Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

04 січня 2016 року представник позивача звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON], в якій просив стягнути з нього заборгованість за договором кредиту, зазначивши в обґрунтування позову, що відповідач є членом Кредитної спілки «Азовська кредитна компанія» з 21 січня 2005 року на підставі заяви про вступ до спілки. Між відповідачем та філіалом № 2 Кредитної спілки 18 жовтня 2013 року було укладено договір споживчого кредиту № 9240/13-Ф2, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 5000 грн. за рахунок власних коштів (капіталу) КС строком користування на 18 місяців (з 18 жовтня 2013 року по 10 квітня 2015 року). Відповідно до умов договору споживчого кредиту за користування кредитом відповідач повинен щомісячно сплачувати 0,13% від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. За час користування кредитом відповідачем було проведено наступні платежі: 30 жовтня 2013 року 400,00 грн., 26 листопада 2013 року 400,00 грн., 09 січня 2014 року 400,00 грн., 12 лютого 2014 року 500,00 грн., 20 березня 2014 року 400,00 грн., 29 квітня 2014 року 400,00 грн. Більше ніяких платежів проведено не було. Залишок по кредиту склав 3568,92 грн. У звязку з несвоєчасним, непостійним та не повним здійсненням платежів, відповідно до графіку платежів, у відповідача виникла заборгованість за нарахованими відсотками за користування кредитними коштами, у відповідності до п.2.1 кредитного договору, за період з 30 квітня 2014 року по 14 грудня 2015 року у розмірі 2755,92 грн. У звязку з простроченням платежів за кредитним договором виконання зобовязань втратило інтерес, розрахунок загальної суми заборгованості відповідача станом на 14 грудня 2015 року складає 6324,84 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 3568,92 грн. та відсотків за користування кредитом у розмірі 2755,92 грн. На підставі викладеного, просив стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за договором споживчого кредиту, яка складається з залишку по кредиту у розмірі 3568,92 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 30 квітня 2014 року по 14 грудня 2015 року у розмірі 2755,92 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1218,00 грн., а всього 7542,84 грн. У ході судового розгляду представник позивача надав на адресу суду заяву про уточнення позовних вимог, в яких просив стянути з відповідача суму заборгованості відповідача перед КС «Азовська кредитна компанія» станом на 19 лютого 2016 року в розмірі 6635,69грн., яка складається з залишку по кредиту у розмірі 3568,92 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 30 квітня 2014 року по 19 лютого 2016 року у розмірі 3066,77 грн., та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1218,00 грн., а всього 7853,69 грн. Представник позивача у судове засідання не зявилася, надав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, з невідомих суду причин. Про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, у зв6язку з чим суд ухвалив розглядати справу заочно в порядку ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява Кредитної спілки «Азовська кредитна компанія» підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідач є членом Кредитної спілки «Азовська кредитна компанія» з 21 січня 2005 року на підставі заяви про вступ до спілки. Між відповідачем та філіалом № 2 Кредитної спілки 18 жовтня 2013 року було укладено договір споживчого кредиту № 9240/13-Ф2, відповідно до якого відповідач отримав кредит на придбання товару в розмірі 5000 грн. за рахунок власних коштів (капіталу) КС строком користування на 18 місяців. Згідно з п. 2.1 договору споживчого кредиту за користування кредитом відповідач повинен щомісячно сплачувати 0,13% від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. За час користування кредитом відповідачем було проведено наступні платежі: 30 жовтня 2013 року 400,00 грн., 26 листопада 2013 року 400,00 грн., 09 січня 2014 року 400,00 грн., 12 лютого 2014 року 500,00 грн., 20 березня 2014 року 400,00 грн., 29 квітня 2014 року 400,00 грн. Більше ніяких платежів проведено не було. Залишок по кредиту склав 3568,92 грн. Станом на 19 лютого 2016 року загальний розмір заборгованості за кредитним договором складає 6635,69 грн., яка складається із заборгованості за договором споживчого кредиту у розмірі 3568,92 грн., нарахованих відсотків відповідно до п.2.1 договору споживчого кредиту за період з 30 квітня 2014 року по 19 лютого 2016 року у розмірі 3066,77 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобовязання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обовязку не встановлений, або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки у судовому засіданні встановлено, що протягом тривалого часу відповідачем порушувались умови договору споживчого кредиту, а саме: не сплачувались щомісячні платежі та передбачені умовами договору споживчого кредиту проценти. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Представником позивача надано документи, що підтверджують сплату понесених судових витрат, тому вони підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved