Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-22 00:00:00

06 жовтня 2021 року до суду надійшла заява [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє адвокат Сіліверстова К.М., заінтересована особа - Краматорський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), в якій заявник зазначила, що її мати [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в м. Єнакієве Донецької області, Україна та була похована у вказаному населеному пункті, тобто на тимчасово неконтрольованій території України. Заявниці було видане лікарське свідоцтво про смерть [PERSON] із довідкою про причину смерті, на підставі яких вона отримала у реєстраційному органі свідоцтво про смерть матері. Наявне у заявниці свідоцтво про смерть, видане відділом ЗАГС Єнакіївського міського управління юстиції, є недійсним та не створює правових наслідків, тому підтвердити смерть своєї матері у встановленому законом порядку вона позбавлена можливості. Враховуючи, що встановлення даного факту має для заявника юридичне значення просила встановити факт смерті особи в певний час. Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 06 жовтня 2021 року заяву залишено без руху, як таку, що не відповідає вимогам ЦПК України, надано визначений законом строк для усунення недоліків. Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 22 жовтня 2021 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Заявник [PERSON] , представник заявника - адвокат Сіліверстова К.М., в судове засідання не з`явились, представником заявника до суду подано заяву про розгляд справи за відсутності сторони заявника (а.с. 5). Представник заінтересованої особи - Краматорського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника (а.с. 33). З`ясувавши позицію заявника, представника заявника, представника заінтересованої особи, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» Україна в особі своїх державних органів, зокрема і судів, вживає всіх можливих заходів, у тому числі щодо захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб. Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 9 вищевказаного закону внутрішньо переміщена особа має право на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування. Відповідно до положень ст. 2 Закон України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», із змінами та доповненнями, діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи. В той же час, відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: - документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; - рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до абзацу першого п. 13 постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» з наступними змінами та доповненнями, заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Заявник [PERSON] (а.с. 6-7), [INFO] , є громадянкою України, згідно паспортних даних зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6). Згідно довідки УСЗН Костянтинівської міської ради Донецької області № 0000280451 від 27 липня 2017 року (а.с. 8), інформації УСЗН Костянтинівської міської ради Донецької області за вих. № 01-20-8966-05 від 07 жовтня 2021 року (а.с. 25), [PERSON] перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа, зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] . Заявник [PERSON] є дочкою [PERSON] , що підтверджується наявними в матеріалах справи копією свідоцтва про народження заявниці серії [NUMBER] (а.с. 10); копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] щодо підтвердження зміни прізвища заявницею у зв`язку з реєстрацією шлюбу із [PERSON] , що мало місце 16 серпня 1969 року (а.с.11). [PERSON] , [INFO] (а.с. 9), померла [INFO] в м. Єнакієве Донецької області, про що було видано лікарське свідоцтво про смерть із довідкою про причину смерті № 1026 від 31 липня 2021 року, що зазначена як «атеросклеротичний кардіосклероз» (а.с. 12), виданою закладом охорони здоров`я на тимчасово непідконтрольній державі Україна території, а також свідоцтво про смерть останньої (а.с. 13, 30), видане реєстраційним органом на тимчасово непідконтрольній державі Україна території, яке є недійсним та не створює юридичних наслідків. Судом досліджено надані заявником на підтвердження своїх вимог копію квитанції про оплату послуг з організації поховання (а.с. 14), роздруківку фотознімків з місця захоронення [PERSON] (а.с. 15). Згідно із повідомленням Краматорського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) від 22 жовтня 2021 року №20.13-15-2787, у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян актовий запис про смерть [PERSON] , [INFO] , відсутній (а.с. 33). Даючи оцінку допустимості вищезазначених доказів, як документів, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, суд керується ч. 2 ст. 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. Крім того, суд враховує норму статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», якою встановлено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Разом з тим, вирішуючи питання щодо оцінки наданих доказів, суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, зокрема «Loizidou v.Turkev», «Cyprus v.Turkev», а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v.the Republik of Moldova and Russia»), де ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПО наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. В силу вимог ч.ч. 1, 2 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для встановлення факту смерті особи в певний час на тимчасово неконтрольованій території України, оскільки в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт смерті [PERSON] , [INFO] , що мало місце [INFO] в м. Єнакієве Донецької області, Україна. Встановлення даного факту має юридичне значення для заявника та іншим шляхом встановити цей факт неможливо. Тому, суд вважає за необхідне задовольнити заяву [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє адвокат Сіліверстова К.М., та встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Єнакієве Донецької області, - [INFO] в м. Єнакієве Донецької області, Україна.

Outcome: approved