Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

06.04.2016 року вказаний позивач звернувся до вказаного відповідача із позовною заявою про стягнення заробітку за затримку розрахунку при звільненні мотивуючи тим, що 06.10.2015 року її було звільнено на підставі ст..38 КЗпП України з посади майстра ДП «Новотроїцький елеватор» При звільнені їй не було виплачено заробітню плату про що було заявлено у відділі ДВС Новотроїцького РУЮ в Херсонській області . До цього часу належні їй виплати згідно закону не проведені Просить стягнути середній заробіток за весь час затримки при разрахунку та невиплачену заробітню плату. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, надала до суду заяву згідно якої просить розглядати справу без її участі, просить заяву задовольнити повністю. Представник відповідача ДП «Новотроїцький елеватор» до судового засідання не з»явився, надав заяву . За таких встановлених обставин, суд приходить до висновку про можливість слухання справи без участі позивача з винесенням заочного рішення. Розглянувши матеріали справи,суд приходить до висновку,що виниклі правові відносини регулюються нормами трудового права. Відповідно до вимог ст.116,117 КЗпП України громадянин має право на щомісячне отримання заробітної плати,в разі звільнення остаточний розрахунок повинен бути працівнику нараховано і виплачено в день звільнення. В разі порушення цієї норми працівник має право на компенсацію в розмірі середньоденного заробітку за час затримки. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України відшкодування моральної школи працівнику провадиться власником або уповноваженим ним органом у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль. На аналогічних позиціях стоїть і Європейський суд з прав людини. Так, відповідно до Рішення Европейського суду з прав людини /№58312/00/ від 20.09.2005 року у справі Трихліб проти України, про виплату заборгованості з заробітної плати /позовні вимоги предявлені в Н-Каховський суд Херсонської області/ суд встановив, що Уряд необгрунтовано посилався на складне фінансове становище підприємства, таким чином прийшов до висновку, дослідивши матеріали справи, про порушення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Суд зазначив, що заборгованість по заробітній платі позивачу виплачена несвоєчасно. Суд встановив, що позивач [PERSON] будучи працівником Новотроїцького елеватора своєчасно не отримувала заробітну плату,згідно довідки елеватора,заборгованість становила 11712,37 грн. Відповідно до запису у трудовій книзі звільнений з підприємства з 06.10.2015 року, остаточний розрахунок не проведений, що також вбачається з довідки про заборгованість заробітної плати. Як вбачається з довідки про заробітню плату середньоденний позивача 80,59 гривні Таким чином за перід з моменту звільнення і до розгляду справи по суті становить 14667,38 грн. ( 80,59 х 182 дн.= 14667,38 грн.) Отже на підставі викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.На суд не покладається обовязок стягувати податки,такий обовязок при виплаті позивачу належних сум слід покласти на відповідача. Судові витрати по сплаті судового збору , згідно ст. 88 ЦПК України, слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved