Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-04 00:00:00

04 червня 2021 року позивач разом зі своїм представником звернулися до суду з вищевказаною позовною заявою та просять суд: 1). визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. 15.03.2018 року за № 1217 про стягнення заборгованості у розмірі 63507, 49 грн. з [PERSON] на користь АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОЖНИЙ БАНК» (АТ «ПУМБ») таким, що не підлягає виконанню; 2). Стягнути з АТ «ПУМБ» на користь [PERSON] в порядку повернення стягнутого за виконавчим написом від 15.03.2018 року, зареєстрованого в реєстрі за №1217, грошові кошти в сумі 12593,37 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що згідно виконавчого провадження ВП №57036922 відкритого приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків (Вольф) Т.Л. з позивача стягується борг у розмірі 63507,49 грн. на користь АТ «ПУМБ». Підставою для відкриття виконавчого провадження є виконавчий напис №1217 від 15.03.2018 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. Сторона позивача вважає, що виконавчий напис №1217 від 15.03.2018 року вчинений з порушенням вимог законодавства та повинен бути визнаним таким, що не підлягає виконанню, оскільки відповідачем було надано нотаріусу для вчинення виконавчого напису розрахунок, що перевищує максимально можливу основну заборгованість. Крім того, нотаріус міг вчинити виконавчий напис тільки на підставі документів, що підтверджують безспірність заборгованості. З розміром заборгованості позивач категорично не згоден. Відповідачем для вчинення виконавчого напису було надано розрахунок, що носить спірний характер. На користь АТ «ПУМБ» з позивача стягнуто за виконавчим написом від 15.03.2018 року, зареєстрованого в реєстрі за №1217, грошові кошти в сумі 12593,37 грн. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факт безспірності заборгованості відносно якої вчинявся виконавчий напис. Крім того, по тексту зазначеного виконавчого напису не вказано жодного документа, що підтверджує суму безспірності заборгованості. Разом з тим, кредитний договір з передбаченою можливістю стягнення коштів за виконавчим написом нотаріуса не укладався, а факт безспірності нарахованих сум взагалі не підтверджений відповідачем. Також, позивач вважає, що майно, а саме спірні грошові кошти у розмірі 12593,37 грн. набуті відповідачем за виконавчим написом від 15.03.2018р., зареєстрованого в реєстрі за №1217 з [PERSON] без правової підстави на те, а тому у відповідача виникло зобов`язання перед позивачем повернути отримане майно, яке є безпідставно набутим. Разом з позовною заявою позивач подав до суду і заяву про забезпечення позову, в якій просив зупинити стягнення за виконавчим написом, вчиненим 15 березня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., зареєстрований в реєстрі за №1217, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «ПУМБ» грошових коштів в розмірі 63507,49 грн. до набрання судовим рішенням законної сили по справі. Ухвалою суду від 07.06.2021 року заяву про забезпечення позову було задоволено. Ухвалою суду від 07.06.2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Представник позивача у письмовій заяві від 23.07.2021 року просить суд провести розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі відповідно до поданої позовної заяви, не заперечують проти винесення заочного рішення по справі. Представник АТ «ПУМБ» судом належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, правом надання відзиву на позовну заяву не скористався. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. не надала витребуваної судом копію матеріалів нотаріальної справи з посвідчення виконавчого напису 15 березня 2018 року за №1217 про стягнення боргу у розмірі 63507,49 грн. з [PERSON] на користь ПАТ «ПУМБ» та письмових пояснень по справі. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків (Вольф) Т.Л. про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, письмових пояснень по справі до суду не надіслала. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. За таких обставин, суд вирішує справу без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 15.03.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. було здійснено виконавчий напис за реєстраційним номером 1217 про стягнення з [PERSON] на користь відповідача заборгованості в розмірі 63507, 49 грн. 11.11.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків (Вольф) Т.Л. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, виконавче провадження ВП №57036922 з примусового виконання виконавчого напису №1217 виданого 15.03.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. Встановлено місце отримання доходу позивача та постановлено здійснювати відповідні відрахування. Так, позивачка отримує дохід в ТОВ «КРИВБАСМІТАЛСТІЛ» та згідно виконавчого провадження ВП №57036922 з її доходів здійснюється відрахування у розмірі 20% на користь ПАТ «ПУМБ». Загальна сума, яка підлягає стягненню із позивача за виконавчим провадженням №57036922 складає: 70261,51 грн. (а.с. 9-10). Згідно копії звіту про здійснення відрахування та виплати слідує, що по ВП № 57036922 від 15.03.2018р. на користь відповідача за період 01.11.2019р. по 30.04.2021р., стягнуто суму боргу в розмірі 12593,37 грн. (а.с. 11). Сторона позивача вищевказаний виконавчий напис вважає таким, що не підлягає виконанню, оскільки відповідачем було надано нотаріусу для вчинення виконавчого напису розрахунок, що перевищує максимально можливу основу заборгованість. Крім того, нотаріус міг вчинити виконавчий напис тільки на підставі документів, що підтверджують безспірність заборгованості. З розміром заборгованості позивач категорично не згоден. Відповідачем для вчинення виконавчого напису було надано розрахунок, що носить спірний характер. На користь відповідача з позивача стягнуто за виконавчим написом від 15.03.2018 року, зареєстрованого в реєстрі за №1217, грошові кошти в сумі 12593,37 грн. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факт безспірності заборгованості відносно якої вчинявся виконавчий напис. Крім того, по тексту зазначеного виконавчого напису не вказано жодного документа, що підтверджує суму безспірності заборгованості. Разом з тим, кредитний договір з передбаченою можливістю стягнення коштів за виконавчим написом нотаріуса не укладався, а факт безспірності нарахованих сум взагалі не підтверджений відповідачем. Також, позивач вважає, що майно, а саме спірні грошові кошти у розмірі 12593,37 грн. набуті відповідачем за виконавчим написом від 15.03.2018р., зареєстрованого в реєстрі за №1217 з [PERSON] без правової підстави на те, а тому у відповідача виникло зобов`язання перед позивачем повернути отримане майно, яке є безпідставно набутим. Вважає, що здійснений виконавчий напис від 15.03.2021р. №1217 є незаконним та таким, що не підлягає виконанню. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюються Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, в т.ч. щодо вчинення нотаріусами виконавчих написів, регламентується Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами, який затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.12 № 296/5 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 22.02.12 за № 282/20595 (із відповідними змінами). Так, відповідно до ч. 1 глави 16 наведеного вище Порядку, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів (п. 1.1). Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України (п. 1.2.). Виконавчий напис вчинюється нотаріусом незалежно від місця виконання вимоги, місцезнаходження боржника або стягувача (п. 1.4.). Пунктом 2.1. зазначеного вище Порядку передбачено, що для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Згідно з п. 2.3. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами (із відповідними змінами), вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Приписами п. 3.1. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами (із відповідними змінами) визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. За змістом п. 3.5. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Пунктом 2 наведеного вище Переліку (із відповідними змінами, що були чинними станом на час вчинення оскаржуваного у цій справі виконавчого напису) встановлено, для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору, за яким боржником допущено прострочення платежів за зобов`язаннями; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, зокрема неповідомлення боржника про вимогу кредитора, так і необґрунтованість вимог до боржника. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Однією з ознак безспірності вимоги, є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен впевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо одна із цих дій не виконана, заборгованість не вважається безспірною. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 30.09.2019 у справі № 357/12818/17, від 27 серпня 2020 року у справі № 554/6777/17 (з посиланням на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 30 вересня 2019 року (справа № 357/12818/17), від 15 січня 2020 року (справа №305/2082/14-ц). Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Таким чином, з метою перевірки дотримання приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. при вчиненні оскаржуваного у цій справі виконавчого напису положень Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.12 № 296/5 (із відповідними змінами), а також вчинення останньою виконавчого напису на підставі документів, визначених в Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172 судом зобов`язано третю особу приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хару Н.С. надати на адресу суду належним чином засвідчені копії матеріалів, на підставі яких було видано виконавчий напис від 15.03.2018 р. №1217. На виконання ухвал суду від 07.06.2021р. та 20.09.2021р. від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. матеріали на підставі яких було вчинено виконавчий напис не надійшли, про причини не виконання суд не повідомлено. Будь-яких інших письмових пояснень по справі третьою особою не надано. Відповідачем не надано суду будь-яких інших доказів, що підтверджували б наявність кредитної заборгованості у позивача перед відповідачем, у розмірі, зазначеному у виконавчому написі нотаріуса. Доказів того, що відповідач дійсно направляв боржнику повідомлення про наявну заборгованість, так і доказів того, що боржник отримував претензію щодо виплати заборгованості, і своєю пасивною поведінкою погодився з її розрахунком матеріали справи не містять. Отже, заборгованість, яку стягнуто за виконавчим написом, не можна вважати безспірною. Крім того, позивач суму заборгованості за кредитним договором не вважає безспірною. Згідно ст.12 та ст.81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Таким чином, з наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі; чи повідомлявся позивач про наявність такої заборгованості (направлення вимоги про усунення порушень). За таких обставин, у суду відсутні підстави вважати, що заборгованість позивача перед відповідачем на час винесення оскаржуваного виконавчого напису була безспірною. Жодних інших доказів стороною відповідача, що могли б спростувати доводи позивача суду надано не було. За таких обставин, враховуючи відсутність в матеріалах даної справи наведених вище доказів, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. від 15.03.2018р. №1217 є доведеними та обґрунтованими, у зв`язку з чим, підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про доведеність обставин, на які посилається позивач, а саме, що порушено процедуру вчинення виконавчого напису приватним нотаріусом, а заборгованість [PERSON] перед АТ «ПУМБ»в сумі 63507,49 грн. не є безспірною. Відтак, виконавчий напис №1217 від 15.03.2018 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. є незаконним. Щодо вимоги про стягнення з АТ «ПУМБ» на користь позивача суми коштів, які стягнуто на користь відповідача за виконавчим провадженням №57036922 відкритим за виконавчим написом нотаріуса № 1217 виданого 15.03.2018р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. підлягає задоволенню. З матеріалів справи (а.с.11), зокрема, із звіту про здійснення відрахування та виплати слідує, що по ВП № 57036922 від 15.03.2018р. на користь АТ «ПУМБ» за період 01.11.2019р. по 30.04.2021р., стягнуто суму боргу в розмірі 12593,37 грн. Враховуючи те, що грошові кошти в сумі 12593,37 грн. в рахунок погашення заборгованості були стягнуті з [PERSON] безпідставно, тому суд приходить до висновку про стягнення вищевказаних коштів на користь позивача з відповідача. Скасування заходів забезпечення позову передбачено ст. 158 ЦПК України. Відповідно до частини першої зазначеної статті суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Тому, після набрання чинності даним рішенням суду необхідно скасувати заходи забезпечення позову, вжиті згідно з ухвалою Новгородківського районного суду від 07.06.2021 року у виді зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. 15.08.2018 року та зареєстрований в реєстрі за № 1217. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем у даній справі, які складаються з суми сплаченого позивачем судового збору (за подання позову в сумі 908,00 грн. та за подання клопотання про забезпечення позову в сумі 454,00 грн.), всього 1 362,00 грн., підлягають відшкодуванню відповідачем у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved