Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

05 квітня 2021 року позивач АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 24 липня 2013 року, мотивуючи зазначені вимоги тим, що відповідач [PERSON] звернулась до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 24 липня 2013 року. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та остання отримала кредитну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «тарифами банку» складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується її підписом у заяві. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитом, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, тощо. Позивач свій обов`язок по кредитному договору щодо надання відповідачу кредиту виконав. Однак, відповідачем не здійснювалось вчасне погашення кредитних коштів у повному обсязі. Станом на 18 січня 2021 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 12 183 грн. 89 коп., з яких: 10 036 грн. 74 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 2 147 грн. 15 коп. - заборгованість за простроченими відсотками. Ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 14 квітня 2021 року, у даній цивільній справі прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім того, даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення. Однак, у визначені судом строки, відзиву на позовну заяву, відповідачем подано не було. Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. З огляду на це, суд приходить до висновку про вирішення спору за наявними матеріалами у справі. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] своїм підписом у анкеті-заяві погодилась на те, що підписана нею анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складають між нею та АТ КБ «Приватбанк» договір про надання банківських послуг № б/н від 24 липня 2013 року. За цим договором [PERSON] було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт. Згодом розмір кредитного ліміту було збільшено до 9 000 грн. 00 коп. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитом, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідач [PERSON] не виконувала зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 18 січня 2021 року утворилась заборгованість в розмірі 12 183 грн. 89 коп., з яких: 10 036 грн. 74 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 2 147 грн. 15 коп. - заборгованість за простроченими відсотками. Отже, судом встановлено, що між сторонами існують договірні правовідносини, зокрема, між ними укладено договір кредиту. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Зазначене підтверджується письмовими доказами: анкетою-заявою про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг відповідача [PERSON] від 24 липня 2013 року, витягом з тарифів обслуговування кредитних карт, витягом з Умов та правил надання банківських послуг, випискою по рахунку, довідкою про зміну умов кредитування, довідкою про видачу кредитних карток за договором відповідачу. Порушення відповідачем умов договору, а, отже, і прав позивача, шляхом не виконання відповідачем умов договору щодо належного і своєчасного повернення кредиту (його складових), розмір заборгованості за кредитним договором позивачем обгрунтовано його розрахунком заборгованості за договором (відповідно до умов договору). Надані позивачем докази у сукупності мають взаємний зв`язок, є належними і допустимими у зазначених спірних правовідносинах сторін, їх достовірність стороною відповідача не спростована (в тому числі і розмір заборгованості за договором). Умови договору не оспорюються, умови договору сторонами виконувались, що свідчить про дійсність договору сторін. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. На підставі викладеного суд дійшов висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] , які відносяться до договірних зобов`язань, зокрема, кредиту, встановив, що права позивача відповідачем порушені, оскільки відповідач не виконувала належним чином умови договору, тому права позивача підлягають захисту. При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2 270 грн. 00 коп., тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved