overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

05 травня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: м. Дніпро, вул. Малишева, 12/68. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 05.05.2017р. о 07 год. 30 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує проти задоволення заяви. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 05.05.2017р. о 07 год. 30 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра [PERSON] лікарні КЗ «ДМП № 1» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора мутична, негативі стична. Сидить в закритій позі, на запитання не відповідає, опирається огляду. Вдома бродяжила, відмовлялася від їжі. Критики не має. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма,галюцинаторно-параноїдний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що їй необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

05 травня 2017 року заявниця звернулася з даним позовом, в якому вказала, що вона народилася [INFO] і на даний час є неповнолітньою, їй виповнилось 17 років 5 місяців. В 2015 року вона познайомилася з [PERSON], вони почали зустрічатись, покохали одне одного і прийняли рішення одружитися. На даний час вона є вагітною, бажає зареєструвати шлюб, однак їй було відмовлено в реєстрації шлюбу, оскільки вона не досягла шлюбного віку, тому просить задовольнити її заяву та надати право на шлюб в судовому порядку. Заінтересована особа - відділ РАЦС по Коломийському району Коломийського міськрайонного управління юстиції в судове засідання надав письмове клопотання, в якому просить справу розглянути без участі представника, щодо задоволення заяви не заперечує. Заінтересована особа, [PERSON] в судове засідання подав письмове клопотання, в якому просить розглянути справу у його відсутність, пояснив, що бажає вступити в шлюб з [PERSON] та спільно займатися вихованням їх майбутньої дитини, вимоги заяви підтримав в повному обсязі. Заінтересована особа, [PERSON] яка є матір`ю заявниці, в судове засідання подала письмове клопотання про слухання справи у її відсутність, не заперечує щодо заяви своєї доньки і просить заяву задовольнити. Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені сторонами докази, та розглянувши письмові клопотання сторін, суд вважає, що заява підлягає задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що заявниця не досягла шлюбного віку, на даний час їй виповнилось 17 років 5 місяців. Заявниця тривалий час - з 2015 року, зустрічалась з [PERSON], з яким вступила в інтимні стосунки, на даний час є вагітною - термін вагітності 8 тижнів, що підтверджується довідкою №71 від 05 квітня 2017 року виданою Отинійською районною лікарнею № 1. На даний час заявниця шлюб з [PERSON] не може зареєструвати, оскільки не досягла шлюбного віку. У відповідності до ст.22 СК України шлюбний вік для жінки встановлюється 18 років. Згідно із ст.23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку,а за заявою особи, яка досягла 16 років за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб. В судовому засіданні встановлено, що заявниці виповнилось 17 років, 5 місяців, вона є вагітною, що підтверджується довідкою з лікувальної установи, тому відповідна реєстрація шлюбу буде відповідати інтересам осіб, які реєструють шлюб. Наведене підтверджується - довідкою №71 Отинійської районної лікарні № 1від 05 квітня 2017 року, копіями паспортів та ідентифікаційного коду. На підставі ст.22,23 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

05 травня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 27 лютого 2009 року зареєструвала шлюб з відповідачем, зареєстрований у Жовтневому відділі РАЦС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки із відповідачем фактично припинено на початку 2016 року, спільне господарство не ведеться, із відповідачем проживають окремо. Зазначає, що подальше збереження шлюбу неможливо, оскільки між сторонами втрачене взаємне порозуміння, повага та почуття одне до одного. Просить шлюб розірвати, стягнути з відповідача судові витрати, прізвище після розірвання шлюбу залишити «Дубініна». Позивач в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, справу просила розглянути за її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував, просив справу розглянути за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 лютого 2009 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-КИ №127616.(а.с.7). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину-сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-КИ № 242888. (а.с.6). З матеріалів справи вбачається, що подружні стосунки сторони фактично припинили із січня 2016 року. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних причин, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних відносин, в звязку з чим суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому\~\~вважає, що шлюб між сторонами повинний бути розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розподіляючи судові витрати між сторонами, суд керується ст. 88 ЦПК України та стягує з відповідача на користь позивачки сплачені судові витрати по справі. (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-12 00:00:00

05 травня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісяця до досягнення дитиною, [PERSON], [INFO] трирічного віку. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 11.10.2014 року зареєструвала з відповідачем шлюб, актовий запис №9. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Спільне проживання та ведення господарства з [PERSON] припинено з грудня 2016 року. Оскільки відповідач по справі є працездатною особою, на утриманні інших дітей немає, позивач просить стягнути з нього аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісяця, до досягнення донькою трирічного віку. Позивач надала суду заяву, в якій уточнила позовні вимоги, а саме просила стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу щомісяця до досягнення дитиною, [PERSON], [INFO] трирічного віку. Відповідач надав суду заяву, в якій зазначив, що аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу на утримання дружини визнає, не заперечує щодо їх задоволення. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 11.10.2014 року виконавчим органом Щербинівської селищної ради міста Дзержинська Донецької області, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.6). Згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Судом з'ясовано, що малолітня дитина, яка не досягла трирічного віку проживає разом з матір'ю, позивачем по справі, що підтверджено довідкою №2055 від 04.05.2017 року (а.с.3). Згідно ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Крім того у Постанові Пленуму ВСУ від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до частини першої статті 61 ЦПК обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. З матеріалів справи вбачається, що відповідач у повному обсязі визнав позовні вимоги, не заперечував щодо їх задоволення. За таких обставин, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дружину підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

05 травня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що з відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 липня 2015 року, актовий запис № 180, від спільного проживання мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. З серпня 2015 року шлюбно-сімейні відносини та спільне проживання між сторонами припинено у звязку з постійними сварками, через небажання відповідача утримувати сім*ю. Позивачка переїхала проживати до м. Костянтинівка, вивезла свої речі, що свідчить про небажання продовжувати спільне проживання, небажання вести сумісне господарство з відповідачем. Спору про спільне майно між сторонами немає. Позивачка вважає неможливим примирення і подальше збереження сімї, тому просила розірвати їх шлюб з відповідачем. У судове засідання позивачка не з*явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги, просила після розірвання шлюбу залишити за нею право іменуватись шлюбним прізвищем (а.с. 19, 26). Відповідач у судове засідання не з*явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, визнає позовні вимоги та не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачкою (а.с. 27). З*ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що сторони по справі 18 липня 2015 року зареєстрували шлюб (а.с. 5), від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.6), яка проживає з позивачкою у [ADDRESS], що вбачається з довідки КП «СЄЗ № 4» за вих. № б/н від 07 березня 2017 р. та не заперечувалось відповідачем. З серпня 2015 року шлюбно-сімейні відносини та спільне проживання між сторонами припинено через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя, сімейні обовязки, тощо. Спору про спільне майно між сторонами не встановлено. Відповідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, тривалість припинення шлюбно-сімейних відносин, тощо, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження сімї [PERSON] суперечить їх інтересам, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. В силу ст. 88 ЦПК України у зв*язку із задоволенням позовних вимог немайнового характеру та відстроченням за ухвалою суду сплати судового збору до вирішення справи з врахуванням майнового стану позивачки, з відповідача [PERSON] в дохід держави слід стягнути витрати, пов*язані із сплатою судового збору, у розмірі 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

05 травня 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, позовні вимоги обгрунтовує тим, що з 22.01.1999 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем припинені внаслідок охолодження почуттів та повної відсутності взаєморозуміння, що призвело до припинення шлюбних відносин, однак проживають у спільній квартирі з дітьми, оскільки не вбачається можливим роз'їхатися. . Вважає, що подальше сімейне життя не можливе, спору про розділ майна та місце проживання дітей немає. Позивач в судове засідання не з'явився, до початку розгляду справи надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволені позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явився, до початку розгляду справи надав заяву про розгляд справи у його відсутність, де зазначено, що проти розірвання шлюбу не заперечує. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог. Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого 22.01.1999 року Маріупольським міським відділом реєстрації актів громадського стану Донецької області, [PERSON]та [PERSON](дошлюбне прізвище - [PERSON]) перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.01.1999року, актовий запис №24. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 15.08.2000 року Жовтневим відділом реєстрації актів громадського стану м.Маріуполя Донецької області, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON]та [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 21.07.2006 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON]та [PERSON]. Вимогами ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, шлюбні стосунки між подружжям фактично припинені, суд вважає, що збереження сім'ї не можливе, а подальше спільне життя буде суперечити їх інтересам та інтересам дітей, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

05 травня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить виділити у власність [PERSON] Георгіосу 1/2 частини квартири [ADDRESS] б в м. Миколаєві та виділити [PERSON] 1/2 частини квартири [ADDRESS] б в м. Миколаєві. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 18 червня 2010 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають дітей: Ніколаса, [INFO], Дениса, [INFO] та Домініку, [INFO] В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що під час перебування у зареєстрованому шлюбі сторони придбали квартиру [ADDRESS] б в м.Миколаєві, загальною площею - 178,5 кв.м.,житловою площею - 98,5 кв.м. вартість якої становила - 443 416,00 грн. Посилаючись на положення ст.ст. 60, 70 Сімейного кодексу України, позивач просив поділити спільне сумісне майно подружжя, яке складається з квартири [ADDRESS] б в м.Миколаєві та визнати право власності по ? частині спірної квартири за кожним. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги позову підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про прични неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 червня 2010 року, від якого мають дітей: Ніколаса, [INFO], Дениса, 16 липня 2007 та Домініку, [INFO]. В період перебування в шлюбі, 13 грудня 2011 року відповідачка придбала квартиру [ADDRESS] б в м.Миколаєві, відповідно до договору купівлі-продажу. Згідно\~ст. 63 СК України\~дружина й чоловік мають рівні права володіння, користування та розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. \~Згідно вимог ст. 69 та ст. 70 Сімейного Кодексу України, в разі поділу майна, що належить подружжю на праві спільної сумісної власності частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю. Згідно ч.1, ч.3 ст. 356 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою \~спільною \~сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. На підставі викладеного, у відповідності до ст. 22, 29 Кодексу про шлюб та сімю, ст. ст. 60, 63, 70 СК України, ст.ст. 316, 328, 355, 368, 372 ЦК України, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1800 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

05 травня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 12.07.2008 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. В судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином. Фіксуванння судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст . 197 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 12.07.2008 року. Сторони припинили шлюбні відносини. Вони ведуть окреме господарство і подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Примирення між сторонами з боку позивача не можливе. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

05 травня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 2005 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. В судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином. Фіксуванння судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст . 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 04.06.2005 року. Сторони припинили шлюбні відносини. Вони ведуть окреме господарство і подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Примирення між сторонами з боку позивача не можливе. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved