Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

07.08.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем; стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подання позову до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] вказує, що 11.02.2012 року вона одружилась із [PERSON] (громадянином Індії), про що є свідоцтво про одруження. Шлюб зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції актовий запис № 94. Від цього шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спочатку сімейне життя складалося добре, проте, протягом останніх декількох років сторони разом не проживають. Вже більше двох років поспіль позивач з відповідачем не проживають разом, між ними було припинено будь-які сімейні та шлюбні відносини. Позивач разом із своїм малолітнім сином проживають окремо, чоловік навіть не цікавиться їх життям. Різниця в поглядах на права та обов'язки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і як наслідок - до фактичного припинення шлюбних стосунків між позивачем та відповідачем. З вини відповідача сумісне життя і збереження сім'ї стали неможливими. Разом з тим, позивач просить врахувати, що відповідач допомагав матеріально дитині лише два рази влітку та у вересні 2017 року, а з жовтня 2017 року повністю припинив надання матеріальної допомоги на утримання спільної дитини. Позивач одна не в змозі забезпечити себе та дитину, тому вимушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.09.2018 року позов прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі, яка призначена до розгляду в підготовчому засіданні. 23.11.2018 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова підготовче провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини закрито, призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ч. 8 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання повторно не з'явився, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзиву не надав, у зв'язку з чим на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.01.2019 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 11.02.2012 року [PERSON], [INFO], уклав шлюб з [PERSON], [INFO], який зареєстровано у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис за № 94 і підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим повторно 01.03.2016 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - «[PERSON]» (а.с. 10). У позивача та відповідача народилася дитина - [PERSON], [INFO], про що зроблено актовий запис №585 і підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 01.03.2016 року повторно. Батьками дитини зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). Згідно з ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Статтею 112 СК України передбачено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Частиною першою ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи наведене, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємини подружжя, дослідивши матеріали справи, суд вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї неможливим, оскільки це може зашкодити інтересам позивача, неповнолітньої дитини. Відповідачем не надано відзиву на позов із зазначенням заперечень та доказів на підтвердження можливості збереження сім'ї. За таких обставин шлюб підлягає розірванню. Крім того, враховуючи надані позивачем докази, а також відсутність відзиву і відповідних підтверджених доказами заперечень з боку відповідача [PERSON] стосовно його стану здоров'я та матеріального становища, наявності інших дітей або непрацездатних членів родини та інших обставин, які можуть вплинути на визначення розміру аліментів, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення аліментів, які підлягають задоволенню в повному обсязі. У зв'язку з наведеним суд вважає необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подання позову до суду та до досягнення дитиною повноліття.. Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Окрім того, у зв'язку з задоволенням позову, в тому числі в частині стягнення аліментів на підставі вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. Також стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір, від сплати якого позивач звільнена відповідно до закону при зверненні з позовом про стягнення аліментів. На підставі викладеного та

Outcome: approved