Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

05 червня 2015 року [PERSON] звернулась до Київського районного суду м.Полтави з позовною заявою до [PERSON] загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів № 110 [PERSON] міської ради Донецької області про розірвання трудового договору. Посилалась на те, що вона є внутрішньо переміщеною особою з тимчасово окупованої території в розумінні ч. 1 ст.1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», що підтверджується довідкою від 22.10.2014 року № [NUMBER] виданої Управлінням праці та соціального захисту населення ВК Київської районної в м. Полтаві ради. На даний час вона перебуває у трудових відносинах з Полтавською гімназією № 13, що підтверджується трудовою книжкою. 08.07.2014 року вона вимушена була покинути постійне місце проживання у м.Донецьк внаслідок проведення на відповідні території антитерористичної операції та загрози її життю та здоровю. У звязку з наявністю відповідних обставин, вона не має змоги подати заяву про звільнення з [PERSON] загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів № 110 [PERSON] міської ради Донецької області. Просила суд розірвати трудовий договір між нею та [PERSON] загальноосвітньою школою І-ІІ ступенів № 110 [PERSON] міської ради Донецької області за власним бажанням у звязку з переїздом на нове місце проживання. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві, просила позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача [PERSON] загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів № 110 [PERSON] міської ради Донецької області в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності осіб, що не з'явилися в судове засідання. Суд заслухавши позивача та дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебуває у трудових відносинах з [PERSON] загальноосвітньою школою І-ІІ ступенів № 110 [PERSON] міської ради Донецької області, що підтверджується відомостями занесеними до трудової книжки БТ-ІІ № 5061763 від 15.09.1989 року (а.с.6-7). 08 липня 2014 року [PERSON] внаслідок проведення антитерористичної операції в м.Донецьк, була змушена покинути місце свого проживання та роботи. Згідно довідки № [NUMBER] від 22.10.2014 року, виданої Управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради, [PERSON] визнано внутрішньо переміщеною особою з тимчасово окупованої території (а.с.5). На даний час позивач [PERSON] не може реалізувати своє право на зайнятість, оскільки місце її роботи знаходиться у м. Донецьк, тобто в зоні проведення АТО. Вона проживає у м. Полтава, тому, враховуючи ці обставини, повернутися в м. Донецьк звільнитись та отримати належним чином оформлені документи, що підтверджують цей факт на даний час не може. ч. 1 ст. 38 Кодексу законів про працю України, встановлено, що працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу, зокрема, в разі переїзду на нове місце проживання, неможливістю проживання у даній місцевості,власник абоуповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки позивач не має змоги розірвати договір з [PERSON] загальноосвітньою школою І-ІІ ступенів № 110 [PERSON] міської ради Донецької області так, як в зону проведення АТО не ходить кореспонденція, не працює жоден вид зв'язку та поїхати в м. Донецьк, щоб вирішити ці питання мирним шляхом позивач не має можливості по незалежним від неї причинам.

Outcome: approved