Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

07.06.2013 року між ПАТ Банк «ТРАСТ» та [PERSON] укладено договір R161.0027424, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит в сумі 11639,80 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 19,99 % річних та 2,49 % щомісячної комісії за обслуговування кредиту, строком на 36 місяці з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом, що підтверджується заявою-анкетою позивальника, пам`яткою Клієнта про основні параметри споживчого кредитування ПАТ Банк «ТРАСТ», Умовами надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі, заявою про надання кредиту на споживчі цілі. 07.06.2013 року ПАТ Банк «ТРАСТ» відповідно до кредитного договору R161.0027424 від 07.06.2013 року видало [PERSON] грошові кошти в сумі 11639.80 грн., що підтверджується момеріальним ордером Loan-32835 від 07.06.2013 року. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором R161.0027424 від 07.06.2013 року заборгованість складає в сумі 26672,95 грн, яка складається з: 8931,15 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 1605,99 грн. - прострочені відсотки, 6850,54 грн. - прострочена комісія, 9285,27 грн. - пеня. В добровільному порядку вказана заборгованість до теперішнього часу не погашена. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦПК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до вимог статті 1048 К України. Позивач, звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, просить стягнути пеню в сумі 9285,27 грн., але зазначена штрафна санкція нарахована після 14 квітня 2014 року особі, яка зареєстрована у населеному пункті, у якому проводилась антитерористична операція, а тому у такому випадку нарахування пені на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами забороняється законом. Так, згідно із ст. 2 Закони України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року №1669-VII на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р, м. Краматорськ та м. Макіївка Донецької області віднесено до вказаного переліку. Відповідач відповідно до копії паспорту та довідки № 11330 про реєстрацію місця проживання особи від 22.03.2019 року зареєстрований: [ADDRESS] , отже, на підставі вказаного Закону він має бути звільнений від сплати пені в сумі 9285,27 грн. Що стосується стягнення комісії в сумі 6850,54 грн., суд зазначає наступне: Відповідно до 5.7 Пам`ятки Клієнта про основні параметри споживчого кредитування ПАТ Банк «ТРАСТ», щомісячна комісія, від початкової суми кредиту складає 2.49 %. Відповідно 5.10 Пам`ятки Клієнта про основні параметри споживчого кредитування ПАТ Банк «ТРАСТ», щомісячна комісія Банку - комісія за супроводження Банком кредитної заборгованості клієнта протягом всього строку дії його кредитного договору, розмір якої визначено п. 5.7 даної Пам`ятки, розраховується від суми Кредиту та стягується щомісячно у складі чергового платежу. Відповідно до статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. З рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 вбачається, що положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. Отже, обслуговування кредиту є супутньою послугою, за надання якої можливе встановлення комісії. Встановивши в кредитному договорі сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту, відповідач не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надаються позивачу. При цьому відповідач нараховував, а позивач сплатив комісію за послуги, що супроводжують кредит, а саме за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок позивача, що є незаконним. Таким чином, суд вважає що позов підлягає задоволенню частково - з відповідача необхідно стягнути на користь позивача заборгованість у сумі 10537,14 грн., яка складається з: 8931,15 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 1605,99 грн. - прострочені відсотки. Відповідно до положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по оплаті судового збору у сумі 1921,00 грн. З огляду на викладене,

Outcome: partial