Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

07.02.2014 р. Позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова з вищевказаним позовом, котрим просив встановити факт спільного проживання [PERSON] з [PERSON] однією сім'єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу з 2006-го року по [INFO] та визнати за ним, [PERSON], право на прийняття у спадщину за законом усього майна, що належало покійній [PERSON]. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що він, [PERSON], тривалий час починаючи з 2006-го року проживав в фактичному шлюбі з [PERSON], яка померла [INFO] За час спільного проживання вони, як подружжя вели спільне господарство, мали взаємні права та обов'язки, зокрема спільно та за спільні кошти купували продукти харчування, оплачували за житлово-комунальні послуги, спільно проводили дозвілля, проводили в квартирі поточні ремонти, за спільні кошти придбали пральну машину, телевізор, диван, набір крісел. На даний час відкрилася спадщина на належне покійній дружині позивача майно. Позивач, вважає, що має право на спадкування після смерті [PERSON] як спадкоємець першої черги за законом в силу вимог ст. 1261 ЦК України. Відповідач по справі є рідною сестрою покійної дружини позивача та, як зазначив Позивач претендує на прийняття спадщини. Таким чином між сторонами виник спір про право на прийняття спадщини. В судовому засіданні Позивач подав суду письмові пояснення, а його уповноважений представник [PERSON], котра діє на підставі договору про надання правової допомоги, вимоги підтримала зіславшись на викладені у позові обставини, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] подала суду письмове заперечення проти позову у якому вказала, що з позовними вимогами [PERSON] не погоджується. Вказала, що [PERSON] була її двоюрідною сестрою. [PERSON] дійсно проживав біля семи років, проте у законному шлюбі вони не перебували, дітей у них не було. Тому фактично, він, на її думку, не може вважатися родичем її покійної сестри та спадкувати все що їй належало. Позивач її не утримував, оскільки вона до останнього дня свого життя працювала бухгалтером та померла на роботі. Вважає, що після смерті її сестри, [PERSON] немає права на спадкування усього належне їй майна при умові живих родичів, які є родиною кровного споріднення. За таких умов просила в задоволенні позову відмовити. Однак у судовому засіданні Відповідач позовні вимоги визнала повністю та не заперечувала проти задоволення позову. Залучена в процесі розгляду справи третя особа [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що являється тіткою померлої [INFO] [PERSON] і також звернулась до 5-ї Львівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом. Вказала, що у неї неприязні відносини з Позивачем, оскільки він відбував покарання в місцях позбавлення волі і вона вважає його шахраєм, тому вона звернулась до нотаріуса про прийняття спадщини, щоб [PERSON] не претендував на спадщину після смерті [PERSON] Також вона заперечила факт проживання [PERSON] та [PERSON], як подружжя. Заслухавши пояснення сторін, повно та всебічно дослідивши представлені по справі докази, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав та мотивів. Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами, що [PERSON] проживала та була зареєстрована у [ADDRESS]. Позивач, [PERSON] починаючи з 2006 року проживав без реєстрації з [PERSON] за вказаною адресою. [PERSON] померла [INFO] За вказаною адресою також проживала і мати [PERSON] - [PERSON], яка померла [INFO] За час спільного проживання [PERSON] та [PERSON] вели спільне господарство, мали взаємні права та обов'язки, зокрема спільно та за спільні кошти купували продукти харчування, оплачували за житлово-комунальні послуги (а.с.23-24), спільно проводили дозвілля, проводили в квартирі поточні ремонти, за спільні кошти придбали пральну машину, телевізор, диван, набір крісел. Позивач також займалися захороненням в 2012-му році [PERSON]. А після смерті [PERSON], Позивач займався і її захороненням. ( а.с. 7-8) Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно. Відповідач по справі є рідною сестрою [PERSON] і є спадкоємцем другої черги за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно, до ст. 1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України - сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 2 ст. 21 Сімейного кодексу України проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя. За таких умов позивач має право успадкувати майно, що належало покійній [PERSON], як спадкоємець за законом. Оскільки судом безспірно встановлено, визнано Відповідачем та підтверджено письмовими поясненнями сусідів: [PERSON], проживаючого за адресою [ADDRESS] і [PERSON] проживаючого за адресою [ADDRESS], що подані на адресу суду, Позивач дійсно проживав однією сім'єю з померлою [PERSON], тому вимога про встановлення факту проживання однією сім'єю, як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу є підставною і позов в цій частині підлягає задоволенню. Однак в частині визнання за [PERSON], право, як спадкоємця першої черги на прийняття у спадщину за законом усього майна, що належало покійній [PERSON], то таку вимогу суд вважає безпідставною, оскільки Позивач може вважатися згідно ст. 1264 ЦК України спадкоємцем четвертої черги, як особа, що проживала зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини і в силу вищевказаної норми ч. 2 ст. 21 Сімейного кодексу України Позивач не може бути спадкоємцем першої черги за законом, а тому в задоволенні позову у цій частині слід відмовити.

Outcome: partial