Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

06.08.2018 р. до суду з позовною заявою звернулася [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів, які стягуються. В позовній заяві зазначено, що з 20.07.2008 р. сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, у якому 10.02.2010 р. у них народився син [PERSON] Рішенням Камянського районного суду Черкаської області від 26.07.2011 р. (справа №2-450/2011) шлюб між сторонами розірвано та стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина в розмірі 350 гривень щомісячно, починаючи з 18.05.2011 р. і до його повноліття. Позивач зазначає, що ухвалюючи рішення про стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі, суд виходив з того, що відповідач не мав постійного місця роботи і стабільного заробітку. На даний час мінімальну заробітну плату та прожитковий мінімуму для дітей збільшено, а відповідач офіційно працевлаштований, однак добровільно сплачувати аліменти у збільшеному розміру відмовляється, тому позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються з [PERSON] на її користь на утримання [PERSON], [INFO], призначених на підставі рішення Камянського районного суду Черкаської області від 26.07.2011 р., з твердої грошової суми в розмірі 350,00 грн. на аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. З підстав, зазначених вище, позивач звернулась до суду з даною позовною заявою. 16.08.2018 р. у даній справі відкрито провадження. В судове засідання позивач не зявилась, однак надала на адресу суду заяву у відповідності до якої просила суд розглянути справу у її відсутність, вимоги позовної заяви підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився повторно, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Враховуючи вищезазначене та положення ч. 4 ст. 223 ЦПК України і ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-СР №101019, виданого 25.02.2010 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Камянського районного управління юстиції Черкаської області, актовий запис №12. (а.с. 6) Відповідно до рішення Камянського районного суду Черкаської області у справі №2-450/2011 від 26.07.2011 р., розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) Н.В., зареєстрований 20.07.2008 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис №1362 та вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 350 гривень, щомісяця, починаючи з 18.05.2011 р. і до його повноліття. (а.с. 5) Відповідно до довідки Виконавчого комітету Камянської міської ради від 03.07.2018 р. №3135, [PERSON], проживає разом з позивачем [PERSON] за адресою: Черкаська область, м. Камянка, вул. Зелена, 4. (а.с. 13) У відповідності до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 08.07.2017 р. набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037-VIII від 17.05.2017 р. Частиною третьою ст. 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно диспозиції ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З аналізу наведених норм закону слідує, що визначення способу стягнення аліментів (в частці від заробітку (доходу) або у твердій грошовій сумі) здійснюється судом виключно у спосіб, про який просить одержувач аліментів. Окрім наведеного, закон вказує і на можливість зміни способу стягнення аліментів, що раніше було визначено рішенням суду, за позовом одержувача аліментів. Таким чином Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037-VIII від 17.05.2017 р. запроваджено новий підхід до порядку визначення способу стягнення аліментів виключно з урахуванням судом волевиявлення одержувача аліментів. Зі змісту та правової суті позовної заяви, незважаючи на посилання позивача на ст. 192 СК України, вбачається, що позивач просить змінити саме спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу) відповідача, а тому, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність субєктивного права у позивача просити суд визначити інший спосіб стягнення аліментів на утримання дитини, ніж було визначено судовим рішенням раніше. Таке право одержувача аліментів є субєктивним, невідчужуваним і таким яке може бути реалізовано у будь-який час одержувачем аліментів. Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача, щодо визначення іншого способу стягнення аліментів з відповідача (а саме в частці від його заробітку (доходу). Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, суд зазначає, що розмір аліментів, що визначений рішенням суду є меншим мінімального розміру аліментів, передбаченого законом, та не відповідає потребам, необхідним для фізичного, розумового, морального та соціального розвитку дитини. З огляду на викладене вище, суд вважає справедливим та обґрунтованим змінити спосіб стягнення аліментів з відповідача, що було визначено раніше рішенням суду в твердій грошовій сумі, на утримання дитини [PERSON] в розмірі 350,00 грн. на аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Відповідно до положень ст. 192 СК України та роз'яснень, викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ батьківства, материнства та стягнення аліментів», аліменти у новий спосіб, що визначені рішенням суду слід стягувати з дня набрання рішенням суду законної сили. Суд вважає за необхідне згідно ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі в розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved