Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-09 00:00:00

07.06.2018р. позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про позбавлення останнього батьківських прав щодо малолітнього сина, а також просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини у твердій грошовій сумі розміром 1000,00гривень щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що з 2013 року перебувала у шлюбі з відповідачем, який розірваний за рішенням суду 25.01.2018р. Від даного шлюбу у неї з відповідачем є малолітній син [PERSON], [INFO], який постійно проживає з нею та якого вона одна утримує та виховує. З липня 2016 року відповідач перестав проживати разом з нею та дитиною, і з того часу не цікавиться життям, здоровям та розвитком дитини,не приймає жодної участі у вихованні дитини, не надає коштів на утримання дитини, що свідчить про його ухилення від виконання батьківських обов'язків. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, дали пояснення, аналогічні наведеним вище та просить позов задовольнити. Також зазначила, що відповідач працездатний та має власні доходи, оскільки періодично їздить працювати за кордон, дитина батька не знає та між дитиною і батьком втрачені родинні звязки. Вона та дитина фізично здорові, вона власних доходів не має, тому отримує допомогу від батьків та брата. Представник третьої особи органу опіки та піклування Пустомитівської РДА [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав та зазначив, що питання позбавленні батьківських прав відповідача розглядалося на опікунській раді, на яку останній не з»явився, і також такий не звертався в опікунську раду з заявами про можливі перешкоди від матері дитини у спілкуванні з сином. Орган опіки та піклування прийшов до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх зобов'язань по вихованню і утримання дитини, тому позов підставний. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що позивач являється її рідною донькою, яка разом зі своїм малолітнім сином проживає з нею в одному будинку. Дочка вийшла заміж у 2013 році за [PERSON], вони проживали разом з нею в одному будинку. У травні 2016р. відповідачу стало відомо, що її донька захворіла, і після того [PERSON] пішов з дому та не появляється до даного часу, не цікавиться життям дитини, не надає коштів на утримання сина. Дитина фактично не знає свого батька та не згадує про нього. Донька не працює, тому вона з чоловіком, а також її син - брат позивачки, допомагають їй матеріально. Свідок [PERSON]. в судовому засіданні показав, що являється рідним братом позивачки та проживає в одному будинку з нею. Колишній чоловік його сестри [PERSON] з невідомих йому причин у 2016 р. пішов з дому , і з того часу не появляється, дитину не провідує, не цікавиться її життям, не приймає участі у вихованні сина та коштів на утримання дитини не дає. Сестра не працює, тому він їй допомагає матеріально. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що з 2016р. знаходиться в дружніх відносинах з позивачкою, яка одна виховує сина [PERSON]. Вона часто буває в будинку позивачки, але там ніколи не бачила батька дитини, при ній дитина ніколи не згадує батька який, з слів позивачки, дитину не провідує та не цікавиться її життям, коштів на утримання дитини не дає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, не подав відзив на позов, причин неявки суду не повідомив та не подав заяви про розгляд справи у його відсутність. Тому суд вважає, що відповідно до ст.280\~ЦПК України справу слід розглянути у відсутності відповідача з постановленням заочного рішення, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення позивача та представника третьої особи, допитавши свідків, дослідивши та перевіривши письмові докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково, з таких підстав. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч.1 ст.12\~ ЗУ\~«Про охорону\~дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У відповідності до п.2 ч.1 ст.164\~СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Частиною 3 ст.166 СК України визначено, що при задоволенні позову про позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Статтями 180, 181 СК України визначено, що батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії I-СГ №423347, батьками дитини [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], шлюб між якими розірвано 25.01.2018 року, що підтверджується копією рішення суду. Згідно Довідки про склад сім»ї та Акту обстеження житлово-побутових умов, виданих 08.09.2017р. Лисиничівською сільською радою, позивач [PERSON] проживає у с.ПідбірціПустомитівського району разом зі своїм малолітнім сином та батьками, яка одна утримує та виховує свого сина. 24.05.2018р. Пустомитівська районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування прийняла рішення та видала Висновок №04/17-1609 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітнього сина [PERSON], [INFO], оскільки він повністю ухилився від виконання батьківських обов»язків. Тому суд приходить до висновку про те, що відповідач тривалий час ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, сином не займався, не піклувався про нього, матеріально не утримував, на даний час не проявляє інтересу до стану здоров'я сина, не цікавиться його фізичним, моральним і духовним розвитком. З цих підстав позов в частині позбавлення відповідача батьківських прав слід задовольнити і [PERSON] слід позбавити батьківських прав стосовно малолітнього [PERSON]. Що стосується позовної вимоги про стягнення аліментів, то така підлягає до задоволення в частині стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі розміром 1000,00 грн. в місяць. В іншій частині дана позовна вимога не підлягає до задоволення в силу приписів ст.184 СК України про те, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Діючим законодавством не передбачено визначення судом розміру аліментів у твердій грошовій сумі , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також з відповідача, у відповідності до ст.88 ЦПК України, на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн. \~ \~ \~

Outcome: partial