Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

05 вересня 2018 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернулась [PERSON] із позовною заявою до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, в якій просила суд збільшити розмір аліментів визначених судом та стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], індефікаційний код [NUMBER], зареєстрованого та проживаючого за адресою: [INFO], б. 9, кв. 2 на користь [PERSON] на утримання їх малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 2\~000, 00 грн. щомісячно до досягнення дітей повноліття, починаючи з дати подачі позову. В обґрунтування позову зазначено, що сторони перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 грудня 2011 року. У шлюбі у сторін народилися діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 04 вересня 2014 року стягнуто з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], не працюючого, проживаючого за адресою [INFO] на користь [PERSON] аліменти на утримання їх малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі 1 200,00 грн. (одна тисяча двісті гривень) на місяць, починаючи з 14 серпня 2014 року і до досягнення дітей повнолітнього віку. Позивач зазначає, що на теперішній час вказаних коштів недостатньо для утримання дітей та вони визначені у розмірі меншому ніж встановлено діючим законодавством, у звязку з чим вона і вимушена була звернутись до суду з вказаною позовною заявою. Позивач в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач по справі в судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. Відзив на позовну заяву до суду також не надходив. У звязку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 223 та ст. ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував і представник позивача по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані сторонами та долучені до матеріалів справи докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Так судовому засіданні було встановлено, що сторони перебували у шлюбі. 31 липня 2005 року у подружжя народилася дитина [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії 1-ВЛ № 030222, виданий відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції міста Харкова 26 листопада 2005 року. (а.с. 11) 03 липня 2009 року у подружжя народилася дитина [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії 1-ВЛ № 167735, виданий Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції 17 липня 2009 року. (а.с. 10) Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 грудня 2011 року шлюб, зареєстрований 23 вересня 2006 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис № 384, укладений між [PERSON] та [PERSON] розірвано. (а.с. 8) Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 04 вересня 2014 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задоволено. Стягнуто з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], не працюючого, проживаючого за адресою [INFO] на користь [PERSON] аліменти на утримання їх малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі 1200,00 грн. (одна тисяча двісті гривень) на місяць, починаючи з 14 серпня 2014 року і до досягнення дітей повнолітнього віку. (а.с. 9) Позивач зазначає що на теперішній час малолітні діти проживають разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, за змістом ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Разом з тим, стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів лише за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я платника або одержувача аліментів. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я платника аліментів. У свою чергу, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я одержувача аліментів. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Така ж правова позиція викладена у постанові ВСУ від 05.02.2014 при розгляді справи № 143цс13. Як розяснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у звязку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень; Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Отже, враховуючи те, що у звязку із змінами, внесеними до Сімейного кодексу України, визначений рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 04 вересня 2014 року, розмір аліментів на теперішній час є нижчим, ніж встановлено законом, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню та з відповідача підлягають стягненню на користь позивача аліменти на утримання двох малолітніх дітей у розмірі 2\~000, 00 грн. щомісячно до досягнення дітей повноліття, починаючи з дати подачі позову. Окрім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704, 80 грн., оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved