Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-08 00:00:00

07.08.2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 890,00 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття, та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 850,00 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. В обґрунтування позову зазначила, що діти проживають разом з нею, перебувають на повному утриманні матері, однак відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Ухвалою суду від 12.08.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач до судового засідання не з`явився, надав заяву про визнання позовних вимог. Суд, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до копій свідоцтва про народження, сторони мають двох спільних неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] Неповнолітні діти проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані у рівному ступені утримувати дітей до досягнення їх повноліття. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.ст.182, 184 СК України, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, наявність у платника аліментів непрацездатних батьків та інші обставини, які мають істотне значення. Згідно до ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням зазначеного, суд вважає позовні вимоги законними та обґрунтованими. На підставі викладеного та

Outcome: approved