Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

06 вересня 2017 року Комунальний заклад «Криворізький спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради» (далі - Позивач) звернувся до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] (далі - Відповідач ) про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначив, що в їх закладі з 06.12.2016 року знаходиться малолітня дитина [PERSON], [INFO] на підставі рішення виконавчого комітету Нікопольської міської ради №849 від 23.11.2016 «Про тимчасове влаштування малолітньої дитини». За весь час перебування [PERSON] в будинку дитини мати та ніхто з родичів жодного разу його не відвідували. На адресу закладу 01.08.2017 надійшло рішення виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 12.07.2017 №356 «Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON]. Відомості про батька дитини записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Малолітня дитина перебуває на обліку дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах в службі у справах дітей Нікопольської міської ради, у зв'язку з тим, що його мати злісно ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Згідно інформації Нікопольського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді встановлено, що мати має незадовільні умови проживання, не відвідує дитину та не цікавиться станом її здоров'я. Спеціалістами служби у справах дітей неодноразово проводилися бесіди з відповідачем щодо належного виконання ними своїх батьківських обов'язків, неодноразово рекомендовано покращити житлово-побутові умови та вирішувати питання щодо повернення дитини у родину, але проведені бесіди позитивного результату не принесли. Відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Малолітня дитина знаходяться на повному державному утриманні під цілодобовим наглядом медичного персоналу, забезпечена харчуванням, одягом, медикаментами за рахунок держави. Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 18.07.2016 відповідач вже була позбавлена батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її дитини [PERSON], [INFO]; стягнути з [PERSON] на користь опікуна або закладу, де буде знаходитися дитина, аліменти у розмірі по 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. 29 вересня 2017 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області відкрито провадження у справі та призначено до розгляду. 06 жовтня 2017 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області доручено Нікопольському міськрайонному суду Дніпропетровської області вручити відповідачу та допитати її в якості відповідача по суті позовної заяви. Провадження у справі зупинено. 26 грудня 2017 року з Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області на адресу суду повернуто доручення без виконання через неявку відповідача до суду. 09 січня 2018 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області поновлено провадження у справі та призначено до розгляду на 29 січня 2018 року. 29 січня 2018 року представник позивача у судове засідання надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, на позовних вимогах наполягав, просив їх задовольнити з підстав викладених в позові. Представники третіх осіб до судового засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, заперечень проти позову не мають. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, у зв'язку з чим ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області вирішено питання про розгляд справи на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановити заочне рішення). Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. У відповідності до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. [INFO] народився [PERSON], батьками записані: мати - [PERSON], батько - [PERSON]. Відомості про батька дитини записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батьків відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с.10). Рішенням Виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області № 849 від 23.11.2014 «Про тимчасове влаштування малолітньої дитини [PERSON] в КЗ «Криворізький спеціалізований будинок дитини» ДОР» [PERSON], [INFO] тимчасово влаштовано до КЗ «Криворізький спеціалізований будинок дитини» ДОР» на повне державне утримання (а.с. 11). Комісією з питань захисту прав дитини від 04.07.2017 служба у справах дітей Нікопольської міської ради вважає, що доцільно позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до її малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується висновком служби у справах дітей Нікопольської міської ради (а.с.8). Рішенням виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області №356 від 12.07.2017 «Про затвердженя висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON].», затверджено висновок служби у справах дітей Нікопольської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до її малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.7). Відповідно до довідки про перебування дитини у закладі від 06.09.2017 [PERSON], [INFO] знаходиться в КЗ «Криворізький спеціалізований будинок дитини» ДОР» на повному державному утриманні з 06.12.2016 по теперішній час. За весь час перебування дитини в закладі, мати та ніхто з родичів ні письмово, ні усно, долею та станом здоров'я дитини не цікавилися, у вихованні та утриманні участі не приймали, матеріальної допомоги не надавали, бажання забрати дитину в сім'ї не виявили (а.с.12). Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.07.2016, яке набрало законної сили 07.09.2016, [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.13-14). Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Згідно до ч. 3 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Відповідно до роз'яснень викладених у п.п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. При цьому, ухилення від виховання можна розцінювати лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Також у п. 50 рішення Європейського суду з прав людини «Савіни проти України» (заява №39948/06), рішення від 18 грудня 2008 року (набуло статусу остаточного від 18 березня 2009року) визначено, якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує (див., mutatis mutandis, справу «Хазе проти Німеччини» (Haase v. Germany), № 11057/02, п. 99, ЄСПЛ 2004-III (витяги)). Так, матеріалами цивільної справи підтверджено невиконання батьківських обов'язків [PERSON] у відношенні до свого малолітнього сина [PERSON], [INFO], щодо відсутності участі у вихованні дитини, ненадання матеріальної допомоги, тому суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог та необхідність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її дитини [PERSON], оскільки цього вимагають насамперед інтереси дитини. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно до положень ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин суд вважає, що з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, до досягнення дитиною повноліття на користь опікуна або закладу, де буде знаходитися дитина. Питання по судових витратах вирішити, відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягнувши з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 164, 166, 167, 171, 180-182 Сімейного кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»,

Outcome: approved