Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

07.08.2015 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області\~ звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дружину. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON]\~ посилалася на те, що 30 серпня 2014 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Петриківського районного управління юстиції Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем, актовий запис № 100. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]\~, який проживає разом з відповідачем та знаходиться на її утриманні. З вересня 2014 року сторони проживають окремо. Вона не працює, знаходиться у декретній відпустці по догляду за сином до досягнення ним трирічного віку. Утримання сина потребує значних матеріальних витрат, які позивач не взмозі самостійно здійснювати. Відповідач працює, має постійний заробіток. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві позивач, посилаючись на ст.. 84 СК України,\~ просила суд стягнути з [PERSON] 1/6 частини зі всіх видів його доходу, щомісяця, на її утримання до досягнення трирічного віку сином [PERSON], [INFO], починаючи з дня предявлення позову. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свої вимоги, посилалася на підстави звернення до суду, зазначені в заяві. Також пояснила, що її дитина при народженні отримала родову травму та у звязку з цим потребує періодичного лікування, що потребує додаткових витрат, які відповідач добровільно надавати не бажає. Відповідач [PERSON] в судовому проти позовних вимог заперечував, пояснив що він офіційно працює в м. Дніпропетровську та отримує заробітну плату в середньому 5000 грн. на місяць. У звязку з тим, що йому доводиться кожного дня їздити на роботу, він кожного місяця витрачає приблизно 950 грн. на бензин. Крім того, згідно рішення Петриківського районного суду від 18 серпня 2015 року з нього стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі ? частини з усіх його видів заробітку, що становить приблизно 1200 грн. Також зазначив, що зі свого заробітку вимушений допомагати своїм батькам, які на даний час не працюють. Суд, дослідивши наявні докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у шлюбі,\~ зареєстрованому 30 серпня 2014 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Петриківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 100. (а.с.8). Від шлюбу\~ мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]\~,\~ який проживає з позивачем відповідно до довідки, виданої Іванівською сільською радою Петриківського району Дніпропетровської області № 1157 від 06.08.2015 року. (а.с.7). На разі сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Рішенням Петриківського районного суду від 18 серпня 2015 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі ? частини з усіх його видів заробітку.(а.с.25) Згідно довідки № 893 виданої 08.09.2015 року Управлінням соціального захисту населення позивач [PERSON] отримує допомогу при народженні дитини з 01.12.2014 року до 31.12.2017 року.(а.с.30). У добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дружини відповідач не надає. Відповідач [PERSON] отримує\~ стабільну заробітну плату, працює в ПАТ «Кондитерська фабрика А.В.К. м. Дніпропетровськ» старшим оператором лінії,\~ має реальну можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дружини.(а.с.35). Відповідно до ст. 84 ч.2 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ч. 4 ст. 84 Сімейного Кодексу України право на утримання дружини, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, суд, заслухавши доводи сторін, вивчивши вищезазначені докази, приходить до висновку, що відповідач має реальну можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, однак з урахуванням його щомісячних витрат, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, а саме в розмірі 1/8 частини. Посилання позивача на те, що дитина при народженні отримала родову травму та у звязку з цим потребує періодичного лікування, що потребує додаткових витрат, як на додаткову підставу задоволення своїх позовних вимог, суд до уваги не приймає, оскільки дані витрати відносяться до додаткових витрат на дитину, що передбачені ст.. 185 СК України та не є предметом даного спору. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial