Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-24 00:00:00

04 травня 2018 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, у якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 06.10.2013 року у розмірі 291018 грн. 34 коп. та судовий збір у розмірі 4365 грн. 28 коп. В обґрунтування позову, позивач вказав на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 06.10.2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 6100 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг складає між ним та банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється щомісяця. До 25 числа наступного за датою виникнення заборгованості. У звязку з тим, що відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, станом на 31.03.2018 року має заборгованість у сумі 295920 грн. 30 коп., з яких: 10510 грн. 42 коп. заборгованість за кредитом, 280410 грн. 37 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 4999 грн. 51 коп. заборгованість за пенею; від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 19236 грн. 17 коп., яка була задоволена рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17.03.2015 року та стягнута з відповідача на користь позивача; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг - 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина), 13834 грн. 21 коп. штраф (процентна складова), у звязку з чим, позивач вимушений звернутися до суду. У судове засідання представник позивача не зявився, надавши на адресу суду, разом з позовною заявою, письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та не заперечував проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач не зявилась в судове засідання без поважних причин; належним чином була повідомлена про дату, час і місце судового засідання; не подала відзив; позивач не заперечував проти такого вирішення справи та ухвалення заочного рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, та у звязку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у звязку з наступним. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів законодавства. Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Встановлено, що 06.10.2013 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №б/н. Відповідно до якого, відповідач отримав кредит у розмірі 6100 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг складає між ним та банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. В порушення умов кредитного договору, відповідач не виконує свої зобовязання за кредитним договором, внаслідок чого, утворилася заборгованість відповідача перед позивачем, яка станом 31.03.2018 року складає суму 295920 грн. 30 коп., з яких: 10510 грн. 42 коп. заборгованість за кредитом, 280410 грн. 37 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 4999 грн. 51 коп. заборгованість за пенею; від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 19236 грн. 17 коп., яка була задоволена рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17.03.2015 року та стягнута з відповідача на користь позивача; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг - 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина), 13834 грн. 21 коп. штраф (процентна складова). Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст.546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України). Відповідно до ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами договору, передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. Відповідно Умов та правил надання банківських послуг передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів по кожному з грошових зобов'язань по кредитному договору. Аналізуючи норми ст.549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, що повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України у постанові від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15. Тому, суд вважає необхідним, в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача суми штрафів (фіксованої частини та процентної складової) відмовити, оскільки це суперечить нормам ст.61 Конституції України. Таким чином, з відповідача на користь позивача в рахунок стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає стягненню заборгованість в розмірі 276684 грн. 13 коп. виходячи із розрахунку: 295920 грн. 30 коп. (загальна сума заборгованості) - 19236 грн. 17 коп. (стягнута сума рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17.03.2015) = 276 684 грн. 13 коп., в частині стягнення штрафу, слід відмовити. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 4365 грн. 28 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial