Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

07.02.2017 року представник позивача за довіреністю [PERSON] звернулася в інтересах позивачів [PERSON] та [PERSON] до Новосанжарського районного суду Полтавської області із позовом до Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Новосанжарська державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним. На обґрунтування позову, представником позивачів зазначено, що [INFO] помер батько позивачів [PERSON] . Після смерті останнього залишилося спадкове майно. Позивачі у встановлений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини шляхом подання відповідної заяви звернулися до Новосанжарської державної нотаріальної контори. Під час оформлення спадщини в Новосанжарській державній нотаріальній конторі спадкоємці дізналися щодо існування заповіту, який складений 18 липня 2016 року на випадок смерті спадкодавцем та посвідчений секретарем Пологівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області Кальною Н. О., зареєстрований в реєстрі за № 54 на користь [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] Вищезазначений заповіт спадкодавця [PERSON] позивачі вважають недійсним з підстав того, що заповіт не міг бути складений в сільській раді, так як спадкодавець за станом здоров`я не міг прибути до сільської ради. Спадкодавець за станом здоров`я, не міг усвідомлювати значення своїх дій та самостійно поставити підпис у заповіті. Підпис у заповіті вчинений не спадкодавцем, а іншою людиною. Крім того, заповіт складений не уповноваженою особою, так як на секретаря Пологівської сільської ради не покладалися обов`язки щодо вчинення нотаріальних дій. Ухвалою Новосанжарського районного суду від 27.02.2017 року суддею Гавриленко Т. Г. відкрито провадження по справі та призначений розгляду справи на 09 год 00 хв 03.04.2017 року. 20.03.2017 року відповідач [PERSON] до суду подав заперечення на позов позивачів, згідно яких вбачається, що позов позивачів є безпідставним, оскільки зміст заповіту не суперечить ст. 203 ЦК України. Заповіт від імені [PERSON] посвідчений уповноваженою особою сільської ради, так як секретар відповідно до розпорядження сільського голови уповноважена на вчинення нотаріальних дій. Заповіт прочитаний та підписаний спадкодавцем (Т.1 а.с. 35-37). 24.03.2017 року відповідач Пологівська сільська рада Новосанжарського району до суду подала заперечення на позов позивачів, згідно яких вбачається, що позов позивачів є безпідставним, оскільки заповіт від імені [PERSON] посвідчений уповноваженою особою сільської ради, так як секретар відповідно до розпорядження сільського голови уповноважена на вчинення нотаріальних дій. Заповіт прочитаний та підписаний спадкодавцем (Т.1 а.с. 47-48). Розгляд справи неодноразово відкладався. 13.10.2017 року ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області по справі призначено посмертну судову почеркознавчу експертизу, проведення якої було доручено експертам Полтавського відділення Харківського науково-дослідницького інституту судових експертиз ім. проф. Бокаріуса. На час проведення експертизи провадження по справі було зупинено. 02.01.2018 року ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області провадження у справі відновлено. Призначено судове засідання на 09 год 00 хв 26.01.2018 року. Згідно розпорядження та ухвали Новосанжарського районного суду від 01.02.2018 року справа передана та прийнята до провадження суддею Стрельченко Т. Г. По справі призначено підготовче судове засідання на 08 год 30 хв 18.04.2018 року. 17.04.2018 року відповідач [PERSON] до суду подав відзив на позовну заяву, який за змістом аналогічний до поданого заперечення на позов (Т.2 а.с. 20-22). 18.04.2018 року ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області задоволено заяву про самовідвід головуючого по справі судді Стрельченко Т. Г. Згідно розпорядження та ухвали Новосанжарського районного суду від 20.04.2018 року справа передана та прийнята до провадження суддею Лизенко А. В. По справі призначено підготовче судове засідання на 11 год 30 хв 17.05.2018 року. Розгляд справи неодноразово відкладався. Відповідно до розпорядження Новосанжарського районного суду від 02.07.2018 року справа передана для розгляду до Козельщинського районного суд Полтавської області. Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 11.07.2018 року справа передана та прийнята до провадження суддею Лизенко А. В. По справі призначено підготовче судове засідання на 13 год 00 хв 27.07.2018 року. 27.07.2018 року ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області здійснено заміну відповідача Пологівську сільську раду Новосанжарського району на правонаступника Малоперещепинську сільську раду Новосанжарського району Полтавської області. Розгляд справи неодноразово відкладався. Згідно розпорядження та ухвали Козельщинського районного суду від 24.10.2018 року справа передана та прийнята до провадження суддею Науменко Н. Д. По справі призначено підготовче судове засідання на 13 год 00 хв 12.11.2018 року. Відповідно до розпорядження та ухвали Козельщинського районного суду від 14.01.2019 року справа передана та прийнята до провадження суддею Оксенюком М. М. По справі призначено підготовче судове засідання на 10 год 00 хв 14.02.2019 року. Розгляд справи неодноразово відкладався, у зв`язку з неявкою сторін, а також у зв`язку із задоволення клопотань про витребування письмових доказів. 24.06.2019 року ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області по справі призначено судово-почеркознавчу експертизу. Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено. 25.11.2019 року ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області провадження у справі поновлено та призначено до судового розгляду по суті на 09 год 00 хв 21.01.2020 року. 21.01.2020 року в судовому засіданні представник позивачів за довіреністю Корольов І.М. позов позивачів підтримав та прохав задовольнити, оскільки, заповіт складений не уповноваженою особою Пологівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області. Рішення виконавчий комітет сільської ради щодо покладення обов`язків на секретаря сільської ради не приймав. Спадкодавець за станом здоров`я не міг прибути до сільської ради, а тому заповіт не міг бути складений в сільській раді. Підпис у заповіті вчинений не спадкодавцем, а іншою людиною. Представник позивачів за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні виявила бажання приймати участь як вільний слухач. В судовому засіданні представник [PERSON] , яка діє в інтересах відповідача [PERSON] позов позивачів не визнала та пояснила, що відповідно до рішення голови Пологівської сільської ради на секретаря покладені обов`язки щодо вчинення нотаріальних дій,а тому заповіт з цієї підстави не може бути визнаний недійсним. Крім цього, заповіт складений повноваженою особою тобто секретарем сільської ради і зміст заповіту відповідав волі спадкодавця. Висновок експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи від 29.10.2019 року не може бути прийняти судом, оскільки експерту надано недостатню кількість порівняльних зразків тобто підписів спадкодавців. Позивачі не надали до суду належних та допустимих доказів на підтвердження позову. Інші учасники в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки в судове засідання суд не повідомили. Судом за згодою сторін вирішено проводити розгляд справи за наявною явкою учасників справи, оскільки не встановлено підстав для відкладення або перенесення розгляду справи. Суд, вислухавши сторони, свідка [PERSON] та дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне. У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст. 12, ч. 1 та ч. 2 ст. 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті останнього залишилося спадкове майно у вигляді земельних ділянок та житлового будинку з господарськими спорудами. Згідно матеріалів спадкової справи вбачається, що спадкоємцями, які виявили бажання прийняти спадщину після померлого спадкодавця [PERSON] є син та донька тобто позивачі та відповідач [PERSON] (т.1 а.с. 84-97). В матеріалах спадкової справи міститься копія заповіту, оригінал якого досліджений судом в судовому засіданні. Згідно заповіту, який складений від імені [PERSON] , посвідчений 18 липня 2016 року секретарем Пологівської сільської ради Кальною Н.О., зареєстрований в реєстрі за № 54 вбачається, що спадкодавець за життя на випадок смерті зробив розпорядження щодо передачі майна у власність на користь позивачів та відповідача [PERSON] (т.1 а.с. 87 Т.2 а.с. 128). Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України вбачається, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 1233, 1234 ЦК України, заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. У відповідності до ч. 1 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою статті 203 цього Кодексу. Частина 3 статті 203 Цивільного кодексу України передбачає, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Ст. 1247 ЦК України передбачено, що заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Ч. 4 ст. 207 ЦК встановлено, що якщо фізична особа у зв`язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє. Згідно ст.1248 ЦК України нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках. Відповідно до ст.1251 ЦК України якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. Згідно п. 5 Постанови Пленуму № 9, відповідно до ст.ст. 215 та 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Ч.1 та ч. 2 ст. 1257 ЦК України передбачено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Ст. 216 ЦК України вказує, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Зі змісту тексту заповіту, який складений від імені [PERSON] вбачається, що заповіт складений в приміщенні сільської ради, посвідчений 18 липня 2016 року секретарем Пологівської сільської ради Кальною Н.О., зареєстрований в реєстрі за № 54 (т.1 а.с. 87). Згідно рішення Пологівського сільської ради від 05.11.2015 року вбачається, що [PERSON] обрана секретарем зазначеної сільської ради (Т. 1 а.с. 110). Відповідно до рішення Пологівської сільської ради від 05.11.2015 року вбачається, що на виконання ЗУ «Про місцеве самоврядування» утворити виконавчий комітет в кількості 7 чоловік зокрема до комітету входить голова сільської ради та секретар [PERSON] (т.3 а.с. 12). Відповідно до розпорядження Пологівського сільського голови № 33 від 25.12.2015 року вбачається, що голова сільської ради покладає обов`язки на вчинення нотаріальних дій у Пологівській сільській раді на секретаря сільської ради Кальну Н.О. (т.1 а.с. 109). Ст. 1251-1252 ЦК України визначено, що заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами. Підпунктом 5 п. «б» ч. 1 ст. 38 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що до делегованих повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад віднесено вчинення нотаріальних дій з питань, віднесених законом до їх відання. Відповідно до ст. 37 Закону України «Про нотаріат» вбачається, що у населених пунктах, де немає нотаріусів, уповноважені на це посадові особи органу місцевого самоврядування вчиняють такі нотаріальні дії: вживають заходів щодо охорони спадкового майна; посвідчують заповіти (крім секретних); засвідчують вірність копій (фотокопій) документів і виписок з них; засвідчують справжність підпису на документах. Порядком вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, що затверджений наказом Міністерства юстиції України від 11 листопада 2011 року № 3306/5 (далі - Порядок) визначено порядок посвідчення заповіту. Так, пунктом 1.2 розділу I цього Порядку (на час посвідчення вищезазначеного заповіту) зазначено, що нотаріальні дії вчиняють посадові особи, на яких за рішенням відповідного органу місцевого самоврядування покладено вчинення цих дій. Пунктом 2.1 розділу II Порядку встановлено, що нотаріальні дії вчиняються в приміщенні органу місцевого самоврядування. В окремих випадках, коли громадянин не може з`явитися в зазначене приміщення, нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаним приміщенням. Відповідно до положень пункту 2.3 розділу II Порядку при вчиненні нотаріальної дії посадові особи органів місцевого самоврядування встановлюють особу, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії. У разі, якщо за фізичну особу, яка внаслідок фізичної вади, хвороби не може власноручно підписати заповіт чи заяву, підписується інша фізична особа, посадова особа органу місцевого самоврядування встановлює особу громадянина, що бере участь у нотаріальній дії, і особу громадянина, який підписався за нього. Згідно з пунктом 2.11 розділу II Порядку посвідчення заповітів, засвідчення вірності копій (фотокопій) документів і виписок з них, засвідчення справжності підпису на документах, видача дубліката посвідченого документа здійснюються шляхом вчинення посвідчувальних написів на відповідних документах, які підписуються посадовою особою органу місцевого самоврядування і скріплюються гербовою печаткою відповідного органу місцевого самоврядування. З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що у секретаря сільської ради під час посвідчення вищезазначеного заповіту були відсутні повноваження на посвідчення оспорюваного заповіту, оскільки до суду не надано належних та допустимих доказів щодо покладення виконавчим комітетом Пологівської сільської ради обов`язків посвідчувати нотаріальні дії. Далі, судом встановлено, що згідно висновкусудово-почеркознавчої експертизи № 1478-1481 шляхом експертного дослідження встановлено, що підпис від імені [PERSON] в графі «ПІДПИС» заповіту, посвідченого 18.07.2016 року секретарем Пологівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області Кальною Н.О. та зареєстрованого в реєстрі за №54 у спадковій справі №187/2016 Новосанжарської державної нотаріальної контори виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Рукописний запис «За расечі заповіт записано вірно змін доповнень немає» у заповіті, посвідченому 18.07.2016 року секретарем Пологівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області Кальною Н.О. та зареєстрованого в реєстрі за №54 виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Рукописний запис « [PERSON] » у журналі нотаріальних дій Пологівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, датований 18.07.2016 року, в розділі «підпис» реєстер для реєстрації нотаріальних дій органу місцевого самоврядування за 2016 рік, а. с. 11, номер нотаріальної дії 54 виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Суд, звертає увагу на те, що представник позивача за довіреністю [PERSON] звернулася до суду в інтересах позивачів [PERSON] та [PERSON] із позовом про визнання вищезазначеного заповіту недійсним, при цьому представники позивачів у судовому засіданні не наполягали на визнанні заповіту нікчемним. Ч.2 ст. 1257 ЦК України визначено, що за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов позивачів необхідно задовольнити та вищезазначений оспорюваний заповіт підлягає визнанню недійсним відповідно до обраного представником позивачів способу захисту порушеного права, у порядку частини 2 статті 1257 ЦК України, оскільки в судовому засіданні встановлений факт, що заповіт спадкодавцем не підписувався тобто відсутня з боку спадкодавця волевиявлення на вчинення оспорюваного заповіту. Відповідно до ст. 246 ЦПК України, під час ухвалення рішення суду, за клопотанням представника позивачів не вирішується питання щодо розподілу понесених позивачами судових витрат. На підставі наведеного,

Outcome: approved