overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

05 лютого 2015 року до Іллічівського міського суду Одеської області звернулась [PERSON] з зазначеним позовом (а.с.2-3). Свій позов позивач аргументує тим, що вона знаходилась в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 14.11.2009 року до лютого 2012 року. В шлюбі у них народилась донька, [PERSON], [INFO]. На теперішній час дитина проживає разом з позивачкою, знаходиться на повному її утриманні, відповідач добровільно своєї допомоги не надає, рішенням суду був позбавлений батьківських прав. Просить суд стягнути з [PERSON], [INFO] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], щомісячно, у розмірі 800 грн. починаючи з дня подачі позову, тобто 05.02.2015 року та до досягнення повноліття донькою [PERSON], а саме до [INFO] року. Позивач в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи була сповіщена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с.18). Відповідач у судове засідання не прибув, про слухання справи сповіщений належним чином, про причини неявки не сповістив (а.с.16). Так як відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про розгляд справи та від нього не надійшло заперечень проти позову, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечувала проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно Свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER], батьком приходиться [PERSON] та матір'ю [PERSON] (а.с.4). Нормою ст.180 СК України передбачається «що батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття». У відповідності зі ст.182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище й стан здоров'я дітей та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків, дружини. Нормою ст.184 СК України зазначається, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

05 лютого 2015 року до суду звернулась [PERSON] з позовом (а.с.3-4) до [PERSON] в якому мотивуючи тим, що в неї з чоловіком подружні відносини не склалися, збереження сім'ї суперечить її інтересам, спільне господарство не ведеться, сім'я існує лише формально. Від шлюбу дітей не мають. Просить суд, шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області 11 грудня 2013 року під актовим записом №705 між нею і відповідачем розірвати. Позивачка у судове засідання не прибула, позовні вимоги підтримала повністю, надала заяву про розгляд справи за відсутності позивача, у разі неявки відповідача не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с.13). Відповідач у судове засідання не прибув, був повідомлений про час та місце судового розгляду справи, про причину неявки не сповістив, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечував проти такого вирішення справи (а.с.9,10,12). Суд, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб (а.с.5) виданого відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області 11 грудня 2013 року під актовим записом №705 зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до положень ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Із зазначеного суд дійшов висновку, що позивач з відповідачем тривалий час не проживає однією сім'єю, збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому позовна вимога підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

05 лютого 2015 року до суду подано позов [PERSON] до [PERSON], в якому позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] в розмірі 500 (п'ятсот) гривень щомісячно з дня подачі позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття. Сторони подали до суду заяви, в яких позивач повністю позов підтримала, відповідач позов визнав і сторони просили суд розглянути справу за їх відсутності. Перевіривши в судовому засіданні письмові заяви сторін і дослідивши надані суду докази, суд вважає необхідним повністю задовольнити вимоги позивача, оскільки вимоги обґрунтовані і доведені. Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], що підтверджено копією свідоцтва про народження серії 1-ВЛ № 164654 , виданого Циркунівською сільською радою Харківського району Харківської області 03.06.2009 року. Відповідно до ст. 180 СК України відповідач зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дитину, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини . Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

05 лютого 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], 1958р.н., яка мешкає за адресою: [ADDRESS] Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 04.02.2015р. о 20 год. 08 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор та адвокат не заперечували проти задоволення заяви, заінтересована особа не заперечувала проти задоволення заяви, зазначила, що бажає лікуватися. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 04.02.2015р. о 20 год. 08 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Мікульського лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора тривожна, роздратована. Виказує маячні ідеї відношення, дії. Виражена неадекватність в поведінці та емоціях. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - шизофренія, параноїдна форма, параноїдний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

05 лютого 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], 1969 р.н., яка мешкає за адресою: [ADDRESS] Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 04.02.2015р. о 16 год. 20 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор та адвокат не заперечували проти задоволення заяви. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 04.02.2015р. о 16 год. 20 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Падафа У.В. лікарні КЗ «Синельниківської ЦРЛ» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора жебракує, самотня, будинок у неприродному для життя стані. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - шизоафективний розлад. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

05 лютого 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 21.04.2008, що утворилася станом на 30.11.2014 року, за вирахуванням суми в 19 149,71 грн., яка стягнута за рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23.01.2012, в загальному розмірі 10 106,72 грн. Вказана сума 10 106,72 грн. складається із заборгованості: за нарахованими процентами за користування кредитом, комісією та штрафу за порушення строків платежів за грошовими зобов'язаннями, передбаченими договором. Зазначає, що [PERSON] 21.04.2008 отримав кредит у розмірі 8 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, однак не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, внаслідок чого і утворилась вказана вище сума заборгованості, яку позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву в якій позов підтримав повністю, просить суд розглянути справу за відсутності представника ПАТ КБ «ПриватБанк». Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву, в якій позов визнає повністю, просить справу слухати у його відсутність в зв'язку з виїздом за межі міста. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення про задоволення позову в справі можливо ухвалити відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у зв'язку з визнанням відповідачем позову без подальшого з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, і суд приймає таке визнання позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати на сплату судового збору в сумі 243,60 грн., що підтверджується платіжним дорученням № IHN92B0YN5 від 22.01.2015 року з відміткою про зарахування в дохід бюджету. На підставі ст. 526, 527, 530, 536, 610-612, 634, 1048-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

05 лютого 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, в якому зазначив, що на підставі рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 04 листопада 2014 року з нього на користь відповідачки по справі стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ? частини всіх видів заробітку. В теперішній час позивач по справі перебуває у фактичних шлюбних відносинах із [PERSON], з якою у них [INFO] року народилась дитина - [PERSON]. Позивач просить зменшити розмір аліментів, що утримуються з нього на підставі рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 04 листопада 2014 року на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини з ? частини до 1/6 частини його доходів щомісячно. В судове засідання представник позивача не з*явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явилась, про час і місце його проведення була повідомлена належним чином в порядку ст.ст.74,76 ЦПК України шляхом публікації оголошення в пресі. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що 04 листопада 2014 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області узвалено рішення, яке набрало законної сили 14 листопада 2014 року, відповідно до якого із [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] у розімірі ? частини від його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 травня 2014 року щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. [INFO] року [PERSON], яка є донькою позивача по справі - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] (а.с.4). Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров*я когось зі них. Приймаючи до уваги, що на час звернення [PERSON] до суду з позовом змінився його сімейний стан, оскільки [INFO] року, після винесення судового рішення про стягнення аліментів на старшу дитину, у нього народилась донька - [PERSON], яку він теж зобов*язаний утримувати, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та зменшити розмір аліментів, які стягуються з позивача на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] з 1/4 частини до 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

05 лютого 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 17.08.2013 року він уклав шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис № 409 з відповідачкою по справі. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені з 01.12.2014 року через несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння. Спільне життя с відповідачем не склалося. Спільного господарства не ведуть, а тому позивач [PERSON] просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала в повному обсязі. Суд, дослідивши докази по справі у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 17.08.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис № 409 (а.с. 7). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені з 01.12.2014 року через несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння. Сторони спільне господарство не підтримують, примирення між ними неможливо, оскільки вони не бажають в подальшому жити разом, спор про розподіл майна не виникає, тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] Відповідно до ст.110 СК України позивач має право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу. За цих обставин, суд вважає, що зберегти сім'ю неможливо. Після розірвання шлюбу відповідач просить залишити дівоче прізвище - [PERSON]. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України суд ухвалює рішення на попередньому судовому засіданні в разі визнання позову відповідачем. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

05 лютого 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 25.09.2010 року він уклав шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 417 з відповідачкою по справі. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені з жовтня 2014 року. Спільне життя с відповідачем не склалося. Спільного господарства не ведуть. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння, а тому позивач [PERSON] просить розірвати шлюб з відповідачкою. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи повідомлена належним чином, заяви про розгляд справи у її відсутності не надала, тому суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі 25 вересня 2010 року уклали шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 417 (а.с. 4). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені з жовтня 2014 року через несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння. Сторони спільне господарство не підтримують, примирення між ними неможливо, оскільки позивач не бажає в подальшому жити разом з відповідачкою, спор про розподіл майна не виникає, тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] Відповідно до ст.110 СК України позивач має право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу. За цих обставин, суд вважає, що зберегти сім'ю неможливо. Після розірвання шлюбу відповідачу залишити прізвище - [PERSON]. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

05 лютого 2015 року позивач [PERSON], звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON], про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що з відповідачкою перебуває в зареєстрованому шлюбі з 28 вересня 2008 року. Шлюб зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полонського районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 139. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалось, повністю втрачено почуття поваги та любові, часті сварки, які закінчувалися бійками, привели до фактичного розпаду сім'ї. З 17 грудня 2014 року разом не проживають. Вказуючи на те, що збереження шлюбу суперечитиме його інтересам та інтересам дитини, просив шлюб розірвати. Позивач [PERSON], в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій просив справу слухати без його участі, позов підтримав. Відповідачка [PERSON], в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Між сторонами склались правовідносини, які регулюються нормами глави 11 Сімейного кодексу України. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 ч.2 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи 28 вересня 2008 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полонського районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 139, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від спільного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження дитини. Судом встановлено, що з 17 грудня 2014 року сторони не проживають однією сім'єю, спільного господарства не ведуть. За таких обставин збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх сина,, що має істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного, ч.1 ст.110, ст.112, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved