Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-29 00:00:00

05.12.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], згідно з яким просила суд: стягнути з [PERSON] на її користь 38 368,11 грн. матеріальної шкоди; судові витрати покласти на відповідача. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 29.06.2017 року сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю автомобіля марки «Сitroen», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля марки «Mercedes», державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності позивачу. Згідно постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 15.08.2017 року винним у порушенні Правил дорожнього руху, які призвели до зазначеної ДТП, визнано [PERSON] Згідно Звіту №18-D/33/2 від 07.07.2016 року про визначення вартості матеріального збитку, завданого автомобілю марки «Mercedes», державний реєстраційний номер [NUMBER], вартість відновлювального ремонту вказаного КТЗ становить 100567,00 грн. При цьому, згідно акту виконаних робіт по відновлювальному ремонту автомобіля фактична сума витрат склала 82 457,00 грн. Разом з тим, оскільки на час ДТП цивільна-правова відповідальність власника автомобіля марки «Сitroen», державний реєстраційний номер [NUMBER], була застрахована в ТДВ «СТ Домінанта» на підставі Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/0678919, вказаною страховою компанією позивачу було виплачене страхове відшкодування у сумі 44 088 грн. 89 коп. У зв'язку з зазначеним, та посилаючись на положення ст.ст. 22, 1172, 1188, 1194 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь матеріальну в розмірі 38 368,11 грн., що становить різницю між фактичною шкодою та страховою виплатою. Ухвалою від 10.01.2018 року було відкрито провадження у цивільній справі за вказаним позовом, розгляд якої вирішено проводити за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання. Ухвалою від 22.05.2018 року було закрито підготовче засідання, а справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Разом з тим, 30.08.2018 року до суду надійшла заява представника позивача, в якій він просив суд позов задовольнити, справу розглядати без його участі та в заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки представника суд не повідомив. Разом з тим, відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін, а також те, що представник позивача не заперечує щодо розгляду справи в заочному порядку, суд, на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що 29.06.2017 року сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю автомобіля марки «Сitroen», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля марки «Mercedes», державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності позивачу. Відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 15.08.2017 року [PERSON] було визнано винним у вищезазначеній ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно положень ч.6 ст.82 ЦПК України вирок в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, вина [PERSON] у скоєнні вказаного ДТП та обставини цього ДТП, не потребують доказування. Як встановлено в судовому засіданні, в результаті вказаної ДТП автомобілю марки Mercedes», державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить позивачу на праві власності, були завдані механічні пошкодження. Відповідно до Звіту №18-D/33/2 від 07.07.2016 року про визначення вартості матеріального збитку, завданого автомобілю марки «Mercedes», державний реєстраційний номер [NUMBER], вартість відновлювального ремонту вказаного КТЗ становить 100567,00 грн. Водночас, судом встановлено, що 12.10.2017 року пошкоджений транспортний засіб було відремонтовано та згідно з актом виконаних робіт №00259 від 12.10.2017 року, складеного ФОП [PERSON], фактична сума витрат по відновлювальному ремонту автомобіля склала 82 457,00 грн. Звертаючись з вказаним позовом до суду, позивач, як на підставу для його задоволення, посилався на те, що оскільки на час ДТП цивільна-правова відповідальність власника автомобіля марки «Сitroen», державний реєстраційний номер [NUMBER], була застрахована в ТДВ «СТ Домінанта» на підставі Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/0678919, з відповідача на його користь підлягає до стягнення різниця між фактичним розміром шкодою та страховим відшкодуванням в сумі 38 368,11 грн. Так, як встановлено в судовому засіданні, на момент ДТП відповідальність власника автомобіля марки «Сitroen», державний реєстраційний номер [NUMBER], була застрахована в ТДВ «СТ Домінанта» на підставі Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/0678919, яка здійснила виплату позивачу страхового відшкодування у сумі 44 088 грн. 89 коп. В свою чергу, відповідно до положень ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням, серед іншого, транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон) встановлено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Статтею 1192 ЦК України встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Крім того, як встановлено ч.1 ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, враховуючи те, що страховою компанією було виплачено позивачу відшкодування шкоди, заподіяної йому в результаті ДТП в розмірі 44 088,89 коп., а загальний розмір матеріальних шкоди, завданої позивачу внаслідок пошкодження КТЗ, становить 82 457,00 грн., різниця між фактичним розмиром шкоди та страховим відшкодуванням підлягає стягненню з відповідача. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] на його користь матеріальної шкоди у розмірі 38 368,11 грн., що становить різницю між фактичною шкодою та страховою виплатою є такими, що ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640,00 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved