Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

07.02.2017 р. [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою в якій просить позбавити права користування жилим приміщенням та скасувати реєстрацію [PERSON], [PERSON], [PERSON] шляхом виселення з адреси Львів - смт Брюховичі, вул.Незалежності України, 34 без надання іншого жилого приміщення. В обґрунтування позову покликається те, що вона проживає у [INFO] - смт.Брюховичі, який розташований на земельній ділянці 0,1257 га, яка перебуває у спільному користуванні, та є власником 9/40 даного будинку. В даному будинку також проживають сусіди - [PERSON] яка володіє 18/40, відповідач [PERSON] який володіє 4/40. Форма власності будинку приватна часткова. 12.06.2007 року [PERSON] подарував 1/20 частину майна за даною адресою [PERSON] Відповідно рішення Брюховицької селищної ради №161 від 10.06.1999р. про дозвіл на реконструкцію будинковолодіння [PERSON] розпочав будівництво двоповерхового будинку з явним захопленням земельної ділянки, що перебуває у спільному користуванні, провести розподіл земельної ділянки відмовляється, що спричинило конфліктну ситуацію. У 2016 році їй стало відомо, що 11.11.2011 року в квартирі [PERSON] взареєстровано ще троє осіб, а саме донька [PERSON] та її сімя [PERSON] і неповнолітній син [PERSON] На думку позивача реєстрація членів сімї відбувалась з явним порушенням чинного законодавства, оскільки не було згоди співвласників будинку. Окрім цього, відповідачі та власник майна на власний розсуд розпочали облаштовувати відгородження частини прибудинкової території, яка перебуває у спільному користуванні та будівництво двоповерхового будинку. Також мали місце й інші порушення майнових прав співвласників [PERSON] та відповідачами, внаслідок чого виникали постійні конфлікти, що фіксувалися працівниками поліції і свідчать про систематичність таких порушень. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю, покликаючись на вказані у позові обставини. Просять суд задовольнити позов. Додатково пояснили, що відповідачі разом з третьою особою [PERSON] перегородили подвіря, яке перебуває у спільному користуванні та перекрили доступ до господарських будівель. Також зазначили, що кожен зі співвласників займає окремі приміщення у спірному будинку, приміщень у спільному користуванні з відповідачами і іншими співвласниками будинку позивачка не має. Як на правове обґрунтування позову покликаються на норми ст.ст.116, 156 ЖК України. Просять позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що зареєструвалась та почала проживати у квартирі батька з 2011 року разом з ним та своєю сімєю після того як зробили там ремонт. Проти позову заперечила, покликаючись на обставини, вказані у письмовому заперечення на позов, поданому представником [PERSON] Представник [PERSON] в судовому засіданні проти позовну заперечив. Третя особа [PERSON] пояснив, що з 2000 р. по 2011р. згідно наданих йому дозволів своїми силами проводив реконструкцію будинку, однак в експлуатацію не здав, оскільки не добудував того, що хотів. Зареєстрував у належній йому на праві власності частині будинку свою доньку з сімєю, де вони і фактично проживають. При їх реєстрації у нього ніхто згоди інших співвласників будинку не вимагав і вважає таку згоду непотрібною. Просить відмовити в позові. Представник третьої особи - відділу у справах дітей [PERSON] районної адміністрації Львівської міської ради проти позову заперечила, просила проводити розгляд у її відсутності. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши зібрані по справі письмові докази, зясувавши дійсні обставини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з таких підстав. Згідно ст.1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.3 ст.10, ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. За загальними положеннями ЦПК України обовязок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. Судом встановлено, що житлова будівля за адресою: м. Львів Брюховичі, вул. Незалежності України, 34, перебуває у спільній частковій власності. Згідно з довідкою ОКП «БТІ та ЕО» станом на 29.12.2012р. та технічним паспортом від 18.12.2012р. житловий будинок по вул.Незалежності України, 34 (колишня вул.Червонопрапорна, 18а) в смт.Брюховичі м.Львова належить на праві приватної спільної часткової власності: 9/40 частин [PERSON] на підставі свідоцтва про спадщину від 14.03.1973р., зареєстрованого за №3183 (квартира №1), 9/40 частин [PERSON] на підставі договору дарування від 23.05.1992р., зареєстрованого за Р.№2-2756 (квартира №1); 18/40 частин [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 21.02.1992р., зареєстрованого за Р.№2-893 (квартира №2); 2/40 частини [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 17.05.1989р., зареєстрованого за Р.№1-2729 (квартира №3), 2/40 частини [PERSON] на підставі договору дарування від 12.06.2007р., зареєстрованого за Р.№2520 (квартира №3). Згідно технічного паспорту на житловий будинок по вул. Незалежності України, 34 в смт.Брюховичі м.Львова від 18.12.2012р., будинок має чотири окремих входи зі сторони внутрішнього двору та складається із одноповерхової частини, яка має два окремих входи у квартиру №1, та у квартиру №2, та двоповерхової частини, де розташована квартира №3, яка також має два окремі входи. В родинних відносинах співвласники [PERSON], [PERSON], [PERSON] між собою не перебувають. Між ними склався порядок користування окремими жилими приміщеннями в цьому будинку. [PERSON] займає квартиру №1, [PERSON] - квартиру №2, [PERSON] - квартиру №3. Ст. 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень які встановлюються законом. Згідно ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Права та обовязки членів сімї власника (співвласника) житлового будинку визначені ст.156 ЖК України. За змістом ч.1 ст.156 ЖК України та ч.1 ст.405 ЦК України члени сімї власника будинку (квартири), які проживають там разом з ним, користуються цим житлом нарівні з власником. Отже, [PERSON], [PERSON], [PERSON] як члени сім'ї співвласника будинку [PERSON], вселилися та користуються жилими приміщенням, що перебувають у користуванні та володінні [PERSON] Відповідно до ст.116 ЖК України я кщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Суд вважає покликання позивачки на руйнування спільного сараю під літерою «Б», який не є жилим приміщенням, внаслідок проведення реконструкції будинку співвласником [PERSON] та проведення такої реконструкції з порушенням встановленої законом процедури, як на підставу позбавлення відповідачів права користування жилим приміщенням та виселення з будинку на вул. Незалежності України, 34 в смт.Брюховичі, необґрунтованими. Покликання позивачки на порушення правил співжиття, що унеможливлює спільне проживання також є необґрунтованим, оскільки позивачем не долучено жодних документів, щодо притягнення відповідачів до адміністративної чи кримінальної відповідальності за такі дії. Відповідно до рапортів працівників поліції Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області [PERSON] 02.09.2016р., 03.09.2016р. зверталася із заявами стосовно сварки з сусідами. Таке звернення 02.09.2016р. було і від [PERSON] Згідно листів [PERSON] відділу поліції ГУНП у Л/о від 10.10.2016р. 10105/43/09-16 та 25.11.2016р. №16/13-324 позивачка скаржилася на [PERSON] у звязку з суперечками щодо порядку користування земельною ділянкою, колодязем, самовільним огородженням подвіря і проведенням будівельних робіт. [PERSON] відділу поліції ГУНП у Л/о, від 10.10.2016р. №101101/43/09-16 підтверджується і звернення [PERSON] з приводу вчинення [PERSON] перешкод в користуванні земельною ділянкою. В листах зазначено, що як з позивачем, так і з відповідачем [PERSON] проведено профілактичні бесіди. Іншими наявними документами у справі підтверджується відсутність згоди спів власників стосовно порядку користування земельною ділянкою довкола будинку, яка не передана їм у власність. Позивачка не довела, що діями відповідачів створюються неможливі для неї умови проживання в будинку на вул. Незалежності України, 34 в смт.Брюховичі, та користування своєю часткою власності в цьому будинку, що внаслідок дій відповідачів систематично руйнується вказане житло. Реєстрація відповідачів, як членів сімї співвласника [PERSON] будинку, також жодних прав позивачки на володіння, користування чи розпорядження своєю часткою будинку не порушує. Суд дійшов висновку про недоведеність та необґрунтованість позовних вимог [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про позбавлення права користування жилим приміщенням шляхом виселення без надання іншого жилого приміщення та зняття з реєстрації. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що позов не підлягає до задоволення.

Outcome: dismissed