Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

05 грудня 2013 року до суду надійшла позовна заява публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» ( скорочена назва ПАТ «ВіЕйБі Банк») до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення заборгованості за договором банківського обслуговування №ВL_ ЖГ00008331 від 13.01.2011 року (далі Договір). В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що згідно умов Договору ПАТ «ВіЕйБі Банк» надав відповідачу кредит у сумі 22000 гривень у тимчасове користування на поточні потреби, зі строком користування кредитними коштами до 13 січня 2014 року з сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 20% річних від суми виданого кредиту. За обслуговування кредиту була встановлена щомісячна плата у вигляді комісії за управління кредитом у розмірі 1,50% від суми кредиту. Відповідно до п.1.7. Договору за виконання своїх зобов'язань з повернення кредиту, плати за кредит, комісій, всіх інших платежів та можливих штрафних санкцій відповідач зобов'язався відповідати перед позивачем належним йому майном та грошовими коштами. Для облікових цілей позивач відкрив позичальнику позичковий рахунок [NUMBER], який є для відповідача остаточним та обов'язковим для обліку руху сум, які він повинен повернути Банку. Взяті на себе зобов'язання згідно Договору позивач виконав повністю. Відповідач з квітня 2011 року фактично не виконує свої зобов'язання за Договором, внаслідок чого станом на 03.12.2013 року заборгував позивачу 87 308 грн. 31 коп., з яких заборгованість за кредитом - 21043,80 грн., за відсотками - 8297,36 грн., комісія за розрахункове обслуговування 8144,32 грн., плата за пропуск платежів - 49822,83 грн.. Вказану суму боргу та судовий збір позивач просить стягнути на його користь з відповідача. Представник позивача, явку представника якого судом було визнано обов'язковою, в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просив позов задовольнити, в разі відсутності відповідача проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Пояснив, що не визнає лише вимоги позивача про стягнення з нього плати за пропуск платежів в розмірі 49822,83 грн., оскільки умовами Договору не передбачена плата за пропуск платежів, не зазначено підстави та порядок такої сплати. В наданому позивачем розрахунку заборгованості за вказаним Договором не вказано за який платіжний період розраховано до сплати таку плату в розмірі 49822,83 грн.. Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено і не заперечується сторонами, що 13.01.2011 року ПАТ «ВіЕйБі Банк» уклав з [PERSON] договір банківського обслуговування №ВL ЖГ00008331, відповідно до якого надав йому кредит у сумі 22000 гривень у тимчасове користування на поточні потреби, зі строком користування кредитними коштами до 13 січня 2014 року з сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 20% річних від суми виданого кредиту. Згідно ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та закону. Відповідно до п.п.3.3.2.,6.6. Договору відповідач зобов'язався щомісячно виконувати свої боргові зобов'язання відповідно до графіку в порядку, передбаченому п.2.5. загальної частини договору, не пізніше 13.01.2014 року повернути Банку всю суму наданих кредитних коштів, сплатити проценти за користування кредитними коштами, комісії, а також на вимогу позивача сплатити можливу неустойку (штраф/пеня). Відповідач з 14 квітня 2011 року фактично припинив виконувати свої зобов'язання за Договором. Як встановлено ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Відповідач не довів, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором. Статтею 623 ЦК України передбачено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Позивачем доведено, що внаслідок порушення відповідачем свого зобов'язання за Договором останній станом на 13.01.2013 року заборгував йому 37485,48 грн., з яких заборгованість за кредитом - 21043,80 грн., за відсотками - 8297,36 грн., комісія за розрахункове обслуговування 8144,32 грн.. Разом з тим, позивач не надав суду доказів на підтвердження його позовних вимог про стягнення з відповідача на користь Банку плати за пропуск платежів, не довів, що умовами Договору передбачена плата за пропуск платежів, не зазначив підстави та порядок такої сплати, в наданому суду розрахунку заборгованості за вказаним Договором не вказав за який платіжний період розраховано до сплати таку плату в сумі 49822,83 грн.. Представник позивача не надав на вимогу суду оригінал кредитної справи [PERSON], що позбавляє суд можливості оцінити письмові докази відповідно до вимог ст.212 ЦПК України . З викладених підстав суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь плати за пропуск платежів не підлягають задоволенню. Враховуючи наведене, позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за Договором підлягають задоволенню частково в розмірі 37485,48 гривень. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати за сплачений судовий збір в сумі 374, 85 грн..

Outcome: partial