overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

06 липня 2017 року [PERSON]звернулася в суд з позовом до [PERSON], просила ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 23 лютого 2007 року з відповідачем зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу мають двоє дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Вказує, що нормальні подружні стосунки не склалися, через різні погляди на життя, сімейні обовязки, відсутнє взаєморозуміння та повага. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала до суду заяву від 11.10.2017 року, якою підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, належним чином повідомлений у відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України про час і місце розгляду справи.\~\~\~ Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 лютого 2007 року між відповідачем [PERSON] та позивачем [PERSON] було зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Здолбунівського районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис №26, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 27.04.2009 року. Від спільного сумісного проживання народилися діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися вона не бажає, відповідач в судове засідання не з'явився, не надав до суду заперечень проти розірвання шлюбу, сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, тому суд прийшов до висновку, що дана сім'я розпалась. Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. На підставі\~ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

06 липня 2017 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання їх дитини. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона та відповідач є батьками малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає, добровільної угоди про сплату аліментів між ними не досягнуто. Просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача щомісячно на утримання дитини до її повноліття. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Зазначені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про народження серії 1-ФП №152261 та довідкою Центру надання адміністративних послуг Очаківської міської ради № 348 від 06 липня 2017 року про склад сімї позивачки. Відповідач належну матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Згідно ст.ст. 180, 182, 183 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законодавством України. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного, суд вважає позов [PERSON] про стягнення аліментів таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 640 грн., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

06 липня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, посилаючись на те, що з відповідачем знаходилися у незареєстрованому шлюбі з вересня 2010 року до 15 березня 2017 року. 24 квітня 2012 року у них народився син [PERSON], а 6 травня 2014 року син [PERSON], які проживають з позивачкою і знаходяться на її повному утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на виховання дитини не надає. Позивачка надала заяву про розгляд справи у її відсутності, просить позов задовільнити, стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач у судове засіданя не з`явився повідомлений про час розгляду справи належним чином, проживає на непідконтрольній території Донецької області, проти позову заперечень не надав. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до слідуючого. У судовому засіданні встановлено, що позивачка з відповідачем знаходилися у не зареєстрованому шлюбі з вересня 2010 року до 15 березня 2017 року. Згідно копій свідоцтв про народження сторони мають дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] які мешкають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стягнення аліментів проводиться з моменту фактичного звернення до суду з позовною заявою. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

06 липня 2017 року до суду звернувся [PERSON], посилаючись на те, що 25 листопада 2005 року між ним та [PERSON] був укладений шлюб. Від цього шлюбу у сторін народились спільні діти, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносин з відповідачем припинено через різні погляди на життя, нехтування відповідачем сімейними цінностями, сварки. Діти проживають разом з відповідачем. Позивач просив суд шлюб розірвати. Ухвалою суду від 17 липня 2017 року подружжю був наданий строк для примирення до 21 серпня 2017 року. В судове засідання позивач не з'явився, про день місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав заяву у якій позовні вимоги підтримав, просив суд розглянути справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день, місце та час розгляду справи повідомлена належним чином. Через канцелярію суду подала заяву, в якій позов визнала та просила розглянути справу за її відсутності. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 листопада 2005 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Варвинського районного управління юстиції, актовий запис №86 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 7,8), які після розірвання шлюбу залишаються проживати разом з відповідачем. Фактично шлюбні стосунки між подружжям припинені, подружжя не проживає разом. На примирення сторони не згодні, оскільки стосунки між ними як для подружжя є неприйнятними, наданий судом строк для примирення не сприяв відновленню шлюбних стосунків між подружжям, а тому збереження шлюбу шкодить їх інтересам. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Після розірвання шлюбу відповідачу [PERSON] слід залишити теперішнє прізвище «[PERSON]», оскільки вона не виявила бажання його змінити. Вимог щодо поділу спільно нажитого майна між сторонами на час розгляду справи не заявлено. На підставі ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

06 липня 2017 року заявник [PERSON] звернулась до Хотинського районного суду Чернівецької області із заявою про визначення права на укладення шлюбу. В обґрунтування заяви посилається на те, що вона народилася 11 серпня 2000 року в с. Гордівці Хотинського району Чернівецької області. Більше одного року вона зустрічається з [PERSON], який проживає в [INFO]. Вона проживає разом з ним то у своїх батьків, то у його батьків. Зазначає, що на даний час вона завагітніла, її вагітність складає 7-8 неділь. Вони з [PERSON] вирішили зареєструвати шлюб, однак вона не досягла шлюбного віку і вимушена звернутися до суду із заявою про надання їй права на шлюб. Реєстрація шлюбу з [PERSON] відповідає її інтересам, вони бажають проживати разом, щоб створити хорошу сімю. Вказує, що її батьки не заперечують проти їхнього шлюбу. Тому підтримуючи вищевикладене просить постановити рішення, яким надати їй право на шлюб із [PERSON] Заявник [PERSON] в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву в якій просила справу розглядати у її відсутності, заявлені вимоги підтримала. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не зявився, але надав суду заяву в якій заявлені вимоги визнав. Просив справу слухати у його відсутності. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не зявилась, але надала суду заяву в якій заявлені вимоги визнала. Просила справу слухати у її відсутності. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги заяви підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Згідно ч. 2 ст. 23 СК України, за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Судом встановлено, що заявник [PERSON], народилася 11 серпня 2000 року, тобто, на день розгляду справи їй виповнилося 16 років, однак вона не досягла шлюбного віку, що підтверджується копією свідоцтва про народження серія І-МИ № 275612. Також судом встановлено, що згідно заключення ЛКК 305 від 07.06.2017 року, виданого Хотинською центральною районною лікарнею підтверджується той факт, що заявник [PERSON] вагітна, її вагітність становить 7-8 неділь. Отже, як було встановлено судом та підтверджено заявами заінтересованих осіб, одруження [PERSON] з [PERSON] має для заявниці виняткове значення, повністю відповідає її інтересам і інтересам їхньої майбутньої дитини, а також відповідає волевиявленню [PERSON] Таким чином, виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що заяву про визначення права на укладення шлюбу слід задовольнити, оскільки це відповідає інтересам заявниці. На підставі викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

06 липня 2017 року заявник звернувся до суду з заявою в порядку окремого провадження та просить її задовольнити, посилаючись на те, що у 1976 році при видачі йому трудової книжки СУ «Первомайсотделстрой» було допущено помилку в імені, російською мовою вказано «[PERSON]», а вона фактично «[PERSON]», також мається ще і виправлення у імені. На теперішній час вона не працює і тому не має можливості внести зміни у трудову книжку, а СУ «Первомайсотделстрой» взагалі ліквідовано. На даний час виникла потреба оформлення пенсії за віком, але Лозівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області відмовило їй у цьому, оскільки помилку виправити на теперішній час можливо тільки шляхом звернення до суду. У судове засідання заявник не з'явилась, хоча про час, місце та дату розгляду справи повідомлена належним чином, проте надала заяву про розгляд справи без її участі наполягає на задоволенні заявлених вимог, посилаючись на обставини, викладені у заяві. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надали заяву, в якій зазначають, що проти заявлених вимог не заперечують, просять суд розглянути справу без їх участі. Враховуючи неявку у судове засідання сторін, наявність заяв про розгляд справи без їх участі суд приймає рішення за наявними у справі доказами, без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав визначених ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку про задоволення заявлених вимог в повному обсязі, з наступних підстав: так, підтвердженням факту належності заявнику трудової книжки серія [NUMBER] заповненої СУ «Первомайсотделстрой» 26 липня 1976 року [PERSON] (а.с. 7-11), є те, що у паспорті серії [NUMBER], виданому 12 січня 2000 року Первомайським РВ УМВС України в Харківській області ( а.с.5), довідці про присвоєння ідентифікаційного номера № [NUMBER] виданої Державною податковою інспекцією у Первомайському районі Харківської області (а.с.6), вказано українською мовою ім'я «[PERSON]». Також в листі Лозівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області (а.с.12), зазначено, що при написанні ім'я заявника у трудовій книжці була допущена технічна помилка, а саме вказано ім'я російською мовою «[PERSON]», якє містить виплавлення, замість «[PERSON]», яку можливо виправити лише через суд. Оскільки відповідно до трудової книжки серія [NUMBER] заповненої 26.07.1976 року, СУ «Первомайсотделстрой», зазначені у ній прізвище, ім'я та по-батькові, дата народження співпадають з відповідними записами у паспорті та ідентифікаційному номері, які належать [PERSON], [INFO]. Таким чином, заява обґрунтована і законна, т. я. відповідно до ч.1 п. 6 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. На підставі ст.ст. 256-259 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

06 липня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому ставить питання про визнання відповідача такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що вона проживає у неприватизованій квартирі [ADDRESS]. Крім неї у вказаній квартирі зареєстрована [PERSON], [INFO]. [PERSON] з лютого 2014 року у квартирі не проживає, комунальні послуги не сплачує, особистих її речей у квартирі не має. Так як відповідач відсутня за місцем реєстрації більше ніж шість місяців, позивач змушена звернутися до суду про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Позивач надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Відповідач до суду не зявилася, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини, які регулюються Цивільним кодексом України, Житловим кодексом України та іншими нормативно - правовими актами. Судом встановлено, що [PERSON] є наймачем квартири за адресою: [ADDRESS]. Квартира отримана на підставі ордеру на житлове приміщення №124 від 19.06.1969 року (а.с.5). Відповідно до Довідки №б/н від 26.06.2017 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO] з 09.06.1978 року (а.с.11) Відповідно до Акту від 05.06.2017 року [PERSON] дійсно зареєстрована за адресою: [INFO]. Однак з лютого 2014 року за вказаною адресою не мешкає (а.с.10). Згідно з Довідкою №435 від 30.06.2016 року [PERSON] проживає без реєстрації в селі Виступовичі Овруцького району Житомирської області (а.с.12) Відповідно до вимог ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Особа визнається такою, що втратила право на користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки. Судом було встановлено, що відповідач не мешкає в жилому приміщенні за вказаною адресою понад 6 місяців. За таких обставин суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням слід задовольнити. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати стягуються з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

06 липня 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання [PERSON]П, [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням\~квартирою № 92, у будинку № 55/1, по вул. Ільфа і Петрова, у м. Одесі, посилаючись на те, що відповідачі не мешкають на спірній жилій площі без поважних причин понад встановлений законом строк. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заперечень проти позову не надали. За наявності умов, передбачених частиною першою\~ст. 280 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення\~справи, суд\~вважає за можливе допустити заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] і Петрова, у м. Одесі, на підставі договору купівлі-продажу від 23 листопада 1994 року, посвідченого державним нотаріусом Сьомої Одеської державної нотаріальної контори. За зазначеною адресою відповідачі [PERSON]П, [PERSON], [PERSON] не проживають з грудня 2016 року, речей відповідачів на спірній жилій площі немає, вселитися за цей час вони не намагалися, позивач не перешкоджав відповідачам у проживанні у цій квартирі. Факт непроживання відповідачів у спірній квартирі без поважних причин понад встановлений законом строк підтверджується актом № 113 від 05.07.2017 року, виданим ЖБК «Іллічівський-32» Згідно зі\~ст. 71 ЖК України, при\~тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Оскільки відповідачі не мешкають у квартирі [ADDRESS] і Петрова, у м. Одесі, понад встановлений законом строк, суд вважає, що є підстави для визнання [PERSON]П, [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-09 00:00:00

06 липня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 15 лютого 2002 року Лемешівською сільською радою Козелецького району Чернігівської області, відповідний актовий запис № 1. Позивач в судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься заява позивача з проханням судовий розгляд справи проводити без участі позивача. Позовні вимоги підтримує. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи в його відсутність, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов'язані з розірванням шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За правилами, встановленими ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 15 лютого 2002 року Лемешівською сільською радою Козелецького району Чернігівської області, відповідний актовий запис № 1, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ЕЛ № 049120, виданого 15.02.2002 (а.с. 8). Позивач на примирення не згоден, наполягає на розірванні шлюбу. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті права. Враховуючи вищеназвані обставини, суд дійшов до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] - існує формально, а тому підлягає розірванню. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved