Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-18 00:00:00

05.08.2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , просить ухвалити рішення, яким: визнати житловий будинок та земельну ділянку кадастровий номер 1820600000:01:002:0880, що розташовані по [ADDRESS] , які зареєстровані на ім`я [PERSON] їх спільним сумісним майном; зв`язку з цим визнати за нею, [PERSON] , право власності на 1/2 частину будинку [ADDRESS] та 1/2 частин інших споруд , а саме: літньої кухні Б, гаражу В, сараю Г, вбиральні Д, колодязя №2, огорожі та на 1/2 частину земельної ділянки кадастровий номер 1820600000:01:002:0880, що розташована по [ADDRESS] , з подальшою реєстрацією мого права власності у Державному реєстрі права власності на нерухоме майно; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину будинку [ADDRESS] та 1/2 частин інших споруд , а саме: літньої кухні Б, гаражу В, сараю Г, вбиральні Д, колодязя №2, огорожі та на 1/2 частину земельної ділянки кадастровий номер 1820600000:01:002:0880, що розташована по [ADDRESS] з подальшою реєстрацією його права власності у Державному реєстрі права власності на нерухоме майно; стягнути з відповідача на її користь судові витрати по справі. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначила, що 01.08.1992 року між нею та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб, який розірвано рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 08.02.2019 року. Під час шлюбу у період з 1994 року по 2010рік вони збудували житловий будинок [ADDRESS] . Право власності на новозбудований будинок та земельну ділянку біля нього було оформлено на ім`я відповідача відповідно у 2015 році та у 2001 році. Після розірвання шлюбу позивач неодноразово пропонувала відповідачу добровільно вирішити питання про оформлення та реєстрацію на неї її права власності на 1/2 частину будинку та земельної ділянки або оформити договір дарування на їх спільних дітей, які є вже повнолітніми, але він відмовився, що призвело до виникнення вказаного спору між ними, тому вона звернулася до суду з вказаним позовом за захистом своїх сімейних і цивільних права. У підготовче судове засідання сторони не з`явилися, позивач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справу без її участі, позовні вимоги підтримує, відповідач [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справу без його участі, позовні вимоги визнає. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, з наступних підстав. Правовідносини, що склалися між сторонами регулюються ст. ст. 22, 28, 29 КпШС України, що діяв до 2004 року, та ст. ст. 60, 61, 69-71 Сімейного кодексу України (що діє з 2004 року), де зазначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, при розділі майна частки подружжя є рівними. Відповідно до ч. 1 ст. 70 , ч. ч. 1, 2 , 5 ст. 71 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. В частині 3 статті 358 ЦК України визначено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно з ч. 3 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Судом встановлено, що сторони по справі з 01.08.1992 року по 12.03.2019 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією рішення Баранівського районного суду Житомирської області №273/166/19 від 08.02.2019 року (а.с.17, 17 зворотна сторона). За час шлюбу сторони збудували житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] на земельній ділянці загальною площею 0,1200 га, за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель (присадибна ділянка), яка знаходиться за цією ж адресою. Право власності на вказане нерухоме майно зареєстроване за відповідачем [PERSON] . Дані обставини підтверджуються рішенням Виконавчого комітету Баранівської селищної ради народних депутатів Баранівського району житомирської області №332 від 20.12.1999 року Про надання дозволу на виготовлення по встановленню меж земельних ділянок громадян смт. Баранівка, держаним актом на право приватної власності на землю серія ЖТ12-01№000428, виданого 26.01.2001 року на підставі рішення Виконавчого комітету Баранівської селищної ради народних депутатів Баранівського району житомирської області №332 від 20.12.1999 року, витягом з рішення Виконавчого комітету Баранівської міської ради Баранівського району Житомирської області №39 від 24.02.2011 року Про присвоєння номерних знаків житловим будинкам, технічним паспортом на житловий будинок та господарські будівлі [ADDRESS] , витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №45426372 від 09.10.2015 року, Декларацією про готовність об`єкта до експлуатації зареєстровану в Управлінні ДАБІ у Житомирській області 25.11.2015 року за №ЖТ182153301435, свідоцтвом про право власності на нерухоме майно № [NUMBER] від 14.12.2015 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №49772962 від 14.12.2015 року. (а.с. 5-16) З огляду на викладене, суд вважає наявними підстави вважати, що набуте за час перебування сторін у шлюбі майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] на земельній ділянці кадастровий номер 1820600000:01:002:0880, загальною площею 0,1200 га, за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель (присадибна ділянка), яка знаходиться за цією ж адресою є спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] , частки в якому в кожного є рівними. Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення позовних вимог. Крім того, суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки воно не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує із відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1870,94 грн., так як вони документально підтверджені, а суд вимоги задовольняє повністю. Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує на підставі ст.ст. 141,142 ЦПК України.

Outcome: approved