Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-04 00:00:00

07.07.2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , треті особи без самостійних вимог: орган опіки та піклування виконавчого комітету Широківської селищної ради Дніпропетровської області, в якому просила надати дозвіл на реєстрацію місця проживання дитини - [PERSON] , [INFO] , без письмової згоди на це батька - [PERSON] за місцем реєстрації та проживання матері - [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що з 27.12.2014 року по 28.07.2016 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем від якого вони мають спільну доньку [PERSON] . Після розірвання шлюбу донька залишилась проживати разом із позивачкою за адресою: [ADDRESS] , де і були зареєстрованими. У квітні 2021 року матір позивачки [PERSON] придбала для позивачки будинок за адресою: [ADDRESS] , куди позивачка і переїхала на постійне місце проживання із дітьми: [PERSON] та [PERSON] 12.05.2021 року позивачку та її двох доньок було знято із реєстрації за адресою: [ADDRESS] і переїхали проживати за новою адресою : [ADDRESS] , де позивачка і зареєструвала нове місце проживання своє та доньки [PERSON] . Однак, спільну із відповідачем доньку [PERSON] , позивач не може зареєструвати за новою адресою, оскільки відсутня згода батька на таку реєстрацію, а позивач отримати від нього не може згоду, т.я. відповідач уникає спілкування з позивачкою, не буре участі у вихованні та утриманні доньки та взагалі байдуже ставиться до її життя. Спір щодо визначення місця проживання дитини між ними відсутній, жодних заперечень стосовно проживання доньки із позивачкою у відповідача немає. Посилаючись на викладене, просила суд надати дозвіл на реєстрацію місця проживання дитини - [PERSON] , [INFO] , без письмової згоди на це батька - [PERSON] за місцем реєстрації та проживання матері - [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Новобузького районного суду Миколаївської області від 08.07.20210 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Ухвалою Новобузького районного суду Миколаївської області від 26.07.2021 року підготовче судове засідання у справі закрите, справа призначена до судового розгляду по суті. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у визначений строк відзив до суду не направив, у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, тому у відповідності до ст.ст. 280, 281 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Представник третьої особи без самостійних вимог - орган опіки та піклування Широківської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі наступного. Так, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, 27.12.2014 року по 28.07.2016 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі (а. с. 6). Від спільного шлюбу сторони мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] (а. с. 5). Згідно довідки Єланецької селищної ради Миколаївської області від 11.05.2021 року за № 97 позивачка [PERSON] та її доньки [PERSON] і [PERSON] були зареєстровані у житловому будинку [ADDRESS] ( а.с.8). Проте згідно довідки від 12.05.2021 року за вих. № 102 Єланецької селищної ради Миколаївської області [PERSON] , [INFO] знята із реєстрації за адресою: [ADDRESS] ( а.с.9) Згідно довідки Виконавчого комітету Широківської селищної ради Широківського району Дніпропетровської області від 19.05.2021 року за вих. № 638 позивачка [PERSON] та її донька [PERSON] зареєстровані у будинку [ADDRESS] ( а.с.11). 17.05.2021 року позивачці [PERSON] було надано роз`яснення Виконавчого комітету Широківської селищної ради Широківського району Дніпропетровської області про неможливість реєстрації місця проживання її доньки [PERSON] через відсутність згоди іншого законного представника, а саме батька дитини на реєстрацію її м`ясця проживання. ( а.с.10) Разом із тим, судом встановлено, що позивачка [PERSON] разом із доньками [PERSON] та [PERSON] фактично проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с.12) Вказаний будинок належить [PERSON] згідно договору купівлі-продажу від 13.04.2021 року ( а.с.13 ), яка в свою чергу уповноважила [PERSON] представляти її інтереси з усіх питань, з належних їй на праві власності об`єктів нерухомого майна, а саме будинком [ADDRESS] (а.с.15) Нині захист прав позивачки та її дітей можливий лише у судовому порядку. Так, відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного із них, з ким вона проживає. Згідно статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.2 ст. 154 СК України батьки мають право звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини. Згідно частин 1, 2 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Частиною 1 ст. 33 Конституції України визначено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Згідно ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Відповідно до cт. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання і зняття з місця реєстрації особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Стаття 242 ЦК України встановлює, що батьки є законними представниками своїх малолітніх та/чи неповнолітніх дітей. Згідно ст. 10 Закону України «Про свободу пересування і вільний вибір місця проживання в Україні» правила здійснення реєстрації місця проживання, форми необхідних для цього документів порядок передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру встановлюються Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 207 затверджено Правила реєстрації місця проживання (далі Правила). Відповідно до п. 11 Правил орган реєстрації відмовляє в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання, якщо особа не подала необхідних документів або інформації. Рішення про відмову в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання приймається в день звернення особи або її представника шляхом зазначення в заяві про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання підстав відмови. Зазначена заява повертається особі або її представнику. Згідно п. 26 Постанови зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її представника за формою з додатком 11. Зняття з реєстрації місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. У разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами зняття з реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним із батьків здійснюється за письмовою згодою другого із батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого із батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Аналогічні правила реєстрації місця проживання дітей встановлені в п. 18 Правил. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання. Статтею 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце проживання - це житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Позивачка не має можливості отримати від батька дитини письмову згоду на реєстрацію її місця проживання за місцем її фактичного проживання, оскільки він ухиляється від спілкування з донькою та явки до центру з надання адміністративних послуг з метою надання письмової згоди на реєстрацію місця проживання. За таких обставин, суд вважає, що відсутність реєстрації місця проживання малолітньої дитини за місцем фактичного проживання суперечить інтересам самої дітей, суттєво обмежує реалізацію її прав, гарантованих Конституцією та законами України, зокрема права на свободу пересування, вільний вибір місця проживання, права на освіту, охорону здоров`я та соціальний захист. Враховуючи наведене, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Оскільки, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, то у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню 908,00 грн. судового збору. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved