overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

06.08.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Із позову вбачається, що 25.08.2007 року між позивачем та відповідачем по справі був зареєстрований шлюб. Від шлюбу у них є дитина: син [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Син знаходиться на утриманні позивачки. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку, щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву, в якій справу просила розглядати без її участі, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій справу просив розглядати без його участі, з позовними вимогами позивача згоден. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, що об'єктивно підтверджується матеріалами справи. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження дитини у позивача та відповідача народилася дитина - син [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч. 2 ст. 51 Конституції України й ст. 180 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При таких обставинах, суд вважає, що вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу відповідача, щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, є законними і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

06.08.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося по причині несумісності характерів, різних поглядів на сімейні цінності, що призвело до втрати почуттів кохання і взаємоповаги, збереження сім'ї вважає неможливим. Зазначила, що шлюб з відповідачем існує формально, оскільки вони з липня 2013 року проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Також просила стягнути на її користь з відповідача судовий збір у розмірі 243,60 грн. До судового засідання сторони не з'явились, про час і місце розгляду справи були повідомлені своєчасно належним чином. Позивачка до судового засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надсилав. Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 06 червня 2008 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, за актовим записом №290. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 №11, проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Вище викладені вимоги законодавства регламентовані також ст.112 СК України. Судом встановлено, що спільне життя у сторін не склалося по причині несумісності характерів, різних поглядів на сімейні цінності, що призвело до втрати почуттів кохання та взаємоповаги. Встановлено, що з липня 2013 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Таким чином, вище викладені обставини свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та таким, що суперечить інтересам сторін. Тому на підставі ст.112 Сімейного кодексу України суд вважає за необхідне постановити рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] Судові витрати у вигляді судового збору у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

06.08.2014 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що 23 січня 2010 року у виконавчому комітеті Гірської сільської ради Бориспільського району Київської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем - [PERSON], про що було зроблено актовий запис в книзі реєстрації шлюбів за №1. Від даного шлюбу мають двох синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO]. Сімейне життя в них не склалось через різницю характерів, поглядів на життя, відсутність взаєморозуміння і довіри, і з червня 2013 року сторони припинили сімейні стосунки. На підставі вищезазначеного позивач просила розірвати шлюб. В судове засідання сторони не з'явилися. До початку розгляду справи сторони надали заяви, згідно яких, просили слухати справу у їх відсутність, відповідач позов визнав, позивач позов підтримала. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Так, під час судового слідства встановлено, що дійсно між сторонами 23 січня 2010 року у виконавчому комітеті Гірської сільської ради Бориспільського району Київської області укладено та зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб, видане виконавчим комітетом Гірської сільської ради Бориспільського району Київської області, й зроблено в книзі реєстрації актів запис за №1 /а.с.4/. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] /а.с.5-6/. Змісту позовної заяви, вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, у зв'язку з чим вони відмовляються від примирення. Тривалий час шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у зв'язку з чим позивач звернувся з позовом в порядку ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України. Саме той факт, що сторони спільного господарства не ведуть, сім'я фактично розпалась, що унеможливлює їх сумісне співіснування. При ухваленні рішення судом враховано спільне бажання сторін швидше розірвати шлюб, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими. Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, та інтересам дитини, що має істотне значення, у зв'язку з чим укладений шлюб слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

06.08.2014 року [PERSON] звернулася з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтуванні позову позивач вказує, що з відповідачем по справі вона перебуває у шлюбних відносинах з 15.06.2013 року. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Добровільно надавати кошти на утримання сина відповідач не бажає. У зв'язку з даними обставинами вона була вимушена звернутися до суду, щодо стягнення аліментів з відповідача. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком сина позивача [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, - а.с.3. Донька проживає з позивачем та знаходяться на її утриманні. Таким чином, суд вважає необхідним задовольнити позов і відповідно до ст.ст.182, 198 Сімейного кодексу України, стягувати на користь [PERSON] аліменти з [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На підставі ст.ст.180, 181 ч.3, 182 Сімейного Кодексу України та ст.ст.10, 11, 60, 169, 212-215, 367 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

06.08.2014 року заявник звернувся до суду з заявою в якій просить встановити факт родинних відносин в тому, що він [PERSON] [INFO] є рідним сином [PERSON], померлого [INFO] в м.Красний Лиман Донецької області. В судовому засіданні заявник наполягав на своїх вимогах з підстав викладених ним у заяві і просив суд заяву задовольнити. Заінтересована особа, будучі належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи , до судового засідання не з*явилась і судом було прийняте рішення справу розглядати за її відсутністю. Свідки [PERSON]та [PERSON]судові пояснили, що вони кілька років знали родину [PERSON] і [PERSON] як його сина і в яких відносини були як у рідного батька та сина . Судом при дослідженні інших, письмових доказів встановлено: Заявник [PERSON] не може оформити документи на спадшину після смерті [PERSON], померлого [INFO] в м.Красний Лиман Донецької області. , оскільки його прізвище та по батькові в наданих ним документах на відповідають прізвищу та ім*ю його батька в свідоцтві про смерть ( а.с.7-14). Заявник дійсно , крім звернення до суду не може встановити факту родинних відносин , оскільки інший порядок не передбачений діючим законодавством . В суду не викликає сумніву ствердження свідків, що [PERSON] є рідним сином [PERSON]. Таким чином, суд, оцінюючі пояснення заявника, свідків та досліджені в судовому засіданні письмові докази вважає встановленим факт в тому , що [PERSON] [INFO] є рідним сином [PERSON], померлого [INFO] в м.Красний Лиман Донецької області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-03 00:00:00

06.08.2014 року ПАТ «Фідобанк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення 403 077 грн.12 коп. заборгованості згідно кредитного договору №014/0321/5/10977 від 29.02.2008 року . Ухвалою суду від 04.08.2017 року замінено сторону позивача з ПАТ «Фідобанк» на ТзОВ «Фінансова компанія «Інновація». Зважаючи на складність у викладенні рішення в повному обсязі, пов'язану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

06.08.2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач у судове засідання не з'явився, але надав заяву про те, що позов підтримує та просить справу розглянути у його відсутність, не заперечує проти розгляду справи у попередньому судовому засіданні. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву з проханням справу слухати за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує, не заперечує проти розгляду справи у попередньому судовому засіданні. Із позову вбачається, що 04.08.2001 року позивач зареєстрував шлюб з відповідачкою по справі у відділі реєстрації актів громадянського стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 522. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, доньку [PERSON], [INFO] Сумісне життя, сумісне господарство не ведуть з 15.05.2014 року. Подальше збереження сім'ї позивач вважає неможливим. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю на даний час між ними немає. Позивач просив розірвати їх шлюб. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, що підтверджується свідоцтвом про шлюб /а.с.8/, свідоцтвом про народження дитини /а.с.3/. Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження родини стали неможливими. Суд вважає, що доводи позивачки про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

06.08.2014 року позивач в інтересах малолітньої дитини звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] і свої доводи обґрунтовує тим, що відповідачі є батьками малолітньої дитини - [PERSON], [INFO] В порушення вимог до чинного законодавства батьки дитини, не виконують свої батьківські обов'язки з утримання, виховання, лікування та навчання дитини, життям та здоров'ям дитини не цікавиться, матеріально не допомагають, зловживають спиртними напоями, виносять з будинку речі та пропивають їх. Прокурор підтримав позов. Представник позивача до судового засідання не з'явилась, але надала заяву слухати справу без участі представника, на позовних вимогах наполягають. Відповідачі до судового засідання не з'явились, але були сповіщені належним чином про день та час слухання справи. Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.ст. 164, 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Батько та мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Так, у судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], його батьками є відповідачі по справі - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Відповідачі не займається вихованням, утриманням дитини, її здоров'ям, матеріально не допомагають, зловживають спиртними напоями, виносять з будинку речі та пропивають їх. В будинку, де вони мешкають, відсутнє скло на вікнах, діри забиті фанерою, дуже брудно. Згідно висновку Волноваської районної державної адміністрації від 05.08.2014року та висновку органу опіки та піклування Іванівської сільської ради Волноваського району Донецької області від 23.07.2014року вбачається доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги позивача законні та підлягають повному задоволенню, оскільки відповідачі ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітньої дитини, і їх необхідно побавити батьківських прав, а дитину [PERSON] передати органу опіки та піклування Волноваської районної державної адміністрації, для його подальшого улаштування. На підставі ст. 81, 88 ЦПК України з відповідачів необхідно стягнути на користь держави 243,60грн. судового збору, оскільки заявлені вимоги задоволено. На підставі викладеного суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

06.08.2014 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись на те, що сім'я розпалась через відсутність взаємного порозуміння, різні погляди на шлюб, сім»ю, несумісність характерів, сварки та як наслідок, втрату почуття любові та взаємоповаги. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить залишити їй післяшлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідач будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, на розгляд справи не з'явився, звернувшись до суду із заявою, в якій просить розглядати справу у його відсутність, не заперечує в задоволенні позову. Судом встановлені факти та відповідні їм правовідносини: - шлюб між сторонами зареєстрований 04.10.2008 р., Відділом реєстрації актів цивільного стану Врадіївського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №50 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане 04.10.2008 року); - від спільного шлюбу є малолітні діти - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (свідоцтва про народження серії [NUMBER] видане 06.08.2009 р., серії [NUMBER] видане 25.04.2013 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Врадіївського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №79, №30); - майновий спір між сторонами відсутній, спір про місце проживання неповнолітніх дітей відсутній - сторони дійшли згоди про їх проживання біля позивача (показання позивача [PERSON] в якості свідка); - за період спільного проживання між подружжям склалися неприязні відносини на ґрунті частих сварок; - сторони не підтримують шлюбні відносини та проживають окремо близько пів року, спільного господарства не ведуть, позивач проживає з іншим чоловіком без реєстрації шлюбу, від якого вагітна (показання позивача в якості свідка). Суд вважає, що між сторонами склалися відносини з приводу розірвання шлюбу. При прийнятті рішення суд, керується ст. 112 Сімейного кодексу України, відповідно до якої шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. На підставі викладеного суд дійшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, так як шлюб носить формальний характер, примирення між сторонами неможливе, збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

06.08.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтуванні позову вказує, що 13.01.2001 року у Відділі реєстрації актів громадського стану Радянського районного управління юстиції у місті Києві між ним та відповідачем було укладено шлюб, актовий запис № 7. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, оскільки вони втратили почуття любові один до одного. В останній час спільного проживання погляди на життя стали взаємопротилежними, а тому фактично припинили шлюбні відносини і ведення спільного господарства. З квітня 2011 року проживають окремо. Вважає, що одруження з відповідачем виявилось невдалим, подальше збереження шлюбу неможливе та суперечить його інтересам. Спору про поділ майна на даний час не існує. Спору про місце проживання дітей немає, після розірвання шлюбу діти залишаються проживати з матір'ю. З даних підстав позивач просив суд шлюб розірвати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про розгляд справи повідомлялася, суд вважає за можливе за згодою представника позивача провести заочний розгляд справи відповідно до ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Сторони зареєстрували шлюб 13.01.2001 року у Відділі реєстрації актів громадського стану Радянського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис №7. Від спільного шлюбу мають двоє дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження. Як пояснила представник позивача в судовому засіданні сторони проживають окремо з квітня 2011 року, не ведуть спільного господарства, між подружжям втрачено почуття любові та поваги один до одного. Шлюб носить формальний характер. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Із змісту ст. 112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ч. 2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідач доводи позивача належними та допустимими доказами не спростувала. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв'язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

06.08.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послався на неможливість спільного проживання з відповідачем однією сім'єю через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя та фактичне припинення сімейних відносин. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав і наполягав на їх задоволенні. Від надання судом строку на примирення з відповідачем відмовився. Відповідач не з'явилася, при цьому надіслала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 20.11.1987 року і мають спільного повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сім'ї. З жовтня 2013 року сторони проживають окремо. Вони припинили сімейні відносини і не ведуть спільне господарство. Подальше збереження шлюбу не відповідає їхнім інтересам. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи те, що сторони не бажають збереження шлюбу та спільного проживання однією сім'єю, заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню.

Outcome: approved