Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

05 березня 2014 року представник позивача звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з позовом до відповідача про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, посилаючись на наступне. 13 березня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Родовід Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний Договір № Д006/АК-033.08.2. 17 червня 2009 року назву позивача офіційно було змінено з ВАТ «Родовід Банк» на Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк». Відповідно до умов кредитного договору Банк взяв на себе зобов’язання відкрити відповідачу кредит в доларах США на купівлю автомобіля, на загальну суму 9 673,26 долара США. Кредит в сумі 9 673,26 доларів США був наданий відповідачу [PERSON] у відповідності з положеннями пункту 1.4. кредитного договору, під обов’язок сплати Банку:9 % річних за користування грошовими коштами та згідно з додатковою угодою від 25 листопада 2010 року було переведено відновлювальну лінію, що була відкрита позичальнику на не відновлювальну кредитну лінію. Відповідно до п. п. 3.1. - 3.3.1. кредитного договору боржник взяв на себе обов’язок: починаючи з місяця, наступного за звітним, щомісяця до 10-го числа кожного календарного місяця, частково погашати заборгованість за кредитом, згідно з додатком № 1 до кредитного договору, на рахунок, вказаний у пункті 1.3. кредитного договору, шляхом внесення готівкою чи перерахування зі свого поточного рахунку. Повернути одержаний кредит згідно з умовами кредитного договору відповідач зобов'язався 13 березня 2015 року; сплачувати [PERSON] нараховані проценти за користування кредитом щомісяця до 10-го числа кожного календарного місяця, наступного за звітним, а також 13 березня 2015 року; щомісяця, до 10 числа включно, сплачувати [PERSON] плату за проведення розрахунків згідно пункту 1.5.1. кредитного договору. Всупереч умовам Кредитного договору, зокрема, якими передбачається зобов’язання відповідача щомісячно сплачувати грошові кошти в рахунок повернення суми наданого кредиту та сплати процентів, відповідач неодноразово порушував зазначені умови кредитного договору, внаслідок чого утворилась заборгованість. Згідно до п. 5.2. кредитного договору банку надано право у разі недотримання позичальником умов кредитного договору, вимагати його дострокового припинення, повернення одержаної суми кредиту, сплати нарахованих за ним процентів, а також відшкодування збитків, заподіяних банку внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником умов кредитного договору. Скориставшись своїм правом, банк надіслав на адресу відповідача вимогу щодо дострокового виконання зобов’язання за кредитним договором протягом семиденного терміну з дати отримання вимоги, однак до теперішнього часу відповідач зобов’язання не виконав. Пунктом 3.9. кредитного договору передбачено за порушення строків повернення кредиту чи сплати процентів за користування кредитом зобов'язання відповідача сплачувати банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 1,6 % відсотків від суми простроченої заборгованості. Таким чином, загальний розмір грошових вимог банку, які виникли на підставі Кредитного договору (сума кредиту, проценти, комісії, пені та відповідальність за порушення грошового зобов’язання) станом на 14 лютого 2014 року складає 10 772,41 доларів США та 1 121 259,09 гривень. На підставі викладеного представник позивача просив суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором № Д006/АК-033.08.2 від 13 березня 2008 року в розмірі 10 772,41 доларів США та 1 121 259,09 гривень, а також стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору в розмірі 3 654,00 гривні. Представник позивача, [PERSON] діюча на підставі довіреності, у судове засідання не з’явилась, від неї на адресу суду надійшла заява з проханям слухати справу за її відсутності, при цьому задовольнивши позовні вимоги в повному обсязі. Також представником позивача було надано розрахунок пені за кредитним договором № Д006/АК-033.08.2 від 13 березня 2008 року за період з 15.02.2013 року по 14.02.2014 року. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з’явився від нього на адресу суду надійшла заява з проханням слухати справу за його відсутності. Позовні вимоги визнав частково, просив суд застосувати строк позовної давності до вимог про стягнення пені. Дослідивши письмові матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку, що виникає з підстав, встановлених ст. 11 ЦК. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як вбачається зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ст. 526 ЦК одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 536 ЦК за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У відповідності до положень ст. 1049 ЦК позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 610 ЦК порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 612 ЦК боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 549 ЦК неустойкою визнається визначена законом або договором грошова сума, яку боржник повинен сплатити кредиторові в разі невиконання або неналежного виконання. На підставі ч. 1 ст. 1050 ЦК, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК. Частиною 2 статті 625 ЦК передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом Обставини, викладені представниками позивача, ПАТ «Родовід Банк», в позовній заяві до суду, знайшли своє підтвердження при розгляді вказаної справи у судовому засіданні на підставі вивчених письмових доказів. Факт укладення договору від 13 березня 2008 року № Д006/АК-033.08.2 між ВАТ «Родовід Банк» та [PERSON] підтверджується копією кредитного договору, за яким відповідачу були надані кошти за відкритою кредитною лінією на суму 9 673,26 долара США на придбання автомобіля ЗАЗ модель TF699P LANOS терміном повернення до 13 березня 2015 року з розрахунку 9% річних (додатковою угодою №1 від 25 листопада 2010 року, укладену між сторонами, було змінено кредитну лінію з відновлюваної на не відновлювальну) із сплатою щомісячної плати за проведення розрахунків зі списання та зарахування коштів за позичковим рахунком та рахунком для нарахування процентів в розмірі 0,2 % від суми виданого кредиту. Відповідно до п. п. 3.1. - 3.3.1 вказаного кредитного договору боржник взяв на себе обов’язок, починаючи з місяця, наступного за звітним, щомісяця до 10-го числа кожного календарного місяця, частково погашати заборгованість за кредитом згідно з додатком № 1 до кредитного договору, на рахунок, вказаний у пункті 1.3. кредитного договору, шляхом внесення готівкою чи перерахування зі свого поточного рахунку, вказаний у пункті 1.3. кредитного договору, шляхом внесення готівкою чи перерахування зі свого поточного рахунку, зобов’язався повернути одержаний кредит згідно з умовами кредитного договору, сплатити [PERSON] нараховані проценти за користування кредитом щомісяця до 10 числа кожного календарного місяця, наступного за звітним; зобов’язався щомісяця, до 10-го числа включно, сплачувати [PERSON] плату за проведення розрахунків згідно пункту 1.5.1. кредитного договору (а. с. 5-7, 10). Окрім цього за умовами кредитного договору від 13 березня 2008 року п. 3.9 було передбачено за порушення строків повернення кредиту чи сплати процентів, комісії за користування кредитом зобов'язання відповідача сплачувати банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 1,6 % відсотків від суми простроченої заборгованості. На підставі п. 5.2 вказаного договору від 13 березня 2008 року в разі недотримання умов позичальником кредитного договору, банк має право вимагати його дострокового припинення, повернення одержаної суми кредиту, сплати нарахованих за ним процентів, а також відшкодування збитків, заподіяних банку внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником умов кредитного договору. Факт виконання умов кредитного договору від 13 березня 2008 року банком перед [PERSON] підтверджується копією банківської виписки за кредитним рахунком № 2203900000612.840.08033, останньому було видано 9 673,26 долара США (а.с. 17) Факт наявності заборгованості у [PERSON], як позичальника, у вказаному вище розмірі знайшло своє підтвердження вивченими у судовому засіданні доказами, умовами кредитного договору від 13 березня 2008 року та додатковою угодою на виконання умов вказаного кредитного договору (а.с.43). На підставі свідоцтва про зміну найменування юридичної особи від 17 червня 2009 року назва позивача була змінена на Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» (а. с. 47). 25 жовтня 2013 року на адресу відповідача [PERSON] була надіслана вимога № 30-11-б.б./1546 про дострокове виконання зобов'язання за кредитним договором протягом семиденного терміну з дати отримання вимоги. Однак до теперішнього часу вимога відповідачем [PERSON] не виконана. Загальний розмір заборгованості перед позивачем у відповідача підтверджується наданими представниками банку довідками-розрахунками, з аналізу яких в порушення виконання умов кредитного договору від 13 березня 2008 року (сума кредиту, процентів, комісії, пені та 3% річних) станом на 14 лютого 2013 року відповідач має борг, в зальному розмірі 10 772,41 долара США та 1 121 259,09 гривень, з яких заборгованість за основною сумою кредиту – 7 806,86 доларів США, з яких поточна – 1 508,26 доларів США, прострочена – 6 298,60 доларів США. Заборгованість за процентами за користування кредитними коштами – 2 965,55 доларів США, з яких: прострочена – 2 965,55 доларів США. Заборгованість за комісією за проведення розрахунків зі списання та зарахування коштів за позичковим та рахунком для нарахування відсотків – 3 402,44 гривні, з яких: прострочена – 3 402,44 гривні. Заборгованість за пенею – 1 112 350,97 гривень, з яких: пеня за порушення строків повернення кредиту – 741 228,23 гривень, пеня за порушення строків сплати відсотків – 331 308,99 гривень, пеня за порушення строків сплати комісії [PERSON] – 39 813,75 гривень. Відповідальність за порушення грошового зобов'язання згідно ст. 625 ЦК України становить – 5 505,68 гривень, з яких 3 % річних за прострочення виконання зобов'язань зі своєчасного повернення кредиту – 3 804,80 гривні, 3 % річних за прострочення виконання зобов'язань зі своєчасної сплати нарахованих відсотків – 1 700,88 гривень (а.с. 11-16). Разом із тим, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується спеціальна позовна давність в один рік. Згідно із ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Отже, враховуючи заявлене відповідачем клопотання про застосування строків позовної давності, в сенсі ч. 4 ст. 267 ЦК України суд приходить до висновку про обґрунтованість вимоги щодо стягнення нарахованої суми пені лише в межах строку позовної давності, тобто за останній рік, що передував пред’явленню позову, а саме з 15.02.2013 року по 14.02.2014 року. Згідно наданого представником позивача розрахунку пені за кредитним договором № Д006/АК-033.08.2 від 13.03.2008 року, з якого вбачається, що за період 15.02.2013 року по 14.02.2014 року [PERSON] має заборгованість по пені в загальному розмірі 411 339,27 гривень. Підсумовуючи наведене суд, частково задовольняючи позовні вимоги ПАТ «Родовід Банк» за кредитним договором № 006/АК-033.08.2 від 13 березня 2008 року, а саме 10 772,41 долара США, яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 7 806,86 доларів США, прострочена заборгованість за нарахованими процентами в розмірі 2 965,55 доларів США, сплата комісії в розмірі 3 402,44 гривні, пеня за період з 15.02.2013 року по 14.02.2014 року в розмірі 411 339,27 гривень, а також відповідальність за порушення грошового зобов'язання згідно ст. 625 ЦК України становить – 5 505,68 гривень. 006/АК-033.08.2 від 13 березня 2008 року, а саме 10 772,41 долара США, яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 7 806,86 доларів США, прострочена заборгованість за нарахованими процентами в розмірі 2 965,55 доларів США, сплата комісії в розмірі 3 402,44 гривні, пеня за період з 15.02.2013 року по 14.02.2014 року в розмірі 411 339,27 гривень, а також відповідальність за порушення грошового зобов'язання згідно ст. 625 ЦК України становить – 5 505,68 гривень. Відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Згідно копії платіжного доручення від 21 лютого 2014 року представниками банку було сплачено судовий збір у розмірі 3 654,00 гривні за подання до суду вказаного позову (а. с. 3). Таким чином суд вважає за необхідне стягнути на користь банку з відповідача витрати по сплаті останнім судового збору в розмірі 3 654,00 гривні. На підставі ст. ст. 11, 509, 526, 530, 553, 554, 610, 612, 625, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial