Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

06 травня 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. В позові зазначив, що відповідач на підставі відкритого на його ім'я особового рахунку [NUMBER] та договору на постачання електроенергії від 22.12.2014 року є споживачем електроенергії за адресою: [ADDRESS]. Станом на 30.04.2015 року відповідач має заборгованість за спожиту електроенергію у сумі 1349,71 грн. Оскільки [PERSON] у добровільному порядку заборгованість сплатити відмовляється, позивач просить стягнути суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, на винесення заочного рішення згоден. Відповідач до суду не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно через оголошення в газеті, про причини неявки суду не повідомив, тому суд вважає за можливе на підставі ст.224 ЦПК України ухвалити заочне рішення по справі. Дослідивши докази, суд прийшов до наступного. Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст.714 ЦК України, ст.ст.24-27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією (ПКЕЕ), затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 4 травня 2006 року N 562 (далі - Методика). Судом встановлено, що [PERSON] споживав електроенергію за адресою: [ADDRESS], на підставі тимчасового договору про користування електричною енергією [NUMBER] від 22.12.2014 року та особового рахунку споживача електроенергії [NUMBER], строком до 22.03.2015 року, яку постачав за вказаною адресою ПАТ «Миколаївобленерго» в особі філії Снігурівського району. Таким чином, судом встановлено, що в сторін виникли договірні правовідносини. Пунктом 42 Правил користування електричною енергією для населення передбачено, що споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та Правил. Відповідно до п.п.19, 20 Правил користування електричною енергією затверджених постановою КМУ від 26.07.1999 року №1357 розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами для населення на підставі показань приладів обліку. Розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. У відповідності до п.25 Договору він укладається з 22 березня 2015 року, набирає чинності з дня його підписання. Споживач відключається від електропостачання на перший день після закінчення дії договору або після його дострокового розірвання без додаткового попередження. Як вбачається з наданого позивачем витягу з особового рахунку станом на 23 березня 2015 року, тобто на дату закінчення дії договору, заборгованість відповідача за спожиту електроенергію становить 1349,71 грн. (а.с.3). Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за спожиту електроенергію в заявленому розмірі, а тому задовольняє позов в повному обсязі. Згідно ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 243,60 грн., сплачений за платіжним дорученням №192 від 29.04.2015 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved