Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

06.10.2017 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що відповідач користується його послугами щодо постачання електроенергії в будинку [ADDRESS] 11 листопада 2016 року при перевірці представниками позивача виконання вимог Закону України «Про електроенергетику» від 16.10.1997 року (далі Закон), за місцем проживання відповідача було виявлено порушення ним ст.ст.26,27 Закону та п.п. 42,48 ПКЕЕН, що виразилось у самовільному підключенню електроустановок, токоприймачив до електричної мережі енергопостачальника, з порушенням схеми обліку. На підставі п.53 ПКЕЕ виявлене порушення було зафіксовано в акті про порушення ПКЕЕН № 210205 від 11.11.2016 року та нараховано суму спричиненої шкоди у сумі 8388,48 грн., яку просить стягнути з відповідача. Крім того просить стягнути сплачений за звернення до суду судовий збір у розмірі 1600 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, на заявлених вимогах наполягав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про час та дату судового розгляду була повідомлена належним чином; надала письмове клопотання про розгляд справи у її відсутність, а також - письмові пояснення, згідно яких зазначила, що з 2015р. у вказаному будинку не проживає; у будинку мешкає інша людина, якій вона продала будинок за 6,5 тисяч гривень, однак без офіційного оформлення договору купівлі-продажу. Позов вважає не обґрунтованим, просить залишити позов без задоволення, оскільки вона безпосередньо у будинку [ADDRESS] не мешкає, електроенергією не користується. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Ст.11 ЦК України передбачає, що цивільні права та зобов'язання виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язання - правовідносини, в яких одна сторона повинна виконати на користь іншої сторони певні дії, а друга сторона має право вимагати виконання цього зобов'язання, зокрема, відповідно до ст. 714 ЦК України: за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні ( споживачеві) енергетичні та інші ресурси, а споживач зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів тощо. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору й вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. ст. 26, 27 Закону України „Про електроенергетику , п. 42,48 Правил користування електроенергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357, споживач несе відповідальність за порушення Правил користування електричною енергією. На підставі ст.ст. 610, 611 ЦК України при порушенні зобов'язання наступають правові наслідки, передбачені законом або договором, зокрема, відшкодування збитків тощо. Пунктами 48, 53Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357(далі - Правила), передбачено, що споживач несе відповідальність згідно із законодавством за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку, а також за пошкодження приладу обліку. У разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, зокрема фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. На підставі акту енергопостачальник має право відключити споживача від електропостачання (у випадках, передбачених п. 35 цих Правил), а також визначити величину збитків, завданих йому протиправними діями споживача. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] згідно відповіді виконавчого комітету Андріївської посилкової ради Волноваського району Донецької області від 13.11.2017 року за № 02-11-18, з 10.02.2015 року зареєстрована за іншою адресою, ніж та що зазначена в позовній заяві та акті виявлення порушень правил користування електроенергією, а саме: [ADDRESS], однак як вбачається з матеріалів справи на час виявлення порушення правил користування електроенергією, 11.11.2016 року та складання відповідного акту відповідачка є власницею будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. З пояснень відповідачки вбачається, що з 2015р. у даному будинку проживає інша людина, а саме - [PERSON], якій відповідачка [PERSON] продала вказаний будинок за 6 500 гривень та саме яка й зазначена в акті про порушення ПКЕЕН № 210205 від 11.11.2016 року як споживач наданих послуг. При цьому, [PERSON] пояснила, що договір купівлі-продажу з [PERSON], тобто з особою, якій продала будинок, не укладала та на даний момент саме вона ( [PERSON]) досі залишається власницею будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Працівниками позивача за фактом виявлених у відповідача порушень п. п. 42, 48 ПКЕЕН, що виразилося у самовільному підключенні електроустановок до електромережі електропостачальника, з порушенням схеми обліку електричної енергії, складено акт № 210205 від 11.11.2016 року, на підставі якого було нараховано суму об'єму та вартості електричної енергії, не врахованої внаслідок порушення Правил користування електроенергією, в розмірі 8388,48 грн., яку необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. Згідно рішення судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 04.06.2008р. підключення електроенергії за заявою наймача (власника квартири) і відкриття особового рахунку слід вважати фактичним укладенням договору, на умова, передбачених Законом України « Про електроенергетику» та Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 1999р. № 1357. Позаобліково спожита електрична енергія - це збитки енергопостачальника, завдані внаслідок вчинення правопорушень споживачем у сфері електроенергетики. Для нарахування споживачу вартості електроенергії визначальним є факт порушення ним правил. Якщо особу порушника встановити неможливо, відповідає власник майна або особа , яка має інші речові права щодо цього майна. Пояснення відповідача по справі [PERSON] з приводу того, що акт про порушення було підписано іншою особою, а саме - [PERSON], яка мешкає у вказаному будинку, суд сприймає критично, оскільки згідно ПКЕЕН, акт має право підписувати споживач, на якого відкрито особовий рахунок. У разі його відсутності, акт може підписати інша повнолітня особа, яка проживає за зазначеною адресою і користується електричною енергією через той же прилад обліку, що й особа, на яку відкрито особовий рахунок. Таким чином, факт підписання акту про порушення іншою особою не спростовує відповідальності [PERSON] за вказане порушення як власниці житла. Дана позиція суду цілком відповідає постанові Верховного Суду України від 08.05.2014р. по цивільній справ № 910/4804/13, згідно якої « у вирішенні спорів про стягнення вартості електричної енергії, спожитої внаслідок самовільного підключення до об'єктів електроенергетики, та визначенні особи, яка є споживачем та належним відповідачем у спорі, судам слід виходити з приписів положень ст.. 319, 322 ЦК України, та врахувати, що відповідальність щодо належного утримання майна несе власник цього майна. За таких обставин позов підлягає задоволенню. На підставі ч.1, п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сума судового збору в розмірі 1600 гривень 00 копійок. На підставі ст. 526 ЦК України, ст. ст. 26, 27 Закону України „ Про електроенергетику , п. 42,48 Правил користування електроенергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357,

Outcome: approved