Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-12 00:00:00

06 червня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Миколаївської міської ради, яким просила визначити її додатковий строк терміном три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 24 жовтня 2016 року. Свої вимоги обгрунтовувала тим, що - 24.10.2016 року померла її тітка [PERSON]; - за життя тітка склала заповіт, відповідно до якого заповідала квартиру № 21 в будинку № 246- а по вул. Чигрина в м. Миколаєві їй; - іншіх спадкоємців не має; - позивач не може оформити спадкові права, оскільки пропустила встановлений законом строк для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини; - пропустила строк взернення із заявою до нотаріуса,оскільки не знала про наявність заповіту який був складений за життя померлою. Про наявність заповіту складеного померлою на її користь, вона довідалась із слів матерії - рідної сестри покійної, а \~тому вона вважає, що пропустила строк з поважних причин. Відповідачем було подано відзив на позов, яким вони заперечують проти задоволення позовних вимог, даний позов вважають необґрунтованим та безпідставним, оскільки причини пропуску строку позивачем про незнання існування заповіту не є поважними. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав,зазначених у позові. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином. Згідно ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Судом встановлені такі факти та обставини. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, [PERSON] належить квартира [ADDRESS] на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] від 04.11.2005 року та зареєстрованого в реєстрі №7480. 01.07.2014 року [PERSON] було складено заповіт, посвідчений державним нотаріусом Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області [PERSON],відповідно до якого вона заповідала квартиру [ADDRESS] [PERSON]. Відповідно до ст. 1233, ст. 1236 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. 24 жовтня 2016 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS]. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. 15.05.2017 року позивач звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 24.10.2016 року. Постановою державного нотаріуса Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області [PERSON] , позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], яка померла 24.10.2016 р., оскільки вона пропустила встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини. Згідно ч.1\~ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1\~ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3\~ст. 1272 ЦК України\~якщо спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вбачається із відповіді Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області від 30.06.2017 р., наданої на запит суду, спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла 24.10.2016 року, не заводилась. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. На підтвердження доводів позивача,судом у судовому засіданні було опитано свідка - [PERSON], яка повідомила, що особисто знайшла у квартирі померлої заповіт, про існування якого не знала та повідомила про нього позивачку лише після спливу 6 місяців після смерті спадкодавця. Отже доводи позивача про те, що їй не було відомо про існування заповіту знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. В той же час, нотаріусом, за заявою позивача було надано Постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії, але спадкову справу заведено не було. Жодна особа не повідомила позивача про існування заповіту протягом 6 місяців с часу смерті спадкодавця та раніше, за її життя. Таким чином судом встановлена відсутність своєчасного належного сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним судом України в Постанові від 06.09.2017 року по справі №6-496цс17. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем за заповітом, вона пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд вважає, що позовні вимоги доведені, отже підлягають задоволенню.

Outcome: approved