Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

06.07.2015 позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість по оплаті за навчання у розмірі 710 грн. 50 коп. та судові витрати по справі. В обґрунтування позову зазначає, що між Національним університетом харчових технологій та [PERSON] укладено договір про надання післядипломної освіти, перепідготовку і отримання іншої спеціальної в Національному університеті харчових технологій на основі здобутого раніше освітньо-кваліфікаційного рівня та практичного досвіду № П10-БОз033 від 28.07.2010. Відповідач була зарахована до учбового закладу, сплачувала кошти за навчання відповідно до умов зазначеного договору. Проте, відповідачем не здійснено оплату за навчання до початку осіннього семестру 2012 року, що в подальшому стало підставою для її відрахування та розірвання договору № П10-БОз033 від 28.07.2010 року. Внаслідок неналежного виконання умов договору у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 710,50 грн., що стало підставою для позивача для звернення до суду за захистом свого порушеного права. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подавши до суду письмову заяву згідно якої позов підтримує в повному обсязі, просив справу розглядати у його відсутність. Відповідач [PERSON] проти вимог позову заперечувала, зазначивши, що вона не змогла сплатити вартість навчання до початку відповідного осіннього семестру, в зв'язку з відсутністю коштів. Зважаючи, що вона не прибула на осінню сесію, тобто не отримувала від позивача жодної послуги, підстав сплачувати кошти за не отриману послугу не вбачає. Крім того, повідомила, що згідно свідоцтва про шлюб від 19.07.2014, відповідний актовий запис № 518, після державної реєстрації шлюбу змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON]. Суд на підставі ч.1 ст.224 ЦПК України, з огляду на письмову заяву представника позивача, визнав можливим провести розгляд справи у відсутність представника позивача. Суд, оголосивши заяву представника позивача, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. 28.07.2010 між Національним університетом харчових технологій та [PERSON] укладено договір № П10-БОз033 про надання післядипломної освіти, перепідготовку і отримання іншої спеціальності в Національному університеті харчових технологій на основі здобутого раніше освітньо-кваліфікаційного рівня та практичного досвіду, далі - Договір. Відповідно до п. 1.1. Договору позивач бере на себе зобов'язання за рахунок коштів відповідача здійснити навчання і підготовку відповідача за освітньо-кваліфікаційним рівнем спеціаліст в період з 01.09.2010 по 31.01.2013. Згідно п. 2.1. Договору позивач зобов'язується надати відповідачу освітню послугу на рівні державних стандартів освіти. Пунктом 3.1. Договору встановлено, що відповідач зобов'язується своєчасно вносити плату за отриману освітню послугу в розмірах та у строки, що встановлені договором. Загальна вартість освітньої послуги становить суму коштів у розмірі 17 762,50 грн. Відповідач перераховує кошти на розрахункових рахунок позивача у вигляді попередньої оплати у розмірі 3 552 грн. 50 коп. за семестр до початку відповідного осіннього та весняного семестрів (п. 5.2., п. 5.3. Договору). Згідно витягу з наказу № 730-кс по Національному університету харчових технологій від 16.08.2010 [PERSON] зараховано студентом заочної форми навчання факультету обліку, фінансів та підприємницької діяльності на навчання для перепідготовки спеціалістів. Частиною 1 ст. 903 ЦК України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідачем до початку осіннього семестру 2012 року не сплачено кошти за навчання відповідно до п. 5.3. Договору, що визнала відповідачу судовому засіданні. Підстави не сплати за навчання відповідачем в судовому засіданні не заперечувались. 05.11.2012 [PERSON] згідно наказу № 1397-кс по Національному університету харчових технологій відраховано з університету за порушення умов договору, а саме не внесення оплати за навчання. Також, за вказаних підстав, відповідно до п. 7.1., Договір № П10-БОз033 припинив свою дію. Внаслідок неналежного виконання зобов'язання за умовами договору № П10-БОз033 у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 710,50 грн. Вказана заборгованість стверджується Довідкою-розрахунок заборгованості згідно Договору № П10-БОз033 від 28.07.2010, за надання послуг по навчанню [PERSON] Про існування заборгованості відповідача було повідомлено шляхом надсилання листа-вимоги, який отриманий відповідачем 26.03.2014. Проте, вказана вимога залишена відповідачем поза увагою Відповідно до ч. 2 ст. 903 ЦК України у разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов'язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, зважаючи, що невиконання умов Договору № П10-БОз033 від 28.07.2010 мало місце з вини [PERSON], що полягало у невнесенні нею плати за навчання відповідно до умов договору , наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за навчання у розмірі 710 грн. 53 коп. Щодо тверджень відповідача про не отримання послуг, відповідно до умов договору, оскільки вона не з'явилась на навчання в осінньому семестрі 2012 року, тим самим стверджуючи свій намір розірвати договір, суд не бере їх до уваги з наступних підстав. Згідно ст. 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом. Наявність підстав для припинення Договору № П10-БОз033 встановлює для сторін цього договору певний обсяг дій спрямованих на його припинення. Не прибуття відповідача на осінню сесію, по своїй суті не містить ознак, які б давали підстави стверджувати про можливість припинення договору у той спосіб, що вибраний відповідачем, а саме односторонньої відмови від договору, оскільки такий спосіб не відповідає положенням ст. 907 ЦПК України та умовам Договору. Зважаючи, що суд задовольняє позовні вимоги, то у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved