Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-11 00:00:00

07.05.2018 позивач звернулася до суду з позовом, у якому просила зобов`язати [PERSON] не чинити їй перешкод у володінні, користуванні та розпорядженні земельною ділянкою, яка належить їй на праві приватної власності відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 828240046106, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 4610600000:01:028:0151, площею 0,0709 га. В обґрунтування позову вказує на те, що 26.09.2017р. між нею, [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0709 га., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; кадастровий номер: 4610600000:01:028:0151; цільове призначення: для будівництва ї обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. 29.09.2017 приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Легедою М.М. було внесено відомості до державного реєстру речових прав на нерухоме майно та зареєстроване право власності на придбану нею земельну ділянку. 30.03.2018р. відділом містобудування та архітектури виконавчих органів Дрогобицької міської ради їй було видано будівельний паспорт на будівництво індивідуального житлового будинку та господарської споруди на приватизованій земельній ділянці по [ADDRESS] .Також 30.03.2018р. вона звернулася до відділу державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Дрогобицької міської ради з повідомленням про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів будівництва, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта. На початку квітня 2018р. вона разом з чоловіком та друзями почали підготовчі роботи для упорядкування та підготовки земельної ділянки до початку будівельних робіт по зведенню житлового будинку на що у неї є всі дозвільні документи. Однак, вже 11 квітня 2018р. приїхавши на свою власну земельну ділянку разом з чоловіком виявили відсутність «коликів» на задій стороні земельної ділянки, що відмежовували її ділянку від сусідніх. Такі були умисно, без її погодження та згоди демонтовані та викрадені з її ділянки на той час невідомою особою. 12.04.2018р. в другій половині дня перебуваючи на земельній ділянці до них з чоловіком підійшла невідома особа, котра представилась [PERSON] . Вказаний чоловік в усній формі повідомив, що це він демонтував «колики» так як вважає, що вони проводять будівництво на його земельній ділянці, а тому воно є незаконним і він не дозволить нам тут нічого проводити. На її переконання, що вони придбали земельну ділянку і у них є дозвільні документи на початок будівельних робіт, відповідач не хотів нічого слухати, а лише сказав, що не дасть їм тут нічого будувати». Незважаючи на такі погрози Відповідача, яким вони не надали належної уваги, вони продовжили проводити земельні роботи. Оскільки на вказаній земельній ділянці було багато занедбаних дерев, які не дозволяли початку будівництва вона змушена була прийняти міри по їх вирізці та викоріненню. Так, 12.04.2018р. відповідно до п. 10 (видалення зелених насаджень на земельній ділянці, яка перебуває у приватній власності, та на присадибній ділянці здійснюється за рішенням власника земельної ділянки без сплати їх відновної вартості) Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах затвердженого постановою КМУ від 1 серпня 2006 р. №1045, вона почала вирізати та викорчовувати дерева, що були на придбаній нею земельній ділянці. В цей час до неї на ділянку без її згоди прибув Відповідач та почав перешкоджати особам, які їй допомагали вирізати дерева. Зокрема, Відповідач поводився агресивно, постійно виражався нецензурно в її сторону, перешкоджав роботі спецтехніки (трактора) та погрожував кримінальними справами в її сторону. З метою уникнути ескалації конфлікту вона вимушена була просити працівників призупинити роботи на земельній ділянці з надією, довести до Відповідача, що жодних порушень у її діях немає. 19.04.2018р. будівельні роботи на земельній ділянці продовжились і близько 13:30 год. до неї на ділянку знову прийшов Відповідач та в черговий раз продовжив перешкоджати проведенню будь-яких робіт і викликав працівників поліції. На місце прибули працівники поліції, які були свідками неадекватної поведінки Відповідача та зможуть підтвердити викладені обставини. Цього ж дня її чоловік [PERSON] подав по приїзду працівникам поліції письмову заяву з приводу незаконних дій Відповідача. Також, працівники поліції повідомили їх, що [PERSON] ще 13.04.2018р. звернувся з письмовою заявою до Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області і за даним фактом внесено відомості до ЄРДР та розпочато досудове розслідування №12018140110000818. Вона надала працівникам поліції копії усіх правовстановлюючих документів на земельну ділянку та дозвільних документів на початок будівельних робіт та повідомила, що зрізала дерева виключно в межах своєї землі без будь-яких порушень закону. 20.04.2018р. в другій половині дня Відповідач продовжив свої дії щодо перешкоджання їй у користуванні земельною ділянкою. Знову було викликано патруль поліції і вже 20.04.2018р. вона написала заяву на Відповідача щодо його незаконних дій. Таким чином Відповідач своїми умисними діями чинить їй перешкоди у користуванні земельною площею 0,0709 га., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; кадастровий номер: 4610600000:01:028:015. Представник позивача [PERSON] у вступному слові позовні вимоги підтримала та дали пояснення, які по суті та змісту відповідають викладеному у позовній заяві. Просила зупинити провадження у справі до розгляду справи 442/2569/18 Верховним Судом, оскільки дане рішення має суттєве значення для вирішення даної справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Повідомив суд, що Львівським апеляційним судом 26.11.2020 винесено Постанову по справі № 442/2569/18, яка набрала законної сили та якою підтверджено, що у позивача відсутні будь-які права на спірну земельну ділянку. А тому просить у задоволенні позову відмовити. Вислухавши вступне слово сторін, дослідивши докази, суд дійшов висновку про відмову у задоволені позову. Як вбачається з Постанови Львівського апеляційного суду від 26.11.2020 у справі № 442/2569/18 за позовом Фермерського господарства «Газда» Добродія [PERSON].» до Дрогобицької міської ради, [PERSON] , з участю третіх осіб: [PERSON] , Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, про витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння та скасування рішень Дрогобицької міської ради, позов Фермерського господарства «Газда» Добродія [PERSON] задоволено: скасовано підпункт 1.15. пункту 1 рішення 64 сесії шостого скликання Дрогобицької міської ради №1658 від 22 липня 2015 року «Про надання дозволу [PERSON] на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо земельної ділянки площею 820 кв.м для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на [ADDRESS] ; скасовано Підпункт 1.21. пункту 1 рішення 65 сесії шостого скликання Дрогобицької міської ради №1720 від 23 вересня 2015 року «Про затвердження матеріалів проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» про затвердження матеріалів з виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки і передачу безоплатно у власність [PERSON] земельної ділянки площею 709 кв.м на [ADDRESS] , кадастровий номер 4610600000:01:028:0151. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд; витребувано від [PERSON] на користь Фермерського господарства «Ґазда» Добродія [PERSON].», як правонаступника сільськогосподарського кооперативу «Ґазда», земельну ділянку площею 709 кв.м, кадастровий номер 4610600000:01:028:0151. що знаходиться на [ADDRESS] . Як вбачається з ухвали Верховного Суду від 01.04.2021 відкрито касаційне провадження у справі за позовом Фермерського господарства «Газда» Добродія [PERSON].» до Дрогобицької міської ради, [PERSON] , з участю третіх осіб: [PERSON] , Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, про витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння та скасування рішень Дрогобицької міської ради. У задоволенні клопотання про зупинення виконання постанови Львівського апеляційного суду від 26 листопада 2020 - відмовлено. Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Оскільки з наявних матеріалів справи вбачається, що у позивача на даний час відсутнє право власності на спірну земельну ділянку, якої вона користується, то в суду немає правових підстав вважати, що відповідачем було порушено його відповідне право. У відповідності до ст. 391 ЦК України та ч. 3 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своєю земельною ділянкою. Позов про усунення порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню, якщо позивач доведе, що він є власником земельної ділянки, і що діями відповідача порушується його право власності. Для цього, крім правовстановлюючих документів на земельну ділянку необхідно буде представити суду докази, що підтверджують факт порушення закону (технічних норм і правил), а також докази порушення прав позивача. Проте, суд вважає, що позивачем не доведено факту порушення її прав як землекористувача земельної ділянки. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивача є необґрунтованими та безпідставними, а тому в їх задоволенні слід відмовити.

Outcome: dismissed