № [NUMBER] та необхідність проходження процедури ідентифікації, відповідно до постанови КМУ від 05.11.2014 № 637 Вважає, що рішення відповідача порушує ї права та обмежує право власності на грошові кошти, розміщені на рахунку. З урахуванням цього, просить суд: - визнати протиправними дії ПАТ «Ощадбанк» про блокування її рахунку; - визнати протиправним та скасувати його рішення щодо блокування її рахунку; - зобов`язати відповідача розблокувати та відновити користування грошовим коштами на ї банківському рахунку; - стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 10 000,00 гривень. Ухвалою суду від 10.05.2019, у зв`язку з недотриманням позивачки вимог ст. 175 ЦПК України, зокрема: не зазначено ціну позову, не наведено та не надано доказів про прийняте рішення ПАТ «Ощадбанк» про блокування рахунку, не надано вичерпний перелік інформації про фактичне місце перебування особи, позов залишено без руху, та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою від 27.05.2019 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, відповідачу надано 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для надання відзиву на позов, позивачу - відповідь на відзив на позов. 09 липня 2019 року від ПАТ «Ощадбанк» надійшов відзив на позов, у якому представник відповідача Тихонов В.В. заперечував проти задоволення позовних вимог, вважає їх необґрунтованими, аргументуючи свою позицію тим, що дії банку щодо зупинення видаткових операцій за рахунком позивачки у зв`язку із не проходженням останньої ідентифікації є правомірнім, указане блокування здійснено відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам», яка є чинною та обов`язковою для виконання, як для позивачки, так і для відповідача. 17 липня 2019 року від ПАТ «Ощадбанк» надійшла заява про розгляд справи за позовом [PERSON] без участі представника відповідача. Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи сторін, суд дійшов таких висновків. [PERSON] згідно з копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до розпорядження Кабінету Мінстрів України від 02.12.2015 № 1275-р, місто Донецьк входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з довідкою про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території та районів проведення антитерористичної операції від 20.01.2015 № 2399005427, виданою Запорізькою міською радою по Орджонікідзевському району Управління праці та соціального захисту населення, [PERSON] взято на облік як внутрішньо переміщену особу за адресою: [ADDRESS] . З матеріалів справи вбачається, що на підставі заяви [PERSON] про приєднання до Договору Комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) № [NUMBER] , ПАТ «Ощадбанк» 20.10.2018 на ім`я позивачки відкрито картковий рахунок як внутрішньо переміщеній особі для отримання пенсії згідно із заявою [PERSON] про виплату пенсії або грошової допомоги. Договір комплексного обслуговування у відповідних редакціях розміщений на Інтернет сторінці ПАТ «Ощадбанк» за електронною адресою https:oshadbank.ua/ua/privat/paycards/dogovir-taryf-inshe та є публічно доступним. Отже, спірні правовідносини виникли з приводу користування банківським рахунком та регулюються положеннями Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав, зокрема, на пенсійне забезпечення здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема, відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Відповідно до п. 13.1 ст. 13 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» порядок виконання операцій із застосуванням платіжних інструментів, у тому числі обмеження щодо цих операцій, визначаються законами України та нормативно-правовими актами Національного банку України. Кабінет Міністрів України постановою від 05.11.2014 № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» визначено відповідний механізм, а саме: призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), усіх видів соціальної допомоги та компенсацій внутрішньо переміщеним особам. Згідно з п. 1 цієї Постанови призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюється за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 509. Виплата (продовження виплати) пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, що призначені зазначеним особам, проводиться через рахунки та мережу установ і пристроїв публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» з можливістю отримання готівкових коштів і проведення безготівкових операцій через мережу установ і пристроїв будь-яких банків тільки на території населених пунктів, де органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Для платіжних карток установлюється строк до трьох років за умови проходження фізичної ідентифікації клієнта в установах публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» кожні шість місяців. Після завершення строку дії картка пере випускається за рахунок банку. Фізична ідентифікація клієнта, якому відкрито поточний рахунок в уставної публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», проводиться для отримання пенсії до отримання ним в установленому порядку платіжної картки, яка водночас є пенсійним посвідченням, - кожні три місяці з дня відкриття рахунка або з дня попередньої ідентифікації; для отримання інших соціальних виплат - кожні шість місяців із дня відкриття рахунку або з дня попередньої ідентифікації. У разі не проходження фізичної ідентифікації одержувачем соціальних виплат публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» зупиняє видаткові операції за поточним рахунком та інформує протягом одного тижня з дня їх зупинення в електронній формі з використанням електронного цифрового підпису через захищені канали зв`язку про таке зупинення Міністерство соціальної політики та Міністерство фінансів. Суд також звертає увагу на той факт, що зазначені вище положення Постанови від 05.11.2014 № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» були предметом розгляду в суді адміністративної юрисдикції та постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.06.2017 у справі № 826/12123/16, залишеною без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 04.07.2018 та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20.12.2018, відмовлено у задоволенні позовних вимог в частині визнання незаконними і такими, що не відповідають правовому акту вищої юридичної сили абз. 6, 7 постанови Кабінету Міністрів України «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо перемішеним особам» від 05.11.2014 № 637, яким визначено необхідність здійснення фізичної ідентифікації клієнта установами публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» для отримання пенсії, оскільки вказані положення не суперечать положенням чинного законодавства, є необхідним інструментом, що повинен забезпечувати безпеки та запобігання вчинення злочинів. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1074 ЦК України, обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на рахунку, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму та фінансування розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом. Отже, положення ст. 1074 ЦК України передбачають обмеження у користуванні рахунком для клієнтів у разі запобігання вчиненню злочинів, а положення постанови Кабінету Міністрів України від 054.11.2014 № 637 є необхідним інструментом, який забезпечує запобігання таких злочинів, що свідчить про те, що зазначені нормативно-правові акти мають тотожні цілі. Окрім цього, позивачка, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилалася на практику Європейського суду з прав людини. Суд при розгляді цієї справи погоджується з тим, що право на отримання пенсії є об`єктом захисту за статтею 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та пов`язане з правом мирно володіти своїм майном. Також у статті 1 Протоколу № 1 вказано, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте, попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користування майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Суд, з урахуванням доводів позивача у цій справі, дослідивши елементи законності, переслідування легітимної мети та пропорційності втручання держави у право позивачки на отримання та вільне розпорядження пенсією під час блокування рахунку відповідача у зв`язку із непроходженням фізичної ідентифікації, дійшов таких висновків. Втручання держави в порядок володіння позивачем пенсійними виплатами, які зберігаються на рахунку в ПАТ «Ощадбанк» є законним, тобто відбувається на підставі передбачуваних та чітких законів і підзаконних нормативно-правових акті; переслідує значний суспільний інтерес у контролюванні правомірності соціальних виплат на непідконтрольній території, зокрема, недопущення виплат на ім`я тих осіб, які померли на непідконтрольній території та факт смерті яких не встановлено органами влади України; недопущення отримання виплат особами, які не мають права на їх отримання або втратили таке право; недопущення інших зловживань щодо отримання пенсійних виплат на непідконтрольній території; є пропорційним визначеним цілям, тобто не перевищує меж необхідності, які випливають із публічного інтересу; блокування відповідачем рахунку позивача з підстав не проходження ідентифікації останньої відповідає вимогам чинного законодавства, зокрема постанові Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637. З урахуванням викладеного, суд вважає блокування відповідачем рахунку позивачки з підстав не проходження останньою ідентифікації таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, зокрема постанові «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо перемішеним особам» від 05.11.2014 № 637, а доводи позивача щодо протиправності дії та рішень ПАТ «Ощадбанк» про блокування її рахунку та зобов`язання відповідача розблокувати та відновити користування грошовим коштами на ї банківському рахунку є необґрунтованим. У зв`язку з відсутністю підстав для визнання дій та рішень ПАТ «Ощадбанк» протиправними, суд не визнає вимогу позивачки про стягнення моральної шкоди як обґрунтовану та таку, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed