Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

06 травня 2015 року позивач звернулась до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу(а.с.2) Позивач у позовній заяві посилалась на те, що вони з відповідачем одружені з 14.02.2014 року, від шлюбу дітей немає, в березні 2015 року між нею та відповідачем було припинено подружні стосунки та ведення спільного господарства, через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги, з цього часу шлюбно-сімейні стосунки між ними не поновлювались, зберігати шлюб з відповідачем вона не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливе та просила суд шлюб розірвати.(а.с.2) Позивач у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та годину розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, за таких обставин суд вважає можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України(а.с.7,10,13-17а) Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 14.02.2014 року шлюб зареєстрований Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 80, що підтверджується копією свідоцтва (а.с.3) Також у судовому засіданні судом встановлено, що в березні 2015 року між сторонами було припинено подружні стосунки та ведення спільного господарства через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги, з цього часу шлюбно-сімейні стосунки між ними не поновлювались, на даний час зберігати сім`ю сторони не бажають, спору щодо майна не має, дітей немає, позивач наполягає на розірванні шлюбу, дані обставини підтверджуються поясненнями позивача у судовому засіданні. Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини, та приймаючи до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені в березні 2015 року та з цього часу відносини між сторонами по справі не поновлювались, сторони мешкають окремо, від шлюбу не мають дітей, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає і вважає, що це не можливо, суд приходить до висновку про те, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому шлюб між сторонами по даній справі підлягає розірванню. Зважаючи на побажання позивача, суд вважає за необхідне прізвище [PERSON], яке було змінено нею при укладанні шлюбу, змінити на дівоче прізвище - « [PERSON]». Крім того, враховуючи результат розгляду справи суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача у рахунок повернення судових витрат - 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved