Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

05 лютого 2019 року [PERSON] звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] та ПП «ЛИДЕР-К» про визнання правочину недійсним. Позов обгрунтований такими обставинами. 23 жовтня 2018 року позивач уклав договор комісії з ПП «ЛИДЕР-К», відповідно до якого відповідач зобов`язався за комісійну плату за рахунок позивача від свого імені вчинити один або декілька правочинів щодо продажу транспортного засобу: автомобіль марки TOYOTA AVALON СЕДАН-В 2011 року випуску, колір білий, номер кузова (шасі, рами) [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію - [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , зареєстрований за позивачем 06 вересня 2018 року, за ціною, не нижче 571803 грн. Відповідно до договору комісії, належним виконанням своїх обов`язків вважається укладення комісіонером договору купівлі-продажу вказаного транспортного засобу із покупцем в порядку та на умовах, визначених цим договором. 23 жовтня 2018 року [PERSON] уклав із ПП «ЛИДЕР-К» договір купівлі-продажу автомобіля за № 6452/18/004506. Пунктом 2.1 договору купівлі-продажу визначено, що передача і прийняття транспортного засобу здійснюється після повної оплати вартості майна, та оформлюється актом приймання-передачі у двох примірниках, які підписуються сторонами. Згідно п. 2.2. договору акт приймання-передачі є невід`ємною частиною договору. Пунктом 5.1 договору встановлено, що покупець зобов`язаний сплатити продавцю ціну транспортного засобу, вказаного в п. 3.1 договору. [PERSON] грошові кошти за придбання автомобіля не сплатив, акт приймання-передачі оформлений сторонами договору купівлі-продажу підписаний не був, а тому, на думку позивача, право власності на автомобіль до [PERSON] не перейшло. Проте, [PERSON] , на підставі спірного договору купівлі-продажу здійснив державну реєстрацію автомобіля на себе. 01 квітня 2019 року позивачем було змінено предмет позову, та подано позовну заяву в порядку ст. 49 ЦПК України. В позовній заяів позивач зазначив, посилаючись на ті ж обставини, що ПП «ЛИДЕР-К» лише після отримання від [PERSON] грошових коштів, передбачених договором купівлі-продажу, набувало право на передання автомобіля покупцеві за актом приймання-передачі. [PERSON] , на час розгляду справи, так і не виконав свій обов`язок по оплаті грошових коштів за придбання автомобіля. Позивач вважає, що ПП «ЛИДЕР-К» не мало права передавати [PERSON] автомобіль без оплати його вартості та підписання акту приймання-передачі, а [PERSON] безпідставно та безвідплатно отримав право володіння та фактично набув право власності на належний позивачу автомобіль. З наведених обставин [PERSON] просить суд витребувати у [PERSON] належний йому автомобіль, а з ПП «ЛИДЕР-К» стягнути збитки в розмірі оплаченої вартості комісійної винагороди в сумі 80,00 грн. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, про що подав відповідну письмову заяву. Представник відповідача ПП «ЛИДЕР-К» в судовому засіданні також позов визнав в повному обсязі, про що подав відповідну письмову заяву. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши докази в їх сукупності суд вважає, що позов належить задовольнити зважаючи на такі обставини. Як встановлено судом, та підтверджується матеріалами справи, 23 жовтня 2018 року між [PERSON] та ПП «ЛИДЕР-К» укладено договір комісії № 6452/18/004506. Відповідно до п. 1.1. договору комісії комісіонер зобов`язується за дорученням комітента за комісійну плату вчинити за рахунок позивача від свого імені один/ або декілька правочинів щодо продажу транспортного засобу: автомобіль марки TOYOTA AVALON СЕДАН-В 2011 року випуску, колір білий, номер кузова (шасі, рами) [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію - [NUMBER], номерний знак [NUMBER] , зареєстрований за власником транспортного засобу 06 вересня 2018 року, за ціною, не нижче узгодженою сторонами, а саме - 571 803 грн. Пунктом 1.2 договору передбачено, що належним виконанням своїх обов`язків за цим договором вважається вчинення комісіонером правочину щодо продажу ТЗ в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Визначені обов`язки комісіонера вважаються виконаними з моменту набрання чинності відповідним правочином. Відповідно до п. 1.3 договору комісії за виконання комісіонером його безпосередніх обов`язків за цим договором комітент зобов`язується сплатити комісіонеру комісійну плату у розмірі 80 грн. 23 жовтня 2018 року між ПП «ЛИДЕР-К» та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу № 6452/18/004506, предметом якого є автомобіль марки TOYOTA AVALON СЕДАН-В 2011 року випуску, колір білий, номер кузова (шасі, рами) [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію - [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] . 23 жовтня 2018 року право власності на спірний автомобіль було зареєстровано за [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] (а. с. 19). Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вважає, що вони виникли в зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань та захистом права власності, та регулюються Розділом І Книги третьої ЦК України, Розділом І Книги п`ятої ЦК України та Главою 54 Підрозділу 1 Розділу ІІІ Книги п`ятої, Главою 83 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частинами 1, 2 ст. 623 ЦК України передбачено, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. Судом встановлено, що відповідачем ПП «ЛИДЕР-К» не виконано належним чином обов`язків, передбачених пунктом 1.2 договору комісії від 23 жовтня 2018 року щодо вчинення правочину по продажу ТЗ, який належав [PERSON] на праві власності. Так, обов`язки комісіонера вважаються виконаними з моменту набрання чинності відповідним правочином. Договором купівлі-продажу від 23 жовтня 2018 року, укладеного між ПП «ЛИДЕР-К» та [PERSON] , а саме, пунктами 2.1 та 2.2, передбачено, що передача ТЗ продавцем і прийняття його покупцем здійснюється після повної оплати вартості майна та оформлюється Актом приймання-передачі. Право власності на ТЗ переходить до покупця з моменту підписання сторонами Акту приймання-передачі, який є невід`ємною частиною цього договору. Як вбачається із матеріалів справи, та визнається сторонами, оплата вартості автомобіля, який був предметом договору купівлі-продажу, [PERSON] здійснено не було, акт приймання-передачі транспортного засобу сторонами договору купівлі-продажу складений та підписаний не був. Таким чином, враховуючи відсутність оплати з боку [PERSON] ціни договору, визначеною сторонами у сумі 571803,00 грн., відповідач ПП «ЛИДЕР-К» не мав права передавати вказаний транспортний засіб покупцю [PERSON] Так як [PERSON] було оплачено ПП «ЛИДЕР-К» по договору комісії, зобов'язання по якому не були виконані останнім належним чином, комісійну плату у розмірі 80 грн., ця сума повинна бути стягнута з ПП «ЛИДЕР-К» як збитки, завдані порушенням зобов'язання. Враховуючи вказані обставини, суд вважає, що [PERSON] безпідставно набув автомобіль марки TOYOTA AVALON СЕДАН-В 2011 року випуску, який належав [PERSON] на праві власності, так як за п. 2.2. договору право власності на ТЗ переходить з моменту підписання Акту прийому - передачі, який сторонами договору підписаний не був. Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. За приписами ст. ст. 1212, 1213 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про витребування майна власником із чужого незаконного володіння. Набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є законними, обгрунтованими, та такими, що належить задовольнити в повному обсязі. Питання по розподілу судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до приписів ч. 1 ст. 142 ЦПК України, згідно з якою, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved