Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

05.12.2012 року до суду звернувся представник Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» з позовом до [PERSON] про відшкодування страхових виплат в порядку регресу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 19 лютого 2012 року між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» та [PERSON] був укладений договір обов'язкового страхування наземного транспорту «Авто-Каско» АК-4 №0000650. У відповідності до умов вищевказаного договору позивач взяв на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування. Застрахований транспортний засіб - автомобіль марки «Nissan Tiida», державний реєстраційний номер [NUMBER]. Страхова сума згідно п.11 договору складає 92 500,00 грн., безумовна франшиза по кожному страховому випадку згідно п.91.1 становить 1,0% від розміру страхової суми. 23 червня 2012 року о 21 годині 40 хвилин, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Nissan Tiida», державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON] та велосипеда «Стар Шоссе», під керуванням [PERSON], який скоїв наїзд на припаркований автомобіль. Внаслідок ДТП застрахованому автомобілю «Nissan Tiida», державний реєстраційний номер [NUMBER] було завдано механічні ушкодження, відповідно до чого страхувальник зазнав матеріальних збитків. Виконуючи взяті на себе зобов'язання за договором страхування, на підставі розрахунку суми страхового відшкодування Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» виплатило [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 3 850,42 грн., яке позивач просить стягнути з відповідача в порядку регресу. Крім того позивач просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 214,60 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду клопотання, в якому підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти винесення заочного рішення у справі. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав у повному обсязі, проти його задоволення заперечував із підстав, викладених у письмових запереченнях проти позову, а також зафіксованих технічними засобами судового засідання. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» до [PERSON] про відшкодування страхових виплат в порядку регресу підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються розділом третім главою 82 книги п'ятої ЦК України, тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими вказані правовідносини регулюються. Судом встановлено, що 23.06.2012 року з вини [PERSON] в м. Одесі по вул. Запорізькій з боку вул. Богдана Хмельницького, в напрямку вул. Болгарської, напроти буд. 30 по вул. Запорізькій сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки автомобіля «Nissan Tiida», державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON] та велосипеда «Стар Шоссе», під керуванням [PERSON], який скоїв наїзд на припаркований автомобіль, чим порушив вимоги п.13.1 Правил дорожнього руху. Внаслідок ДТП застрахованому автомобілю «Nissan Tiida», державний реєстраційний номер [NUMBER] було завдано механічні ушкодження, відповідно до чого страхувальник зазнав матеріальних збитків. 19 лютого 2012 року між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» та [PERSON] був укладений договір обов'язкового страхування наземного транспорту «Авто-Каско» АК-4 №0000650. У відповідності до умов вищевказаного договору позивач взяв на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку сплатити на корить страхувальника страхове відшкодування. Застрахований транспортний засіб - автомобіль марки «Nissan Tiida», державний реєстраційний номер [NUMBER]. Страхова сума згідно п.11 договору складає 92 500,00 грн., безумовна франшиза по кожному страховому випадку згідно п.91.1 становить 1,0% від розміру страхової суми. Автомобіль марки «Nissan Tiida», державний реєстраційний номер [NUMBER] належить на праві власності [PERSON], на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Вина [PERSON] у скоєнні ДТП підтверджується постановою Малиновського районного суду м. Одеси №1519/15779/2012 від 14.09.2012 року, на підставі якої відповідач був звільнений від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП України, у зв'язку із малозначністю вчиненого правопорушення. Зазначеною постановою встановлено у діях [PERSON] ознаки правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки ним дійсно порушено п. 13.1 Правил дорожнього руху України, що потягло заподіяння транспортним засобам механічних ушкоджень, проте, за своїм характером, скоєне правопорушення є малозначним, оскільки транспортні засоби отримали незначні механічні ушкодження, будь-які громадські відносини при цьому не постраждали. При цьому згідно ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням, у зв'язку з чим відповідача звільнено від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв'язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення і суд обмежився усним зауваженням на його адресу. У зв'язку із зазначеними обставинами суд критично оцінює пояснення відповідача, надані ним у судовому засіданні та запереченнях проти позову щодо відсутності вини у скоєнні адміністративного правопорушення, оскільки поняття вини у скоєнні адміністративного правопорушення та звільнення від відповідальності у зв'язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення не є тотожними поняттями. Відповідно до ч.3, 4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. 04 липня 2012 року Товариством з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» був зроблений розрахунок страхового відшкодування, відповідно до якого сума страхового відшкодування становить 4 775,42 гривень, з ПДВ. Встановлено, що [PERSON] добровільно не відшкодував [PERSON] матеріальну шкоду, яка була спричинена останнім в результаті ДТП, що не заперечувалось відповідачем та у відповідності до ч.1 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Згідно п. 3 ч.1 ст. 20 Закону України «Про страхування» при настанні страхового випадку страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. 17.09.2012 року Товариством з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» здійснило [PERSON] виплату відшкодування в сумі 3 850,42 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №5869 від 17.09.2012 року. Статтею 27 Закону України «Про страхування» передбачено, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Статтею 1191 ЦК України встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь майнової шкоди в розмірі 3 850,42 гривень підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі ст. ст. 16, 1166, 1188, 1191, 1192 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування»,

Outcome: approved