Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

05 квітня 2016 року ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № Р20.205.70649 від 02 жовтня 2013 року. На обґрунтування клопотання зазначено, що згідно кредитного договору [PERSON] отримала кредит у розмірі 17500 грн. зі сплатою 7,9 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитними договором графіком щомісячних платежів. Банк у повному обсязі виконав свої зобовязання згідно кредитного договору, та надав відповідачу кредитні кошти. Станом на 30.09.2015 року відповідач не повернув банку отриманий кредит у встановлений договором строк та не сплатив нараховані відсотки та комісію на загальну суму 22502,65 грн. 30 вересня 2015 року між ТОВ «ФК «Рантьє» та ПАТ «Ідея Банк»укладено договір факторингу № 30/09-1. Згідно умов договору факторингу клієнт (первісний кредитор, банк) відступив (передав у власність) факторові (новому кредитору, позивачу) з 30 вересня 2015 року, а позивач, відповідно до договору факторингу та вимог чинного законодавства, набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Право вимоги позивач набув з моменту підписання акту прийому передачі прав вимог. Сума боргу відповідача за кредитним договором станом на дату відступлення права вимоги на 30 вересня 2015 року становить: основний борг 14505,07 грн., прострочений борг 1027,77 грн., прострочені проценти 6875,68 грн., строкові проценти 94,13 грн., загальна сума заборгованості 22502,65 грн. Після відступлення права вимоги відповідачем здійснено сплату на загальну суму 200 грн. Останній платіж боржником здійснено 18.11.2015 року. Станом на 21 березня 2016 року заборгованість за кредитним договором становить: за тілом кредиту 15332,84 грн., за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями 6969,81 грн., загальна заборгованість 22302,65 грн. Просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. У судове засідання представник позивача не зявився, просив розгляд справи проводити за відсутності представника. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, без фіксування судового процесу технічними засобами, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно кредитного договору [PERSON] отримала кредит у розмірі 17500 грн. зі сплатою 7,9 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитними договором графіком щомісячних платежів. Банк у повному обсязі виконав свої зобовязання згідно кредитного договору, та надав відповідачу кредитні кошти. Станом на 30.09.2015 року відповідач не повернув банку отриманий кредит у встановлений договором строк та не сплатив нараховані відсотки та комісію на загальну суму 22502,65 грн. 30 вересня 2015 року між ТОВ «ФК «Рантьє» та ПАТ «Ідея Банк»укладено договір факторингу № 30/09-1. Згідно умов договору факторингу клієнт (первісний кредитор, банк) відступив (передав у власність) факторові (новому кредитору, позивачу) з 30 вересня 2015 року, а позивач, відповідно до договору факторингу та вимог чинного законодавства, набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Право вимоги позивач набув з моменту підписання акту прийому передачі прав вимог. Станом на 21 березня 2016 року заборгованість за кредитним договором становить: за тілом кредиту 15332,84 грн., за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями 6969,81 грн., загальна заборгованість 22302,65 грн. Просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. \~ Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому приймається судом. З огляду на вищевикладене, та враховуючи, що відповідач не в повному обсязі виконує взяті на себе зобовязання, чим ставить позивача у матеріальну залежність та значною мірою позбавляє ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» отримання коштів, на які позивач розраховував при їх поверненні за кредитним договором, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» про стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором № Р20.205.70649 від 02 жовтня 2013 року у розмірі 22302,65 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 1378 грн.

Outcome: approved