overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

06.10.2014 року позивачка звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів. В заяві на підтвердження своїх вимог вказала, що в 2011 році вона уклала шлюб з відповідачем. Шлюбно-сімейні відносини між ним припиненні з квітня 2013 року. Від шлюбу мають малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Після народження сина [PERSON] вона не працює і знаходиться у відпустці по догляду за сином до 3-х років. У зв'язку з тим, що вона не працює і не має інших джерел існування потребує матеріальної допомоги, але вирішити це питання в добровільному порядку з батьком дитини не має змоги. А тому просила винести рішення та стягнути з відповідача аліменти на її утримання, так як відповідач має змогу надавати таку допомогу, в розмірі ? частини усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 29 вересня 2014 року, до досягнення сином [PERSON] трьох років. Від позивача надійшла заява про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Від відповідача надійшла заява про слухання у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши письмові докази, суд встановив: - згідно копії свідоцтва про шлюб, сторони 05.04.2011 року зареєстрували шлюб, - згідно копії свідоцтва про народження сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], - згідно довідки, виданої Інгульською сільською радою Баштанського району Миколаївської області за № 828 від 25.09.2014 року, з позивачкою [PERSON] проживає, в тому числі, її малолітній син [PERSON], [INFO], - згідно довідки СОК «ТРІТОН» від 03.10.2014 року за №3/10, відповідач [PERSON] працює в СОК «ТРІТОН» з 06.09.2013 року на посаді слюсаря-сантехніка та його дохід за липень-весень 2014 року склав 5495 грн., - згідно копії довідки ТОВ «Богданівський плодорозсадник» від 30.06.2014 року за №136, [PERSON] працює в ТОВ «Богданівський плодорозсадник» та знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років з 16.07.2013 року наказ №80 від 15.07.2013 року. В силу вимог статті 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Встановлені судом обставини свідчать, що відповідач дійсно має змогу виплачувати аліменти в розмірі ? частини усіх видів доходів щомісячно на утримання дружини, враховуючи що він є працездатною особою. Однак, вимога в частині присудження аліментів починаючи з 29 вересня 2014 року, не підлягає задоволенню, оскільки є необґрунтованою та такою, що не ґрунтується на законі. Згідно ст. 88 ЦПК України судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача. На підставі ст. 84 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

06.10.2014 року позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано в жовтні 2006 року. Від шлюбу є син - [PERSON], [INFO]. Вказує, що син проживає з нею та є студентом 1 - го курсу із денною формою навчання АКС факультету Національного університету харчових технологій і потребує матеріальної допомоги і тому вимушена звернутися до суду про стягнення аліментів на утримання сина на час навчання у розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно до закінчення сином навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років. В судовому засіданні позивачка підтримує позовні вимоги, але і не заперечували проти зменшення розміру аліментів, враховуючи, що на утримання відповідача є малолітня дитина. Відповідач в судове засідання не з*явився повторно, про причини неявки суд не повідомив, а тому є підстави для розгляду справи в його відсутність. Від третьої особи є заява про розгляд справи в його відсутність. Суд, вислухавши пояснення позивачки, проаналізувавши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 4). Судом встановлено, що повнолітній син проживає разом з матір'ю і перебуває на її утриманні (а.с.6). Згідно довідки Національного університету харчових технологій [PERSON] навчається у даному закладі на 1-му курсі АКС по 30 червня 2017 року, форма навчання - денна. Стаття 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 183 цього Кодексу. Враховуючи, що відповідач працює, має регулярний дохід, на утриманні має малолітню дитину, сам син отримує стипендію, суд вважає, що позовні вимоги позивачки в частині стягнення аліментів у частки від усіх видів заробітку погоджується, але у меншому розмірі, ніж прохає позивачка, а саме у розмірі 1/5 частини від усіх видів заробітку, щомісячно на утримання сина - [PERSON], на період його навчання у Національному університеті харчових технологій, але не більше як до досягнення ним 23 років, починаючи стягнення з 06.10.2014 року. Згідно ст. 367 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судові витрати в розмірі 243,60 грн. у доход держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

06.10.2014 року позивач КС «Чернігівська» звернулась до Прилуцького міськрайонного суду з цивільним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 3 083 грн 89 к. та 243 грн 60 к. судового збору. Заявлені позовні вимоги мотивує тим, що 15.08.2013 року між [PERSON] та КС «Чернігівська» було укладено кредитний договір № Сс 509П-13 на суму 3 550 грн з нарахуванням процентів за користування кредитом в розмірі 0,15068 від суми залишку за кожен день користування кредитом, строком на 22 фактичних місяці від дати надання позичальнику кредиту. Відповідно до умов договору [PERSON] зобов'язався погашати заборгованість за кредитом та відсотками згідно графіка розрахунку. Проте відповідач [PERSON], станом на 6.10.2014 року, отримавши кредитні кошти, умови кредитного договору належним чином не виконує. Таким чином, станом на день звернення позивача до суду, а саме 06.10.2014 року, за [PERSON] наявна заборгованість у сумі 3 083 грн 89 к., з яких: заборгованість за кредитом - 2 601 грн 69 к., заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитними коштами - 482 грн 20 к. Дана обставина і змусила позивача звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. В судове засідання представник позивача КС «Чернігівська» не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи /а.с.17/, подав до канцелярії суду письмову заяву про проведення розгляду справи за відсутності представника позивача, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі /а.с.18/. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, до канцелярії суду подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував на задоволенні позову /а.с.19/. Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з'явились, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

06.10.2014 року позивач ПАТ «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО» звернувся до Прилуцького міськрайонного суду з цивільним позовом до [PERSON] про стягнення вартості не облікованої електричної енергії в розмірі 2 228 грн 37 к. та 243 грн 60 к. судового збору. Заявлені позовні вимоги мотивує тим, що 12.03.2014 року під час перевірки стану електричних приладів обліку за адресою відповідача було виявлені порушення п.48 Правил користування електричною енергією для населення, а саме: розкрадання електричної енергії шляхом самовільного підключення електроустановок до електричної мережі з порушенням схеми обліку, про що представниками позивача, в присутності відповідача, було складено відповідний акт № 147667 від 12.03.2014 року. Згідно з Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, вартість не облікованої енергії за період з 23.07.2013 року по 12.03.2014 року складає 2 628 грн 37 к. Оскільки відповідач сплатив лише 400 гривень від вказаної заборгованості, 2 228 грн 37 к. вартості не облікованої електричної енергії та 243 грн 60 к. судового збору просить позивач стягнути з відповідача [PERSON] В судове засідання представник позивача ПАТ «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО» не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи /а.с.14/, подав до канцелярії суду письмову заяву про проведення розгляду справи за відсутності представника позивача, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував /а.с.17/. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, в силу положень ст.74 ЦПК України, був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи /а.с.15/. Про причини неявки до суду не повідомив. Клопотань про розгляд справи за його відсутності не надав, в зв'язку з чим, суд, за письмовою згодою позивача, згідно ст.ст.224-226 ЦПК України, визнав можливим справу розглянути у відсутності відповідача за наявними доказами в матеріалах справи про права та взаємовідносини сторін в порядку заочного розгляду. Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з'явились, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

06.10.2014 року позивач подала у суд позов, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Під час перебування шлюбі у них з відповідачем, [INFO] року народився син [PERSON]. Відповідач мешкає окремо. Шлюбно-сімейні стосунки з відповідачем припинені. Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини не надає. Дитина знаходиться на утриманні позивача. Сторони в судове засідання не з'явилися. Надали до суду заяви з проханням розглядати справу у їхню відсутність. Позивач зазначала, що позов підтримує. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 06 червня 1992 року, який зареєстрований у Палаці одруження «Орджонікідзевський», актовий запис №294. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Сторони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують. Неповнолітній [PERSON] мешкає разом з матір'ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає. У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 та ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України, кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, стан здоров'я відповідача, який не є інвалідом, є працездатною особою, не має інших аліментних зобов'язань та приймає до уваги те що розмір прожиткового мінімуму встановлений Законом України «Про Державний Бюджет України на 2014 рік», який з 01.01.2014 року для дитини віком від 6 років до 18 років складає - 1286 грн. на місяць та приходить до висновку, що1/4 частини від усіх видів доходу відповідача аліментних платежів щомісяця, буде достатнім розміром коштів, який в певній мірі забезпечить необхідні потреби на утримання неповнолітньої дитини. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне покласти на відповідача витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

06.10.2015 [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), в якому зазначила, що 08 серпня 2007 року зареєструвала шлюб з [PERSON], який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №1323. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Позивач в судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення (а.с.13). Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про що є докази в матеріалах справи, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надавав (а.с.11, 15). Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ч. 4 ст.169, ст. 224 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи за наявними в матеріалах справи документами. Між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що 08 серпня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції за актовим записом № 1323 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.3). [INFO] у сторін народився син [PERSON] (а.с.4). Зі змісту позову вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування сім'ї неможливе, у зв'язку з чим позивач відмовляється від примирення. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам подружжя. Згідно зі ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Враховуючи вказане, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] підлягають до задоволення на підставі ст. 112 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

06.10.2015. до Балтського районного суду Одеської області звернулася з заявою [PERSON] про надання права на шлюб. Свої вимоги заявник обґрунтовуює тим, що вона з [PERSON] перебувають у фактичних шлюбних відносинах, заявник в даний час перебуває на 25 неділі вагітності, вони мають намір створити сім'ю, зареєструвати шлюб, батьки не заперечують проти укладення між ними шлюбу, але так як заявнику відмовлено в реєстрації шлюбу у зв'язку з недосягненням шлюбного віку, заявник змушена звернутися до суду для надання їй такого права. Заявник та заінтересовані особи в судове засідання не зявилися, але надали до суду заяву про розгляд справи в їх відсутності, заяву підтримують та просять її задовольнити, оскільки укладення шлюбу відповідає інтересам заявника. Суд, дослідивши в сукупності надані докази, дійшов висновку про обґрунтованість заяви і необхідність в її задоволенні виходячи з наступного. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народилася [INFO] відповідно до паспорту громадянина України серії [NUMBER], виданого 08.04.2014. Балтським РСГУДМС України в Одеській області. Згідно довідки № 507 від 29.09.2015, виданою ВКК поліклінічного відділення Балтської центральної районної лікарні [PERSON] знаходиться на обліку у гінеколога та перебуває на 24-25 неділі вагітності. Відповідно до ст. 23 СК України, право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Згідно ст. 22 СК України, шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до роз'яснень п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» заява про надання особі, яка досягла чотирнадцяти років, права на шлюб повинна розглядатися судом в окремому провадженні. При цьому до участі в справі залучаються один або обоє батьків неповнолітньої дитини, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Вирішуючи заяву [PERSON] про надання права на шлюб, суд враховує прохання матері заявника, спільне бажання заявника та особи, з якою має бути укладений шлюб укласти шлюб, їх спільний намір створити сім'ю, у зв'язку з чим вважає, що таке право буде відповідати її інтересам та інтересам їх майбутньої сім'ї. Отже, за обставинами справи встановлені правові підстави для задоволення заяви про надання права на шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-25 00:00:00

06.10.2015 позивач звернулась до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 23.11.2007 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від якого народився син [PERSON], [INFO] року. Позивач також зазначає, що шлюбні відносини припинені з 25.03.2012 року, спільне життя з відповідачем не склалося, і тому вона вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе і суперечать його інтересам. У судове засідання сторони не з'явились, подали письмові заяви про розгляд справи без їх присутності, відповідно до яких позивач на позові наполягає, відповідач позов визнає. Дослідивши подані сторонами заяви, матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, у зв'язку з повним визнанням відповідачем позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб, та не суперечить чинному законодавству. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 23 листопада 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що зроблений актовий запис № 832, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER], виданим 23.11.2007 року (а.с. 3). Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області (а.с. 4). Сторони подружніх стосунків не підтримують та згідно з поданими письмовими заявами примирення вважають неможливим. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

06.10.2015р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення пені та індексації виплати аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що заочним рішенням Заводського районного суду міста Запоріжжя від 02.09.2010 у справі № 2-2515/10, яке набрало законної сили, задоволено частково позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та стягнення коштів на непрацездатну дружину. Однак свої зобов'язання з виплати аліментів відповідач виконував лише частково, внаслідок чого утворилася заборгованість та виник обов'язок сплатити неустойку (пеню), тому позивачка просить стягнути з відповідача пені та індексації виплати аліментів,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

06.10.2015 р. [PERSON] звернулася в суд із позовною заявою, в якій просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її матері [PERSON] В позовній заяві зазначила, що після смерті її матері залишилось спадкове майно, а саме: земльна ділянка площею 2,2141 га на території Прибужанівської сільської ради призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Як спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON] вона вирішила звернутись до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але у звязку із тим, що вона пропустила строк для прийняття спадщини, змушена звернутись до суду. Строк нею пропущено через проблеми в родині. Позивач в судове засідання не з'явилась, про те подала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила такі задовольнити.\~\~ \~ Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, з приводу задоволення позову не заперечує.\~ Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1272 ч.3 ЦК України встановлено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З копії свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] померла 22.06.2013 р., 16.09.2011року [PERSON] склала заповіт, згідно з яким належне їй право на земельну частку (пай), що підтверджується Державним актом серія ЯА №420273, площею 2,2141 га, виданого 17.08.2005 р. Кам»янка-Бузькою районною державною адміністрацією Львівської області заповіла дочці [PERSON],[INFO] Судом також встановлено та перевірено матеріалами справи те, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, таким чином, позивач має право на спадкування за заповітом. Судом встановлено, що позивачем дійсно з поважних причин пропущено шестимісячний строк, встановлений ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини за померлою [PERSON] Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважними, а тому позивачу слід визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини в межах строку, встановленого ч.1 ст.1270 ЦК України.

Outcome: approved