Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

04 лютого 2019 року засобами поштового зв`язку [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Шахта імені О.Ф. Засядько» в якому просить стягнути з Публічного акціонерного товариства «Шахта імені О.Ф. Засядько» на користь [PERSON] компенсацію заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати за період з квітня 2014 року по серпень 2015 року у розмірі 4050,00 грн; середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 21.03.2014 р. по 04.02.2019р у сумі 72075,00 грн. Позовна заява мотивована тим, що з 01.01.1991 по 21.03.2014 позивач, [PERSON] , працювала в Публічному акціонерному товаристві «Шахта імені О.Ф. Засядько». Відповідач вчасно не розрахувався із позивачем по заробітній платі, не сплатив компенсацію за затримку виплати заборгованості по заробітній платі, тому просить стягнути компенсацію за затримку з виплати заборгованості з заробітної плати за період з квітня 2014 року по серпень 2015 року включно у розмірі 4050,00 грн. Також, за переконанням позивача, відповідач зобов`язаний йому сплатити середній заробіток за час затримки з розрахунком при звільненні по вказаній компенсації заробітної плати за час затримки з розрахунком при звільненні по вказаній компенсації за період з 28.08.2015 по 04.02.2019 (861 день) з розрахунку 75грн/день у сумі 72075 грн. Ухвалою від 27 лютого 2019 року було відкрито провадження по вищевказаній справі та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання\~позивач не з`явився, надав до суду заяву в якій підтримав позовні вимоги повністю, просив їх задовольнити на підставі доводів позовної заяви. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, подав відзив на позов, згідно з яким позовні вимоги не визнав у повному обсязі, заперечував проти наданого розрахунку позову, вказавши про необхідність обчислення компенсації з суми «чистого» доходу, а не нарахованого. Вказав, що компенсація працівнику втрати частки заробітної плати у зв`язку з затримкою термінів її виплати не входить до сум, виплата яких здійснюється в день звільненні. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.02.2015 у справі №185/12045/14-ц встановлено, що позивач у період з 01.01.1991 року по 21.03.2014 року перебувала в трудових відносинах з ПАТ «Шахта імені О.Ф.Засядько», 21.03.2014 року позивача було звільнено з займаної посади на підставі ст. 36 КЗпП. Заборгованість з виплати заробітної плати за грудень 2013 року, січень-березень 2014 року складає 6000 грн. Стягнуто заборгованість по заробітній платі за період з грудня 2013 року по березень 2014 року в сумі 6000 (шість тисяч) грн., заборгованість з виплати компенсації за невикористану відпустку за період 2008-2013 р.р. в сумі 9000 (дев`ять тисяч) грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 21.03.2014 року по 19.02.2015 року у розмірі 17250 (сімнадцять тисяч двісті п`ятдесят) грн./, відшкодування моральної шкоди в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. В іншій частині позову відмовлено. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.05.2016 у справі №185/11958/15-ц встановлено день остаточного розрахунку відповідача з позивачем - 28.08.2015 року. Стягнуто середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 19.02.2015 року до повного остаточного розрахунку при звільненні 28.08.2015 року в сумі 9675 грн. (дев`ять тисяч шістсот сімдесят п`ять) та в відшкодування моральної шкоди 1 000 (одну тисячу ) гривень. В іншої частини позову відмовлено. Відповідно до ст.ст. 1-3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 р. № 2050-ІІІ, підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, врахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, в тому числі заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. Відповідно до п. 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 р. N 159 (далі Порядок) Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Таким чином, відповідач за період з 21.03.2014 по 28.08.2015 сплатив позивачу 6000,00 грн заборгованості заробітної плати, проте за цей період не сплатив йому компенсацію у зв`язку із затримкою її виплати, хоча був зобов`язаний це зробити відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та зазначеної постанови КМУ. Позивач взяв до розрахунку суми компенсації суму нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний період без утримання податків і обов`язкових платежів. Суд виходить з того, що невірний розрахунок не може бути підставою відмови у позові, як посилається відповідач у відзиві. Сума заборгованості\~заробітної плати\~становить 6000,00\~грн без\~утримання податків\~та обов`язкових\~платежів.\~Станом на\~01.01.2014\~розмір єдиного\~внеску на\~загальнообов`язкове\~державне соціальне\~страхування платника\~податку становить\~3,6%\~(216\~грн),\~ставка податку\~з доходів\~фізичних осіб\~становить 15%\~(867,60\~грн).\~Отже,\~заробітна плата\~позивач після\~утримання \~податків \~і \~обов`язкових\~ платежів\~становить 6000,00\~грн \~216\~грн \~867,60\~грн= 4916,40 грн. Індекси споживчих цін: квітень 2013 року 103,3; травень 2013року -103,8; червень 2013 року 101,0; липень 2013 року- 100,4; серпень 2013 року 100,8; вересень 2013 року 102,9; жовтень 2013 року 102,4; листопад 2013 року 101,9; грудень 2013 року 103,0; січень 2014 року 103,1; лютий 2014 року 105,3, березень 2014 року -110,8; квітень 2014 114,0; травень 2014 102,2; червень 2014- 100,4; липень 2014 99,0; серпень 2014 99,2. Приріст споживчих цін за період з квітня 2013 по липень 2014 року становить: 1,033*1,038*1,01*1,004*1,008*1,029*1,024*1,019*1,03*1,031*1,053*1,108*1,14*1,022*1,004*0,99=1,688 1,688 *100% =168,8%; 168,8%-100% =68,8% Компенсація за затримку виплати заборгованості із заробітної плати за період з квітня 2014 року до серпня 2015 року становить 4916,40*68,8%=3382,48 грн (три тисячі триста вісімдесят дві гривні 48 копійок). Відповідно до частини першої статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно із частиною першою статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. За змістом статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Крім того, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.20 своєї постанови №13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Компенсація втрати\~частини грошових\~доходів у\~зв`язку\~з порушенням\~термінів їх\~виплати не\~є складовою\~частиною заробітної\~плати,\~яку роботодавець\~зобов`язаний був\~сплатити в\~день звільнення,\~а є одним із видів відповідальності власника або уповноваженого ним органу (особи) за порушення встановлених термінів виплати грошових доходів. Середній заробіток за весь період затримки розрахунку є також видом відповідальності власника або уповноваженого ним органу (особи) за невиплату з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки зазначені у статті 116 цього Кодексу (в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок). А тому, з дня повного розрахунку відповідача (28.08.2015) до дня звернення позивача до суду (04.02.2019) відсутні підстави нараховувати та стягувати середній заробіток із відповідача за невиплату компенсації, оскільки компенсація є видом відповідальності, а не складовою заробітної плати. В даному випадку позивач не позбавлений права стягнення з відповідача сум, передбачений ч. 2 ст. 625 ЦК України. Відповідно до\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Оцінюючи в сукупності усі зазначені вище обставини, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, стягнення компенсації за затримку виплати заборгованості із заробітної плати у сумі 3382,48 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial