Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~06.12.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дочки у розмірі 2600 грн. на місяць, з відповідною індексацією, до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 11.12.2018 року було відкрито спрощене позовне провадження по даній справі та призначено судове засідання. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вони з відповідачем з 30.04.2011 року перебували у шлюбі. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 22.02.2018 шлюб між ними розірвано. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. Відповідач ніякої матеріальної допомоги їм не надає, ухиляється від обовязку утримувати свою дитину, угоду про добровільну сплату аліментів не укладав. А тому, на підставі викладеного просить стягнути аліменти на утримання дочки у твердій грошовій сумі в розмірі 2600 грн. щомісячно. 14.02.2019 року до суду поданий відзив на позов, в якому відповідач частково заперечує проти задоволення заявлених позовних вимог та погоджується на стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання дочки у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На підтвердження зазначеного, відповідач надав довідку про розмір отриманих доходів, відомості про наявність на його утриманні іншої дитини, яку забезпечує та дані про вагітність дружини. В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач, представник відповідача в судовому засіданні\~ просили позов задовольнити частково та врахувати доводи, викладені у відзиву. Згідно з правилами ч.6 ст.19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, задовольняє позов частково, і при цьому виходить з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 30.04.2011 року, відповідно до рішення Київського районного суду м. Харкова від 21.02.2018, яке набрало законної сили шлюб між ними розірвано.(а.с. 5) Згідно свідоцтва про народження серії І-ВЛ № 293322 від 06.11.2012 року, від шлюбу подружжя має дочку [PERSON], [INFO], де відповідач вказаний батьком, а позивачка матірю. (а.с. 4). Позивач [PERSON], звертаючись до суду з позовною заявою зазначає, що неповнолітня дочка після розірвання шлюбу мешкає з нею, знаходиться на її утриманні, і відповідачем ця обставина не спростована, як і той факт, що відповідач матеріальної допомоги дитині не надає. Згідно ч.2 ст.51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька й (або) у твердій грошовій сумі (ст. 181 Сімейного кодексу України). Крім того, стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з «Конвенцією про права дитини», «Декларацією прав дитини» батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.182 ч.1, ч.2 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1). стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2). стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3). Наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1). наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2). Доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4). Інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ЗУ «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум\~\~- вартісна величина достатнього для забезпечення\~\~нормального\~\~функціонування\~\~організму\~\~людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум\~\~визначається\~\~нормативним\~\~методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 (шести) років; дітей віком від 6 (шести) до 18 (вісімнадцяти) років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність. Таким чином, стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. А тому, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, оскільки це є правом позивача, і відповідно до вимог ст. 181 СК України та розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог у розмірі 1500 грн. аліментів на місяць, враховуючи надані сторонами докази в обґрунтування своїх вимог та доводів. При цьому, судом враховані дані про розмір заробітної плати відповідача, наявність у нього іншої неповнолітньої дитини, яку він забезпечує матеріально та вагітність його дружини станом на теперішній час. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі викладених обставин, беручи до уваги часткове визнання позовних вимог та вимоги ч.2 ст.182 СК України, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає, що відповідач, як батько зобов'язаний та спроможний сплачувати на користь позивача, аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1500 грн., починаючи з 06.12.2018 року і до настання дитиною повноліття. Статтею 80 ч.3 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Крім того, суд роз*яснює позивачу, що відповідно до вимог ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо), що не позбавляє позивача у випадку наявності для цього підстав звертатись до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на дитину. Згідно ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову Відповідно до\~п.1\~ч.1\~ст.\~430\~ЦПК України\~\~суд\~допускає негайне\~виконання рішень\~у справах\~про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що при звернені до суду позивач звільнена від сплати судового збору,\~\~позовні вимоги задоволені, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: partial