Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

05.02.2021р. [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON] , обґрунтовуючи вимоги тим, що з 2017 року вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Савранського районного суду Одеської області від 21.10.2020р. було розірвано. За час шлюбу [INFO] у них народився син [PERSON] , який після розірвання шлюбу проживає біля позивача. Позивач вказує, що відповідач не приймає участь у вихованні і розвитку сина, його здоров`ям та життям не цікавиться, аліменти на нього не сплачує, у зв`язку з чим станом на 01.05.2021р. за ним рахується заборгованість по аліментам в сумі 28489,43грн., з огляду на що позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON] та стягнути з нього судовий збір в сумі 908,00грн.. В судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій позов підтримала, просила його задовольнити, а справу розглянути за її відсутності (а.с.100). Відповідач в судове засідання також не з`явився, подав до суду відзив на позов, в якому позовні вимоги [PERSON] не визнав, пояснивши, що він всіляко намагався приймати участь у вихованні сина, стежив за станом його здоров`я, працював, щоб покращити його матеріальний стан. Відповідач також вказує, що після розірвання шлюбу він намагався домовитися з [PERSON] про матеріальну допомогу для сина, але вона відмовилася від його допомоги та була проти його спілкування з сином, від своїх батьківських обов`язків він не відмовляється, але позивач чинить йому в цьому перешкоди, тому у задоволенні позову просив відмовити. На підтвердження зазначеного відповідач надав суду позитивну довідку-характеристику на нього, копії паспорту, ідентифікаційного коду та квитанції від 17.03.2021р. про сплату аліментів в сумі 2500грн. (а.с.35-40). У відповіді на відзив відповідача на позовну заяву позивач зазначила, що відповідач не проявляв ініціативи у спілкуванні з сином, він жодним чином не був позбавлений щодо їх місця перебування з дитиною, і що ніколи з її боку не створювались йому перешкоди у спілкуванні з сином, проте відповідач з моменту розлучення і до нині не бере участі у його вихованні, долею дитини та станом його здоров`я не цікавиться та не спілкується з сином в необхідному обсязі (а.с.47). Представник Органу опіки та піклування Савранської селищної ради в судове засідання також не з`явився, подав до суду письмовий висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав (а.с.84). Враховуючи неявку всіх учасників справи, які є належним чином повідомленими про розгляд даної справи, суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, прийшов до наступного. Згідно зі ст.150 СК України батьки зобов`язані серед іншого виховувати дитину, поважати її, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Також, відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 ч.1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як зазначено у п.п.15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Встановлено, що позивач і відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Савранського районного суду Одеської області від 21.10.2020р. було розірвано. Від шлюбу у позивача і відповідача [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] від 29.06.2017р. (а.с.20). Після розірвання шлюбу позивач і відповідач проживають окремо, дитина проживає біля позивача та знаходиться на її утриманні і вихованні; відповідач вихованням та розвитком сина не займається, з дитиною не спілкується, не утримує її, аліменти за рішенням суду на дитину не сплачує, внаслідок чого станом на 01.05.2021р. за відповідачем виникла заборгованість зі сплати аліментів в сумі 28489,43грн. (а.с.87). Суд не приймає до уваги твердження відповідача про те, що він всіляко намагався приймати участь у вихованні сина, стежив за станом його здоров`я та працював щоб покращити його матеріальний стан, оскільки обставини, на які посилається відповідач, в супереч вимог ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України не доведені жодними належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами. Також, згідно висновку Органу опіки та піклування Савранської селищної ради Одеської області від 20.07.2021р. позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON] є доцільним (а.с.84). Таким чином, досліджені в судовому засіданні докази свідчать про ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків щодо утримання і виховання свого малолітнього сина [PERSON] . Його вина полягає у тому, що він, в порушення вимог ст.ст.150, 180 СК України, ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками щодо утримання, виховання та розвитку сина [PERSON] , не піклується про нього і не спілкується з ним, а тому суд дійшов висновку, що, виходячи з інтересів дитини, відповідача слід позбавити батьківських прав. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений останньою судовий збір в сумі 908,00грн..

Outcome: approved