Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

06.03.2018 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, посилаючись на наступні обставини: у Державному акті на право приватної власності на землю серії [NUMBER], зареєстрованому за № 786 від 10 червня 2003 року, щодо передачі йому у приватну власність земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,610 гектарів, яка розташована на території Кунцівської сільської ради, по-батькові заявника помилково написано «[PERSON]». Внаслідок вказаної помилки заявник позбавлений можливості виготовити технічну документацію щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Просить суд встановити факт, що державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER], зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 786 від 10 червня 2003 року, що підтверджує право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,610 га, яка розташована на території Кунцівської сільської ради, належить саме йому, [PERSON], [INFO]. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце, час та день розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив заяву задовольнити. Представник заявника [PERSON] в судовому засіданні підтримував заяву [PERSON], надав пояснення аналогічні викладеним в заяві, просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Кунцівської сільської ради в судове засідання не з'явився, про місце, час та день розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надано заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 18). Представник заінтересованої особи - Відділу у Новосанжарському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області в судове засідання не з'явився, про місце, час та день розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, вислухавши пояснення представника заявника, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно із ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав. Відповідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Як було встановлено в судовому засіданні, відповідно до копії паспорта громадянина України серії [NUMBER], виданого Новосанжарським РВ УМВС України в Полтавській області 22.04.1998 року (а.с.4-5), та повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 27.02.2018 року (а.с.6), прізвище, ім'я та по-батькові заявника «[PERSON]». В Державному акті про право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 10.06.2003 року (а.с. 11), по-батькові власника вказано як «[PERSON]». Той факт, що вказана земельна ділянка належить саме заявнику підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.7), в якому власником земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER], вказаний [PERSON]. Документом, що посвідчує його право вказаний саме Державний акт від 10.06.2003 року серії [NUMBER]. Крім того, як вбачається з довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Перше Травня» №27 від 19.02.2018 року, ТОВ «Агрофірма «Перше Травня» орендує земельну ділянку сільськогосподарського призначення, кадастровий номер [NUMBER] площею 2,610 га, яка належить громадянину [PERSON], [INFO], жителю [ADDRESS] (а.с. 10). Крім того, про той факт, що мова йде про одну особу, з різним написанням її прізвища, свідчать й відомості про адресу місця реєстрації та мешкання, які однаково зазначені як в паспорті, так й в державному а акті на право приватної власності на землю, а саме як: [ADDRESS] (а.с. 5, 11). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що його земельна ділянка межує з земельною ділянкою заявника [PERSON], з яким вони разом отримували пай. Що погоджується з зазначеними в державному акті та Витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку щодо співмежників земельної ділянки заявника. На підставі досліджених вище доказів, суд приходить до висновку, що державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 10.06.2003 року містить описку в написанні по-батькові власника, а саме: вказано «[PERSON]», замість правильного «[PERSON]». Встановлення факту, про який просить заявник, необхідний заявнику для реалізації свого права щодо користування та розпорядженням земельною ділянкою. Враховуючи наведе, суд приходить до висновку, що факт, який просить встановити заявник, є юридичним, оскільки, від його встановлення залежить виникнення особистих прав заявника, діючим законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, воно не пов'язано з наступним вирішенням спору про право і встановити його іншим шляхом неможливо, у зв'язку із чим, заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного та,

Outcome: approved