Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

05.05.2021 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом і свої вимоги обгрунтовує тим, що судовим наказом Ковпаківського районного суду м. Суми від 24.01.2020 року стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менш, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення старшою дитиною повноліття, починаючи стягнення з 21.01.2020 року. З наданого державним виконавцем розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 21.04.2021 року вбачається, що заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів станом на 01.04.2021 року становить 21702,72 грн. Оскільки відповідач безпідставно в повному обсязі не сплачує аліменти на утримання дітей та за період з 21.01.2020 року по 01.04.2021 рік, тому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь пеню по сплаті аліментів на утримання синів: [PERSON] та [PERSON] у розмірі 12682,23 грн. У судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову та зазначив, що не має можливості сплачувати аліменти на утримання синів у повному обсязі. Представник Ковпаківського відділу державної виконавчої служби м.Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про день та час розгляду справи повідомлений, проте в судове засідання не з`явився. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали цивільної справи, дійшов такого висновку. Згідно з ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що позивач і відповідач мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.8, 10) Ковпаківський районний суд м.Суми своїм рішенням від 24.01.2020 року ухвалив стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менш, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення старшою дитиною повноліття, починаючи стягнення з 21.01.2020 року (а.с.12) Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 21.04.2021 року №40884, що надано Ковпаківським ВДВС у м. Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), заборгованість [PERSON] по аліментах станом на 01.04.2021 року становить 21702,72 грн. (а.с.13) Позивачем наведений розрахунок пені у сумі 12682 грн 23 коп. за період з 21.01.2020 року по 31.03.2021 року (а.с.14) Згідно з Законом України\~від 26\~квітня 2001\~року «Про\~охорону дитинства» визначено охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет. Основні засади державної політики у цій сфері ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини, та з метою забезпечення прав дитини на такі умови життя, які будуть достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку дитини. Відповідно до частини другої статті 141\~СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Можна зробити висновок, що обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку. Зазначений висновок підтверджується і наявністю відповідальності за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, як передбачено у частині четвертій статті 155 СК України. Крім того, відповідно до Закону України від 17 травня 2017 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Цей припис підтверджує довід про підвищений захист прав дитини. У статті 179\~СК України послідовно зазначається, що аліменти призначені для утримання дитини і не можуть бути використані не за цільовим призначенням. Статтею 180\~СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Згідно з частиною першою статті 196\~СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1 % за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Висновки, щодо визначення розміру пені у зв`язку із несплатою аліментів саме у такій спосіб, містяться у постанові Верховного Суду України від 03.04.2019 року у справі 333/6020/16, а тому саме вона і підлягає застосуванню, оскільки в більшій мірі відповідають принципам розумності та справедливості. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, а саме у розмірі пені визначеної позивачем - 12682,23 грн. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп.

Outcome: approved