Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

06 липня 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, однак 05 липня 2005 року шлюб розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. В даному шлюбі у них 03 липня 2000 року народився син [PERSON], 22 листопада 2003 року народився син [PERSON]. З моменту розірвання шлюбу [PERSON] разом з дітьми проживає в [INFO] та діти знаходяться на її утриманні. Батько дітей проживає окремо, жодної допомоги на їх утримання не надав, не цікавився станом їх здоровя, навчанням. Добровільної згоди про сплату аліментів між сторонами не досягнуто. На даний час [PERSON] не працює, її невідомо про працевлаштування батька дітей [PERSON], тому позивач просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 386 грн. на кожну дитину, щомісяця, до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання [PERSON] не зявилася, подалу суду заяву, в якій просить суд проводити розгляд справи за її відсутності та позовні вимоги задовольнити, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про місце, дату та час розгляду справи, заперечень, клопотань у справі суду не подав, тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи за його відсутності та ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю з таких підстав. Судом встановлено, що громадяни України [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕГ №162441, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шацького районного управління юстиції Волинської області 21.08.2012 року, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕГ №123421, виданим Світязькою сільською радою Шацького району Волинської області 01.12.2003 року (а.с. 7, 8). Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з вимогами ст. 180, ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до положень статей 182, 184 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] проживає разом з дітьми, не працює, відповідач проживає окремо від дітей, що підтверджується довідкою Світязької сільської ради Шацького району Волинської області №660, від 01.07.2015 року (а.с. 9). Оскільки відповідач добровільної участі в утриманні дітей не бере, не працює, з нього слід стягувати аліменти у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі статей 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved