Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-21 00:00:00

05.11.2021р. позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що 07.05.2021р. приватним нотаріусом\~Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис, реєстровий №31348, про стягнення з нього на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованості за кредитним договором №2151437 від 01.11.2020р. в загальній сумі 68055,00грн. Вважає цей виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки в порушення вимог чинного законодавства виконавчий напис вчинено на кредитному договорі, який не було посвідчено нотаріально, без первинних бухгалтерських документів, які б підтверджували факт виникнення та безспірність заборгованості, без доказів отримання ним вимоги кредитора про усунення порушень зобов`язання. Просить визнати вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на його користь понесені судові витрати на правничу допомогу в загальному розмірі 16611,00грн.. Ухвалою суду від 08.11.2021р. за даним позовом відкрито спрощене позовне провадження і призначено розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні. 29.11.2021р. до суду надійшов відзив представника відповідача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» на вказаний позов, в якому він позовні вимоги не визнав повністю та зазначив, що 01.11.2020р. між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2151437, за яким останній отримав в кредит грошові кошти в сумі 15000,00грн. строком на 30 днів, тобто до 01.12.2020р. зі сплатою комісії за надання кредиту та процентів за користування ним. Однак позичальник своїх зобов`язань по поверненню кредиту у визначений строк не виконав. 10.02.2021р. між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено Договір відступлення прав вимоги №61-МЛ, за яким останній набув право вимоги до боржника [PERSON] за вищевказаним кредитним договором. На момент укладання договору відступлення права вимоги заборгованість [PERSON] за вищевказаним кредитним договором становила 67\~125,00грн. В подальшому новим кредитором боржнику було направлено претензію про погашення кредитної заборгованості, однак боржник цю вимогу проігнорував, у зв`язку з чим кредитор звернувся до нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису. Вимоги законодавства щодо подання усіх належних для цього документів ними було дотримано, зокрема, надано кредитний договір та виписка з особового рахунку. У зв`язку з цим виконавчий напис вчинено нотаріусом з дотриманням чинного законодавства. Також зазначив, що не погоджується із заявленою позивачем сумою витрат на правничу допомогу, вважає її необґрунтованою і не спів мірною зі складністю справи, обсягом наданих послуг тощо. Просить в позові відмовити. В судове засідання позивач [PERSON] чи його представник адвокат Працевитий Г.Г. не прибули, подали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримують повністю, просять його задовольнити. Представник відповідача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» в судове засідання не прибув за невідомими причинами, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних М.А. в судове засідання не прибули за невідомими причинами, про час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином, письмових пояснень до суду не подали. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність зазначених осіб. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що 01.11.2020р. між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2151437, за яким останній отримав в кредит грошові кошти в сумі 15000,00грн. строком на 30 днів, тобто до 01.12.2020р. зі сплатою комісії за надання кредиту та процентів за користування ним. Вказаний Договір укладений в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений на веб-сайті Товариства miloan.ua, шляхом підписання пропозиції (оферти) Товариства позичальником з застосуванням електронного цифрового підпису з одноразовим ідентифікатором і направленням відповідного електронного повідомлення (п.6.2). Цей договір прирівнюється до такого, що укладений в письмовій формі (п.6.5). 10.02.2021р. між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено Договір відступлення прав вимоги №61-МЛ, за яким останній набув право вимоги до боржника [PERSON] за вищевказаним кредитним договором. Згідно з Реєстром боржників до Договору про відступлення права вимоги заборгованість [PERSON] за вищевказаним кредитним договором становила 67\~125,00грн. та складалась з заборгованості за відсотками 15000,00грн., заборгованості за комісією 50625,00грн., заборгованості за штрафами 1500,00грн. 07.05.2021р. приватним нотаріусом\~Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис, реєстровий №31348, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованості за кредитним договором №2151437 від 01.11.2020р. за період з 09.02.2021р. по 06.05.2021р. в загальній сумі 68055,00грн.., яка складається із заборгованості за кредитом 15000,00грн., заборгованості за відсотками 50625,00грн., простроченої заборгованості за комісією 1500,00грн., плата за вчинення виконавчого напису без визначення розміру. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Безмагоричного М.А. від 04.08.2021р. відкрито виконавче провадження ВП №66367676 з виконання вищевказаного виконавчого напису нотаріуса та постановою від 26.08.2021р. накладено арешт на грошові кошти боржника [PERSON] . Відповідно до ст.15, 16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики. Так, згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Згідно з\~ст.629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. \~ \~ \~ \~ \~Згідно з ст.610,611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За приписами ст.88 цього ж Закону нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. При цьому, ст.50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Порядок вчинення виконавчих написів передбачений Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі - Порядок). Згідно з п.1.1 вказаної Глави розділу ІІ Порядку, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. П.1.2. Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з пп.2.1 п.2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (пп.2.3 п.2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з пп.3.1 п.3 вказаної Глави розділу ІІ Порядку, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Окрім того, пп.3.2,3.5 п.3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 року №1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів. Так, постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Постановою Кабінету Міністрів №622 від 26.11.2014р. (набрала чинності 10.12.2014р.) Перелік документів доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включений п.2 в редакції: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». В той же час, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та нечинною з моменту прийняття\~постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення\~\~ змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ця постанова суду набрала законної сили з моменту її проголошення, а її резолютивна частина опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» №23 від 21.03.2017 року. Відповідно до\~ст.124 Конституції України,\~ст.13\~Закону України\~«Про судоустрій\~і статус\~суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. В подальшому ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року (справа №826/20084/14) постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Велика Палата Верховного Суду постановою від 20.06.2018 року у справі №826/20084/14 відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року. Відповідно до ст.12,13,81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, проаналізувавши вищевикладені вимоги діючого законодавства, суд приходить до висновку\~про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] . В даному випадку суд встановив, що при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису приватний нотаріус КМНО Остапенко Є.М. керувався ст.87-91 Закону України «Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172. В той же час, вказаний Перелік документів у редакції, чинній станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитних договорів у простій письмовій формі, оскільки п.2 Переліку документів з 22.02.2017 року визнаний нечинним відповідно до постанови суду. Разом з тим, доказів на підтвердження того, що укладений 01.11.2020р. між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] кредитний договір №2151437 був нотаріально посвідчений, суду не надано. Навпаки, в матеріалах справи міститься копія зазначеного договору, з якої достовірно вбачається, що кредитний договір було укладено в електронній формі з використанням електронного цифрового підпису позичальника. Укладання договору в такій формі за домовленістю сторін прирівняне до його укладання в простій письмовій формі. Жодних домовленостей сторін про нотаріальне посвідчення кредитного договору наданий документ не містить. Крім того, судом встановлено, що за оспорюваним виконавчим написом нотаріуса з [PERSON] здійснено стягнення заборгованості за період з 09.02.2021р. по 06.05.2021р. в загальній сумі 68055,00грн.., яка складається із заборгованості за кредитом 15000,00грн., заборгованості за відсотками 50625,00грн., простроченої заборгованості за комісією 1500,00грн., плата за вчинення виконавчого напису без визначення розміру. Однак документів, які б підтверджували безспірність цієї заборгованості та встановлювали прострочення виконання кредитного зобов`язання, зокрема, первинні бухгалтерські документи, виписка з рахунка боржника тощо, суду не надано. Зокрема, додана представником відповідача до відзиву копія виписки з особового рахунку за кредитним договором №2151437 від 01.11.2020р. фактично не є первинним бухгалтерським документом, оскільки не відповідає приписам ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, Положенню про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженому постановою правління Національного банку України від 04.07.2018р. №75. Фактично цей документ складений представником кредитора в односторонньому порядку. Крім того, в доданій представником відповідача до відзиву копії заяви стягувача про вчинення нотаріусом виконавчого напису відомості про додані до неї документи взагалі відсутні. Також суд вважає, що зазначена сума заборгованості не може вважатись безспірною, оскільки за змістом укладеного кредитного договору строк його дії становив 30 днів і сплинув 01.12.2020р. Документи, які б підтверджували правомірність нарахування заборгованості за вказаний у виконавчому написі нотаріуса період - з 09.02.2021р. по 06.05.2021р., тобто поза межами узгодженого сторонами строку кредитування, суду не надані. Беручи до уваги, що виконавчий напис вчиняється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надіслання кредитором боржнику письмової вимоги про усунення порушень, а в матеріалах справи відсутні докази надіслання відповідачем як кредитором позивачу як боржнику такої вимоги та надання відповідних підтверджень її нотаріусу разом з заявою про вчинення виконавчого напису, суд вважає, що вказана вимога законодавства також не була дотримана. Таким чином, суд вважає встановленим та доведеним, що оспорюваний виконавчий напис було вчинено нотаріусом з порушенням вимог законодавства України, які регулюють порядок вчинення виконавчих написів, тому він є незаконним і його слід визнати таким, що не підлягає виконанню. На підставі вищевикладеного, позов [PERSON] слід задовольнити повністю. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» на користь\~держави судовий збір в сумі 908,00грн. Відповідно до ст.137,141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» на користь позивача [PERSON] понесені ним витрати на правничу допомогу в сумі 3000,00грн. Здійснення цих витрат підтверджено належними та допустимими доказами. При цьому, підстав для стягнення з відповідача та користь позивача гонорару за ведення справи в суді в сумі 13611,00грн., суд не знаходить. Так, за змістом п.3.1 Додаткового договору від 11.10.2021р. до договору про надання правової допомоги від 11.10.2021р., укладеного між [PERSON] та АБ «ЮРКОНСАЛТ» Геннадія Працевитого», гонорар адвоката за ведення справи в суді становить 20% від суми зазначеної у виконавчому написі («гонорар успіху»). Суд виходить з того, що зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», не є обов`язковими для суду у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність, розумність. Враховуючи, що дана цивільна справа є незначної складності, має місце усталена судова практика розгляду справ цієї категорії, адвокат участь у судових засіданнях не брав, суд вважає недоцільним стягнення з відповідача на користь позивача «гонорару успіху», у зв`язку з чим в стягненні відповідної суми в розмірі 13611,00грн. слід відмовити.

Outcome: approved