Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

05.12.2018 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати зареєстрований з відповідачем шлюб. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 2 лютого 2017 року вони з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Куликівського районного управління юстиції у Чернігівській області за актовим записом № 4. У шлюбі, [INFO], у них народилася дочка [PERSON]. Шлюбне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння та різних поглядів на сімейне життя та обов'язки з ведення спільного господарства. Шлюбні стосунки фактично припинені з 29 листопада 2018 року. З вини обох сторін подальше спільне проживання та збереження сім'ї стали неможливими, оскільки у них постійно виникають сварки через різні погляди на життя. Позасудове врегулювання спору неможливе у зв'язку з наявністю у них неповнолітньої дитини. В наданні терміну для примирення необхідності не вбачає. Після отримання повідомлення про реєстрацію місця проживання відповідача, ухвалою судді від 12.12.2018 заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі з призначенням підготовчого судового засідання на 09.01.2019. В судовому засіданні позивач присутнім не був, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про проведення судового засідання за його відсутності, з повідомленням, що позов підтримує. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, в судовому засіданні також присутньою не була. Надала до суду заяву про проведення судового засідання без її присутності з повідомленням про визнання позову та надання згоди на розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, враховуючи підтримання позову позивачем, заяву відповідача про визнання позову, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити. Відповідно до ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до вимог ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно з ч. 3 ч. 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 02 лютого 2017 року Куликівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 02.02.2017 (а.с. 8). Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Приймаючи до уваги обставини життя подружжя, відсутність згоди позивача на примирення та згоду відповідача на розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що шлюб на підставі ст.112 Сімейного кодексу України належить розірвати, оскільки шлюбні стосунки фактично припинились і перебування сторін у шлюбі носить формальний характер, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та їх неповнолітній дитині, що мають істотне значення. У зв'язку із визнанням позову відповідачем та відповідно до ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову.

Outcome: approved