Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

06 липня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] коштів на її утримання, відповідно до положень ч.1 ст.88 СК України, посилаючись на те, що сторони є батьками дочки [PERSON], 23 листопада 2010 року, яка є дитиною-інвалідом, постійно проживає з позивачем та потребує постійно стороннього догляду. Позивач не працює, зайнята доглядом за дочкою-інвалідом, а тому потребує матеріальної допомоги, однак відповідач її не надає, хоча в змозі надавати таку допомогу. У звязку з викладеним, позивач просила стягнути з відповідача кошти на своє утримання в сумі 800 гривень щомісяця. В судове засідання позивачка та її представник вимоги позову підтримали, просили його задовольнити. Відповідач та його представник позовні вимоги не визнали, просили відмовити в позові, посилаючись на те, що відповідач не має можливості надавати допомогу позивачу, як матері з якою проживає дитина-інвалід, крім цього вважає, що в позові слід відмовити, оскільки матеріальне становище позивача є вищим ніж його матеріальне становище. Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані суду докази, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом обєктивно встановлено, що з 17 липня 2010 року до 15 травня 2012 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу в них народилася дочка [PERSON], [INFO], яка є дитиною-інвалідом, підгрупа «А», яка проживає з позивачем та потребує постійного стороннього догляду. Відповідач є здоровим, працездатним, працює неофіційно, має нерегулярний, мінливий дохід, місячний дохід становить 2000-2500 гривань, проживає окремо від позивача та дочки [PERSON], в іншій сімї, де також має дочку [PERSON], [INFO]. Дані обставини сторонами не оспорюють, визнаються, а тому відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України доказуванню не підлягають. За правилами ст.88 СК України якщо один із подружжя, у тому числі і працездатний, проживає з дитиною-інвалідом, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина-інвалід, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина. Відповідно до ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Зважаючи на обставини справи, суд приходить до висновку, що [PERSON] проживає з дитиною-інвалідом, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, а тому має право на утримання від [PERSON], який має можливість надавати таку допомогу. Визначаючи розмір аліментів суд враховує, матеріальне становище [PERSON], який одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, одна з яких є дитиною-інвалідом, його стан здоровя, який є працездатним, працює неофіційно, має нерегулярний, мінливий дохід, і приходить до висновку, що з нього слід стягнути кошти на утримання [PERSON] в розмірі 200 гривень щомісяця. Посилання відповідача та його представника на матеріальне становище позивача, яке на їх думку, є вищим ніж у відповідача, як на підставу для відмови в позові, є необґрунтованим та суперечить положенням абзацу 2 ч.1 ст.88 СК України. У звязку з скрутним матеріальним становищем [PERSON] його може бути звільнено від сплати судового збору на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial