Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

05 серпня 2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитною лінією, посилаючись на те, що 03 грудня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») та [PERSON] шляхом акцептування банком, пропозиції клієнта, уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви № 001-03486-031212. За умовами якої позивач відкриває відповідачеві картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні зі встановленим кредитом 15000 грн. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання, натомість відповідач в свою чергу скористався кредитною лінією, але станом на 19.05.2014 року не виконує належним чином зобов'язання за договором, в результаті чого утворилась прострочена заборгованість в сумі 23373,50 грн. Позивач просить стягнути з відповідача на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість по кредитній лінії на загальну суму 23373,50 грн., також стягнути на користь «Дельта Банк» судовий збір у розмірі 243,60 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В матеріалах справи міститься заява з проханням розглядати справу без його присутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності із вказаними вище обставинами дає суду підстави для застосування положень ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03 грудня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») та [PERSON] шляхом акцептування банком, пропозиції клієнта, уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви № 001-03486-031212. За умовами якої позивач відкриває відповідачеві картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні зі встановленим кредитом 15000 грн. (а.с. 3). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором, станом на 19.05.2014 року заборгованість [PERSON] складає 23373,50 грн., що складається з 8223,50 грн. - тіло кредиту, 6750 грн. - прострочене тіло кредиту, 8400 - заборгованість по комісіям (а.с. 8). У відповідності до пункту 2.5 ч. 3 договору, відповідач до підписання пропозиції був ознайомлений в письмові формі з інформацією про умови кредитування рахунку та орієнтовну вартість кредиту (а.с. 3). Суд вважає, що відповідачем належним чином не виконувалися умови вказаного договору: несвоєчасно та не в повному обсязі здійснювались зарахування коштів на погашення заборгованості по відсоткам, що дає позивачу право вимагати дострокового повернення в повному обсязі коштів, та виконання всіх інших зобов'язань за цим договором. Дані правовідносини регулюються Цивільним кодексом України. В силу ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися потрібним чином згідно з умовами договору та вимогами цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - за звичаями ділового обороту або інших вимог, які звичайно пред'являються. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається в письмовій формі. Враховуючи вище викладене, а також приймаючи до уваги, що відповідач в порушення умов кредитного договору свої зобов'язання по поверненню кредитних коштів та сплати відсотків за користування ними не виконав, у зв'язку з чим у Банка виникло право вимагати повернення кредиту та стягнення заборгованості у примусовому порядку, з урахуванням викладеного суд вважає звернення позивача з позовом до відповідача про стягнення заборгованості та судових витрат цілком обґрунтованим, та таким що відповідає характеру та змісту цивільно-правових відносин. Крім того, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути сплачений судовий збір на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved