Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

04 лютого 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, яким просить: - стягнути з відповідача товариства з додатковою відповідальністю «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «Ю.ЕС.АЙ» (далі - ТДВ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «Ю.ЕС.АЙ», страховик) на свою користь 128000,00 грн. страхового відшкодування за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 200971137; - стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь майнову шкоду у розмірі 49660,70 грн., завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди; - стягнути солідарно з ТДВ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «Ю.ЕС.АЙ» та [PERSON] на свою користь вартість проведеного експертного дослідження № 18737 у розмірі 4118,69 грн. та вартість послуг евакуатора у розмірі 1200, 00 грн. Також, позивач просить вирішити питання розподілу судових витрат у справі. Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07 квітня 2021 року вимоги позову [PERSON] задоволені наступним чином. Так, судовим рішенням стягнуто з ТДВ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «Ю.ЕС.АЙ» на користь [PERSON] суму страхового відшкодування за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 200971137 у розмірі 128000,00 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] майнову шкоду у розмірі 49660,70 грн. Судом проведений розподіл судових витрат, а саме: стягнуто з ТДВ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «Ю.ЕС.АЙ» та [PERSON] на користь [PERSON] в рівних частках судовий збір у розмірі 1817,79 грн. по 908,89 грн. з кожного, та витрати, пов`язані з розглядом справи (вартість висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 18737 від 23 грудня 2020 року) у розмірі 4118,69 грн. по 2059,34 грн. з кожного. 09 квітня 2021 року представник позивача - адвокат Макаренко М.І. звернулася до Червонозаводського районного суду м. Харкова із заявою про розподіл судових витрат, якою просить стягнути з ТДВ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «Ю.ЕС.АЙ» та [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 250,00 грн. В обґрунтування заяви представник позивача зазначила, що на підтвердження надання нею [PERSON] послуг з правової допомоги у цивільній справі № 646/726/21 та прийняття клієнтом таких послуг сторони склали акти здачі-приймання наданих послуг за угодою про надання правової допомоги № 38-ап від 23 листопада 2020 року на суму 8 250,00 грн. з переліком наданих послуг та вартістю кожної з них, який підписаний сторонами без заперечень. У судове засідання сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду заяви про розподіл судових витрат, не з`явились. 13 квітня 2021 року позивачем до канцелярії Червонозаводського районного суду м. Харкова подано заяву про проведення судового засідання 19 квітня 2021 року за його відсутності та відсутності представника - адвоката Макаренко М.І., якою [PERSON] вимоги заяви про розподіл судових витрат підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Відповідачі про причини неявки суду не повідомили, заяв про відкладення судового засідання не надали. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви, що відповідає положенням ч. 4 ст. 270 ЦПК України. Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного. Положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Матеріали справи свідчать, що 07 квітня 2021 року у порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України [PERSON] та його представником - адвокатом Макаренко М.І. до канцелярії Червонозаводського районного суду м. Харкова подано заяви про стягнення з відповідачів на користь позивача витрат на правову допомогу. За змістом п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 ст. 270 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. За правилами ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як вбачається з матеріалів справи, 23 листопада 2020 року між адвокатом Макаренко М.І. та [PERSON] укладено угоду про надання правової допомоги № 38-ап. За п. 1 вказаної угоди, в порядку і на умовах, визначених цією угодою, Адвокат приймає доручення на участь в будь-яких кримінальних, господарських, цивільних, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення в якості представника (адвоката, захисника) Клієнта незалежно від процесуального статусу Клієнта (далі - Доручення), а Клієнт зобов`язується сплатити Адвокату гонорар та відшкодувати понесені витрати у зв`язку з виконанням доручення. Згідно акту № 1 до угоди про надання правової допомоги № 38-ап від 23 листопада 2020 року, складеному 07 квітня 2021 року між адвокатом Макаренко М.І. та [PERSON] , вартість правової допомоги за період до 07 квітня 2021 року складає 16 годин 30 хвилин на суму 8 250,00 грн. (500,00 грн. х 16,5 = 8 250,00 грн.). Зі змісту вказаного акту вбачається, що адвокатом Макаренко М.І. в межах угоди про надання правової допомоги № 38-ап від 23 листопада 2020 року надано [PERSON] правову допомогу з питань стягнення страхового відшкодування та відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а саме: пошук в Інтернеті на офіційному сайті Верховної Ради України та бібліотеках відповідних тематиці позову законів та нормативно-правових актів держави (ЦК України, ЦПК України), вивчення та аналіз відповідних тематиці позову Законів України, нормативно-правових актів та судової практики; надання юридичних консультацій; підготовка позовної заяви про стягнення страхового відшкодування та відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди; підготовка клопотань про долучення та витребування доказів; підготовка та подання відповіді на відзив ТДВ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «Ю.ЕС.АЙ», підготовка та направлення заяви про розподіл судових витрат. На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу представником позивача надано суду квитанцію № 000173 від 07 квітня 2021 року про оплату [PERSON] гонорару в розмірі 8 250,00 грн. згідно акту № 1 від 07 квітня 2021 року по реєстру № 38-ап. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Судовим розглядом встановлено, що витрати позивача на професійну правничу допомогу підтверджено доказами надання адвокатом правничих послуг, є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру. Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V). У пункті 269 Рішення у цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. За частинами п`ятою та шостою ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. З урахуванням тієї обставини, що під час розгляду заяви про розподіл судових витрат клопотань від відповідачів про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, до суду не надійшло, неспівмірності витрат не доведено. З огляду на наведене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви про розподіл судових витрат та ухвалення додаткового рішення з вирішення вказаного питання. На підставі викладеного та

Outcome: approved