Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

05 березня 2014 року до суду надійшла вказана позовна заява. Позивачка в позовній заяві просить: стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в розмірі 1 000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що дитина проживає разом з позивачкою і знаходиться на повному її матеріальному забезпеченні. Відповідач в свою чергу матеріальну допомогу на утримання спільної дитини надає, але не регулярно. А тому позивач зазначає, що відповідач має сплачувати аліменти на підставі рішення суду в примусовому порядку. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні заявлені вимоги визнав частково, а саме: не заперечував проти сплати на утримання дитини аліменти в розмірі 400 грн., оскільки офіційно не працює, зареєстрований як фізична особа - підприємець, але діяльність не здійснює; має неофіційний заробіток. Крім того, на його утриманні знаходиться ще одна дитина від попереднього шлюбу, яка також потребує матеріального забезпечення. Відповідач також має непрацездатних батьків, які є пенсіонерами, проживають разом з ним та потребують догляду. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Вислухавши представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення заявлених вимог за наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO]. В свідоцтві про народження дитини батьками зазначені - [PERSON] - батько та [PERSON] - мати. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 181 Сімейного кодексу України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька та/або у твердій грошовій сумі. У відповідності з ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Як установлено в судовому засіданні, дитина проживає з позивачем та потребує допомоги на його утримання; відповідач надає матеріальну допомогу, але не регулярно. Тому суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дитини до досягнення нею повноліття в примусовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що дитина знаходиться на утриманні позивачки, стан здоров'я дитини, засади розумності та справедливості, матеріальний стан відповідача (на його утриманні є син [PERSON], [INFO], на даний час відповідач не має постійного доходу), позивачка не довела, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в зазначеній позивачем сумі та визначає аліменти в розмірі 450,00 грн. щомісячно на утримання [PERSON], [INFO] з моменту подачі позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Крім того, з відповідача на підставі ст.88 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial