Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

05.02.2014 р. [PERSON] звернувся із позовом до [PERSON], [PERSON] про встановлення до стягнення на його користь суму боргу в розмірі 552\~268 грн. у рахунок виконання договору займу за № 7928 від 25.11.2008 р. та на умовах його забезпечення визнати за ним право власності на їм належну квартиру за адресою : м. Маріуполь Донецької області , вул. Чорноморська, буд. № 14/9, кВ.№16, оскільки вони не виконали його умови до зазначеного часу. При розгляді зазначеної справи , в силу ст. 31 ЦПК України, а саме : 20.06.2014 р. та 09.02.2015 р. збільшував та уточнював свої вимоги. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав свої вимоги. Пояснив, що між ним та відповідачами був укладений договір займу та іпотеки від 25.11.2008 р., згідно якому позивач передав відповідачам грошові засоби в сумі 68000 грн. На умовах його забезпечення була передана зазначена квартира. Строк повернення займу 25.05.2009 р., але до теперішнього часу договір не виконаний, тому він звернувся до суду з позовом з вказаними вимогами. З урахуванням своїх останніх збільшень до позову від 11.08.2015 р. надав наступні пояснення. Сума процентів за договором розраховується на 25.08.2015 р. за період користування сумою займу з 25.11.2008 р. по 25.08.2015 р., тобто за 81 місяць , сума відсотків на 25.08.2015 р. складає 440640 грн. згідно розрахунку : 68000 грн. х 8% х 81 місяць = 440640 грн. Розмір заборгованість з урахуванням інфляції за червень 2015 р. червень 2015 р. рівень 210.2% згідно розрахунку : ( 1.045х1.091х1.046х0.998х1.005х1.249х1.407х100% = 210.2%). Таким чином вважає, що сума інфляційних рівна 7 4936 грн. : 68000 грн. х (210.2-100%) : 100% = 74936 грн. Розмір заборгованості з урахуванням 3% річних. Строк розрахунку за прострочений період повернення боргу з 25.05.2009 р. по 25.08.2015 р. за 6, 25 років. : 68000х 3%:100х6.25 роки = 12750 грн. Пеня по сумі займу (68000х0,5%:100х1826 днів = 620840 грн.) Всього 1217166 грн. Позивач погоджується з ствердженнями відповідачів про часткове погашені боргу, тому зменшує суму боргу на 45661 грн., зазначив до стягнення 1171505 грн.( 1217166 грн. 45661 грн.) В урахування погашення боргу за договором займу від 25.11.2008 р. в сумі 236505 грн. згідно висновку експерта про вартість спірної квартири звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 25.11.2008 р., посвідченим приватним нотаріусом [PERSON] за реєстраційним № 7920 двокімнатну квартиру житловою площею 30.4 кв.м., загальною площею 44.1 кв.м. за адресою : [ADDRESS] шляхом визнання за ним право власності на неї , припинення права власності відповідачів на неї, їх виселення та вселення його до зазначеного житла. Суд враховує, що ухвалою суду від 12.03.2015 р. клопотання позивача [PERSON] про залишення без розгляду своїх позовних вимог в частині стягнення з відповідачів суми боргу 92 480 грн. було задоволено, тому, в силу ст. 31 ЦПК України, ухвалою від 11.09.2015 р. йому було відмовлено в прийнятті в провадження позовних вимог в цієї частині при збільшенні своїх позовних вимог від 11.08.2015 р.(а.с.90, 106). Позивачі позов не визнали, в судове засідання не з*явились, просили розглянути справу у їх відсутність за участю свого представника [PERSON] В своїх запереченнях пояснили, що згідно договору займу № 7920 від 25.11.2008 р., укладеного між [PERSON] та ними згідно ст. 1046 ЦК України передав грошові засоби в сумі 68\~000 грн., вони ж зобов*язані повернути йому борг до 25.05.2009 р. При цьому були встановлені проценти в розмірі 6% від суми боргу за користування боргом та щомісячна їх сплата до 25 числа кожного місяця. Вартість зобов*язань по договору займу з урахуванням суми займу та процентів складає 92480 грн., також встановлений порядок нарахування штрафних санкцій у вигляді пені в розмірі 0, 5% за кожний день прострочення. Вони документально підтверджують, що борг в розмірі 45242, 77 грн. йому було повернуто, що він не заперечував в судовому засіданні. Крім того, позивач визнав той факт, що суму в розмірі 48484 грн. йому також було сплачено. Таким чином , сума боргу, яка підлягає до виплати складає 43996 грн. ( 92480-48484 = 43996 грн). По справі за ухвалою суду від 30.03.2015 р. була проведена судова будівельно-технічна експертиза за висновком якої від 27.05.2015 р. вартість спірної квартири складає 236\~505 грн. Таким чином, різниця між узгодженою сторонами вартістю предмету іпотеки та боргових зобов*язань відповідачів перед позивачем за договором займу складає 192\~509 грн. Але, згідно до п.38 ППВССУ від 30.03.2012 р. №5 «Про практику застосування судами законодавства про вирішення спорів, які виникають з кредитних правовідношень», в разі , якщо іпотеко державець не реалізував засоби досудового врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки … він повинен звертатися до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки у відповідність зі ст. 30 ЗУ «Про іпотеку» , а не з позовом про припинення права власності на нерухоме майно. Крім того вони вбачають , що в зазначеному договорі забезпечується зобов*язання по сплаті суми займу за підставах , яких немає у договорі займу № 7920 від 25.11.2008 р. та передбачає періодичність сплати платежів. Підкреслили, що згідно з ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк в межах якої особа може звернутися до суду з вимогами про захист своїх цивільних прав та інтересів, яка встановлена за ст. 257 ЦК України в три роки. Таким чином, зазначений строк сплинув 25.05.2012 р., що за ст. 267 ЦК України це є підстави для відмови в задоволені позову. По решті вимог, посилаючись на ст. 109 ч.2 ЖК України вважають , що суд повинен також відмовити, тому що в іпотеку передавалась квартира , яка не була придбана за рахунок отриманих пор займу грошових засобів, тому відсутні законні підстави для виселення відповідачів із спірної квартири без надання їм іншого жилого приміщення. Просять в цілому відмовити [PERSON] в задоволені заявлених вимог з усіма з уточненнями та доповненнями. Суд, вислухав пояснення сторін, вивчив матеріали справи, вважає, що в задоволені заявлених позивачем [PERSON] вимог слід відмовити. При цьому суд приймає до уваги наступні факти : -договір договору займу та іпотеки між сторонами був укладений 25.11.2008 р.(а.с.3); -в п.2.10 зазначеного договору сторони згідно ст. 259 ЦК України зазначили позовну давність в п*ять років, тобто до 25.11.2013 р.; -відповідачами частково борг в сумі 48484 грн. був повернутий.; -згідно встановленого законом строку позовної давності за ст.39 ЗУ «Про іпотеку» позивач втратив можливість звернення із позовом до суду 25.05.2012 р., тобто через 3 роки з моменту виконання обов*язків по договору займу відносно встановленого строку повернення всієї суми боргу до 25.05.2009р.; -стосовно ст. 267 ч.3, 4 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони по спору до винесення їм рішення. Сплив позовної давності , про застосування якої заявлено стороною в спорі, являється підставою для відмови у задоволенні позову; - згідно ст. 109 ч.2 ЖК України громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне житло, за виключенням виселення громадян при зверненні стягнення на житлові приміщення , які були придбані ними за рахунок кредиту(займу) банка або іншої особи, повернення якого забезпечено іпотекою належного житлового приміщення,але спірна квартира не була придбана за рахунок отриманих по займу грошових засобів, тому такі вимоги суд визнає безпідставними. Таким чином , через безпідставність вимог [PERSON] у задоволені заявлених вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed