Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

06 жовтня 2017 року Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський банк розвитку» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому ставить питання про стягнення з них заборгованості у розмірі 170366,48 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 30 жовтня 2012 року між ПАТ «ВБР» та [PERSON] було укладено кредитний договір № IKAРNАІG.65772.001. Відповідно до кредитного договору позивач надав відповідачу кредит у вигляді строкового кредиту у розмірі 167069,00 грн. на придбання автомобіля строком до 29.10.2017 року зі сплатою відсотків за користування у розмірі - 15,50% річних та позичальник сплачує комісію за надання кредитних ресурсів у розмірі 0,20% від суми кредиту по договору, щомісячно в період сплати. З метою забезпечення належного виконання зобов'язань за кредитним договором 30.10.2012 року між банком та [PERSON] було укладено Договір поруки №РХ029031.65776.001, відповідно до умов якого поручитель поручився перед банком за виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором. Відповідно до п.6 Договору поруки у випадку невиконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позичальник і поручитель відповідають перед банком як солідарні боржники. Банк виконав свої обов'язки згідно приписів Кредитного договору №IKAРNАІG.65772.001 від 30.10.2012 року у повному обсязі, однак [PERSON] свої зобов'язання, передбачені Кредитним договором, не виконав, в результаті чого станом на 27.07.2017 року має заборгованість у розмірі 170366,48 грн., яка складається з: -поточна заборгованість за кредитом - 41,51 грн., -прострочена заборгованість за кредитом - 106713,35 грн., -поточна заборгованість за відсотками - 0,47 грн., -прострочена заборгованість за відсотками - 51582,11 грн.; -прострочена заборгованість за комісією по кредиту - 12029,04 грн. Враховуючи те, що відповідачі своїх зобов'язань не виконують, позивач просив стягнути з них зазначену суму заборгованості. Представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, не заперечував щодо заочного розгляду справи, просив стягнути заборгованість в повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про розгляд справи були належним чином повідомлені, про причини неявки суд не інформували, заяви про розгляд справи без їх участі суду не надавали. Справу розглянуто на підставі ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 30 жовтня 2012 року між ПАТ «ВБР» та [PERSON] було укладено кредитний договір № IKAРNАІG.65772.001. Відповідно до кредитного договору позивач надав відповідачу кредит у вигляді строкового кредиту у розмірі 167069,00 грн. на придбання автомобіля строком до 29.10.2017 року зі сплатою відсотків за користування у розмірі - 15,50% річних та позичальник сплачує комісію за надання кредитних ресурсів у розмірі 0,20% від суми кредиту по договору, щомісячно в період сплати. З метою забезпечення належного виконання зобов'язань за кредитним договором 30.10.2012 року між банком та [PERSON] було укладено Договір поруки №РХ029031.65776.001, відповідно до умов якого поручитель поручився перед банком за виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором. Відповідно до п.6 Договору поруки у випадку невиконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позичальник і поручитель відповідають перед банком як солідарні боржники. Відповідно до ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Банк виконав свої обов'язки згідно приписів Кредитного договору №IKAРNАІG.65772.001 від 30.10.2012 року у повному обсязі. Однак, в порушення умов договору [PERSON] несвоєчасно сплачував суми кредиту, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість за кредитом. У зв'язку з цим суд зазначає, що відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Суд перевіривши розрахунок заборгованості за договором №IKAРNАІG.65772.001 від 30.10.2012 року, укладеного між ПАТ «ВБР» та [PERSON] встановив, що станом на 27.07.2017 року утворилась заборгованість на загальну суму 170366,48 грн., яка складається з: -поточна заборгованість за кредитом - 41,51 грн., -прострочена заборгованість за кредитом - 106713,35 грн., -поточна заборгованість за відсотками - 0,47 грн., -прострочена заборгованість за відсотками - 51582,11 грн.; -прострочена заборгованість за комісією по кредиту - 12029,04 грн. Згідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Відповідно до ст.543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Отже, заборгованість, яка виникла внаслідок прострочення виконання грошового зобов'язання повинна бути стягнена з відповідачів. Таким чином, суд вважає позовні вимоги доведеними, тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Майновий стан ПАТ «ВБР» не дозволяє сплатити судовий збір оскільки постановою Правління НБУ від 27.11.2014 року ПАТ «ВБР» віднесено до категорії неплатоспроможних, тому відповідно до ст.88 ЦПК України судовий збір стягується з відповідачів в дохід держави. Слід стягнути з [PERSON] судовий збір на користь держави у розмірі 1277,75 грн., а також з [PERSON] судовий збір на користь держави у розмірі 1277,75 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved