Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-25 00:00:00

05.04.2021 р. представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості за постачання природного газу за період з 01.10.2015 р. по 31.01.2021 р. в розмірі 21 474,30 грн., пені в розмірі 30,60 грн., 3% річних у розмірі 1 092,74 грн., інфляційних втрат у розмірі 1 684,22 грн., а також суми сплаченого судового збору у розмірі 2 270 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що ТОВ «Харківгаз збут» провадить господарську діяльність з розподілу природного газу на території Харківської області, тобто є оператором газорозподільної системи. ТОВ «Харківгаз Збут» є постачальником природного газу, відповідач [PERSON] є споживачем послуг з постачання природного газу, які надаються ТОВ «Харківгаз Збут», за адресою: [ADDRESS] на ім`я відповідача відкритий особовий рахунок. Внаслідок систематичного нехтування споживачем своїх обов`язків щодо повної та своєчасної оплати послуг з газопостачання утворилась заборгованість. Добровільно борг, що утворився за відповідачем, не був оплачений, тому представник позивача звернувся до суду з позовом. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 14.04.2021 р. провадження у справі відкрито в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Відповідач був повідомлений про існування справи шляхом направлення йому ухвали разом з позовом з додатками по останньому відомому місцю його реєстрації вказаному позивачем у позові. На адресу суду повернувся конверт із поміткою «повертається по закінченню терміну зберігання». Відповідач відзив на позовну заяву не надав. Відповідно до 2 ст. ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правові відносини. Як вказує позивач, відповідач [PERSON] , [INFO] є споживачем послуг з постачання природного газу, які надаються ТОВ «Харківгаз Збут», за адресою: [ADDRESS] . Відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015 р. та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 р. за № 1382/27827. Відповідно до розділу III Правил постачання природного газу, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам було офіційно опубліковано ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» в газеті «Слобідський край» № 156 від 31.12.2015 р., та розміщений на офіційному сайті Товариства. Судом встановлено, що ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» з 01.07.2015 р. здійснює господарську діяльність з постачання природного газу на території Харківської області на підставі ліцензії на постачання природного газу, виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України згідно постанови №1588 від 21.05.2015 р. та з 11.05.2017 р. згідно постанови №633 від 11.05.2017 р. Відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015 р. та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 р. за № 1382/27827. Відповідно до розділу III Правил постачання природного газу, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам було офіційно опубліковано ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» в газеті «Слобідський край» № 156 від 31.12.2015 р., та розміщений на офіційному сайті Товариства. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником відповідно до вимог цих Правил, що має підтверджуватися документально. У разі незгоди споживача укладати договір з постачальником із спеціальними обов`язками та за відсутності укладеного в установленому порядку договору постачання природного газу з іншим постачальником споживач не має права споживати природний газ із газорозподільної системи та має подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. При цьому АТ «Харківгаз» відповідно до Постанов НКРЕКП, зокрема, №789 від 13.03.2015 р., №2284 від 08.09.2015 р., №809 від 19.06.2017 р. в контексті обставин даної справи провадить господарську діяльність з розподілу природного газу на території Харківської області, тобто є Оператором ГРМ. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Як на підставу позовних вимог, ТОВ «Харківгаз збут» посилається на те, що відповідач [PERSON] як споживач послуг, які надаються за адресою: [ADDRESS] , не виконує обов`язки щодо сплати вартості послуг з постачання природного газу, що є підставою для стягнення суми заборгованості. Відповідно до ст. 19 Закону України № 1875-IV у разі, коли жиле приміщення належить особі на праві приватної власності, то учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення є саме ця особа. Участь інших осіб, які проживають у жилому приміщенні, у таких випадках визначається його власником і обов`язки по оплаті вказаних послуг виникають у них лише перед останнім (ст. 156 ЖК Української РСР). З викладеного вбачається, що саме на власника квартири та/або осіб, які проживають та/або зареєстровані в квартирі, покладено обов`язок з утримання житла, в т.ч. сплачувати комунальні послуги. Між тим, із наданих суду доказів не можливо встановити, що відповідач є споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] . З матеріалів справи також не вбачається, що власником вказаної квартири є відповідач [PERSON] . Також, суду не надано доказів, які б підтверджували факт реєстрації та/або проживання відповідача [PERSON] за зазначеною в позові адресою. Згідно відомостей від 07.04.2021 р., отриманими судом відповідно до вимог ч. 6 ст.187 ЦПК України, [PERSON] , [INFO] зареєстрованою/знятою з реєстрації не значиться. Відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб за адресою: [ADDRESS] - інформація відсутня. Згідно відповіді відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання м. Харкова та Харківської області, [PERSON] , [INFO] значиться без реєстрації. Також, доказів того, що для виконання Правил позивачем надсилалася заява приєднання до умов договору відповідачу суду не надано. Крім того, не підтверджений належними доказами факт того, що саме відповідач [PERSON] сплачувала за поставлений природний газ . Відсутні належні докази, які б підтверджували, що позивач надає послуги з постачання природного газу за адресою: [ADDRESS] . Надані суду докази, а саме: довідка про нарахування та оплати за природний газ, постанова №2500 від 30.09.2015, не містять інформації, яка б спростовувала висновки суду щодо недоведеності обставин, які підлягають доведенню у даній справі. За ч.1,5,6 ст.81, ст.89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням вищевикладеного, підстав для стягнення заборгованості з [PERSON] відсутні, у зв`язку із чим суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір залишається за позивачем.

Outcome: dismissed