Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

05 жовтня 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивував тим, що на підставі кредитного договору №SUB0GА0000000004 від 13 травня 2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 48 849 грн. 00 коп. з кінцевим терміном повернення до 13 травня 2023 року. Відповідач свої зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 18 вересня 2015 року у нього виникла заборгованість у сумі 162 726 грн. 10 коп., яка складається з наступного: 71 359 грн. 29 коп. - заборгованість за кредитом, 43 659 грн. 16 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 9 056 грн. 82 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 30 663 грн. 87 коп. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, а також штрафи, зокрема, 250 грн. - штраф (фіксована частина) та 7 736 грн. 96 коп. - штраф (процентна складова). Посилаючись на те, що [PERSON] у добровільному порядку не вчиняє дій, спрямованих на повернення кредитних коштів, процентів, пені, комісії та штрафів, ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з даним позовом. У судове засідання представник позивача не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує (а. с. 28). Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явився без повідомлення причин, хоча належним чином був сповіщений про час, день і місце розгляду справи (а. с. 27). Статтею 224 ЦПК України визначено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивач проти заочного вирішення справи не заперечує, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. У зв'язку з неявкою сторін, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозв'язку, суд приходить до наступних висновків. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості (ст. 627 ЦК України). У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1046, ч. 1 ст. 1048 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позикодавець має право на отримання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором або законом. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (ч. 1 ст. 527 ЦК України). У відповідності до ч. 1 ст. 536 ЦПК України за користування грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (ст. 610, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України). У відповідності до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Судом встановлено, що на підставі кредитного договору №SUB0GА0000000004 від 13 травня 2008 року, укладеного між сторонами в справі, відповідачу надано кредит на строк із 13 травня 2008 року по 13 травня 2023 року включно у вигляді не поновлювальної лінії у розмірі 48 849 грн. 00 коп. на наступні цілі: 39 900 грн. 00 коп. - на споживчі цілі, 1 197 грн. на сплату винагороди за надання фінансового інструменту у момент надання кредиту, 285 грн. - на страхування майна, 199 грн. 50 коп. - для сплати особистого страхування, а також 7 267 грн. 50 коп. - на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п. п. 2.1.3, 2.2.7 даного договору зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,67% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 3,00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00% від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати, винагороди за резервування ресурсів в розмірі 5,04 % річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за проведення додаткового інструменту, згідно з п. 7.2 даного договору. Періодом сплати вважати період з 1 по 5 число кожного місця. Погашення заборгованості за цим договором (за винятком винагороди, що сплачується в момент надання кредиту) здійснюється щомісяця в період сплати позичальник повинен надати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 901 грн. 82 коп. згідно з графіком погашення кредиту для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороді та комісії (п. 8.1 договору). Кредит надається в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків, винагороди у визначені договором строки (абз. 4 п. 8.2 договору). Пунктом 8.4 договору передбачено, що при порушенні позичальником зобов'язання із погашення кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочки, але не менше 1 гривні. У відповідності до п. 5.3 кредитного договору при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штрафу розмірі 250 грн. + 5% від суми позову. Згідно з п. 2.3.7 кредитного договору, який є предметом даного судового розгляду, банк має право стягнути кредит до настання дати, передбаченої п. 8.1, 8.1.1, 8.1.2 даного договору при настанні умов, передбачених п. 2.3.3, зокрема, в разі порушення позичальником зобов'язань по поверненню кредиту (а. с. 9-11). Кредитний договір не суперечить вимогам діючого цивільного законодавства, він був підписаний сторонами у справі після досягнення згоди по всім істотним його умовам. З наданого ПАТ КБ «ПриватБанк» розрахунку, який не суперечить умовам кредитного договору, вбачається, що станом на 11 вересня 2015 року у [PERSON] утворилася заборгованість за кредитом у розмірі 162 726 грн. 10 коп., яка складається з наступного: 71 359 грн. 29 коп. - заборгованість за кредитом, 43 659 грн. 16 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 9 056 грн. 82 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 30 663 грн. 87 коп. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, а також штрафи, зокрема, 250 грн. - штраф (фіксована частина) та 7 736 грн. 96 коп. - штраф (процентна складова) (а. с. 4-8). Таким чином, у судовому засіданні доведено, що у добровільному порядку відповідач не вчиняє дій, спрямованих належне виконання зобов'язань за кредитним договором №SUB0GА0000000004 від 13 травня 2008 року та повернення банку кредитних коштів, процентів, комісії, пені і штрафів. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» у повному обсязі і стягнення з [PERSON] на користь банку заборгованості за кредитним договором, що утворилась станом на 11 вересня 2015 року, у загальному розмірі 162 726 грн. 10 коп. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сплачений останнім при зверненні з даним позовом до суду судовий збір у розмірі 2 440 грн. 89 коп. (а. с. 1). Всього стягненню із [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають кошти в сумі 165 166 грн. 99 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved