Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

05.12.2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною. Просить суд ухвалити рішення, яким зобов'язати [PERSON] не чинити йому перешкод у спілкуванні з сином [PERSON], [INFO]. Визначити способи його участі у вихованні [PERSON], [INFO] та спілкуванні з ним шляхом встановлення наступного графіка зустрічей: кожна п'ятниця місяця з 17 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв.; перша і третя субота місяця з 10 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв.; друга і четверта неділя місяця з 10 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. Крім того, просить стягнути з відповідача в його користь понесені ним судові витрати по справі. Ухвалою суду від 22.02.2018 року по даній справі в якості третьої особи без самостійних вимог було залучено Службу в справах дітей Надвірнянської районної державної адміністрації Івано-Франківської області. В судовому засіданні представники позивача - [PERSON] та [PERSON], позовні вимоги підтримали з підстав, наведених в позовній заяві та просили їх задоволити. Представник відповідача - [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, пояснив суду, що батько бачиться з дитиною згідно графіка, встановленого розпорядженням Надвірнянської РДА і жодних перешкод щодо спілкування з дитиною у позивача немає. Зазначив, що останній перебував за кордоном і тому не бачився з дитиною. Представник служби у справах дітей Надвірнянської РДА - Сметанюк М.М. пояснила суду, що відповідно до СК України, батьки мають рівні права. Мати не повинна чинити перешкод у спілкуванні батька з дитиною. Крім того зазначила, що згідно розпорядження Надвірнянської районної державної адміністрації від 26.09.2016 року, було визначено участь батька у вихованні сина [PERSON] шляхом встановлення графіка побачень, а також зобов'язано [PERSON] та інших осіб, з якими проживає [PERSON], не чинити перешкоди у спілкуванні батька з дитиною. Вислухавши пояснення представників позивача, представника відповідача та представника служби у справах дітей Надвірнянської РДА, дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з'ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що 29.09.2010 року позивач зареєстрував шлюб з відповідачем по справі [PERSON] у Фитьківській сільській раді Надвірнянського району, Івано-Франківської області, про що було зроблено актовий запис №7. За час спільного проживання в них народився син [PERSON], [INFO], уродженець міста Надвірна Івано-Франківської області, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини, долученою до матеріалів справи (а.с.6). Оскільки сімейні відносини між позивачем та відповідачем не склались, згідно рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 06.09.2016 року шлюб між ними було розірвано, відповідачу залишено прізвище [PERSON], а також залишено проживати разом із матір'ю, [PERSON] неповнолітнього сина [PERSON]. Згідно рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 07.08.2017 року, з позивача в користь відповідача ухвалено стягувати аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 900 грн. (а.с.8). Свої батьківські обов'язки щодо утримання сина позивач виконує, про що свідчать квитанції про відправлені ним поштові перекази грошових коштів в рахунок аліментів на ім'я відповідача, копії яких долучені до матеріалів справи (а.с.9). Сімейних відносин сторони не підтримують з листопада 2015 року, однак як зазначила представник позивача - [PERSON], позивач регулярно відвідував сина [PERSON] та брав безпосередню участь у вихованні дитини. Коли розпочалось судове слухання цивільної справи про розірвання шлюбу, що був укладений між позивачем та відповідачем, остання почала перешкоджати йому бачитись з сином, не пускала до житлового будинку, не давала поговорити з сином по телефону. У зв'язку із чим, він на початку вересня 2016 року звернувся в Надвірнянську районну державну адміністрацію, як до органу опіки та піклування, із заявою про встановлення графіку побачень із сином [PERSON]. 26.09.2016 року Надвірнянською районною державною адміністрацією, на підставі рішення комісії з питань захисту прав людини райдержадміністрації від 08.09.2016 року, було видано розпорядження № 231 «Про визначення участі [PERSON] у вихованні малолітнього сина [PERSON] Згідно пункту першого розпорядження, позивачу було визначено участь у вихованні сина [PERSON] шляхом встановлення побачень, а саме: - кожна п'ятниця місяця з 17.00 год. до 20.00 год; - перша і третя субота місяця з 10.00 год. до 18.00 год; - друга і четверта неділя місяця з 10.00 год. до 18.00 год. Згідно пункту другого розпорядження РДА, [PERSON] та інших осіб, з якими проживає син [PERSON], зобов'язано не чинити перешкоди у спілкуванні батька з дитиною. Тривалий час відповідач виконувала розпорядження №231 Надвірнянської РДА і позивач мав змогу спілкуватись з дитиною та брати участь у вихованні. З вересня 2017 року [PERSON] почав навчатись в першому класі Фитьківської загальноосвітньої школи І-Ш ступенів. І з цього часу [PERSON] не дозволяє позивачу бачитись із сином у відведені дні та години розпорядженням РДА. Представник позивача ствердила, що її син розуміє свій батьківський обов'язок приймати участь у вихованні дитини, однак зважаючи на поведінку відповідача, він позбавлений можливості бачитися з сином та брати участь у його вихованні. Оскільки [PERSON] навчається в школі, батько може з ним зустрітись тільки в дні навчання на перервах між уроками. Тому один або два рази в тиждень він відвідує сина в школі. Однак вважає, що така участь у вихованні сина є недостатньо, що порушує права позивача як батька так і права дитини, у зв'язку із чим її син змушений звертатись до суду. В силу ч.1 ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст.157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно до ст.159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що 26.09.2016 року Надвірнянською районною державною адміністрацією, на підставі рішення комісії з питань захисту прав людини райдержадміністрації від 08.09.2016 року, було видано розпорядження № 231 «Про визначення участі [PERSON] у вихованні малолітнього сина [PERSON] Згідно пункту першого розпорядження, позивачу було визначено участь у вихованні сина [PERSON] шляхом встановлення побачень, а саме: - кожна п'ятниця місяця з 17.00 год. до 20.00 год; - перша і третя субота місяця з 10.00 год. до 18.00 год; - друга і четверта неділя місяця з 10.00 год. до 18.00 год. Крім того, згідно пункту другого розпорядження РДА, [PERSON] та інших осіб, з якими проживає син [PERSON], зобов'язано не чинити перешкоди у спілкуванні батька з дитиною (а.с.10). Таким чином, враховуючи те, що для забезпечення інтересів дитини, з метою створення умов для виконання батьком, який проживає окремо, обов'язку по вихованню сина та здійснення його права на особисте спілкування з ним, необхідно визначити спосіб участі позивача [PERSON] у вихованні сина, беручи при цьому до уваги розпорядження Надвірнянської районної державної адміністрації за №231 від 26.09.2016 року. Це не суперечить інтересам дитини, не перешкоджає її нормальному розвитку і відповідає обсягу обов'язків та прав батька щодо дитини. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], третя особа без самостійних вимог - Служба в справах дітей Надвірнянської районної державної адміністрації Івано-Франківської області про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною підлягають до задоволення. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача в користь позивача слід стягнути судові витрати по справі, зокрема 640 грн. 00 коп. сплаченого судового збору. На підставі наведенного,

Outcome: approved