Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

07.09.2015 року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між сторонами та стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1000,00 грн. щомісячно та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 20.02.2009 року був зареєстрований шлюб між сторонами. [INFO] у них народилась донька - [PERSON] Шлюбні стосунки були припинені з лютого 2012 року у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння та різними поглядами на життя. Таким чином фактично родина розпалась, а шлюб існує формально. Відповідач не має постійного місця роботи та постійного доходу, тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, яка є справедливою сумою для повноцінного життя та виховання спільної дитини. В судове засідання позивач не з`явилась, повідомлена належним чином про день, час та місце слухання справи, надала до суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про день, час та місце слухання справи, надав до суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, позов визнав в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Сторони зареєстрували шлюб 20.02.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 20.02.2009 року. (а.с. 5). Від шлюбу у подружжя народилась донька [PERSON], [INFO], батьком якої відповідно до свідоцтва про народження є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 08.04.2009 року. (а.с. 6). Дитина проживає разом з позивачкою, що сторонами не оспорюється. У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1, 2 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Статтею 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що відповідач визнав позов повністю. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, сторони розуміють наслідки відповідних процесуальних дій, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову та враховує, те, що відповідач є здоровим працездатним чоловіком. За таких обставин, суд задовольняє позовну вимогу про стягнення аліментів та стягує з відповідача на утримання [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1000, 00 грн. щомісячно, але не менше 30% суми прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. У відповідності зі ст.367 п.1 ч.1 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів, у межах суми платежу за один місяць. Судом встановлено, що сторони проживають окремо з лютого 2012 р., спільного господарства не ведуть, бажання зберегти сім'ю у сторін не має. Спір про поділ спільного майна відсутній. Спільне життя з відповідачем не склалося, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, суперечитиме їх інтересам та інтересам дитини. Суд вважає, що в наданні сторонам строку для примирення немає підстав, оскільки встановлено, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу неможливо. Після розірвання шлюбу позивачка бажає змінити прізвище на «[PERSON]». Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, з'ясувавши, фактичні взаємини подружжя, дійсні причини вимог про розірвання шлюбу, встановивши, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, суд вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved