Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

06 жовтня 2016 року відповідач [PERSON] звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 27.09.2016 року обґрунтовуючи свою заяву наступним. Оболонським районним судом м. Києва 27.09.2016 року було постановлено заочне рішення за позовом ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди. У своїй заяві заявниця вказує, що вона не була присутня у судовому засіданні у зв'язку з тим, що вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, а отже не мала можливості скористуватись своїми правами, надані законом. Також не зміг бути присутнім у судовому засіданні її представник, який не був належним чином повідомлений про розгляд справи. З заочним рішенням заявниця ознайомилась 01.10.2016 року, у зв'язку з чим нею не пропущено строк звернення до суду з відповідною заявою. Окрім іншого заявниця зазначає, при постановленні судового рішення судом не було враховано Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди стягнутий судом з відповідача є спірним, оскільки ґрунтується на рахунку-фактурі виданому ФОП «[PERSON]»., який на думку відповідача є зацікавленою особою. Вважає, що наведені нею докази є суттєвими для правильного вирішення справи. З огляду на викладене просить суд скасувати заочне рішення від 27.09.2016 року та призначити справу до розгляду у загальному порядку. В судовому засіданні представник відповідача підтримав подану заяву та просив її задовольнити з підстав, викладених у ній. Представник позивача просив суд відмовити у задоволенні заяви, оскільки вважає, що судове рішення було постановлене з дотриманням вимог ст. 224-226 ЦПК України, а докази, на які посилається у заяві відповідачка, не є підставою для скасування заочного рішення. Заслухавши пояснення представників сторін. дослідивши письмові докази по справі, суд виходить з наступного. Судом встановлено, що заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 27.09.2016 року позов ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, був задоволений. Судом було постановлено заочне рішення в порядку ст. 224, 225 ЦПК України. Як зазначає у своїй заяві відповідач [PERSON], вона та її представник не були присутні у судовому засіданні, оскільки не отримували судової повістки. Разом з тим, матеріали справи свідчать про те, що представник відповідача завчасно, а саме 30.08.2016 року був повідомлений про місце день і час розгляду справи, призначеної судом на 27.09.2016 року на 10 год. (а.с. 76). 23.09.2016 року представник відповідача звернувся до суду з заявою, в якій повідомив суд про неможливість бути присутнім у судовому засіданні у зв'язку терміновим відрядженням за кордон. Будь яких письмових доказів, які б свідчили про перебування представника відповідача у відрядженні, суду надано не було. Таким чином суд вважає, що відповідач [PERSON] через свого представника була повідомлена про день, час і місце судового розгляду належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вимоги ст. 224 ЦПК України, а саме враховуючи неприбуття в судове відповідача [PERSON] та її представника [PERSON], які належним чином були повідомлені про місце, день і час розгляду справи, враховуючи відсутність заперечень представника позивача проти ухвалення судом заочного рішення, а повідомлені причини неявки представника відповідача були визнані судом неповажними, суд вважав за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог ст.ст. 224, 225 ЦПК України. За таких обставин суд вважає, що судом було постановлене заочне рішення з дотриманням вимог ст. ст. 224, 225 ЦПК України. Крім того суд вважає, що пояснення та докази на які посилається в заяві відповідач [PERSON] не мають істотного значення для правильного вирішення справи, оскільки такі докази зводяться до правової позиції відповідача щодо предмета спору. Таким чином суд вважає, що підстав для скасування заочного рішення передбачених ч.1 ст.232 ЦПК України не має і тому вказана заява не підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed