Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-16 00:00:00

07.02.2019 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] , третя особа Заводський районний відділ в м.Миколаєві УДМС України в Миколаївській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. У заяві позивач зазначив, що є власниками житлового будинку по [ADDRESS] на підставі свідоцтва про права власності на нерухоме майно. У вказаній житловому будинку зареєстрований відповідач по справі [PERSON] , яка з березня 2016 року в даному житловому будинку не проживає, оплату за комунальні послуги не здійснює , її особисті речі відсутні, поштова кореспонденція на її ім`я не надходить. Посилаючись на вищезазначене, просив визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком за адресою [ADDRESS] . 13.02.2019 року ухвалою Заводського районного суду м.Миколаєва відкрито провадження по даній справі. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити та визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим будинком за адресою [ADDRESS] . Відповідач у судове засідання не з`явився, про день розгляду справи була повідомлена належним чином. Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи - Заводський районний відділ в м.Миколаєві УДМС України в Миколаївській області, у судове засідання не з`явився. Вислухавши пояснення позивача, свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підлягаючими задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 03.03.2014 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03.03.2014 року [PERSON] є власником житлового будинку по [ADDRESS] . Відповідно до довідки № 179 від 06.02.2019 року виданої відділом соціально-економічного розвитку мкр. «Велика Корениха» та «Мала Корениха» адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради, в житловому будинку по [ADDRESS] зареєстровано дві особи, а саме: [PERSON] , 1976 р.н. та [PERSON] , 1981 р.н. (відповідно до тимчасової посвідки на постійне проживання [PERSON] ). Також у судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] у спірному житловому будинку не проживає з березня 2016 року, що підтверджується актом про не проживання від 04.02.2019 року, не сплачує комунальні послуги та квартплату, не бере участі в ремонті житлового будинку, не зберігає свого особистого майна, зв`язок з квартирою втратив. Крім того, у судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] пояснили, що відповідач [PERSON] в житловому будинку по [ADDRESS] не проживає з березня 2016 року, зв`язок з нею втратила, не сплачує комунальні послуги та не зберігає свого особистого майна. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 02 грудня 2010 року «Справа Кривіцька і Кривіцький проти України», у контексті Конвенції, поняття «Житло» не обмежується приміщеннями, в яких проживають на законних підставах або які були у законному порядку встановлені, а залежить від фактичних обставин, а саме існування достатніх і тривалих зв`язків з конкретним місцем. Втрата житла будь-якою особою є самою крайньою формою втручання у права на житло. Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як роз`яснено у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 року № 2 зі змінами, у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. За таких обставин, оскільки відповідач не є власником житлового будинку по [ADDRESS] , крім того не проживає в спірному житловому будинку, витрати на його утримання не несе, за комунальні послуги не сплачує, суд вважає, що факт реєстрації відповідача в житловому будинку позивача порушує його права як власника, крім того розмір комунальних платежів залежать від кількості зареєстрованих осіб, і зазначені витрати в даному випадку несе власник. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що вимоги позивача про визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком [ADDRESS] обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved