Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

05.05.2016 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом. Вказала, що з 19.05.2012 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], від якого мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через різні погляди на подружнє життя та сімейні цінності, відсутність порозуміння у вирішенні важливих питань, що було причиною сварок та конфліктів. З цих причин шлюбні відносини було припинено. На даний час вони проживають у різних населених пунктах, спільного господарства та бюджету не ведуть. Спору з приводу місця проживання сина та розподілу майна немає. Посилаючись на викладене, позивач прохала розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON]. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. В заяві, адресованій суду, прохала розглянути справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримувала, вказувала, що фактично не проживає з чоловіком з листопада 2015 року. Жодних спроб налагодити шлюбні відносини, ні в неї, ні у відповідача не було, тому строк для примирення обом не потрібний. Проти ухвалення заочного рішення в разі неявки відповідача не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Про поважність причини неявки суд не інформував, заперечень на позов не надіслав. За згодою позивача справа вирішена на підставі наданих доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів у їх сукупності та взаємозвязку, встановив наступне. Сторони зареєстрували шлюб у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області. 19.05.2012 року, актовий запис № 68. Мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні стосунки не підтримують з листопада 2015 року через виникнення непримиренних протиріч та непорозумінь, викликаних різними поглядами на подружнє життя та обовязки, через втрату почуттів, взаємоповаги та взаємодовіри один до одного. Спільного господарства та бюджету не ведуть. Проживають в різних населених пунктах. Спору щодо визначення місця проживання сина чи розподілу майна немає. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Статтею 55 СК України визначено, що дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, утверджувати в сімї повагу один до одного, зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. Клопотання про надання терміну для примирення ні від дружини, ні від чоловіка не надходило. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що шлюб існує формально, а подальше його збереження суперечитиме інтересам кожного з подружжя та їх дитини. Шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved