Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

06 вересня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про надання дозволу на виїзд за кордон їх неповнолітньої дитини [PERSON] без згоди та супроводу батька. Зазначає, що 07.07.2014 р. між нею та [PERSON] було розірвано шлюб згідно рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області. Від цього шлюбу у них є син [PERSON], [INFO]. Син проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Вона має намір забезпечити повноцінний відпочинок сину [PERSON] в країнах ближнього та дальнього зарубіжжя, за для підвищення рівня світогляду дитини, покращення стану його здоров?я, фізичного, духовного та морального розвитку, що є забезпеченням інтересів дитини в межах здійснення батьківських прав та обов'язків. Вона неодноразово зверталась до відповідача в усній формі з проханням надати дозвіл на виїзд сина за кордон, однак її прохання залишалися без відповіді. Саме така ситуація і стала підставою для звернення до суду із вказаним позовом. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала повністю, підтвердила викладені в позовній заяві обставини та просила суд задовольнити позов, оскільки відповідач добровільно не надає дозволу синові на виїзд за кордон для тимчасового перебування з матір'ю. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти того, щоб син виїжджав за кордон для відпочинку та оздоровлення, однак при умові, що позивачка [PERSON] буде повідомляти його куди від'їжджає син. Суд, заслухавши пояснення позивача і відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON]є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] виданого 12.05.2006 р. Торговицькою сільською радою Новоархангельського р-ну Кіровоградської обл. та рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області про розірвання шлюбу між сторонами від 07 липня 2014 року. Згідно довідки про склад сім'ї № 499 від 05.07.2016 р. та довідки № 498 від 05.07.2016 р. виданих Тернівською сільською радою Новоархангельського р-ну Кіровоградської обл. до складу сім'ї [PERSON] входить син [PERSON], який проживає разом з матір'ю. Питання про порядок надання дозволу на виїзд дитини за кордон Сімейним кодексом України не врегульоване. Відповідно до ст. 8 СК України, якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім'ї та родичами не врегульовано цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами Цивільного кодексу України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин. Особисте немайнове право - право на свободу пересування фізичної особи, закріплене у ст. 313 ЦК України. Фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років, має право пересуватися по території України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Конвенцією ООН про права дитини від 20.11.1989 передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом (частини 1, 2 статті 3 Конвенції). Згідно з Принципом 2 Декларації прав дитини від 20.11.1959 дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному розумінні здоровим та нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності. Статтею 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України. Згідно із ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 № 3857-ХІІ за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Питання виховання дитини за вимогами ст. 157 СК України вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Тобто батьки зобов'язані брати участь у вихованні своєї дитини, яке зводиться не тільки до особистих побачень із дитиною, але й до забезпечення всебічного розвитку власної дитини, закладення основ здоров'я, нормального відношення дитини до основних життєвих засад, розвитку інтелектуальних, творчих здібностей тощо. Підпунктом 2 пункту 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2010 р. № 724) передбачено, що виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється в разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Документом на право перетинання дитиною державного кордону є проїзний документ дитини. Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску; без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків: у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій: рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків; Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі осіб, які уповноважені обома батьками, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою обох батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі. Аналізуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги щодо надання дозволу на виїзд дитини за кордон без дозволу батька обґрунтовані та підлягають до задоволення. Судом достеменно встановлено, що дитина постійно проживає разом з матір'ю, відповідач проживає окремо, мати дитини піклується про її фізичний і духовний розвиток, забезпечує дитину усім необхідним. Таким чином, суд вважає тимчасовий виїзд дитини разом з матір'ю за межі України за кордон є доцільним для розвитку дитини і повністю відповідає її інтересам.

Outcome: approved