Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

05 липня 2017 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що тривалий час проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] (далі - відповідач), в цей період в сторін народилася донька - [PERSON], [INFO] У свідоцтві про народження відповідач вказаний батьком дитини. Фактичні шлюбні відносини між сторонами були припинені влітку 2016 року. З того часу дитина проживає разом з відповідачкою. Відповідач проживає окремо, ухиляється від виховання доньки, не надає жодної матеріальної підтримки, не піклується про неї, не цікавиться, не виявляє бажання спілкуватися з дівчинкою. Позов просить задовольнити. Позивач у судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю. Представник Органу опіки і піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, вважає, що позбавлення батьківських прав стосовно [PERSON], є таким, що відповідає інтересам малолітньої. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Батьками малолітньої [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON], свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 12.09.2014 року. Згідно з довідкою КП Первомайської міської ради «Затишок» № 573 від 06.04.2017 року [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS]. Згідно з характеристикою, наданою Первомайським медичним коледжем № 253 від 15.06.2017 року, [PERSON] навчається в Первомайському медичному коледжі за спеціальністю «Акушерська справа» з 01.09.2015 року. За час навчання зарекомендувала себе як добросовісна, зібрана студентка з достатнім рівнем працездатності та відповідальності. Сама виховує доньку. Має добрі відносини з одногрупниками. Згідно з актом обстеження побутових умов від 02.06.2017 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS]., для виховання дитини створені умови: дівчинка проживає з матір'ю в одній кімнаті, у дитини є ліжечко, забезпечена сезонним одягом, продуктами харчування, засобами гігієни, дитячими іграшками. Згідно з характеристикою, виданою ДНЗ - ясла комбінованого типу № 5 «Золота рибка», [PERSON], [INFO] відвідує дитячий заклад з 23.03.2017 року. Стан здоров'я дитини задовільний, розвинена емоційна чутливість. Мама займається вихованням дівчинки. Дитина завжди чиста, охайна, доглянута. Згідно з висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області № 5393/03.1 - 26 від 28.07.2017 р., позбавлення батьківських прав стосовно [PERSON], [INFO], є таким, що відповідає інтересам малолітньої, а тому є доцільним позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] по відношенню до його малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 р. передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до вимог ст.150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, фізичний, духовний та моральний розвиток останньої, що є найважливішими обов'язками матері та батька. Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У разі ухилення останніх від виконання обов'язків по вихованню дитини, мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав. Чинним сімейним законодавством передбачений вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав. Так, згідно зі ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3 ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Згідно ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 с. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що своїми діями відповідач проявляв такі з вищенаведених факторів: відсутність піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя; відсутність забезпечення необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; відсутність спілкування з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; ненадання дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; відсутність сприяння засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; відсутність виявлення інтересу до її внутрішнього світу. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що факт ухилення відповідача без поважних причин від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини знайшов своє підтвердження. Позбавлення [PERSON], [INFO], батьківських прав по відношенню до його малолітньої доньки [PERSON], [INFO], буде відповідати інтересам дитини. Будь-яких доказів протилежного та доказів на підтвердження обставин, які перешкоджали б відповідачу у виконанні ним своїх обов'язків по відношенню до дитини суду не надано. Згідно з приписами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved