Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

06 листопада 2020 року [PERSON] звернувся до Роздільнянського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання малолітньої дитини. Стислий виклад позиції позивача. З 04 вересня 2004 року [PERSON] (далі - відповідач) та [PERSON] (далі - позивач) перебували у шлюбі, який було розірвано Роздільнянським районним судом Одеської області (справа №511/1960/18). За час перебування у шлюбі у сторін у справі народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 17.02.2009 року серія [NUMBER] . Малолітній син, [PERSON] , [INFO] , після розірвання шлюбу фактично проживає з позивачем. Батько самостійно виховує сина, піклується про нього, а також займається його вихованням, проведенням дозвілля, а також створює всі необхідні умови для його соціального, культурного та духовного розвитку. Натомість відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, про дитину взагалі не піклується, життям дитини взагалі не цікавиться, участі у вихованні та утриманні їх спільної дитини не приймає. Відповідач з серпня 2018 року не проживає разом з сином однією сім`єю. Станом на день подання позовної заяви, відповідач жодним чином не приймає участі ані у вихованні малолітнього сина [PERSON] , ані в його утриманні. Відповідач продовжує нехтувати своїми батьківським обов`язками, а саме: не намагається знайти спільну мову з власного дитинною, не відвідує школу та не цікавиться шкільними потребами дитини та його досягненнями у навчальному процесі, що підтверджується психолого - педагогічною характеристикою. В період з 01 жовтня 2019 року до 30 вересня 2020 року включно, тобто за 12 місяців, які передували поданню даної повної зави, було понесені витрати на загальну суму 43 884,81 гривень, які в середньому на місяць складають 3 657,07 гривень. Необхідно зазначити, що зазначена позивачем сума 3657,07 гривень - це лише ті витрати, які підтверджені чеками, накладними, квитанціями та договором, не говорячи про те, що батько витрачає грошові кошти на ринках, витрати, понесені позивачем на шкільні потреби, які він не може підтвердити фіскальними чеками. Враховуючи приписи Сімейного кодексу України, про рівність прав та обов`язків батьків щодо їх спільної дитини, позивач вважає справедливим зобов`язати відповідача по справі нести солідарний обов`язок та сплачувати аліменти на утримання їх спільної дитини у твердій грошовій сумі - 1 828,54 гривень (тобто половину суми, яка в середньому розрахована позивачем виходячи з його понесених витрат на утримання дитини). Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-ХП від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. Також, позивач зазначив, що син [PERSON] досить давно цікавиться та захоплюється комп`ютерними технологіями та має великі здібності у ІТ - сфері, тому позивач придбав дитині ноутбук для того, щоб хлопчик міг розвиватися в цій сфері та віддав сина до малої комп`ютерної академії «ШАГ», де дитина має можливість розвивати свої здібності та як наслідок отримати ІТ - освіту міжнародного зразку. Так, [PERSON] з 07.03.2020 року по теперішній час по суботах навчається в малій комп`ютерній академії «ШАГ», що підтверджується договором №131017486 від 01.02.2020 року. Позивач також вказав, що син [PERSON] має середній бал 10 з успішності в академії та 100 відсоткове відвідування, має гарні оцінки з домашніх завдань та знаходиться на 5 - му місці в таблиці лідерів в групі та 53-й на потоці, що говорить про очевидні здібності дитини в ІТ - сфері. На сьогоднішній день позивачем здійснено оплату за навчання трьома платежами на загальну суму 24 210,60 гривень (з урахуванням комісії), що підтверджується відповідними квитанціями. Крім того, позивачем було придбано сучасний ноутбук, вартість якого становить 15 000 гривень, за допомогою технічних властивостей якого, дитина отримує завдання в електронному вигляді в особистому електронному кабінеті, які також перевіряються в електронному вигляді. Також, за допомогою даного ноутбука дитина в період карантинних заходів, пов`язаних із запровадження посилених протиепідемічних заходів із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, займається дистанційно, як в академії, так в загальноосвітній школі. Також, позивач зазначив, що відповідач за останній рік витратила грошові кошти у розмірі 27 321,30 гривень і це тільки в рамках справи № 511/2303/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] , про визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ будинку в натурі. Позивач також вказав на преюдиційний факт, який встановлений рішенням по справі №511/739/19, що відповідач в період часу з 15.08.2018 року по 16.06.2019 року перетинала державний кордон в напрямку «виїзд» понад десять разів та тривалий час з 15.08.2018 року по 29.08.2018 року, з 29.09.2018 року по 27.10.2018 року, з 16.01.2019 року по 26.04.2019 року та з 16.06.2.019 року перебувала у Грузії. Даний факт також підтверджується довідкою Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України №5154/19 від 04.07.2019 року, з якої вбачається, що відповідач перетинала кордон чотири рази на ТЗ «GRIFSWALD» та «VILIUS» мінімальна вартість пасажирського перевезення на яких становить 160 долларів США за одне таке перевезення, що загалом приблизно складало 640 долларів США, а також здійснювала переліт 4 рази в цьому ж напрямку, де мінімальна вартість такого переліту складає 2 262 гривень в одну сторону, а всього приблизно витратила як мінімум 27 000,00 гривень, і це не враховуючи вартість проживання за кордоном. На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на його користь, аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі 1 828,54 гривень, щомісячно, і до досягнення ним повноліття, та 19 605,30 гривень, що складає половину вартості додаткових витрат, понесених позивачем на утримання сина [PERSON] , [INFO] . Стислий виклад заперечень відповідача по справі. [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнає у повному обсязі та заперечує проти їх задоволення з огляду на наступне. Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 24 червня 2020 року по справі №511/739/19, яке набрало законної сили 18.08.2020 року, визначено місце проживання [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої 05 листопада 2019 року відділом надання адміністративних послуг Роздільнянської міської ради та її виконавчого комітету, місце проживання 3-х осіб: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Тобто, місце проживання дитини - [PERSON] зареєстроване разом із обома батьками - [PERSON] та [PERSON] . Даний факт підтверджено позивачем у позовній заяві, в якій місце реєстрації позивача і відповідача зазначене за адресою: [ADDRESS] . Заявляючи позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів та додаткових витрат на утримання малолітньої дитини, позивач та його представник не надали доказів на підтвердження того, що відповідач [PERSON] «свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, про дитину взагалі не піклується, життям дитини взагалі не цікавиться, участі у вихованні та утриманні спільної дитини не приймає», а значить не довели порушення, невизнання або оспорювання свого цивільного права, що виключає можливість звернення [PERSON] до суду, а тому і виключає можливість задоволення судом позовних вимог [PERSON] . Також, [PERSON] зазначила, що у неї відсутнє зареєстроване на праві власності, володінні, користуванні рухоме та нерухоме майно, відсутні грошові кошти, та немає постійного заробітку. Крім того, відповідач вказала, що у випадку стягнення аліментів та додаткових витрат, у неї не залишиться коштів для існування, що буде вважатися грубим порушенням гарантованих державою прав. Відповідач також вказала, що позивач всупереч положенням частини 1 статті 157 СК України, віддав сина до малої комп`ютерної академії «ШАГ», без її повідомлення, та без урахування думки та фінансових можливостей. Крім того, [PERSON] зазначила, що позивачем не надано доказів на підтвердженняя придбання «сучасного ноутбуку», вартість якого становить 15\~000 гривень, саме дитині [PERSON] . Заяви, клопотання. 06 листопада 2020 року на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів (а.с. 97-98). В матеріалах справи також міститься заява судді Теренчук Ж.В., про самовідвід (а.с. 103). 26 листопада 2020 року на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи (а.с. 122-124). 10 грудня 2020 року на адресу суду надійшло клопотання відповідача, про відкладення судового засідання (а.с. 141). 10 грудня 2020 року на адресу суду надійшло клопотання представника позивача, про ознайомлення з матеріалами справи, та про відкладення судового засідання (а.с. 142-143). Процесуальні дії у справі. 09 листопада 2020 року задоволено заяву судді Теренчук Ж.В., про самовідвід по даній цивільній справі (а.с. 104). 12 листопада 2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 114-115). Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видав відділ реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] народився [INFO] , про що в Книзі реєстрації народжень 17 лютого 2009 року зроблено відповідний актовий запис за №51, батько: [PERSON] , мати: [PERSON] (а.с. 19). Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, номер витягу: 8836181, дата: 03.11.2005 року, реєстраційний номер: 11620274, власником будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] , номер запису: 115 в книзі: 6 (а.с. 20). Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 22 жовтня 2018 року (справа №511/1960/18), розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який був зареєстрований 04 вересня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №106. Рішення набрало законної сили 22 листопада 2018 року (а.с. 22-24). Відповідно до рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 24 червня 2020 року (справа №511/739/19), визначено місце проживання сина [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Рішення набрало законної сили 18 серпня 2020 року (а.с. 25-33). Ухвалою суду від 10 червня 2020 року (справа №511/766/20), скасовано за нововиявленими обставинами судовий наказ, винесений Роздільнянським районним судом Одеської області від 18 травня 2020 року у справі № 511/766/20 за заявою [PERSON] , про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] , [INFO] ,\~на користь\~заявника,\~аліменти на\~утримання неповнолітнього\~сина:\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~у твердій\~грошовій сумі\~в розмірі\~50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку,\~щомісячно,\~починаючи з\~дня пред`явлення\~позову,\~а саме:\~08.05.2020\~року та\~до досягнення\~сином [PERSON] \~повноліття,\~тобто до\~ [INFO] .А також про стягнення з [PERSON] , [INFO] на\~користь держави судового збору у розмірі 210.20 гривень (а.с. 34-35). Згідно квитанції №75, [PERSON] сплатила на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області 17 170,00 гривень, дата здійснення операції: 03.07.2020 року. Також, [PERSON] сплатила на рахунок Одеського РУ 171,70 гривень, що підтверджується квитанцією №75/КЗ (а.с. 41). Відповідно до квитанції №23, дата здійснення операції: 11.01.2020 року, [PERSON] сплатила 840,80 гривень судового збору за позов, та 20 гривень комісії банку (а.с. 42). Згідно квитанції №52, дата здійснення операції: 12.05.2020 року, [PERSON] сплатила 2969,10 гривень судового збору, та 29,70 гривень комісії банку (а.с. 43). Також, судом встановлено, що « [PERSON] » сплатила на рахунок [PERSON] , 6000 гривень, та 60 гривень комісії з платника, а також 60 гривень за обслуговування (а.с. 43). Крім того, судом оглянуті фіскальні чеки, квитки (до кінотеатру, зоопарку), які долучено позивачем до матеріалів позовної заяви (а.с. 45-72). Відповідно до договору №131017486 від 01.02.2020 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛГОРИТМ ОСВІТИ ОДЕСА», що представляє торгову марку « [INFO] », надалі виконавець, в особі директора [PERSON] , що діє на підставі Статуту, з однієї сторони, та [PERSON] , з іншої сторони, наділи замовник, уклали договір про наступне: виконавець зобов`язується за завданням замовника надати послуги з навчання [PERSON] , надалі слухача, у відповідальності до програми та навчального плану «Малої Комп`ютерної Академії ШАГ», а замовник зобов`язується прийняти та оплатити послуги у порядку та на умовах, передбачених договором. Вартість послуг за договором є договірною і визначається у додатку №1 до договору (а.с. 74-75). Згідно додатку №1 до договору від 01.02.2020 року, 1 рік навчання 3 платежа по 7 990,00 гривень (частками), 2, 3, 4, та 5 рік навчання - по 17 500,00 гривень, - 3 платежа по 7 990,00 гривень (частками). Виконавець Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛГОРИТМ ОСВІТИ ОДЕСА», замовник [PERSON] (а.с. 76). Також, судом оглянуті скріншоти з сайту mystat.itstep.org, згідно яких [PERSON] входить до п`ятірки лідерів в групі, та перебуває на 53-му місці на потоці. Середній бал 10, відвідування 100% (а.с. 81-84). Відповідно до психолого-педагогічної характеристики учня 4 А класу Роздільнянської загальноосвітньої шкоди І-ІІІ ступенів №4 Одеської області [PERSON] , 2009 року народження, [PERSON] навчається в даній школі з першого класу, та зарекомендував себе як дисциплінований, уважний, та працьовитий учень (а.с. 88). Згідно довідки №69 від 21 жовтня 2020 року [PERSON] , навчається в 6-А класі Роздільнянської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №4 Роздільнянської районної ради Одеської області. Класні, шкільні батьківські збори та свята відвідує батько [PERSON] . Цікавиться навчанням та поведінкою дитини в школі виключно батько (а.с. 89). Відповідно до\~листа Головного\~центру обробки\~спеціальної інформації,\~ [PERSON] \~в період\~часу з\~15.08.2018\~року по\~16.06.2019\~року перетинала\~державний кордон\~в напрямку\~«виїзд» понад\~десять разів\~та тривалий час з 15.08.2018 року по 29.08.2018 року, з 29.09.2018 року по 27.10.2018 року, з 16.01.2019 року по 26.04.2019 року та з 16.06.2019 року перебувала у Грузії (а.с. 90). З довідки директора Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛГОРИТМ ОСВІТИ ОДЕСА» А.М. Міняйлик, вбачається, що вартість послуги за договором №131017486 від 01.0.2020 року 7990,00 гривень /триместр, оплачуються [PERSON] , поквартально. В першому кварталі 2020 року, [PERSON] відвідав 24 заняття загальною вартістю 7 990,00 гривень (а.с. 124). Відповідно до листа директора Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛГОРИТМ ОСВІТИ ОДЕСА» А.М. Міняйлик, станом на 30 листопада 2020 року на рахунок ТОВ «АЛГОРИТМ ОСВІТИ ОДЕСА», яке представляє торгову марку «КОМП`ЮТЕРНА АКАДЕМІЯ ШАГ», від [PERSON] за навчання [PERSON] по договору №131017486 від 01.02.2020 року надійшли кошти загальною сумою 23 970,05 гривень, а саме: 03.02.2020 року 7994,25 гривень, 28.07.2020 року 7785,80 гривень, 29.10.2020 року 7990 гривень (а.с. 126). Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Дослідивши фактичні обставини, та зміст спірних правовідносин, надавши оцінку кожному аргументу, наведеного учасниками справи, суд прийшов до висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення позову виходячи з наступного. Суд не погоджується з аргументами позивача відносно того, що факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. Так, положення частини 1 статті 182 СК України, визначають, що при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує: стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При оцінці аргументів позивача, суд вважає необхідним зазначити, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховував, що відповідач не має постійного місця роботи, а також те, що у неї відсутнє рухоме та нерухоме майно, та прийшов до висновку, що позивачем не доведено, що відповідач взмозі платити безпосреденьо саме визначену ним суму аліментів, яка перевищує гарантований розмір. З приводу стягнення додаткових витрат на утримання дитини суд зазначає, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Верховний Суд\~у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду (справа №643/11742/16-ц), вказав, що аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Позивач аргументує необхідність стягнення додаткових витрат тим, що син [PERSON] має схильність відносно комп`ютерних технологій, що потребують додаткових матеріальних витрат, а саме: додаткового навчання, придбання ноутбуку. Позивач вважає, що дані заходи сприятимуть отримуванню сином [PERSON] освіти міжнародного зразку (а.с. 7). З цього\~приводу доречно\~зауважити,\~що Верховний\~Суд у\~складі колегії\~суддів Другої\~судової палати\~Касаційного цивільного\~суду в\~постанові від\~26\~серпня 2018\~року (справа №336/1488/19, провадження №61-19103св19), зробив висновок, що навчання особи з метою здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Суд зазначає, що позивачем не доведено існування особливих обставин, які зумовили б необхідність платного навчання дитини при наявності можливості проходження навчання у державних закладах освіти, де вивчаються комп`ютерні технології, а також не наведено мотивів вибору освітнього закладу, що, зокрема, залежить від матеріальних можливостей та бажання батьків, а також погодження такого вибору з матір`ю дитини. Навчальний заклад було обрано позивачем на власний розсуд, без погодження із відповідачем по справі. Крім того, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 31 січня 2020 року (справа №484/2230/17, провадження 61-1460св18), зазначив, що саме по собі навчання дитини у шкільному навчальному закладі не може безумовно свідчити, що витрати, пов`язані з навчанням у ньому, викликані особливими обставинами. Враховуючи вказані обставини справи, суд прийшов до висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову в частині стягнення додаткових витрат на утримання дитини. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно частини 1 статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до\~частини 3\~статті 12\~ЦПК України\~кожна сторона\~повинна довести\~обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Згідно з вимогами\~статей 76-81 ЦПК України,\~засобами доказування у цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експерта, показання свідків. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті\~8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Положення частини 3 статті 181 СК України визначають, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно положень\~частини 1\~статті 182\~СК України\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує: стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~на праві\~власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до\~частини 2\~статті 182\~СК України\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний\~гарантований розмір\~аліментів на\~одну дитину\~не може\~бути меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно статті 7 Закону України\~«Про Державний\~Бюджет на\~2020\~рік» установлено у 2020 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Відповідно до\~положень статті\~184\~СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Згідно положень статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд допускає\~негайне виконання\~рішень у\~справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно частини 1 статті 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року, № 63566/00Л). На підставі статей 182, 184, 199, 200 СК України,

Outcome: partial