overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-10 00:00:00

05.11.2019 року [PERSON] звернулась до Святошинського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 10.09.2010 року, актовий запис 1214. Позивач у своїй позовній заяві посилається на різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутність взаємопорозуміння та поваги один до одного. Позивач стверджує, що вони з відповідачем проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Ухвалою суду від 20.11.2020 року було відкрито провадження у справі. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить зворотнє поштове повідомлення, яке надійшло до суду. 11.08.2020 року від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності (а.с.25). Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить зворотнє поштове повідомлення, яке надійшло до суду. Відзиву не надав. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи Врахувавши доводи позивача та вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав: Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.09.2010 року про що відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м.Києва складено актовий запис №1214 та видано відповідне свідоцтво (а.с.4). Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] [INFO] . За таких обставин повідомлених позивачем суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

05.11.2019 року до суду надійшов позов [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON] , оскільки: між ними взагалі відсутнє порозуміння, любов та повага, які повинні були притаманні сім`ї; шлюб носить формальний характер, шлюбні відносини фактично припинені протягом останніх декількох років, проживають окремо; подальше збереження сім`ї і шлюбу є неможливим і суперечить її інтересам. Позивач надала письмову заяву про підтримку позову, розгляд справи за її відсутності. Відповідач надав письмову заяву про визнання позову, розгляд справи за його відсутності. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України позивачу необхідно повернути з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

05.11.2019 року до суду надійшов позов [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON] , оскільки: у них відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, втрачено почуття любові та поваги один до одного; шлюб носить формальний характер, шлюбні відносини фактично припинені 1 рік, проживають окремо, спільне господарство не ведуть; подальше збереження сім`ї і шлюбу є неможливим і суперечить її інтересам. Позивач надала письмову заяву про підтримку позову, розгляд справи за її відсутності. Виявила бажання залишити шлюбне прізвище. Відповідач надав письмову заяву про визнання позову, обізнаність з наслідками його визнання, розгляд справи за його відсутності. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України позивачу необхідно повернути з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

05.11.2019 року заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності [PERSON] , яка померла [INFO] державного акту серії Р1 №523977 на право приватної власності на землю Встановлення данного факту потрібно заявнику для отримання спадщини. Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву підтримує. Заінтересовані особи до суду не з`явились, заперечень проти заяви не надали. Суд, дослідивши матеріали справи доходить висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , мати заявника. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається, в тому числі, із земельної ділянки площею 3,17 га на території Котелевської селищної ради. Заявник після смерті матері своєчасно звернувся до нотаріуса для оформлення спадщини. Приватним нотаріусом Котелевського районного нотаріального округу Ковпак В.І. було заведено спадкову справу 19/2019 до майна померлої [INFO] [PERSON] . З заявою про прийняття спадщини також звернулась [PERSON] . Разом з тим, під час оформлення спадщини виявлено розбіжності у прізвищі [PERSON] , що зазначені у свідоцтві про смерть та у державному акті на право власності на земельну ділянку. 30 січня 1997 року був виданий паспорт серії [NUMBER] на ім.»я [PERSON] , [INFO] , місце народження смт.Котельва Полтавської області. Адреса місця проживання зареєстровано згідно паспорту в с.Чернещина Котелевського району. 24 травня 2001 року був виданий Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №523977, земельна ділянка 3,17 га, що розташована на території Котелевської селищної ради. Разом з тим, в Державному актів прізвище [PERSON] зазначено як « [PERSON] » тобто допущено помилку. Вказана помилка перешкоджає заявнику отримати спадщину. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем,місце і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

05.11.2019 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив шлюб з відповідачем, зареєстрований 21 квітня 1990 року Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану м. Дніпропетровська, актовий запис № 282 розірвати. В обґрунтування позову позивач вказав на те, що з 1990 року він перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сім`ї є несумісність характерів, різні погляди на життя і побут. Сторони втратили почуття любові та поваги. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновлена бути не може. У судове засідання позивач не з`явився, надавши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач не з`явилась в судове засідання, надавши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовної заяви. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої неповнолітньої дитини, що має істотне значення. Встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб 21 квітня 1990 року. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , жінки - [PERSON] (арк.с.6), від якого у сторін народилась дитина [PERSON] , [INFO] (арк.с.6). Згідно ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч.ч.3, 4 ст.56\~СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін, у зв`язку з чим шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

05.11.2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між ними 08.04.2009 року, вказавши у позові, що від шлюбу мають дитину - [PERSON] , [INFO] . В позові зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння. Між сторонами зникло почуття любові, поваги, дружби, а погляди на життя почали кардинально різнитися. Внаслідок цього сумісне проживання та збереження шлюбу неможливі. З вересня 2019 року подружні стосунки фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Неодноразові спроби зберегти даний шлюб виявилися невдалими. Вважає подальше проживання та збереження шлюбу неможливими, оскільки це суперечить інтересам сторін. Спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю, немає. В судове засідання позивач не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи його відсутності, в якій позов підтримав, просив задовольнити (а.с. 19). Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позову (а.с. 25). Суд вважає за можливе розглянути справу у підготовчому судовому засіданні на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України, у зв`язку із визнанням позову відповідачем. Вивчивши матеріали справи, суд вбачає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони одружені з 08.04.2009 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 8). Сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження (а.с. 9). Спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, сторонами не заявлено. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі зазначеного, враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнає, суд вважає необхідним шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

05.11.2019 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 06 листопада 2009 року Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 802 - розірвати. В обґрунтування позову позивач вказала на те, що з 2009 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сім`ї є несумісність характерів, різні погляди на життя і побут. Сторони втратили почуття любові та поваги. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновлена бути не може. У судове засідання представник позивача - адвокат Кошовий В.К. не з`явився, надавши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача - адвокат Свірідов Д.М. не з`явився в судове засідання, надавши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовної заяви. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої неповнолітньої дитини, що має істотне значення. Встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб 06 листопада 2009 року. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON], жінки - [PERSON] (арк.с.8), від якого у сторін народилась дитина - [PERSON] , [INFO] (арк.с.7). Згідно ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч.ч.3, 4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін, у зв`язку з чим шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-01 00:00:00

05.11.2019 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 17.05.2019 року, шлюбні відносини з відповідачем припинені через непорозуміння, подальшого сумісного життя і збереження сім`ї не бажає. Позивач в судове засідання не з`явилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позов та заяву про розгляд справи за його відсутності не подав. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. 17.05.2019 року між сторонами було укладено шлюб, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Шлюбні відносини припинили через постійні сварки та непорозуміння, розірвання шлюбу відповідає інтересам позивача, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

05.11.2019 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з грудня 2018 року сторонами припинено ведення спільного господарства, примирення та відновлення сім`ї є неможливими, сторони втратили почуття любові та поваги, шлюб має формальний характер. Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце розгляд усправи, у судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав. За наявності умов, передбачених частиною першою ст. 280 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе допустити заочний розгляд справи. Суд, дослідивши надані докази, вважає, що позовна заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Судовим розглядом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12.06.2010 року, від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . З грудня 2018 року сторони остаточно припинили ведення спільного господарства, подальше суміснежиття та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч. 2ст. 112 СК України,суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд дійшов висновку, що шлюб сторін має формальний характер, подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має для них істотне значення, тому позовну заяву слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-05 00:00:00

05.11.2019 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в розмірі 21277 грн. 57 коп. В судове засідання позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив провести розгляд справи за відсутності представника. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Позивач працювала у відповідача на посаді прибиральниці. Статтею 94 КЗпП України, обумовлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. Відповідно до ст. 97 КЗпП України, оплата праці працівникам здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після зобов`язань щодо оплати праці. Згідно довідки ПрАТ «ЧеЗаРа» від 26.11.2019 року №466/228 вбачається, що нарахована, але не виплачена заробітна плата [PERSON] станом на 01.10.2019 року складає 21277 грн. 57 коп. Оскільки виплата\~позивачеві нарахованої,\~але не\~виплаченої заробітної плати не була проведена на час розгляду справи, а тому підлягає стягненню в розмірі 21277 грн. 57 коп. станом на 01.10.2019. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання судових рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Таким чином, слід допустити рішення в частині стягнення заробітної плати у межах суми платежу за один місяць негайному виконанню. Також з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

05.11.2020 [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] (далі - відповідач) аліментів на утримання повнолітнього сина - [PERSON] , 2002 року народження, в розмірі ј частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 03.11.2020 і до закінчення сином навчання. В обґрунтування позову послалася на ухилення відповідача від матеріального утримання повнолітнього сина, який навчається у закладі вищої освіти та, в зв`язку з цим, потребує матеріальної допомоги з боку батьків. Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Позивач просила розглянути справу в її відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 25.08.2011 (а. с. 5), і мають спільного повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] (а. с. 3). Натепер повнолітній син сторін навчається на 1 курсі денної форми навчання в Національному технічному університеті «Харківський політехнічний інститут» (форма навчання: контрактна), який закінчує 30.06.2024 року, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги з боку батьків (а. с. 4). Відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на аліменти має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Повнолітній син сторін знаходяться на утриманні позивача; відповідач проживає окремо, при цьому матеріальної допомоги на утримання сина не надає, що є підставою для стягнення з нього аліментів. Згідно із частиною першою статті 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. За приписами частини першої статті 191 Кодексу аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову. Враховуючи викладене, суд вважає необхідним стягнути з аліменти в розмірі ј частки усіх видів заробітку (доходу), проте починаючи від дня пред`явлення позову (05.11.2020) і до закінчення сином навчання у закладі вищої освіти.

Outcome: partial