Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

05.12.2016 року [PERSON] звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій зазначив, що 03.01.2005 року помер його дід [PERSON], який проживав на [INFO]. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, яка складається, в тому числі, із права на земельну частку (пай) на території Рахнівсько-Лісової сільської ради. Він є спадкоємцем [PERSON] за законом. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає, оскільки дружина останнього померла 07.07.1990 року, а дочка [PERSON] 09.04.2012 року. При зверненні до нотаріуса в листопаді 2016 року з метою оформлення спадщини після смерті діда [PERSON] йому відмовлено в оформленні спадщини у звязку із пропуском строків звернення з заявою про прийняття спадщини, встановлених законом, про що винесено постанову від 18.11.2016 року. Причиною пропуску строку звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини стало те, що він не знав про існування спадщини після смерті діда, так як вважав, що спадщину після смерті останнього прийняла та оформила дочка останнього, а його матір [PERSON] Вважає вказані причини пропуску строку для прийняття спадщини після смерті діда [PERSON] поважними. Просить визнати строк для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті 03.01.2005 року його діда [PERSON] пропущеним ним з поважних причин та визначити йому додатковий строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини в шість місяців. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с.44). Від представника [PERSON] [PERSON], що діє на підставі довіреності від 10.10.2016 року (а.с.14), 22.12.2016 року подано до суду заяву про розгляд справи у його та позивача відсутності у звязку з неможливістю прибути в судове засідання. Позовні вимоги [PERSON] підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити (а.с.48). Представник відповідача Рахнівсько-Лісової сільської в судове засідання не зявився. Рахнівсько-Лісовий сільський голова [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, позов визнає, не заперечує щодо його задоволення (а.с.46). В судове засідання не зявилися всі особи, які беруть участь в справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, при цьому представники позивача та відповідача подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, перешкод для розгляду справи в судовому засіданні немає, тому суд вважає, що справу можна розглянути без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України. Вирішуючи спір, суд встановив факт, що 03.01.2005 року в м. Астана помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть №0228329 (а.с.12). Спадкоємцем за правом представлення після смерті [PERSON] є його внук [PERSON] (а.с.6, 7). Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає, оскільки дружина останнього [PERSON] померла 07.07.1990 року, дочка [PERSON] та матір позивача [PERSON] [PERSON] померла 09.04.2012 року (а.с.24). [PERSON] не подав вчасно нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті діда [PERSON] через власну необізнаність та невірне розуміння порядку та строків оформлення спадщини. 18.11.2016 року державним нотаріусом Шаргородської державної нотаріальної контори Вінницької області [PERSON] відмовлено позивачеві в оформленні спадщини за законом після смерті [PERSON] у звязку із пропуском строків прийняття спадщини (а.с.13). Встановленим судом фактам відповідають спадкові правовідносини, які регулюються Конституцією України та Цивільним кодексом України. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1222, ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними. Позивач [PERSON], спадкоємець майна померлого [PERSON] за правом представлення, своєчасно не прийняв спадщину через необізнаність щодо строків та порядку прийняття і оформлення спадщини, а також через те, що не знав про існування спадщини, тому є підстави для застосування до спірних правовідносин положень ч.3 ст.1272 ЦК України, тобто для визначення додаткового строку для подання позивачем заяви про прийняття спадщини. Відповідно до вимог ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з абз.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до абз.6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення в цивільній справі», за змістом частини 4 ст.174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Враховуючи, що відповідачем визнано позовні вимоги [PERSON], що вбачається із письмової заяви представника відповідача (а.с.46), то суд вважає, що в даному випадку наявні всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову.

Outcome: approved