Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

07.08.2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Маложенівської сільської ради Єланецького району Миколаївської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 8,49 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Маложенівської сільської ради Єланецького району Миколаївської області. 04.10.2013 року спадкодавиця зробила розпорядження на випадок своєї смерті, склавши заповіт, згідно якого вищевказану земельну ділянку заповіла їй. Проте, своєчасно, у встановлений ч.1 ст.1270 ЦК України строк, вона спадщину не прийняла у зв`язку необізнаністю про смерть спадкодавиці та про існування заповіту, а тому просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини терміном три місяці. Ухвалою від 13.08.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Позивачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник позивачки у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, до суду направив заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Вислухавши представника позивачки, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до слідуючого. Так, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ст. 1223 ЦК України). Частиною 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, [INFO] померла [PERSON] (а. с. 6), яка на час відкриття спадщини була зареєстрована та постійно проживала в [ADDRESS] (а. с. 9). 04.10.2013 року спадкодавиця зробила розпорядження на випадок своєї смерті, склавши заповіт, посвідчений секретарем Маложенівської сільської ради Єланецького району Миколаївської області, згідно якого належну їй земельну ділянку площею 8,49 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Маложенівської сільської ради Єланецького району Миколаївської області, заповіла позивачці (а. с. 5, 7-8). Судом встановлено, що позивачка не проживала разом зі спадкодавицею на день смерті і пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини (а. с. 3). Нині захист спадкових прав позивачки можливий лише у судовому порядку. У Спадковому реєстрі відсутні відомості щодо заведеної спадкової справи після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , та видані свідоцтва про право на спадщину (а. с. 33-36). Статею 1272 ЦК визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом ч.3 ст.1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Так, в судовому засіданні встановлено, що причиною пропуску позивачкою строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини стала її необізнаність про смерть спадкодавиці та про існування заповіту складеного на її ім`я. Суд вважає, що наведені позивачкою причини пропуску строку для прийняття спадщини є об`єктивними причинами поважності пропуску строку для прийняття спадщини. Визначаючи спадкоємиці додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за нею права на спадщину. Спадкоємиця після визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК, та набути право на спадщину відповідно до ч. 5 ст. 1268, статей 1296 - 1299 ЦК. Тому, з огляду на поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, неможливість позивачки в інший спосіб захистити своє невизнане право, вимога позивачки про визначення додаткового строку для прийняття спадщини підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved