Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

05 січня 2018 року до суду надійшов позов ПАТ КБ «Приватбанк» із вказаною позовною заявою, в якій позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 08 лютого 2011 року та сплачені ним судові витрати, мотивуючи свої вимоги тим, що отримавши кредит, відповідач не виконував належним чином свої зобов'язання за договором, внаслідок чого станом на 30 вересня 2017 року сума заборгованості за кредитним договором склала 106000 грн. Ухвалою суду від 13 лютого 2018 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення осіб, у якій роз'яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Станом на 27 квітня 2018 року відзив на позов від відповідача до суду не надійшов. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України. Враховуючи, що за змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення на підставі ст. ст. 280, 284 ЦПК України, з метою забезпечення права відповідача на перегляд рішення суду. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до cт.cт. 526 - 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтею 611 ЦК України визначено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором, банк зобов'язується надати кошти позичальникові на умовах та у розмірі передбачених кредитним договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Судом встановлено, що 18 лютого 2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір надання банківських послуг № б/н, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 23000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Копіями анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, умов та правил надання банківських послуг підтверджується, що [PERSON] була ознайомлена та згодна з умовами і правилами надання банківських послуг, а також тарифами, та погодилась, що вказані документи становлять договір надання банківських послуг. Відповідно до п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг», клієнт дав згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Згідно п. 2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою», банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому «Тарифами Банку». Одночасно згідно п. 1.1.3.2.3 «Умов та правил надання банківських послуг» передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписок по картковому рахунку. Відповідно до п. 1.1.2.3 до обов'язків позичальника відноситься отримання виписки про стан рахунків та про здійсненні операції по рахунках. Відповідно до п. 2.1.1.5.5. кредитного договору позичальник зобов'язується погашати заборгованість по кредиту, відсотках за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах передбачених договором. Банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором, надавши позичальнику суму кредитних коштів, визначену умовами договору. Разом з тим, користуючись кредитними коштами, [PERSON] порушувала строки сплати заборгованості по кредиту. З розрахунку, наданого позивачем, вбачається, що станом на 30 вересня 2017 року сума заборгованості за кредитом складає 106000 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 22998,88 грн, заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 83001,12 грн. Суд погоджується з даним розрахунком, оскільки він відповідає умовам договору. Виходячи з вищезазначеного, суд вважає позовні вимоги позивача цілком обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. З платіжного доручення №IHB92B1P1K від 22 листопада 2017 року, вбачається, що ПАТ КБ «ПриватБанком», сплачено судовий збір в сумі 1600 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved