overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

05.09.2017 позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 08 листопада 2003 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Мають неповнолітніх дітей Матвєя, [INFO], та Антона [INFO]. Спільне життя у них не склалось, через відсутність взаємопорозуміння, мають різні погляди на сім'ю. Шлюб існує формально, а тому просить його розірвати. У судове засідання сторони не з'явилися, позивачка у наданій заяві просить проводити розгляд справи у її відсутності, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, в телефонограмі просив справу слухати за його відсутності, позов визнав. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 08.11.2003 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського МРУЮ Житомирської області, було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], актовий запис №\~698 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: Матвєя, [INFO], та Антона, [INFO],(а.с. 6, 7) Відповідно до частини першої статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з сторін, що мають істотне значення ( частина друга статті 112 СК України). Враховуючи, що подружнє життя у сторін розладналося, позивачка не бажає зберігати з відповідачем шлюбні відносини, а відповідач проти того не заперечив, про що свідчить його письмова заява про визнання позову, суд вважає, що збереження шлюбу неможливе, оскільки буде суперечити інтересам сторін, а відтак позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

05.09.2017р. до суду з зазначеною позовною заявою звернувся [PERSON] Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 14.06.2014 р. між ним та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Хмільнику реєстраційної служби Хмільницького міськрайонного управління юстиції Вінницької області, про що складено відповідний актовий запис № 75. Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину: сина [PERSON], [INFO]. На даний момент сторони припинили спільне сімейне проживання в зв'язку з різними поглядами на життя та відсутністю спільних інтересів, на підставі чого у сторін виникали постійні сварки. Сторони у даний момент проживають окремо, а тому позивач дійшов висновку, що перебування у шлюбі з відповідачем суперечить його інтересам. У судове засідання сторони не з'явились, позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутність, при цьому позивач позов підтримує. Відповідач також надав суду заяву у якій просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю. Суд, дослідивши докази, беручи до уваги заяви сторін, прийшов до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Хмільнику реєстраційної служби Хмільницького міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області, про що складено відповідний актовий запис № 75 (а.с.3). Від цього шлюбу у них є спільна дитина син [PERSON], [INFO]. Як вбачається з матеріалів справи, сторони не підтримують шлюбних стосунків та проживають окремо через різні характери та погляди на життя, між ними не існує взаємопорозуміння та прагнення зберегти шлюб та сімю. У даний час сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо через різні характери та погляди на життя, шлюб та сім'ю, а тому прийшли до переконання про необхідність розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. В зв'язку з викладеним, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити повністю, оскільки доведено, що спільне проживання і збереження сім'ї стало неможливим, шлюбні відносини припинені, шлюб існує лише формально. Відповідно до ст. 88 ч.1 ЦПК судові витрати понесені позивачем на оплату судового збору стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

05.09.2017 року [PERSON] звернувся із заявою до суду та просить прийняти рішення, яким визнати, що померлий 29.01.2017 року [PERSON], по відношенню до нього є рідним батьком. Мотивує це тим, що на день смерті батька залишилось спадкове майно, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки в його свідоцтві про народження не вірно записано по батькові батька, замість «Ярушевич», вказано «Ярашевич». Заявник надав заяву про розгляд справи у його відсутність, заяву просить задовольнити. Заінтересована особа надала заяву про розгляд справи без її участі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що [PERSON] помер 29.01.2017 року, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ТП № 305671 (а.с. 8). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії Овруцької ДНК від 29.09.2017 року №1345/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 29.01.2017 року [PERSON], у звязку з тим, що не встановлений факт родинних відносин. З копії свідоцтва про народження серії І-УР №153996 заявника видно, що його батьком вказано [PERSON], а в свідоцтві про смерть останній значиться як [PERSON]. У суду немає підстав не довіряти вказаним документам та поясненням заявника, викладених у заяві, а тому суд вважає факт родинних відносин доведеним, а саме, що [PERSON] є сином [PERSON]. Встановлення факту родинних відносин заявнику необхідно для подальшого оформлення спадщини після смерті [PERSON]. Заявником сплачено судовий збір в сумі 320 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

05.09.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові [PERSON] вказала, що 28.03.2009 року вона уклала шлюб з [PERSON] Від цього шлюбу сторони мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], Також позивачка зазначила в позові, що шлюбні відносини між сторонами припинились з липня 2017 року у звязку із взаємним непорозумінням, різних поглядів на вирішення важливих питань сумісного шлюбного життя, на фоні яких виникали часті сварки. Також позивачка зазначила, що після розірвання шлюбу, сторони прийшли до згоди, що син буде проживати з нею. Спір з приводу поділу спільного майна відсутній. На підставі вищевикладеного просила суд розірвати між нею та відповідачем шлюб, укладений 28.03.2009 року, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Філіпова». В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст.\~174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Факт перебування сторін у шлюбі з 28.03.2009 року підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії І-ЖС №064306, виданого Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис №110 ( а.с.18). Від шлюбного життя сторони мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO] (Свідоцтво про народження серії І-ЖС №120356 від 07.07.2009 року, видане Володимирівською сільської радою Запорізького району Запорізькій області (а.с.19) Враховуючи обставини, що сторони подружні стосунки не підтримують, позивачка та відповідач не мають наміру на збереження шлюбу, суд доходить висновку про те, що сім'ю зберегти немає можливості, тому шлюб підлягає розірванню. Спору з приводу розподілу спільного майна та стягнення аліментів між сторонами не існує. Згідно із ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду та виходячи зі змісту ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 1 ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка просила суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - «Філіпова». Тому суд вважає за можливе залишити позивачціпрізвище «Філіпова», відповідачу «Філіпов». Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є законними, обґрунтованими, та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

05.09.2017 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала. Пояснила, що у них з відповідачем є спільна неповнолітня дитина дочка [PERSON] [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дочки, що спонукало її звернутися з даним позовом до суду. Просить суд стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини дочки [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] про день та час судового розгляду справи повідомлений за місцем реєстрації у відповідності до ст. 74 ЦПК України. В судове засідання повторно не зявився. Згідно ст.ст. 77, 225 ЦПК України судом ухвалено провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони мають спільну неповнолітню дитину дочку [PERSON] [INFO] (а.с. 6). Згідно ст.ст. 180; 181; 182 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зважаючи на вище викладене, позов підлягає до задоволення. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача [PERSON] на користь держави у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

05.09.2017 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала. Пояснила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Мають спільну неповнолітню дитину сина [PERSON] [INFO]. Відповідач не надає матеріального утримання на дитину, що спонукало її звернутися з даним позовом до суду. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] пояснив, що дійсно вони з позивачкою мають спільну неповнолітню дитину сина [PERSON] [INFO], на утримання якого він згоден сплачувати аліменти в тому розмірі в якому просить позивачка. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, але направив на адресу суду заяву з якої вбачається, що проти задоволення позову він не заперечує, а справу просить розглянути у його відсутності. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі та мають спільну неповнолітню дитину сина [PERSON] [INFO], що підтверджується копіями відповідних свідоцтв (а.с.3-4). Згідно ст.ст. 180; 181; 182 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімум для дитини відповідного віку. Зважаючи на вище викладене, позов підлягає до задоволення. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача [PERSON] на користь держави у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

05.09.2017 року [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить суд встановити факт родинних відносин між нею, [PERSON], [INFO] та [PERSON], померлою [INFO] - як між правнучкою та прабабою, так як нотаріус їй видати свідоцтво про право на спадщину не може у зв'язку з відсутністю доказів підтверджуючих родинні відносини зі спадкодавцем, у зв'язку з чим вона була змушена звернутися з даною заявою до суду. Заявник в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - Старомаяківської сільської ради Ширяївського району Одеської області в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення вимог не заперечує. Перевіривши матеріали справи, суд знайшов підтвердження тому факту, що [PERSON], [INFO] є правнучкою [PERSON], яка померла [INFO], а вона їй прабабою. Даний факт підтверджується копіями документів доданих до матеріалів справи, а саме: паспорта та ІПН заявника (а.с. 4), свідоцтва про народження заявника (а.с. 5), свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с. 6), сертифікату на право на земельну частку (пай) (а.с. 7), інформаційним листом Любашівської районної державної нотаріальної контори № 1190/01-16 від 14.06.2017 року (а.с. 8), витягами з ДР (а.с. 9-11), поясненнями свідків та копіями їх паспорта (а.с. 21-25). Відповідно до положення п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Встановлення факту родинних відносин має юридичне значення, оскільки необхідне для оформлення спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], померлої [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

05.09.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 21.01.2009 року Виконкомом Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис № 01, мотивуючи тим, що на теперішній час між ними припинилися шлюбні відносини, з відповідачем вони не проживають однією сімєю вже тривалий час та не ведуть спільне господарство. У них різні погляди на життя, відсутні спільні інтереси. Від шлюбу мають двох синів: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Надалі діти будуть проживати разом з нею. З відповідачем дійшли згоди про виховання та матеріальне забезпечення ним дітей. Майнового спору між ними немає, дійшли добровільної згоди про розподіл сумісно нажитого майна. Вважає примирення неможливим. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був сповіщався належним чином, про причину неявки суд не повідомив, тому суд відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у звязку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи позивача. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, заслухавши пояснення осіб, що приймали участь у розгляді справи, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 21.01.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖД № 062200 від 21.01.2009 року, виданим Виконкомом Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД № 160875 від 21.01.2009 року, виданим Виконкомом Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області; сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД № 356212 від 13.09.2013 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області. Сторони однією сімєю не проживають. Фактично шлюбні відносини припинилися з лютого 2014р. Поновлювати шлюбні стосунки наміру не мають. Відповідно до ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно з ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки можливості не вбачається, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

05.09.2017 року до суду надійшла заява лікаря 4 відділення Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні імені О.Ф.Мальцева [PERSON] про визнання доцільною госпіталізацію до психіатричного стаціонару [PERSON]. В заяві просила суд визнати доцільною госпіталізацію [PERSON], [INFO] до психіатричного стаціонару ПОКПЛ ім.О.Ф.Мальцева. В судове засідання лікар [PERSON] не з'явилася, попередньо надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Опікун [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Просила слухати справу за її відсутності. Заяву підтримує в повному обсязі. [PERSON] не була доставлена в судове засідання в зв'язку зі станом здоров'я. Прокурор Сазонова О.В. в судовому засіданні заяву підтримала, просила задовольнити. Суд, заслухавши думку прокурора Сазонову О.В., вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 04.09.2017 року об 11 год. 35 хв. до Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні імені О.Ф.Мальцева за направленням лікаря ППНД та заявою опікуна [PERSON] була госпіталізована [PERSON], [INFO] з діагнозом: шизофренія, параноїдна форма, загострення. 05.09.2017 року висновком комісії лікарів-психіатрів ПОКПЛ імені О.Ф.Мальцева [PERSON] встановлено клінічний діагноз: шизофренія, параноїдна форма, параноїдний синдром. Рішенням Конституційного суду України від 01.06.2016 року № 2-рп/2016 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» (справа про судовий контроль за госпіталізацією недієздатних осіб до психіатричного закладу) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року № 1489-ІІІ з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовного госпіталізації особи, визнаною у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає за можливе госпіталізувати [PERSON], [INFO] до Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні імені О.Ф.Мальцева.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

05.09.2017 року заявник звернулася до суду з зазначеною заявою, вказуючи, що 20.05.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького районного управління юстиції у Запорізькій області між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб, актовий запис № 36. Від шлюбу вони дітей не мають. Заявник зазначає, що вироком апеляційного суду Дніпропетровської області від 27.03.2009 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України і ч. 2 ст. 15, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України та йому призначено покарання у вигляді чотирнадцяти років позбавлення волі. Заявник зазначає, що сімейні відносини з [PERSON] були припинені з осені 2016 року через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя. Спору про поділ майна між ними немає. Тому просила шлюб між ними розірвати. Заявник в судове засідання не зявилася, завчасно письмово сповістила суд про можливість розгляду справи за її відсутності та просила заяву задовольнити (а.с. 23). Заінтересована особа, [PERSON], в судове засідання не зявився, надав на адресу суду заяву, в котрій заяву визнав та просив шлюб між ними розірвати (а.с. 20). Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.05.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького районного управління юстиції у Запорізькій області між заявником та [PERSON] був зареєстрований шлюб, актовий запис № 36 (а.с. 22). Дітей від шлюбу вони не мають. Вироком апеляційного суду Дніпропетровської області від 27.03.2009 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України і ч. 2 ст. 15, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України та йому призначене покарання у вигляді чотирнадцяти років позбавлення волі (а.с. 7-12). Сімейні відносини між [PERSON] та [PERSON] припинені з осені 2016 року. Спору про поділ майна немає. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя заявника та заінтересованої особи та збереження їхньої сімї неможливе. Шлюб підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що між [PERSON] та [PERSON] відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved