Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

05.01.2016 року до суду звернулося Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. В позові позивач посилався на те, що позивач є правонаступником Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку Укрсоцбанк, який уклав 06.04.2007 року з відповідачем [PERSON] договір невідновлювальної кредитної лінії № 335/1М/07, відповідно до умов якого відповідач [PERSON] отримала кредит в сумі 40000 грн. зі сплатою 19 % річних, комісії з кінцевим строком повернення кредиту 05.04.2012 року відповідно до графіка повернення кредиту, а також уклав 06.04.2007 року з [PERSON] договір поруки № 335/1М/07/1п, відповідно до п.1.1 якого той поручився за виконання зобов`язання, передбаченого договором невідновлювальної кредитної лінії № 335/1М/07 від 06.04.2007 року, однак відповідач [PERSON] порушила зобов`язання: кредит не повернула, заборгованість станом на 09.11.2015 року склала в сумі 86855,29 грн., з якої заборгованість по кредиту в сумі 24963,52 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом в сумі 24481 грн., розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 12469,28 грн., розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків в сумі 7634,74 грн. розмір інфляційних витрат за кредитом в сумі 10734,31 грн., розмір інфляційних витрат за відсотками в сумі 6572,45 грн., прохає стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість в сумі 86855,29 грн., а також витрати на сплату судового збору в сумі 1302,83 грн. 02.03.2016 року до суду звернулася відповідач [PERSON] з заявою про розгляд справи у її відсутність, за участю її представника [PERSON] 02.03.2016 року до суду звернувся відповідач [PERSON] з заявою про розгляд справи у його відсутність, за участю його представника [PERSON] 03.03.2016 року до суду звернувся представник позивача [PERSON] з заявою про розгляд справи без участі представника позивача. 15.03.2016 року до суду звернувся представник відповідачів [PERSON] з заявою про застосування строку позовної давності та відмову в задоволенні позову в зв`язку з пропуском строку позовної давності, посилаючись на те, що визначений законом строк позовної давності у три роки сплив, прохав застосувати строк позовної давності і відмовити в задоволенні позову в зв`язку з пропуском строку позовної давності. Представник позивача, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи у свою відсутність, за участю свого представника. Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на повному, об`єктивному, всебічному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає встановленими наступні обставини: 06.04.2007 року між Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку Укрсоцбанк та відповідачем [PERSON] укладено договір невідновлювальної кредитної лінії № 335/1М/07, що підтверджується його копією (а.с.9-13). Відповідно до п.1.1 цього договору позивач зобов'язується надати відповідачу грошові кошти на умовах строковості, платності та цільового характеру використання у сумі 40000 грн. зі сплатою 19 процентів річних та комісій, в розмірі та порядку, визначеними тарифами на послуги по наданню кредитів, які містяться в Додатку 1 до цього договору, що є невід'ємною складовою частиною цього договору, та порядком повернення кредиту згідно з графіком, що міститься в Додатку до цього договору, який є невід'ємною складовою частиною цього договору, та з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом не пізніше 05.04.2012 року на умовах, визначених цим договором. Позивач відповідно п.1.1 договору своє зобов`язання перед відповідачем [PERSON] про надання грошових коштів в сумі 40000 грн. виконав, надавши останній грошові кошти в сумі 40000 грн., що підтверджується копією меморіального ордеру №1 від 06.04.2007 року (а.с.17). Відповідач [PERSON] отримала кредит в сумі 40000 грн., що підтверджується її підписом в меморіальному ордері №1 від 06.04.2007 року (а.с.17). Відповідно до п.1.1 договору та Додатку №2 до цього договору відповідач [PERSON] зобов'язалася повернути позивачу грошові кошти в сумі 40000 грн. зі сплатою 19 процентів річних та комісій, в розмірі та порядку, визначеними тарифами на послуги по наданню кредитів, які містяться в Додатку 1 до цього договору, що є невід'ємною складовою частиною цього договору, та порядком повернення кредиту згідно з графіком, що міститься в Додатку 2 до цього договору, який є невід'ємною складовою частиною цього договору, а саме щомісячними платежами в розмірі 666,67 грн. в строк до 20 числа кожного місяця з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом не пізніше 05.04.2012 року на умовах, визначених цим договором. 06.04.2007 року між Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку Укрсоцбанк та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки № 335/1М/07/1п, що підтверджується його копією (а.с.15-16). Відповідно до п.1.1 цього договору поручитель зобов'язується перед кредитором солідарно відповідати за виконання позичальником у повному обсязі зобов'язань за договором кредиту № 335/1М/07 від 06 квітня 2007 року, а саме повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, комісій, а також можливої неустойки (пені, штрафу) у розмірі та у випадках, передбачених Договором кредиту. Відповідно до п.2 цього договору зміст забезпеченого порукою зобов`язання повернення кредиту в сумі 40000 грн. з графіком погашення відповідно до умов договору кредиту та з кінцевим терміном повернення кредиту не пізніше 05.04.2012 року або в інший термін дострокового погашення у випадках передбачених договором кредиту, сплата процентів за користування кредитом у розмірі 19 процентів річних та комісій, визначених договором кредиту, сплата можливої неустойки (штрафу, пені), визначеної договором кредиту. 14.06.2010 року Акціонерний-комерційний банк соціального розвитку Укрсоцбанк змінив найменування юридичної особи на Публічне акціонерне товариство Укрсоцбанк, що підтверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи (а.с.22). Відповідач [PERSON] не виконувала свого зобов`язання з 20.04.2007 року по 05.04.2012 року, не сплачуючи належного розміру щомісячного платежу згідно встановленого графіку та не повернула заборгованість, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.7-8). Заборгованість станом на 09.11.2015 року склала в сумі 86855,29 грн., з якої заборгованість по кредиту в сумі 24963,52 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом в сумі 24481 грн., розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 12469,28 грн., розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків в сумі 7634,74 грн. розмір інфляційних витрат за кредитом в сумі 10734,31 грн., розмір інфляційних витрат за відсотками в сумі 6572,45 грн. На момент розгляду справи судом відповідачі заборгованість не погасили. Суд, відмовляючи в задоволенні позову, виходить з наступного: Між сторонами склалися правовідносини по договору позики, які регулюються параграфом 1 Позика, параграфом 2 Кредит Цивільного кодексу України та параграфом 3 Порука, умовами договору невідновлювальної кредитної лінії № 335/1М/07 від 06.04.2007 року, укладеного між позивачем та відповідачем [PERSON], договору поруки № 335/1М/07/1п від 06.04.2007 року, укладеного між позивачем та відповідачем [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до ч.2 п.1 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Судом встановлено, що підставою виникнення прав та обов`язків сторін є договір невідновлювальної кредитної лінії № 335/1М/07 від 06.04.2007 року, укладений між позивачем та відповідачем [PERSON], а також договір поруки № 335/1М/07/1п від 06.04.2007 року, укладений між позивачем та відповідачем [PERSON]. Відповідно до п.1.1 договору невідновлювальної кредитної лінії № 335/1М/07 від 06.04.2007 року та Додатку №2 до цього договору відповідач [PERSON] зобов'язалася повернути позивачу грошові кошти в сумі 40000 грн. зі сплатою 19 процентів річних та комісій, в розмірі та порядку, визначеними тарифами на послуги по наданню кредитів, які містяться в Додатку 1 до цього договору, що є невід'ємною складовою частиною цього договору, та порядком повернення кредиту згідно з графіком, що міститься в Додатку 2 до цього договору, який є невід'ємною складовою частиною цього договору, а саме щомісячними платежами в розмірі 666,67 грн. в строк до 20 числа кожного місяця з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом не пізніше 05.04.2012 року на умовах, визначених цим договором. Судом встановлено, що відповідно до п.1.1 договору невідновлювальної кредитної лінії № 335/1М/07 від 06.04.2007 року та Додатку №2 останній діяв до 05.04.2012 року. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що відповідач [PERSON], зобов'язана відповідно кредитного договору погашати заборгованість перед банком по наданому кредиту, нарахованим відсоткам та комісії щомісячними платежами в розмірі 666,67 грн. в строк до 20 числа кожного місяця, порушила зобов`язання по його поверненню частинами, відсотків за його користування та комісії так як сплачувала його несвоєчасно та не в повному розмірі, чим допустила неналежне виконання зобов`язання щодо повернення кредиту, відсотків за його користування та комісії. Відповідно до ч.4 ст.539 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. Крім того, судом встановлено, що відповідач [PERSON], зобов`язаний відповідно до п.1.1 договору поруки № 335/1М/07/1п від 06.04.2007 року солідарно відповідати за виконання позичальником у повному обсязі зобов'язань за договором кредиту № 335/1М/07 від 06 квітня 2007 року, а саме повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом та комісій, а також можливої неустойки (пені, штрафу) у розмірі та у випадках, передбачених Договором кредиту, не виконав свого обов'язку перед позивачем в строк до 05.04.2012 року. Відповідно до ч.1 п.3, 4 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Відповідно до ч.1 ст.624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.2 п.8 ст.16 ЦК України способу захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків або інші способи відшкодування майнової шкоди. Судом встановлено, що до суду звернувся позивач як позикодавець за кредитним договором, забезпеченим порукою, з позовом за захистом свого порушеного майнового права, передбаченого кредитним договором, шляхом відшкодування збитків в зв`язку з тим, що відповідачі як позичальник і поручитель не виконали свого обов'язку щодо повернення позики в повному обсязі, відсотків за її користування, комісії та інфляційних витрат, що передбачені законом у разі невиконання грошового зобов`язання. Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність-це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Судом встановлено, що відповідно до п.1.1 договору невідновлювальної кредитної лінії № 335/1М/07 від 06.04.2007 року та Додатку №2, а також договору поруки № 335/1М/07/1п від 06.04.2007 року, останні діяли до 05.04.2012 року, а тому позивач дізнався про його порушене право на повернення кредиту, відсотків за його користування та комісії 05.04.2012 року і з цієї дати починає свій відлік трирічний строк позовної давності щодо основного зобов`язання відповідача [PERSON] про повернення кредиту, відсотків за його користування та комісії, який закінчився 05.04.2015 року. Відповідно до ч.1 ст.258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Відповідно до ч.1 ст.259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Відповідно до ч.1 абзацу 2 ст.259 ЦК України договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Договір між сторонами про збільшення позовної давності у письмовій формі не укладався. Позивач звернувся з позовом до суду 05.01.2016 року, а саме після закінчення трирічного строку позовної давності. Відповідно ст.266 ЦК України за спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно, тощо). Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення ним рішення. Судом встановлено, що до винесення рішення у справі представник відповідачів звернувся до суду з заявою про застосування строку позовної давності, прохав відмовити в задоволенні позову в зв`язку з пропуском строку позовної давності. Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у справі, є підставою для відмови у позові. А тому суд відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України, так як сплив строк позовної давності за вимогою про стягнення заборгованості, про застосування якої заявлено представником відповідачів у справі, відмовляє в задоволенні позову в зв`язку з пропуском строку позовної давності. Суд доходить висновку, що майнове право позивача, передбачене кредитним договором та забезпечене порукою: повернення позики, відсотків за її користування та комісії, порушене відповідачем внаслідок його невиконання обов'язку, передбаченого кредитним договором, не підлягає захисту судом способом відшкодування збитків у виді повернення кредиту, відсотків за його користування, комісії та інфляційних витрат в зв`язку зі спливом строку позовної давності. А тому позов не підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так як рішення ухвалено на користь відповідачів, то понесені позивачем і документально підтверджені витрати на сплату судового збору в сумі 1302,83 грн. не підлягають стягненню відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача.

Outcome: dismissed