overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

05 червня 2015 року позивач звернулася з позовом до суду в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, який був зареєстрований відділом ДРАЦС Оболоньського управління юстиції в м.Києві 23 січня 2015 року, актовий запис №72, а прізвище позивача після розірвання шлюбу залишити «Михайлова». Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що з 23.01.2015 року вона перебуває з відповідачем у шлюбі, проте за нетривалий час їх сімейного життя зясувалося, що вони з відповідачем мають різні погляди на життя, сімю та ведення домашнього господарства, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між позивачем та відповідачем шлюбних відносин. Позивач вважає, що збереження їх шлюбу неможливе і суперечить її інтересам. В судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач, в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, щодо задоволення позову не заперечував, а також вважає, що його примирення з позивачем є неможливим. Суд, встановивши обставини справи, що підтвердженні засобами доказування, дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб 23 січня 2015 року позивач та відповідач зареєстрували шлюб, у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Оболоньського районного управління юстиції у м.Києві (актовий запис №72), після реєстрації якого, позивачу присвоєно прізвище [PERSON]. Також зясовано, що сторони з 02 лютого 2015 року не ведуть спільного господарства, подружніх стосунків не підтримують, оскільки позивач та відповідач фактично проживають роздільно, дітей від шлюбу не мають, також вважають, що надання судом строку для їх примирення є недоцільним, так як вони вже остаточно для себе вирішили розлучитися. Таким чином, у відповідності до положень ст. 111 та ч. 2 ст. 112 СК України, суд вважає, що підстав для надання сторонам строку на примирення не має, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного. Крім того, стаття 113 СК України встановлює, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У звязку з тим, що позивач виявила бажання відновити своє дошлюбне прізвище Михайлова, суд вважає, що дана вимога є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню. Питання щодо судових витрат вирішується судом відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

05 червня 2015 року позивачка [PERSON] звернулась до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилалася на те, що вони з відповідачем 27 серпня 2011 року зареєстрували шлюб у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. Розлад сімейного життя стався через відсутність порозуміння між ними, розбіжність характерів та різні погляди на сімейне життя. Шлюбні відносини припинені, з квітня 2015 року з цього часу вони проживають окремо. Збереження шлюбу вважає неможливим, просила шлюб розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу не має сенсу, на примирення не згодна. Спору щодо місця проживання неповнолітнього сина та майнового спору на даний час вони не мають. У судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, надавши до суду заяву з проханням слухати справи за її відсутності, на задоволені позовних вимог наполягала. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 Цивільно-процесуального Кодексу України, згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 серпня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-НО № 251244, виданим Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, 27 серпня 2011 року, актовий запис № 506. Згідно свідоцтва про народження серія І-НО № 442584, виданого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] народився 15 січня 2012 року, актовий запис № 63, в графі «батьки» зазначені: батько [PERSON], та мати [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Проаналізувавши наведені норми діючого законодавства, враховуючи конкретні обставини даної справи, суд приходить до висновку про розірвання шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON]. З урахуванням зазначених обставин, суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно, у звязку з чим подальше сумісне проживання подружжя та збереження сімї стали неможливими і буде суперечити інтересам подружжя. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище чоловіку та дружині залишити без змін, На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

05 червня 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 27 вересня 2008 року в Костянтинівському відділі РАЦС, від спільного проживання мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідач на утримання дітей матеріальної допомоги не надає, тому позивач просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі позову і до повноліття дітей. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву паро розгляд справи у її відсутності, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказавши, що позов визнає в повному обсязі. Зясувавши позицію сторін, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, тому що в судовому засіданні встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони знаходились в зареєстрованому шлюбі (а.с.6), від спільного проживання мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] (а.с.5), та [PERSON], [INFO] (а.с.4). Відповідач не виконує своїх обов'язків по утриманню дітей, передбачених ст.180 Сімейного кодексу України. Тому, з нього повинні бути стягнені аліменти в судовому порядку у відповідності із ст.181 ч.3 Сімейного кодексу України. Відомостей про наявність у відповідача інших утриманців і обставин, що перешкоджають задоволенню позову, суд не має. У відповідності із ст. 88 ЦПК України, у звязку із задоволенням позову, з відповідача [PERSON] на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі ст.ст. 180-183,191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

05 червня 2015 року позивачка звернулась до суду з указаним позовом, в якому просила стягнути с відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, в твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття, мотивуючи свої вимоги тим, що дочка проживає разом з нею, відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає. Позивач до суду не зявилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності , позовні вимоги підтримала. Відповідач до суду повторно не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З 14 червня 2014 року сторони перебувають у шлюбі (а.с.4). Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження (а.с.5). Сторони разом не проживають, дочка проживає разом з матірю, відповідач добровільно допомогу на її утримання не надає (а.с.6). Наведене свідчить, що між сторонами виникли сімейні правовідносини з приводу виплати аліментів на дитину. Дані правовідносини регулюються ст. ст. 180, 181, 184 Сімейного Кодексу України, згідно з якими батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька, або у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що сторони в даний час спільно не проживають, дитина знаходиться на утриманні позивачки, відповідач не працює і добровільно матеріальну допомогу на неї не надає. За таких обставин з нього необхідно стягнути аліменти через суд в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно. Крім того, в силу ст. 4 п.1 Закону України «Про судовий збір» необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

05 червня 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, де зазначила, що 06 лютого 2007 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб відділом актів реєстрації цивільного стану Брусилівського районного управління юстиції Житомирської області, про що складено відповідний актовий запис за №4. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову зазначила, що на протязі останнього часу відповідач почав безпідставно ревнувати позивачку, організовувати в будинку сварки, скандали. Матеріальної допомоги не надає. Відповідач створює в сім?ї такі стосунки, що роблять неможливим спільне проживання. Усі спроби позивачки пояснити відповідачу, що так він себе не має права вести, він не реагує. Усі спроби зберегти сім?ю ніяких результатів не дають. Від такої поведінки відповідача травмується психіка дитини. Подальше збереження шлюбу та спільне життя подружжя суперечить інтересам позивача та дитини. Позивачка просить розірвати шлюб з [PERSON], дитину залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу залишити дошлюбне прізвище «Ширма». Позивачка у судовому засіданні позов підтримала повністю, просила шлюб розірвати без надання строку на примирення, дитину залишити проживати з нею. Відповідач позов визнав повністю, погодився з тим, що шлюб має бути розірваний без надання строку на примирення, згоден, щоб дитина залишилася проживати з позивачкою. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що між сторонами склалися неприязні відносини, сторони фактично спільно не проживають, сімейних стосунків не підтримують і це дає суду підстави для висновку про те, що сімя повністю розпалась і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Малолітню дитину сторін слід залишити проживати з позивачкою, з якою дитина за взаємною згодою сторін проживає після фактичного припинення між сторонами шлюбних стосунків. \~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч.8 ст.235 ЦПК України, у рішенні суду зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Встановлено, що під час реєстрації шлюбу відділом актів реєстрації цивільного стану Брусилівського районного управління юстиції Житомирської області, актовий запис за №4, прізвище змінила позивачка, яка мала дошлюбне прізвище «Ширма». Позивачка\~в судовому засіданні заявила, \~що бажає мати дошлюбне прізвище «Ширма». \~\~\~\~\~\~\~\~У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з \~відповідача на користь позивачки понесені нею і документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 243,60грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

05 червня 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, де зазначила, що 16 жовтня 2010 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м.Києва з Державним центром розвитку сім?ї, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис за №2416. За час шлюбу 08 вересня 2012 року народилася дочка [PERSON]. В обґрунтування позову зазначила, що одруження з відповідачем виявилося невдалим. Після одруження, а саме після народження дитини, між сторонами виникли непорозуміння, сварки. Стали рідко доходити до згоди при вирішенні сімейних питань. В сім?ї часто почали виникати скандали, що стали причиною того, що між позивачкою та відповідачем було втрачено почуття взаємної поваги один до одного. З початку січня 2013 року разом сторони не проживають. Шлюбні відносини між сторонами припинені. Позивачка вважає, що подальше збереження сім?ї та спільне життя з відповідачем неможливе та суперечить її інтересам та інтересам дитини, примирення з відповідачем є неможливим. Позивачка просить розірвати шлюб з [PERSON], неповнолітню дитину залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу присвоїти прізвище «Катеринчук». Позивачка в судове засідання не з?явилася, подала до суду заяву, в якій позов підтримала повністю, просила шлюб розірвати, справу розглядати без її участі. Відповідач подав до суду заяву, в якій зазначив, що позов визнає повністю, не заперечує, щоб дитина проживала з матір?ю, справу просив розглядати без його участі, шлюб розірвати без надання строку на примирення. Дослідивши та оцінивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що між сторонами склалися неприязні відносини, сторони фактично спільно не проживають, сімейних стосунків не підтримують і це дає суду підстави для висновку про те, що сімя повністю розпалась і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Малолітню дитину сторін слід залишити проживати з позивачкою, з якою дитина за взаємною згодою сторін проживає після фактичного припинення між сторонами шлюбних стосунків. \~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні суду зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Встановлено, що під час реєстрації шлюбу 16 жовтня 2010 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м.Києва з Державним центром розвитку сім?ї, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис за №2416, прізвище змінила позивачка, яка мала дошлюбне прізвище «Куксюк». Позивачка\~в позовній заяві вказала, \~що бажає \~залишити прізвище «Катеринчук». \~\~\~\~\~\~\~\~У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з \~відповідача на користь позивачки понесені нею і документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 243,60грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

05 червня 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, де зазначила, що 21 вересня 2012 року було зареєстровано шлюб між нею та [PERSON] Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. В обгрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що відповідач свої зобов?язання по утриманні дитини не виконує, матеріальної допомоги не надає. Відповідач працює, отримує заробітну плату близько 3200 гривень. Посилаючись на ст.ст.180-183 Сімейного Кодексу України, позивачка просила винести рішення, яким стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше встановленого законом мінімуму до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] подала до суду заяву про підтримання позову повністю та можливість розгляду справи за її відсутності. Відповідач [PERSON], який був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, в судове засідання не з'явився вдруге, не повідомив про причини неявки і від нього не надходило клопотань про відкладення розгляду справи або можливість розгляду справи за його відсутності. Відповідач будь-яких заперечень на позов не подав. Суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

05 червня 2015 року позивач Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідно до укладеного договору № б/н від 18.07.2006 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.Внаслідок порушення графіку сплати коштів станом на 31.03.2015 року виникла заборгованість за кредитними зобов'язаннями на загальну суму 11 243,47 грн., що складається з заборгованості за кредитом - 1 604,96 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 8 626,92 грн., а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 511,59 грн. Так як відповідач не бажає у добровільному порядку сплатити заборгованість, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути на користь позивача з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 18.07.2006 року на загальну суму 11 243,47 грн., а також судові витрати, сплачені у вигляді судового збору, у сумі 243,60 грн. У судове засідання представник позивача не прибув, проте надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно із ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

05 червня 2016 року в с.Помірці Бучацького району Тернопільської області померла [PERSON], яка за життя склала заповіт щодо усієї спадщини і призначила своїм спадкоємцем [PERSON] Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Центральна,46 в с.Помірці Бучацького району Тернопільської області. Через відсутність документу, який би за життя спадкодавця посвідчував її право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, позивач не має змоги оформити право на спадщину в нотаріальній конторі, а тому виникла необхідність встановити право на спадкове майно в судовому порядку. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, однак, згідно поданої заяви, позов підтримав і просить суд справу розглядати у його відсутності. Представник відповідача Ріпинецької сільської ради Бучацького району Тернопільської області, в судове засідання не з`явився, однак, згідно поданої заяви, позов визнав і просить справу розглядати у його відсутності. Представники третіх осіб в судове засідання не зявилися, хоч належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини: 05 червня 2016 року в с.Помірці Бучацького району померла [PERSON]; Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно у виді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, яке належало їй на праві власності; Після смерті [PERSON] спадщина відкрилася за заповітом, що був складений нею 25 лютого 2002 року і посвідчений секретарем Ріпинецької сільської ради Бучацького району, згідно якого [PERSON] усе своє майно заповіла позивачу; Осіб, які б незалежно від змісту заповіту мали право на обов'язкову частку у спадщині, немає. Суд приходить до переконання, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

05 червня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: Чернівецька область, Сокирянський район Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 04.06.2017р. о 00 год. 04 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 04.06.2017р. о 00 год. 04 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної [PERSON] за направленням лікаря-психіатра [PERSON] лікарні КЗ «ОЦЕМД та МК» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора тривожна, напружена, на питання відповідає стисло, не в плані заданого. Поведінкою виявляє омани сприйняття до чогось прислухається, говорить про те що розмовляє з Богом, стисло говорить про Церкву. Мислення аморфне, паралогічне, малопродуктивне. Адекватної оцінки свого стану немає. [PERSON] було поставлено попередній діагноз маячний розлад. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved