overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

05 вересня 2018 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 22 жовтня 2003 року виконавчим комітетом Куцурубської сільської ради Очаківського району Миколаївської області, актовий запис № 14. Від шлюбу з відповідачем мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що сімейні стосунки припинені, сумісне господарство не ведеться понад 6 місяців, через втрату почуття взаємної поваги та любові та що шлюб між ними фактично розпався, просила розірвати їхній з відповідачем шлюб та залишити їй\~прізвище [PERSON]. Сторони в судове засідання не зявилися, надали до суду заяви, в яких просили розглянути справу за їхньої відсутності, позивачка, крім цього, зазначила, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить судові витрати віднести на її рахунок; відповідач вказав, що позов визнає повністю та не заперечує проти його задоволення. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22 жовтня 2003 року виконавчим комітетом Куцурубської сільської ради Очаківського району Миколаївської області, актовий запис № 14. Зазначений факт підтверджується дослідженим у судовому засіданні свідоцтвом про одруження серії 1-ФП № 071336 (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають двох дітей:\~[PERSON],\~[INFO]\~та [PERSON],\~[INFO],\~щопідтверджується дослідженими у судовому засіданні копіями їх свідоцтв про їх народження серії 1-ФП\~№ 151190\~та серії\~1-ФП\~№ 019979\~(а.с.\~7-8). Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися, сумісне господарство не ведеться, мешкають окремо. Причинами розпаду сімї стала втрата почуття взаємної поваги та любові. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та, що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сімї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати віднести на рахунок позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

05 вересня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу . Ухвалою суду від 07 вересня 2018 року було відкрите провадження у справі. Ухвалою суду від13 грудня 2018 року було закрите підготовче провадження у справі, судом призначений \~ \~ \~ \~розгляд справи по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, в своїй заяві просила суд розглядати справу без її участі, позов підтримує, просила суд задовольнити вимоги, після розірвання шлюбу її прізвище залишити без змін. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про місце, дату і час проведення засідання, в звязку з чим. судом проведений заочний розгляд справи. В обґрунтування позову [PERSON] посилалася на те, що 20 грудня 1991 року виконавчим комітетом Новомосковської міської ради народних депутатів Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між нею і відповідачем, актовий запис № 736. Вона та відповідач не мають дітей від шлюбу. Позивач зазначила, що тривалий час, з 1995 року вона та чоловік не проживають спільно, не підтримують сімейні стосунки, не ведуть сумісне господарство, через відсутність взаєморозуміння, внаслідок чого відбувалися конфлікти, сварки, які призвели до втрати почуття любові та поваги один до одного, подальше спільне життя та збереження шлюбу вона вважає неможливим, таким, що суперечить його інтересам. В звязку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею і відповідачем. Суд, дослідивши надані позивачем докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 20 грудня 1991 року виконавчим комітетом Новомосковської міської ради народних депутатів Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] і [PERSON], актовий запис № 736, після реєстрації шлюбу [PERSON] було присвоєне прізвище [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Встановлено, що сторони не мають дітей від шлюбу. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружжя тривалий час, з 1995 року не підтримує шлюбні відносини, не веде спільне господарство, не проживає спільно, позивач втратив почуття любові та поваги до чоловіка, спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В звязку з наведеним, позивач [PERSON] має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, яке їй було присвоєне у звязку з реєстрацією шлюбу В звязку з вищенаведеним,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

05 вересня 2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 06 лютого 2009 року сторони перебувають у шлюбі, мають спільну дочку [PERSON], [INFO]. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що спільне життя не склалось через різні погляди на сімейне життя. З огляду на викладене, позивач просить її вимоги задовольнити в повному обсязі. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила суд розірвати шлюб. Відповідач подав до суду ідентичну заяву, в якій позов визнав. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06 лютого 2009 року, мають спільну дочку [PERSON], [INFO]. Дані факти підтверджуються свідоцтвом про одруження та копією свідоцтва про народження дитини. Сторони припинили шлюбні відносини з 01 листопада 2017 року, спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим, оскільки обидві сторони наполягають на розірванні шлюбу, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

05 вересня 2018 року АТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] в якому просить суд стягнути з неї заборгованість за кредитним договором № б/н від 26.10.2010 у розмірі 13288.70 грн., яка виникла станом на 16.07.2018, з підстав невиконання умов договору в добровільному порядку. В обґрунтовування позовних вимог позивач зазначає, що 26.10.2010 [PERSON] отримала кредит у розмірі 5400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідачка свої зобов`язання належним чином не виконує, як наслідок, станом на 16.07.2018 виникла заборгованість у розмірі 13288.70 грн., яка складається з 9016.03 грн. - нараховані відсотки за користуванням кредитом; 4587.04 грн. нарахованої пені; 500 грн штраф (фіксована складова); 608.99 штраф (процентна складова). Відповідачка заборгованість не погашає у добровільному порядку, що змусило банк звернутись до суду із зазначеним позовом. Представник позивача у судове засідання не прибув, подав письмову заяву, у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути без його присутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не прибула повторно, про час і місце судового розгляду був повідомлена вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомила, відзив проти позову та клопотань про розгляд справи за її відсутності та/або про відкладення розгляду справи не подавала. За таких обставин,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 05 вересня 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просить розірвати шлюб зареєстрований 24 вересня 2014 року у Відділі державної РАЦС по місту Первомайському реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 204, мотивуючи свій позов тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на нього, відсутність взаєморозуміння між подружжям, що з часом призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Подружжя припинило шлюбні стосунки та ведення спільного господарства з липня 2018 року, сімя розпалась остаточно, подальше сімейне життя і збереження шлюбу вважає неможливим. Від шлюбу подружжя має неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON].\~ Позивач у підготовче судове засідання не з`явилася проте надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає, судові витрати просить залишити за нею. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд,\~ вивчивши\~ позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 вересня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії 1-ВЛ № 244709, виданим Відділом державної РАЦС по місту Первомайському реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис №204 (а.с.4). Від шлюбу подружжя має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що вбачається з копії свідоцтва про народження [PERSON] 1-ВЛ № 404522, актовий запис № 91 (а.с.5). Основною причиною розірвання шлюбу є те, що сторони\~ втратили почуття любові та поваги один до одного. Шлюбно-сімейні стосунки подружжя припинені, спільне господарство не ведеться, подружжя мешкає окремо,\~ внаслідок чого, їхнє подальше сімейне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення суду про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

05 вересня 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 19 грудня 1997 року. В обґрунтування позову зазначала, що шлюбні стосунки між нею та відповідачем не склалися і були припинені, сумісного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, не проживають однією сімєю з вересня 2018 року, тому вважає, що збереження їх шлюбу неможливе. Неповнолітніх дітей не мають, проте відповідач ухиляється від розірвання шлюбу в порядку ст.106 СК України, тому вона була змушена звернутися до суду із цією позовною заявою. У разі розірвання шлюбу, просила залишити їй прізвище «Голота». Також позивач звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала (а.с. 16). Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, відзив не надіслав, хоча про час, місце та дату судових засідань повідомлений належно, що підтверджується даними зворотніх поштових повідомлень (а.с. 15, 20, 23). За вказаного, відповідно до приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розгляд справи за відсутності відповідача. Відповідно до частини 2\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.\~\~ Згідно наданих позивачкою письмових доказів, зокрема свідоцтва про шлюб І-ФП №258343, виданого Первомайською селищною радою Вітовського району Миколаївської області, сторони зареєстрували шлюб 19 грудня 1997 року, про що здійснено актовий запис за №29. Під час реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з «Омельчук» на «Голота» (а.с. 6). Проте шлюбні стосунки між сторонами не склалися та вони фактично припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть. Про спір між сторонами щодо розподілу спільного майна на час розгляду справи не заявлено. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що шлюб є вільним союзом між чоловіком та жінкою (ст. 24 СК України), що позивачка заперечує можливість примирення, то суд дійшов висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, а за такого шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано. Згідно ч.2\~ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судові витрати на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

05 вересня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25 листопада 1995 року Миронівською сільською радою Первомайського району Харківської області, за актовим записом № 11, мотивуючи свій позов тим, що життя з відповідачем не склалося, подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя. Подружжя припинило шлюбні стосунки та ведення спільного господарства з грудня 2017 року, сімя розпалась остаточно, подальше сімейне життя і збереження шлюбу вважає неможливим. Від шлюбу подружжя має сина [PERSON], [INFO]. Позивач у підготовче судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач у підготовче судове засідання також не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 листопада 1995 року, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER], виданим Первомайським міськрайонним відділом державної реєстрації атів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 11 (а.с.5). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] Основною причиною розірвання шлюбу є те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Шлюбно-сімейні стосунки подружжя припинені, спільне господарство не ведеться, подружжя мешкає окремо, внаслідок чого, їхнє подальше сімейне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення суду про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

05 вересня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом, просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором без номеру, укладеного 26 лютого 2008 року. В судове засідання представник позивача не з'явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує повністю. Зазначив, що відповідно до умов договору, [PERSON] отримав кредит в розмірі 5600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом. Свої зобов'язання за кредитним договором банк виконав в повному обсязі. Відповідач свої зобов'язання за фактичне використання кредиту та погашення кредиту не виконав, істотно порушивши умови договору, внаслідок чого станом на 31 липня 2018 року заборгованість перед банком становить 65322,90 грн. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, будь - яких заяв про неможливість явки в судове засідання до суду не направив. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази в межах позовних вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконувати належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Встановлено, що між сторонами 26 лютого 2008 року укладено кредитний договір, за яким АТ КБ «Приватбанк» зобов'язувався надати грошовий кредит, а [PERSON] повернути отримані в кредит грошові кошти в строки, вказані в договорі та сплатити кредитору проценти нараховані в період всього терміну використання грошових коштів. Свої зобов'язання за договором відповідач виконував неналежним чином, порушуючи графік розрахунків, внаслідок чого станом на 31 липня 2018 року, утворилась заборгованість, яка згідно розрахунку позивача, становить 65322,90 грн., а саме: заборгованість по сплаті кредиту - 3072,43 грн.; заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом - 55963,67 грн.; заборгованість за пенею - 2700 грн., а також 500 грн. штрафу (фіксованої частини) та 3086,81 грн. штрафу (процентної складової). Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договір та інші правочини. Таким чином, з відповідача підлягає примусовому стягненню сума боргу, що становить 65322,90 грн. Розмір заборгованості, визначений позивачем, позичальником не спростований. Крім того, суд стягує з відповідача документально підтверджені 1762 гривень судового збору, пов'язаних із сплатою при поданні позовної заяви на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

05 вересня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом, просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором без номеру, укладеного 29 квітня 2010 року. В судове засідання представник позивача не з'явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує повністю. Зазначив, що відповідно до умов договору, [PERSON] отримала кредит в розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Свої зобов'язання за кредитним договором банк виконав в повному обсязі. Відповідач свої зобов'язання за фактичне використання кредиту та погашення кредиту не виконувала, істотно порушивши умови договору, внаслідок чого станом на 16 липня 2018 року заборгованість перед банком становить 592014,18 грн. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином, будь - яких заяв про неможливість явки в судове засідання до суду не направила. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази в межах позовних вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконувати належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Встановлено, що між сторонами 29 квітня 2010 року укладено кредитний договір, за яким АТ КБ «Приватбанк» зобов'язувався надати грошовий кредит,а [PERSON] повернути отримані в кредит грошові кошти в строки, вказані в договорі та сплатити кредитору проценти нараховані в період всього терміну використання грошових коштів. Свої зобов'язання за договором відповідач виконувала неналежним чином, порушуючи графік розрахунків, внаслідок чого станом на 16 липня 2018 року, утворилась заборгованість, яка згідно розрахунку позивача, становить 59204,18 грн., а саме: заборгованість по кредиту - 28216,81 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 12202,86 грн.; заборгованість за пенею - 15489,07 грн., а також 500 грн. штрафу (фіксованої частини) та 2795,44 грн. штрафу (процентної складової). Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договір та інші правочини. Таким чином, з відповідача підлягає примусовому стягненню сума боргу, що становить 59204,18 грн. Розмір заборгованості, визначений позивачем, позичальником не спростований. Крім того, суд стягує з відповідача документально підтверджені 1762 гривень судового збору, пов'язаних із сплатою при поданні позовної заяви на користь позивача.

Outcome: approved