Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-23 00:00:00

07.05.2018 року [PERSON] звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із заявою про встановлення факту родинних відносин, посилаючись на те що, 22.06.2017 року померла його матір [PERSON], [INFO], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді 41/50 частини квартири за адресою: [ADDRESS]. Крім нього, спадкоємцем першої черги за законом є племінник [PERSON], [INFO] у звязку зі смертю його батька [PERSON], [INFO]. 27.04.2018 року племінник [PERSON] оформив спадщину після смерті [PERSON] та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом. [PERSON] (заявник) у встановлений законом строк звернувся із заявою про прийняття спадщини до Пятої Запорізької державної нотаріальної контори. Нотаріус для видачі свідоцтва про право на спадщину повинна перевірити родинні відносини спадкодавців та спадкоємця, але не всі належні документи маються для підтвердження даного факту, а саме свідоцтва про народження спадкоємця. Заявник має складнощі щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, у звязку з чим звернувся до суду. Враховуючи викладене, заявник просить суд встановити факт родинних відносин, а саме: що [PERSON], яка померла 22.06.2017 року є матірю [PERSON], [INFO]. Заявник в судове засідання не зявився, довірив свої інтереси представляти [PERSON], яка заяву підтримувала і просила задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] до суду не зявився, до суду надано нотаріально завірену заяву, в якій останній просить розглянути справу за його відсутності, не заперечує проти встановлення факту родинних відносин, так як його дядя [PERSON] є рідним сином померлої [PERSON]. Суд, заслухавши представника заявника, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~З копії свідоцтва про народження [PERSON] (брата заявника), [INFO], вбачається, що його батьками були [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13). \~ \~ \~ \~18.08.2008 року [PERSON] помер (а.с. 16). \~ \~ \~ \~Батьками [PERSON] (племінник заявника), [INFO] зазначено [PERSON] і [PERSON] (а.с. 15). \~ \~ \~ \~[PERSON] померла 22.06.2017 року у віці 77 років, що підтверджене свідоцтвом про смерть, виданим 24.06.2017 року Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, серія І-ЖС № 394246 (а.с. 101). \~ \~ \~ \~Згідно паспорта громадянина України заявник [PERSON], народився 21 січня 1959 року у місті Янгієр Сирдар»їнської області Республіки Узбекістан (а.с. 8-9). \~ \~ \~ \~Заявником втрачено свідоцтво про народження, що підтверджено відповіддю начальника Комунарського районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області № 324/17,3,04-37 від 03.04.2018 року, проте станом на 03.04.2018 року свідоцтво про народження з відділу ЗАГС міста Янгієр Сирдар»їнської області Республіки Узбекістан не надходило. \~ \~ \~ \~З копії спадкової справи № 374/2017, заведеної у Пятій Запорізькій державній нотаріальній конторі встановлено, що після смерті [PERSON], померлої 22.06.2017 року з заявами про прийняття спадщини звернулись [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. [PERSON], 1989 року отримав свідоцтво на спадщину на ? частку від 41/50 частки квартири [ADDRESS]. \~ \~ \~ \~Наданими до суду документами підтверджено, що між заявником та померлою наявні родинні стосунки. Відповідно до ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності родинних відносин між фізичними особами. Згідно до ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, враховуючи докази, досліджені у судовому засіданні, які на думку суду є допустимими, достатніми та належними, судом встановлено, що померла 22 червня 2017 року [PERSON] є матірю [PERSON], [INFO]. Встановлення факту родинних відносин має для заявника юридичне значення, оскільки це необхідно [PERSON] для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом.

Outcome: approved