Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

07.04.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просив стягнути з відповідача затрати по виплаті страхового відшкодування в сумі 20771,50 грн. та судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 24.02.2015 року між ПрАТ «ПРОСТО-страхування» та [PERSON] було укладено поліс №АІ/7895496 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу «Chery Amulet», д.н. [NUMBER]. 22.06.2015 року на перехресті вул. Г. Севастополя - пр. Відрадний в м. Києві сталася дорожньо - транспортна пригода, за участю автомобіля «Skoda FABIA» д.н. [NUMBER], яким керував [PERSON] та автомобіля «Chery Amulet», д.н. [NUMBER], яким керував [PERSON] Відповідно до постанови Солом'янського районного суду м. Києва від 15.07.2015 року дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху відповідачем [PERSON] Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль «Skoda FABIA» д.н. [NUMBER], який належить [PERSON] 25.09.2015 року [PERSON] звернувся до ПрАТ «ПРОСТО-страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування. Зазначена вище дорожньо-транспортна пригода була визнана страховим випадком, про що 02.10.2015 року співробітниками ПрАТ «ПРОСТО-страхування» було складено страховий акт №108243. Відповідно до виписки з банківського рахунку від 04.11.2015 року АТ «ПРОСТО-страхування» виплатило [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 20771,50 грн. Фактичні витрати страхової компанії, пов'язані з цим страховим випадком становить 20771,50 грн. З урахуванням викладеного, у відповідності до ст. 1191 ЦК України та ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач вважає, що вказані витрати підлягають стягненню з відповідача, у зв'язку з чим просив позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив справу розглядати без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у його відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Суд, врахувавши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступного. Судом встановлено, що 24.02.2015 року між ПрАТ «ПРОСТО-страхування» та [PERSON] було укладено поліс №АІ/7895496 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу «Chery Amulet», д.н. [NUMBER]. 22.06.2015 року на перехресті вул. Г. Севастополя - пр. Відрадний в м. Києві сталася дорожньо - транспортна пригода, за участю автомобіля «Skoda FABIA» д.н. [NUMBER], яким керував [PERSON] та автомобіля «Chery Amulet», д.н. [NUMBER], яким керував [PERSON] Відповідно до постанови Солом'янського районного суду м. Києва від 15.07.2015 року дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху відповідачем [PERSON] Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. За таких обставин, суд приходить до висновку, що дії водія [PERSON] вочевидь не відповідали вимогам ПДР України, а тому він, як особа, що керував автомобілем «Chery Amulet», д.н. [NUMBER], внаслідок чого позивач поніс значні матеріальні збитки, є однією з винних осіб дії якої призвели до ДТП. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль «Skoda FABIA» д.н. [NUMBER], який належить [PERSON] 25.09.2015 року [PERSON] звернувся до ПрАТ «ПРОСТО-страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування. Зазначена вище дорожньо-транспортна пригода була визнана страховим випадком, про що 02.10.2015 року співробітниками ПрАТ «ПРОСТО-страхування» було складено страховий акт №108243. Відповідно до виписки з банківського рахунку від 04.11.2015 року АТ «ПРОСТО-страхування» виплатило [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 20771,50 грн. Фактичні витрати страхової компанії, пов'язані з цим страховим випадком становить 20771,50 грн. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат, переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, заподіяна неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утримання бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у п.п. 33.1.2 п. 33.1 ст. 33 цього закону. Згідно з п.п. 33.1.4 цього закону, невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності(у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Встановлено, що з повідомленням про настання дорожньо-транспортної пигоди [PERSON] всупереч вимогам Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-праваової відповідальності власників наземних транспортних засобів» до АТ «ПРОСТО-страхування» не звертався. Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки відповідач не відшкодував шкоду в добровільному порядку та згідно з положеннями ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» позивач отримав право вимоги на таке відшкодування. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивач довів ті обставини на які посилався як на підставу своїх позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню кошти в розмірі понесених витрат в сумі 20771,50 грн. Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З огляду на це, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору 1378,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved