Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

07.04.2014 року [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь 41270,0 гривень заборгованості по заробітній платі та компенсації витрат на відрядження у вигляді добових. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що з 20.10.2008 року він працював на посаді бортпровідника департаменту сервісу пасажиру на борту ПС льотного комплексу у відповідача. 18.05.2013 року його було звільнено з роботи на підставі п.1 ст.40 КЗпП України - у зв язку зі скороченням штату працівників. Проте, заробітну плату за період грудень 2012 року - 18 травня 2013 року, а також компенсацію витрат на відрядження у вигляді добових при звільненні відповідач не виплатив. Позивач в судове засідання не з явився, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить слухати справу у свою відсутність. Відповідач свого представника за викликом суду не направив, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, заяви про слухання справи у відсутність свого представника та письмових заперечень не надав. Суд ухвалив слухати справу у відсутність позивача та представника відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що позивач з 20.10.2008 року працював на посаді бортпровідника департаменту сервісу пасажиру на борту ПС льотного комплексу у відповідача - Закрите акціонерне товариство «Авіакомпанія «АЕРОСВІТ», яке змінило найменування на Приватне акціонерне товариство «Авіакомпанія «АЕРОСВІТ», що вбачається з трудової книжки позивача від 20.10.2008 року. З 18.05.2013 року позивача було звільнено з роботи за п.1 ст.40 КЗпП України - у зв язку зі скороченням штату працівників, відповідно до запису в трудовій книжці (наказ № 1552-ос від 17.05.2013 року). Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. В частині 1 ст.116 КЗпП України зазначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Позивачу не було виплачено заробітну плату за період грудень 2012 року - 18 травня 2013 року, а також компенсацію витрат на відрядження у вигляді добових, що складає 31401,94 гривню, згідно довідки № 5173 від 20.05.2013 року. При цьому в даній довідці № 5173 від 20.05.2013 року враховані відповідні суми заробітної плати за відповідні місяці, зазначені в довідці № 4510 від 22.04.2013 року. Тому сума заборгованості по заробітній платі позивача складає 31401,94 гривню, а не 41270,0 гривень, як зазначає в позові останній. Таким чином, на підставі викладеного та на підставі того, що відповідачем були допущені порушення трудового законодавства, а також враховуючи, що відповідач не заперечує розмір заборгованості, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 31401,94 гривню заборгованості по заробітній платі та компенсації витрат на відрядження у вигляді добових. Також суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду у повному обсязі на підставі ч.2 ст.367 ЦПК України. З відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, від сплати якого було звільнено позивача при подачі позову. В зв'язку з вищевикладеним, на підставі ст.24 ч.1 Закону України «Про відпустки», ст.ст.47 ч.1, 116 ч.1, 117 ч.1 КЗпП України,

Outcome: partial