Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

05.03.2018 року Деснянська районна у місті Чернігові рада, діючи як орган опіки та піклування (далі позивач), звернулася до суду з позовом в інтересах малолітніх дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON] (далі відповідач) про відібрання дітей без позбавлення відповідача батьківських прав та передачу дітей позивачеві для подальшого їх влаштування. В обґрунтування позову послався на те, що відповідач не виконує своїх батьківських обовязків щодо належного виховання та утримання своїх дітей, що є небезпечним для їх життя, здоровя і морального виховання, при цьому є підставою для відібрання дітей без позбавлення матері батьківських прав. У судовому засіданні представник позивача предявлений позов підтримав і наполягав на задоволенні; відповідач не зявилася, хоча про час і місце розгляду справи сповіщалася належним чином. За згодою представника позивача, 24.04.2018 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідач є матірю пятьох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]. Відомості про батька усіх дітей записано в актових записах про їхнє народження за вказівкою відповідача, відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с. 10-20). Відповідач проживає разом із дітьми за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). Згідно з положеннями частин першої-третьої статті 150 Сімейного кодексу України (далі Кодекс) батьки зобовязані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сімї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобовязані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. По справі встановлено, що відповідач не виконує свої обовязки щодо належного виховання малолітніх дітей; не піклується про їхнє здоровя, фізичний, духовний та моральний розвиток; не готує дітей до самостійного життя. Батьки відповідача обізнані щодо неналежного виконання нею своїх батьківських обовязків, проте на поведінку дочки взагалі не впливають і, таким чином, фактично заохочують її антисоціальний спосіб життя. Зазначене підтверджується матеріалами справи та показаннями допитаних судом свідків, які в сукупності повністю узгоджуються між собою. Зокрема, як випливає з матеріалів справи, у квартирі, в якій проживає відповідач разом із дітьми, фактично немає підлоги, шпалер, меблів для сну дітей та підготовки домашніх завдань; холодильник не працює; сімя не має запасів їжі, а тому діти відчувають постійний голод; на підлозі знаходяться фекалії, що створює в квартирі та навіть в підїзді будинку нестерпний сморід і унеможливлює безпечне проживання в ній дітей. Відповідач неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності, проте вказане не впливає на її поведінку. Як повідомив представник позивача, останнім часом відповідач почала зловживати спиртними напоями, в звязку з чим залишає дітей одних без догляду. Допитані в якості свідків [PERSON] (класний керівник [PERSON], який навчається в ЗНЗ № 33), [PERSON] (соціальний педагог ЗНЗ № 28) і [PERSON] (класовод [PERSON] та [PERSON], які навчаються в ЗНЗ № 28) показали, що діти відповідача мають незадовільну успішність, часто пропускають заняття в школі, ходять постійно голодними, не мають шкільного приладдя та підручників; діти не мають одягу, який відповідає порі року, а тому зявляються в зимовий період у літніх сандалях і без нижньої білизни, що небезпечно для життя; одяг дітей має неприємний запах, а тому однокласники відмовляються сидіти з ними за однією партою і взагалі торкатися них; у спілкуванні діти використовують нецензурну лексику. Зазначене справедливо обурює батьків інших дітей, оскільки така їх поведінка негативно впливає на моральний клімат усього класу. За приписом частини першої статті 170 Кодексу суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу (ухилення батьків від виконання своїх обовязків по вихованню дитини; жорстоке поводження батьків з дитиною; батьки є хронічними алкоголіками або наркоманами; батьки вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва), а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоровя і морального виховання; у цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам за їх бажанням або органові опіки та піклування. Оскільки ухилення відповідача від виконання своїх обовязків по вихованню дітей, жорстоке поводження відповідача з дітьми та створення відповідачем небезпечних умов для життя, здоровя і морального виховання дітей є повністю доведеним, суд погоджується з предявленим позовом, що є підставою для його задоволення та відібрання дітей у відповідача з передачею їх позивачеві для вирішення питання про подальше влаштування.

Outcome: approved