Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~06.03.2018 року позивач [PERSON] опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради в інтересах неповнолітньої [PERSON] звернувся до Корабельного районного суду міста [PERSON] з цивільним позовом до [PERSON], про позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітньої доньки та стягнення аліментів на утримання дитини. \~ \~ \~ \~В обґрунтування заявленого позову позивачем зазначено, що відповідач [PERSON], проживає на території м. Миколаєва, вихованням своєї доньки не займається, фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків. Матеріально не допомагає, стосунків із донькою не підтримує. На даний час [PERSON] ніде не зареєстрований та не має місця постійного проживання. Щодо матері дитини, то рішенням Жовтневого районного суду, справа № 477/1326/17 від 13.10.2017 року, її [PERSON], [INFO], позбавлено батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Неповнолітня [PERSON], [INFO], перебуває на профілактичному обліку в службі у справах дітей Вітовської районної державної адміністрації Миколаївської області. З 04.01.2017 року, згідно рішення виконкому Прибузької сільської ради Вітовського району Миколаївської області дитина відібрана від батьків та тимчасово влаштована в сім'ю [PERSON], мешканки [INFO]. 09.02.2017 року громадянин [PERSON], з'явився до служби у справах дітей адміністрації Корабельного району Миколаївської міської ради та повідомив, що на даний час він проживає у свого товариша за адресою: м. Миколаїв, пр. Миру, 4-а, та згоден з позбавленням його батьківських прав. Забрати свою доньку на виховання та утримання [PERSON] не має можливості. Враховуючи вищезазначене, [PERSON] опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради вважає, що позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO] по відношенню до його неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] є доцільним та буде відповідати інтересам дитини, а також просить стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частки від усіх видів доходів на користь опікуна. \~ \~ \~ \~В судове засідання сторони не з'явилися. \~ \~ \~ \~Представник позивача - [PERSON] опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради, надала до суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просив суд про задоволення позову враховуючи інтереси дитини. \~ \~ \~ \~Відповідач повідомлений своєчасно та належним чином в судове засідання не з'явився, заперечень проти задоволення позову до суду не надав. Про причини неявки суд не повідомив. \~ \~ \~ \~Представник третьої особи - Служби у справах дітей адміністрації Корабельного району Миколаївської міської ради, надала до суду заяву з проханням слухати справу у її відсутність. \~ \~ \~ \~ Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, взявши до уваги заяви сторін по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідач по справі [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], та ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків. На даний час він ніде не зареєстрований та не має місця постійного проживання. Мати дитини [PERSON], позбавлена батьківських прав рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 13.10.2017 року, справа № 477/1326/17. Неповнолітня [PERSON], [INFO], перебуває на профілактичному обліку в службі у справах дітей Вітовської районної державної адміністрації Миколаївської області. З 04.01.2017 року, згідно рішення виконкому Прибузької сільської ради Вітовського району Миколаївської області дитина відібрана від батьків та тимчасово влаштована в сім'ю [PERSON], мешканки [INFO]. \~ \~ \~ \~За інформацією Прибузької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Галицинівської сільської ради Миколаївської області, батько не приділяє уваги вихованню доньки, не цікавиться її навчанням, нехтує своїми батьківськими обов'язками, школу не відвідує. Згідно довідки комунальної установи Вітовський районний медичний центр первинної медико санітарної допомоги від 01.02.2018 року, лікуванням неповнолітньої [PERSON] займається лише громадянка [PERSON]. Судом також встановлено, що з метою збереження родинних стосунків між батьком та донькою, спеціалістами служби у справах дітей адміністрації Корабельного району та Корабельного відділу поліції неодноразово відвідувалась відома адреса тимчасового проживання [PERSON]: м. Миколаїв, вул. Космонавта Волкова, 158. Однак, зі слів сусідів, стало відомо, що зазначенй громадянин за цією адресою не проживає. 09.02.2017 року громадянин [PERSON] з'явився до служби у справах дітей адміністрації Корабельного району Миколаївської міської ради та повідомив, що на даний час, він проживає у свого товариша за адресою: м. Миколаїв, пр. Миру, 4-а, та згоден з позбавленням його батьківських прав. Забрати свою доньку на виховання та утримання [PERSON] не має можливості. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення [PERSON] від виховання та утримання своєї дитини. На підставі Висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 27.02.2018 року за № 416/02.02.01-22/22/14/18, вбачається доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини. \~ \~ \~ \~ Таким чином, своїми діями, відповідач порушує свої зобовязання закріплені в статті 51 Конституції України, а саме щодо того, що батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Аналогічне твердження закріплене і в ст. 180 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 11 цього ж Закону закріплено, що сімя є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сімї разом з батьками або в сімї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. В статті 12 цього Закону вказано, що виховання в сімї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до статті 15 цього ж Закону дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобовязані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею. При розгляді даної цивільної справи достовірно було встановленою, що відповідач свідомо не виконує своїх обовязків по вихованню дитини. Згідно ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати, виховувати, піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, здобуття нею повної загальної середньої освіти. Статтею 164 Сімейного кодексу України встановлено підстави позбавлення батьківських прав, а саме п. 2 ч. 1 - ухилення від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Необхідно зазначити, що ухилення від виконання юридичного обовязку виконання батьківських обовязків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. З вимог ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України та ч. 3 ст. 12 Закону України Про охорону дитинства, вбачається, що особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку по утриманню дитини. При задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, то за встановлених в ході судового розгляду обставин, а саме ухилення відповідача від виконання обовязків щодо матеріального утримання дитини, та враховуючи положення ст.ст. 180,181,182 Сімейного кодексу України, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання [PERSON], [INFO] до її повноліття. Виходячи з вищевикладеного та діючи виключно в інтересах дитини, суд вважає за доцільне задовольнити позов [PERSON] опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради і позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON], та стягувати з нього аліменти на утримання дитини до її повноліття. Вказані обставини об'єктивно підтверджуються перевіреними судом матеріалами справи. Суд розяснює відповідачу, що відповідно до ст. 168 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. На підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved