Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

04 лютого 2016 року позивач [PERSON] звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання. В обґрунтування позову зазначив, що він є власником квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстрована колишня дружина позивача [PERSON], шлюб з якою розірвано 25.10.2005 року, і донька позивача [PERSON]. Позивачу відомо, що з березня 2012 року відповідач постійно мешкає в Сполучених Штатах Америки, де вийшла заміж і змінила прізвище. Ніяких контактів з колишньою дружиною він не має, її постійне місце мешкання йому не відомо. Фактично з дня прописки та по теперішній час відповідач в зазначеній квартирі не проживала, комунальні послуги не сплачувала, у звязку з чим у позивача виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які нараховуються за нею. На підставі чого просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 8 у буд. 16 по вул. Бородинській у м. Дніпропетровську та примусово зняти її з реєстраційного обліку в квартирі. Позивач в судове засідання не зявився, про явку в судове засідання був повідомлений належним чином, надав суду заяву, у якій позов підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про явку в судове засідання був повідомлений належним чином. Згідно зі ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 листопада 2016 року постановлено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і запереченні сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності на житло від 07.07.1998 року, виданого виконкомом міської ради народних депутатів, та Свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.04.2009 року, посвідченого державним нотаріусом Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] [PERSON] мешкає у вказаній квартирі без реєстрації, в квартирі зареєстровано дві особи: [PERSON] колишня дружина, [PERSON]-В.Р. донька, що підтверджується довідкою КП «Жилсервіс-2» від 25.01.2016 року. Шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу Серія 1-КИ № 152610, виданого 23.02.2011 року. З письмових пояснень [PERSON] вбачається, що вона є дружиною позивача, постійно мешкає у спірній квартирі. Колишню дружину позивача ніколи не бачила, вона ніколи не зявлялась за названою адресою. З письмових пояснень [PERSON] вбачається, що вона є сусідкою позивача, мешкає в квартирі [ADDRESS] з 1999 року. Його колишньої дружини ніколи не бачила, вона у квартирі, де живе позивач, ніколи не мешкала і не приходила в гості. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст.405 ч.2 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. \~\~\~\~ За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач не проживає на спірній житловій площі понад один рік без поважних причин, а тому його слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням на підставі ст. 405 ч.2 ЖК України. Згідно з ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. \~\~\~\~ Враховуючи наведене, та,

Outcome: approved