Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

05 липня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Кальченківської сільської ради Білопільського району Сумської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] року померла його мати [PERSON]. Після смерті останньої відкрилася спадщина на земельну ділянку, яка знаходиться на території Кальченківської сільської ради Білопільського району Сумської області. За життя мати склала заповіт на користь своєї доньки, а його рідної сестри - [PERSON]. Остання не має наміру приймати спадщину після матері. Фактично спадщину після смерті [PERSON] прийняв позивач, розпорядився речами та у встановлений законом термін звернувся до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак юридично не оформив у зв'язку з втратою державного акту на право приватної власності на землю під час пожежі. На день смерті матері він проживав разом з нею. Посилаючись на викладені вище обставини, [PERSON] просить визнати за ним в порядку спадкування за законом після матері, [PERSON], яка померла [INFO] року, право власності на земельну частку (пай) площею 3,836 га, розташовану на території Кальченківської сільської ради, належну їй на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого на підставі рішення сесії Кальченківської сільської ради від 07 грудня 1999 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 482. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, представник останньої за довіреністю [PERSON] подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує. Представник відповідача - Кальченківської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не з'явився. Сільський голова надіслав листа про розгляд справи у відсутність їх представника, позовні вимоги визнають. Представник третьої особи - Білопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області в судове засідання не з'явився. Завідувач держнотконтори Ковальова Л. Б. надіслала листа про розгляд справи без участі їх представника, при ухваленні рішення покладаються на розсуд суду. Представник третьої особи - Відділу Держгеокадастру у Білопільському районі Сумської області в судове засідання не з'явився. Завідувач сектору Державного земельного кадастру Коплик О. О. надіслала листа про розгляд справи без участі їх представника, при ухваленні рішення покладаються на розсуд суду. Третя особа - [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги позивача підтримує. У зв'язку з неявкою сторін, третьої особи, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступних висновків. У відповідності до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця (ч. 1 ст. 1261 ЦК України). У відповідності до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем має подати нотаріусу, або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Частиною 1 статті 316 Цивільного кодексу України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України). У відповідності до ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини (п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України). Судом встановлено, що матір'ю позивача [PERSON] була [PERSON] (а. с. 5). Згідно з свідоцтвом про смерть [NUMBER] остання померла [INFO] року в с. Червоне Білопільського району Сумської області (а. с. 6). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] належало право приватної власності на земельну ділянку площею 3,836 гектарів в межах згідно з планом, розташовану на території Кальченківської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, посвідчене державним актом на право приватної власності на землю [NUMBER], виданим 17 грудня 1999 року Кальченківською сільською радою на підставі рішення дванадцятої сесії 23 скликання Кальченківської сільської ради від 07 грудня 1999 року, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 492 ( а. с. 7). Згідно із заповітом, посвідченим секретарем Кальченківської сільської ради Білопільського району 24 січня 2011 року, зареєстрованим в реєстрі за № 04 [PERSON] заповіла свою земельну частку (пай), засвідчену державним актом на право приватної власності на земельну частку (пай) [NUMBER] в розмірі 3,836 га, та майновий пай заповіла своїй доньці [PERSON], 1976 р. н. (а. с. 10). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] постійно до дня смерті, [INFO] року проживала на території Кальченківської сільської ради за адресою: [ADDRESS] Заповіт від її імені посвідчувався виконкомом Кальченківської сільської ради за № 04 від 24 січня 2011 року. Реєстраційний номер у Спадковому реєстрі № 50752820. Цей заповіт не змінювався та не відмінявся. [PERSON] здійснював догляд за своєю матір'ю десять останніх років до дня її смерті та здійснив її поховання ( а. с. 8-9). Згідно звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки № ОЗ-160624-340 від 24 червня 2016 року, оціночна вартість земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 3,836 га, розташованої на території Кальченківської сільської ради, належної [PERSON] становить 93860 грн. ( а. с. 13- 24). Відповідно до заяви [PERSON] від 14 липня 2016 року на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] вона не претендує та заяву на спадщину не подавала. По цьому питанню до суду звертатися не буде, проти позову брата не заперечує (а. с.32,33,37). Садкова справа № 121/2016 після [PERSON], яка померла [INFO] року заведена на підставі заяви [PERSON] від 06 травня 2016 року (а. с.34-36). Таким чином, у судовому засіданні доведено, що позивач як спадкоємець першої черги за законом прийняв спадщину після смерті матері. Спадкоємець за заповітом, [PERSON], яка залучена до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, спадщину після померлої матері в установленому законом порядку не прийняла. Частиною першою статті 316 Цивільного кодексу України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України). У відповідності до ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини (п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачка має право на земельну ділянку площею 3,836 гектарів в межах згідно з планом, розташовану на території Кальченківської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, посвідчену державним актом на право приватної власності на землю [NUMBER], виданим 17 грудня 1999 року Кальченківською сільською радою на підставі рішення дванадцятої сесії 23 скликання Кальченківської сільської ради від 07 грудня 1999 року, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 492, в порядку спадкування за законом після матері [PERSON], померлої [INFO] року. Однак, він позбавлений можливості отримати у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину і вільно розпоряджатися спадковим майном у зв'язку з втратою оригіналу державного акту на право приватної власності на землю, що об'єктивно підтверджується матеріалами справи. З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved