Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

07.06.2016 року до Словянського міськрайонного суду Донецької області надійшла заява [PERSON], зацікавлена особа ВДРАЦС м. Словянську Словянського МУЮ ГТУ юстиції в Донецькій області, про встановлення факту народження дитини, в якій заявник обґрунтовує свої вимоги тим, що з 23.05.2008 року вона перебуває у шлюбі з [PERSON], актовий запис № 236, що 18.01.2016 року у пологовому будинку м. Сімферополь Автономної Республіки Крим вона народила дитину чоловічої статі, вагою 3,530 грамів, це вбачається з медичного свідоцтва про народження серія 35 № 002654, форми № 103/у затвердженої наказом МЗСР РФ від 27.12.2011р. № 1687н. Вона звернулась до відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Словянську Словянського МУЮ в Донецькій області про реєстрацію народження дитини. Однак, листом від 19.05.2016 року вих. № 1706/03.2-45 їй було відмовлено у реєстрації народження дитини, у звязку з тим, що державні органи на території України не визнають документів, наданих «державними органами» на тимчасово окупованій території. Тому вона була вимушена звернутись до суду з метою встановлення вищевказаного факту. Просить суд встановити факт народження нею [PERSON], [INFO], дитини чоловічої статі 18.01.2016 року в м. Сімферополь, Автономної Республіки Крим. Також просить суд при державній реєстрації народження дитини надати їй власне імя «Себастьян», по батькові «Олегович», прізвище «Дудченко», батьком дитини записати [PERSON], матірю дитини записати [PERSON]. У судове засідання заявник [PERSON] не зявилась, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, вимоги викладені у заяві підтримувала у повному обсязі, наполягала на їх задоволені. Представник зацікавленої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Словянськ головне територіальне управління юстиції у Донецькій області у судове засідання не зявився, але від начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Словянськ Словянського міського управління юстиції у Донецькій області надійшла заява про розгляд справи [PERSON] без участі представника відділу та винесення рішення згідно діючого законодавства. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до переконання, що вимоги заявника підлягають задоволенню з наступних підстав: З медичного свідоцтва про народження, серія 35 № 002654, форми №103/у затвердженої наказом МЗСР РФ від 27.12.2011 № 1687н слідує, що [PERSON] у лікарні ГБУЗ РБ ім. Семашко ОППЦ по вул. Київській, м. Сімферополь народила хлопчика вагою 3,530 гр., вагітність, яка закінчилася народженням живої дитини друга (а.с.8). [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 23.05.2008 року у ВДРАЦС Кіровському районному управлінні юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 236. (а.с. 7, зворот). Відповідно до п.5 ч.2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 р. № 5 рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Встановлення даного факту, що має юридичне значення необхідно заявнику для державної реєстрації народження її сина. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 рок, ратифікованою Постановою ВР України від 27.02.1991 р. № 789-ХІІ дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. \~\~\~\~ Судом встановлено, що [PERSON] та її чоловік [PERSON] є громадянами України, мають постійну реєстрацію на території [ADDRESS]. 18.01.2016 року у лікарні ГБУЗ РБ ім. Семашко ОППЦ по вул. Київській, м. Сімферополя [PERSON] народила хлопчика вагою 3,530 гр., про що свідчить запис у медичному свідоцтві про народження, форми №103/у яке відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VІІ є недійсними і не створюють правових наслідків. Після народження дитини [PERSON] разом із дитиною повернулася за місцем своєї реєстрації та стала на облік до відповідного медичного закладу. Відповідно до п.п. 8 п. 1 Розділу ІІІ «Правил реєстрації актів громадянського стану в Україні» затверджених наказом міністерства юстиції України від 18.10.2000р. № 52/5 (із змінами та доповненнями) реєстрація народження проводиться [органом реєстрації актів цивільного стану] за усною чи письмовою заявою батьків дитини чи одного з них. Згідно до п.п. 13 п. 1 Розділу ІІІ «Правил реєстрації актів громадянського стану в Україні» батько й мати, які перебувають у шлюбі, записуються батьками в книзі реєстрації актів про народження за заявою будь-кого з них. З огляду на викладене, суд вважає що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є об'єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявник та її дитина, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту народження дитини, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати громадянці України [PERSON] свідоцтво про народження її дитини, виданого державним органом України. Відповідно до ч. 3 ст. 257-1 ЦПК України у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованої території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Разом з тим, у звязку з тим, що батько дитини до суду з будь-якими заявами про своє батьківство не звертався, з наданих заявником письмових доказів можливо встановлення тільки дати та місця народження особи, з якою заявник перебуває в шлюбі, то суд позбавлений можливості зазначити в резолютивній частині рішення дані про батька новонародженої дитини. Також до компетенції суду не входить присвоєння власного імені новонародженій дитині, так як вчинення зазначених дій віднесено до функції органів ДРАЦС. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed