Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

06 березня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову зазначила, що у період з 2003 року до 15 серпня 2008 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. У шлюбі мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Починаючи з 2007 року відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків з виховання сина, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, не цікавиться його життя та здоровям, не приймає у часті у його матеріальному забезпечення. Дитини проживає спільно із нею та повністю знаходиться на її утриманні. З цих підстав просила позбавити відповідача батьківських прав щодо неповнолітнього [PERSON]. Позивач [PERSON] у судове засідання не прибула, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, якою позовні вимоги підтримала, а також зазначила про згоду на вирішення справи у заочному порядку. Відповідач [PERSON], будучи своєчасно повідомленим про час і місце розгляду справи в порядку, у судове засідання повторно не прибув, про причини своєї неявки не повідомив, заяв про відкладення слухання справи не надав. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради також до судового засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність. Проти вимог предявленого позову не заперечує. Таким чином, за наявності письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.ст. 169, 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та згідно із свідоцтвом серії І-НО № 125534, виданим Орджонікідзевським відділом РАЦС Маріупольського МУЮ Донецької області від 15.08.2008 року, шлюб між ними розірвано, про що вчинено актовий запис № 321. Згідно зі свідоцтвом про народження серії 1-НО № 077790, виданим Орджонікідзевським відділом РАЦС Маріупольського МУЮ Донецької області від 18.05.2006 року, [PERSON] народився 12 травня 2006 року, про що вчинено актовий запис № 394. Батьками зазначені: батьком [PERSON], матірю [PERSON]. Як вбачається довідки, вданої ПП «Жилфонд-279» від 18.02.2015 року, [PERSON] проживає спільно із матірю [PERSON] в місті Маріуполі по проспекту Перемоги, 94-84. Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачені обовязки батьків по вихованню та розвитку дітей. У відповідності до вимог ст. 164 ч. 1 п. 1, 2 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоровя без поважних причин і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування, а також в разі, якщо ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дітей. За змістом предявленого позову відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню сина [PERSON], не піклується про його здоровя, фізичний, духовний та моральний розвиток, не надає матеріальної допомоги на його утримання. Обєктивно зазначені обставини підтверджено характеристикою, наданою Маріупольською ЗОШ № 48 на учня [INFO], згідно із якою мати дитини [PERSON] приділяє належну увагу синові, регулярно відвідує батьківські збори, взаємодіє із педагогами у плані виховання дитини. Батько дитини від першого класу навчання жодного разу батьківських зборів не відвідував, дитину зі школи не забирав, не допомагав дитині у виконанні домашніх завдань, не сприяв розвиткові його творчих здібностей. За інформацією, наданою КЗ «Центр первинної медичної швидкої допомоги» від 24.05.2015 року, лікуванням та виконання призначень лікаря стосовно неповнолітнього [PERSON] займається його мати та дід. Батько дитини лікуванням останнього не займається, амбулаторію не відвідує. Вироком Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя донецької області від 13.02.2009 року, який набрав чинності 01.03.2009 року, [PERSON] було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 164 ч. 1 КК України, тобто злісне ухилення від сплати встановлених судовим рішенням коштів на утримання дитини, та призначено покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік. Разом із тим, вироком Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 02.04.2013 року, який набрав чинності 07.05.2013 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в сумі 1700,00 гривень. Відповідно до висновку Органу опіки та піклування Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради № 04-11-438 від 09.07.2015 року, за наслідками проведеної перевірки останній дійшов висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно неповнолітнього сина [PERSON]. Відповідач [PERSON], не прибувши у судове засідання, не побажав реалізувати своє процесуальне право на спростування зазначених обставин, а отже їх не оспорює. За таких конкретних обставин та з урахуванням думки прокурора, який вважав необхідним позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно неповнолітнього сина [PERSON], суд приходить до висновку про обґрунтованість позову, а тому задовольняє його у повному обсязі. Крім того, у відповідності до положень ст.ст. 79, 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені нею та документально підтверджені витрати на оплату судового збору у розмірі 243,60 гривень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved