overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~07.09.2017 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області винесено рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON]\~ про поділ майна подружжя та зустрічним\~ позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання особистою приватною власністю майна. \~\~\~ Проте, при вирішенні справи судом в супереч ст..80 ЦПК України не вирішено питання про достягнення судового збору з [PERSON] , що є підставою для ухвалення додаткового рішення. \~ \~ \~ \~ Як вбачається із матеріалів справи, представником [PERSON]- [PERSON] при подачі зустрічної позовної заяви поданої до суду 26.01.2017 року було заявлено вимогу майнового характеру , а саме визнання житлового будинку по вул.Садовій,26а у м.Первомайську Миколаївської області особистою власністю. Згідно звіту про незалежну оцінку спірного житлового будинку, його ринкова власність складає 250214 грн. Відповідно до п. 1\~ст. 4 Закону України «Про судовий збір»\~судовий збір за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімум для працездатних осіб. Тобто, судовий збір за подачу позовної заяви повенен складати 2502 грн. 14 коп . Між тим, при подачі зустрічної позовної заяви [PERSON] сплатив лише 640 грн. судового збору. Недоплата судового збору становить 1862 грн.14 коп. \~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~З врахуванням викладеного є підстави для ухвалення додаткового рішення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до п. 1 ст. 220 ЦК України суд , що ухвалив рішення , може за заявою осіб, які беруть участь у справі , чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення , якщо судом не вирішено питання про судові витрати. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

07.09.2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом до відповідача [PERSON] сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, вказуючи на те, що 03.01.2007 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 12,38 га., розташована на території [PERSON] сільської ради, право власності на яку посвідчене державним актом на право власності на землю серії ІІІ-ХС №023759. Він є спадкоємцем за законом, інших спадкоємців немає. Пропустив встановлений законодавством шестимісячний строк в силу своєї юридичної необізнаності, перебував в пригніченого стані, викликаним смертю близької людини. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надав заяву про слухання справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дані відносини відносяться до цивільних правовідносин і регулюються нормами цивільного законодавства: ст.ст. 1220, 1258, 1261, 1270, 1272 ЦК України, п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до яких за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вбачається із копії свідоцтва про смерть серії І-КГ № 039571 від 04.01.2007 року [PERSON] померла 03.01.2007 року (а.с.5). З копії свідоцтва про народження серії ЯГ № 688143 від 26.04.1952 року вбачається, що матір»ю [PERSON] є [PERSON] (а.с.6). Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, юридичної необізнаності. Суд вважає причину пропуску строку поважною відповідно до ст. 1272 ЦК України та приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню і є підстави для визначення позивачам додаткового строку, достатнього для подання ними заяв про прийняття спадщини. На підставі викладеного, ст. 1220, 1258, 1261, 1270, 1272 ЦК України, п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

07.09.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду із вищезазначеним позовом до відповідача [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що 29.09.2012 року вона уклала шлюб з відповідачем зареєстрований ВДРАЦС Дніпровського РУЮ у м. Херсон, актовий запис № 380. Від шлюбу мають спільну дитину Тимофія, [INFO]. Причиною розпаду сімї є те, що вони тривалий час не живуть однією сім»єю та проживають окремо. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, примирення між ними не відбулося. Позивач у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву з проханням слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, належним чином завчасно про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серія І-КГ 075256 від 29.09.2012 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON] [INFO]. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, наміру зберегти сімю не має, примирення між ними не відбулося, разом не проживають, тому за таких обставин суд вважає, що подальше збереження їх сім'ї неможливе та є підстави для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

07.09.2017 року позивач звернувся в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що знаходиться в зареєстрованому Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сімї за актовим записом № 3344 шлюбі з відповідачем з 21.11.2006 року. Спільне життя між сторонами не склалося внаслідок того, що вони не знаходили порозуміння при вирішенні спільних питань існування сімї, внаслідок чого часто виникали суперечки, шлюбні відносини фактично припинились. Від шлюбу мають дитину [PERSON] [INFO]. Спір про майно відсутній. Отже, вважає що сімя розпалася, примирення між сторонами неможливе, тому просить шлюб розірвати. Термін на примирення не потрібен. В судове засідання сторони не зявились. До суду від них надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, в свою чергу позивач на позовних вимогах наполягає, просить розірвати шлюб, відповідач не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжів і суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Отже, судом встановлено, що згідно оригіналу свідоцтва про одруження 08.10.2015 року сторони дійсно зареєстрували шлюб (а.с.4). На сьогоднішній день збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд вважає, що позов доведено і він підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

07.09.2017 року позивач звернувся до суду до відповідачки про розірвання шлюбу, просить суд шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 29 жовтня 1999 року у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Білгород - Дністровської міської ради, актовий запис № 314 розірвати, вказуючи, що 29 жовтня 1999 року між ним та відповідачкою був укладений шлюб. Від вказаного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. Спільне життя з відповідачкою не склалося, з 23 березня 2014 року шлюбні відносини припинились, збереження шлюбу є неможливим, спору щодо майна між ними не має та досягнуто згоди щодо утримання дитини, в зв'язку з чим він і звернувся з позовом до суду. Позивач свої позовні вимоги підтримав, просить суд їх задовольнити, про що надав заяву. Відповідачка з позовними вимогами погодилася, не заперечує проти розірвання шлюбу, про що надала заяву, відповідно до якої з позовом згодна, просить суд розглядати справу за її відсутність. Суд розглядає справу за відсутність сторін, відповідно до наданих заяв. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що дійсно сторони зареєстрували шлюб 29 жовтня 1999 року у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Білгород - Дністровської міської ради, актовий запис № 314. /л.с. 6/ Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою /л.с.3/, про що спору не має, подружні відносини припинені з 23 березня 2014 року, сумісне господарство не ведеться. Спору, що до майна між ними нема. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що можливість збереження сімї втрачена, подальше сумісне життя подружжя суперечило б інтересам позивача, тому його позовні вимоги є обґрунтованими та підлягаючими задоволенню.

Outcome: approved