Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

06 грудня 2020 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування вимог зазначив, що він є власником будинку [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування житлового будинку від 10 лютого 2003 року. В будинку окрім нього зареєстрована відповідачка [PERSON] , яка з\~червня 2017\~року в\~ньому не\~ проживає,\~ особистих речей не має, не оплачує комунальні послуги та не бере участь в його утриманні. Наявність реєстрації відповідачки в будинку створює для нього додаткові витрати та перешкоджає позивачу у користуванні та розпорядженні своєю власністю. Вважаючи, що відповідачка втратила право користування вказаним житлом, просить визнати її такою. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву, про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася за невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що будинок [ADDRESS] належить [PERSON] , на підставі договору дарування житлового будинку від 10 лютого 2003 року, посвідченого державним нотаріусом Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори. Згідно інформації\~ Управління\~з оформлення\~паспортних документів\~та \~реєстрації місця\~проживання Департаменту\~Адміністративних послуг\~Маріупольської міської\~ради від\~23.10.2019 року, вбачається, що в будинку [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно акту про фактичне проживання виданого КСН «Азовець» від 17 жовтня 2019 року вбачається, що в будинку [ADDRESS] фактично проживає [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно ст.41\~Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, це право є непорушним. Відповідно до ст.ст.317, 321 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні. Згідно з вимогами\~ст.150 ЖК України, ст.383 ЦК України\~громадяни, що мають у приватній власності будинок (квартиру), користуються ним для особистого проживання та проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно ст.319\~Цивільного кодексу\~України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.2 ст.405\~Цивільного кодексу\~України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачка добровільно, без поважних на те причин не проживає за адресою спірного будинку понад рік. Приймаючи до уваги те, що позивач [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] , а відповідачка, будучи зареєстрованою у вказаному будинку, але фактично не проживаючи в ньому, перешкоджає позивачу у користуванні та розпорядженні ним своєю власністю, суд вважає можливим задовольнити позов [PERSON] та визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Відповідно до ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідачки [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача [PERSON] судовий збір у сумі 768,40 грн., сплачений ним при подачі позовної заяви до суду, що підтверджується квитанцією.

Outcome: approved