overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

06.07.2016 року до суду звернулася [PERSON] з заявою про визнання [PERSON] недієздатною та призначення їй опікуна, мотивуючи заяву тим, що [PERSON], [INFO] є її матірю. З 2013 року [PERSON] захворіла на психічне захворювання. З 2015 року постійно знаходиться на лікуванні у ПОКПЛ ім.О.Ф. Мальцева. На даний час її стан здоровя погіршився. Вона не усвідомлює значення своїх дій та не може керувати ними. В звязку з чим просила суд визнати [PERSON], [INFO] недієздатною, внаслідок психічної хвороби та призначити її опікуном [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Заінтересована особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Київської районної в м.Полтаві ради свого представника в судове засідання не направило, попередньо надало заяву про розгляд справи за їх відсутності. Враховуючи згоду заявника [PERSON] та наявні у справі докази, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності органу опіки та піклування виконавчого комітету Київської районної в м.Полтаві ради. Суд, заслухавши думку заявника [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 15.07.1936 року народилася [PERSON], що підтверджується копією паспорту громадянина України, виданого 25.05.1998 року Київським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області (а.с.4-5) Крім того, судом встановлено, що [PERSON], [INFO] з 2013 року хворіє на психічне захворювання, а з 2015 року постійно перебуває на лікуванні в ПОКПЛ ім.О.Ф.Мальцева. Частиною 1 статті 39 ЦК України передбачено, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до Акту судово-психатричного експерта №381 від 13.09.2016 року, [PERSON], [INFO], на даний час виявляє ознаки стійкого хронічного психічного розгляду у вигляді судинної деменції. Ступінь недоумства у [PERSON] є таким, що позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Крім того, судом встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 17.11.1966 року (а.с.9). Частиною 1 статті 60 ЦК України встановлено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна. Оскільки, [PERSON], [INFO] не здатна у усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, суд приходить до висновку про необхідність призначити [PERSON], [INFO] її опікуном. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

06.07.2016 року до суду звернулася [PERSON] з заявою про встановлення факту, що вона є рідною матір'ю [PERSON], [INFO], який помер [INFO] року, що необхідно для прийняття спадщини за законом. У судове засідання заявник подав заяву про розгляд справи без його участі. Заінтересовані особи - Перша Чернігівська державна нотаріальна контора, [PERSON] в судове засідання не з'явилися, просили розглянути справу за їх відсутності. Згідно частини 2 статті 197 ЦПК України справа розглянута без застосування технічної фіксації. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], після реєстрації шлюбу 19.02.1977 року присвоєно прізвище [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 6). В свідоцтві про народження [PERSON] матір'ю записана [PERSON] (а.с.7). Для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом необхідно встановити факт родинних стосунків, що [PERSON], [INFO] народження є матір'ю [PERSON], [INFO], який помер [INFO] року. У судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

06.07.2016 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до Василівського районного суду Запорізької області з позовом, який в подальшому уточнили, до [PERSON], третя особа: [PERSON], про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що 17.10.2013 року на автодорозі Енергодар-Василівка-Бердянськ з вини водія [PERSON] була скоєна дорожньо-транспортна пригода. Відповідач керував автомобілем [NUMBER], який належав на праві власності [PERSON]. На дату скоєння цієї дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних, транспортних засобів. Вина відповідача у скоєнні ДТП підтверджується вироком Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 02.04.2014 року та матеріалами справи про адміністративне правопорушення. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль [NUMBER], який належав на праві власності [PERSON] (далі - потерпіла особа). Відповідно до Звіту про вартість матеріальної шкоди від 20.02.2014 року №16/1, розмір завданих збитків за пошкоджений транспортний засіб становить 40021,37 грн.. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. [PERSON], з метою отримання відшкодування, звернувся до [PERSON] (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою. Договірних зобов'язань між Позивачем, Потерпілою особою, Відповідачем не виникало. У звязку з настанням події, позивач здійснив виплату відшкодування потерпілій особі платіжним дорученням від 27.06.2014 року за №6522 в розмірі 25974,26 грн.,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

06.07.2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення 29390 грн. 71 коп. заборгованості згідно кредитного договору б/н від 28.01.2008 року. Зважаючи на складність у викладенні рішення в повному обсязі, повязану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

06.07.2016 року ПАТ КБ Приватбанк звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 10.11.2011 року він уклав з відповідачем кредитний договір, за яким видав останньому кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на невиконання зобов'язань по договору з боку відповідача позивач просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 30.04.2016 року по кредиту, процентам за користування ним, комісії, а також штрафні санкції в загальній сумі 21564,86 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився. Подав письмову заяву про підтримання позову з клопотанням розглянути справу за його відсутності, в т.ч. в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не зявився без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подав. У звязку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі суд дійшов наступного. 10.11.2011 року сторони уклали договір, за яким позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 2400,00 грн. зі сплатою 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, обслуговування якої здійснюється за тарифами і правилами банку. Факт виконання позивачем умов договору в частині надання відповідачу кредитних коштів сторонами не оспорюється. Отримавши кредитні кошти відповідач належним чином не виконав свої зобов'язання за договором, допустив прострочення визначених платежів, внаслідок чого у нього станом на 30.04.2016 року виникла заборгованість по договору, яка складається із заборгованості: по кредиту 2255,48 грн.; по відсоткам за користування кредитом 14806,29 грн.; по комісії 3000,00 грн. Крім того, позивачем за умовами кредитного договору відповідачу нараховані: штраф (фіксована частина) 500 грн.; штраф (процентна складова) 1003,09 грн. Таким чином, на підставі ст. ст. 526, 527, 530, 549-551, 612, 625 ч. 1, 1050, 1054 ЦК України позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором разом зі штрафними санкціями в загальній сумі 21564,86 грн., а також судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

06.07.2016 року ПАТ КБ Приватбанк звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 12.06.2007 року він уклав з відповідачем кредитний договір, за яким видав останньому кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 21600,00 грн. зі сплатою 22.80 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на невиконання зобов'язань по договору з боку відповідача позивач просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 31.05.2016 року по кредиту, процентам за користування ним, а також штрафні санкції в загальній сумі 32155,46 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився. Подав письмову заяву про підтримання позову з клопотанням розглянути справу за його відсутності, в т.ч. в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не зявився без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подав. У звязку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі суд дійшов наступного. 12.06.2007 року сторони уклали договір, за яким позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 21600,00 грн. зі сплатою 22.80 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, обслуговування якої здійснюється за тарифами і правилами банку. Факт виконання позивачем умов договору в частині надання відповідачу кредитних коштів сторонами не оспорюється. Отримавши кредитні кошти відповідач належним чином не виконав свої зобов'язання за договором, допустив прострочення визначених платежів, внаслідок чого у нього станом на 31.05.2016 року виникла заборгованість по договору, яка складається із заборгованості: по кредиту 3316,10 грн.; по відсоткам за користування кредитом 23782,70 грн.; по комісії 3049,26 грн. Крім того, позивачем за умовами кредитного договору відповідачу нараховані: штраф (фіксована частина) 500 грн.; штраф (процентна складова) 1507.40 грн. Таким чином, на підставі ст. ст. 526, 527, 530, 549-551, 612, 625 ч. 1, 1050, 1054 ЦК України позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором з урахуванням штрафних санкцій в загальній сумі 32155,46 грн., а також судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

06.07.2016 року ПАТ КБ Приватбанк звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 16.02.2009 року він уклав з відповідачем кредитний договір, за яким видав останньому кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на невиконання зобов'язань по договору з боку відповідача позивач просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 31.05.2016 року по кредиту, процентам за користування ним, комісії, а також штрафні санкції в загальній сумі 18148,89 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився. Подав письмову заяву про підтримання позову з клопотанням розглянути справу за його відсутності, в т.ч. в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не зявився без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подав. У звязку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі суд дійшов наступного. 16.02.2009 року сторони уклали договір, за яким позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 1900,00 грн. зі сплатою 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, обслуговування якої здійснюється за тарифами і правилами банку. Факт виконання позивачем умов договору в частині надання відповідачу кредитних коштів сторонами не оспорюється. Отримавши кредитні кошти відповідач належним чином не виконав свої зобов'язання за договором, допустив прострочення визначених платежів, внаслідок чого у нього станом на 31.05.2016 року виникла заборгованість по договору, яка складається із заборгованості: по кредиту 1483,93 грн.; по відсоткам за користування кредитом 12324,54 грн.; по комісії 3000,00 грн. Крім того, позивачем за умовами кредитного договору відповідачу нараховані: штраф (фіксована частина) 500 грн.; штраф (процентна складова) 840,42 грн. Таким чином, на підставі ст. ст. 526, 527, 530, 549-551, 612, 625 ч. 1, 1050, 1054 ЦК України позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором разом зі штрафними санкціями в загальній сумі 18148,89 грн., а також судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

06.07.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що шлюб був зареєстрований\~між ними 18.11.2008 року. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Свої\~\~вимоги\~\~обґрунтовує тим, що вони з відповідачем виявилися різними за характером людьми, через що постійно виникали сварки та непорозуміння. На підставі цього між ними відсутні нормальні відносини, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Відповідач [PERSON]. своєї згоди на розірвання шлюбу в органах РАЦС не дає, що змусило його звернутися до суду з даним позовом. Посилаючись на вищевикладене, позивач просив розірвати між ними шлюб. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні підтримав, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини справи, просив суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши письмові докази по даній справі, суд\~\~встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.11.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 285 (а.с. 3). Сторони мають неповнолітніх дітей не мають. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. За таких підстав суд вважає, позивач має право на пред'явлення позову відповідно до положень ч. 4 ст. 110 СК України і даний позов має бути задоволений\~згідно вимог ст. ст.105,110,112 Сімейного кодексу\~\~\~України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

06.07.2016 року позивач [PERSON] звернулась до Дзержинського райсуду м. Харкова з позовом до відповідача [PERSON] «Про розірвання шлюбу», посилаючись на те, що з 21.07.1990 року вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого спільних ні майна ні дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя та обовязки, несумісність характерів. На протязі останніх 15 року вони не підтримують звязку, не спілкуються та не ведуть спільне господарство. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позов підтримала та не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні з та матеріалів справи вбачається те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21.07.1990 року, вчинений Дзержинським відділом РАЦС, актовий запис № 732. Від вказаного шлюбу сторони спільних дітей не мають. Згідно ч.2\~ст.104 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до приписів ст.112 СК України, при розгляді справ про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя неможливе. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, на протязі тривалого часу сторони разом не мешкають, почуття любові, поваги та взаєморозуміння між подружжям втрачені, тому примирення сторін неможливе, так як останні посилаються на неможливість поновлення шлюбних відносин. Сторони майнового спору не мають, діти мешкають разом з матірю, питанням матеріального утримання дитини вирішено в добровільному порядку. Згідно ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Таким чином, оцінюючи наведені докази, суд приходить до висновку про можливість розірвати шлюб між сторонами. На підставі викладеного, ст. 104, 105, 110-114 СК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

06.07.2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про\~\~розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона з 04.10.2003 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання у шлюбі мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини у сторін припинилися, через втрачене взаєморозуміння, у родині виникають постійно конфлікти, сварки, тривалий час вони проживають окремо, спільного побуту не ведуть, тому позивач вважає, що сім'я з відповідачем розпалась остаточно, і не може бути відновлена, та просить суд розірвати шлюб. У судове засідання сторони не з'явились, про день та час розгляду справи були повідомлені ( а.с. 11, 12, 16). Заперечень проти вимог позивача, відповідач не надав ( а.с.). Позивач [PERSON] до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність на позові наполягає, та після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище [PERSON] ( а.с. 17 заява). Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити без участі сторін та без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу (ч.2\~ст. 197 ЦПК України). Судом встановлено,\~\~що\~\~сторони\~\~зареєстрували\~\~шлюб\~04.10.2003 року, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Довгинцівського районного управлння юстиції м. Кривого Дніпропетровської області, зроблено актовий запис № 483 ( а.с. 13 - копія свідоцтва про одруження). В період спільного проживання у шлюбі у них народилась донька: [PERSON], [INFO] ( а.с. 6 копія свідоцтва про народження). Сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, не ведуть спільного побуту, тривалий час проживають окремо, тому шлюб суперечить їх інтересам, інтересам дитини, і його слід розірвати. Відповідно до ст.ст.\~105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, він приймає рішення про його розірвання. Згідно\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач просила залишити їй шлюбне прізвище [PERSON], суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище [PERSON]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved