Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

06.07.2018р. [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСББ «Дніпровські вежі» про стягнення матеріальної шкоди (а.с.№ 3 - 6). Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Ткаченко Н.В. від 11.07.2018р. по вищевказаній цивільній справі було відкрито провадження і відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України призначений розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 11.07.2018р. на адресу відповідача були надіслані позовна заява з доданими до неї документами і ухвала від 11.07.2018р. 07.08.2018р. (під час перебування судді Ткаченко Н.В. у щорічній черговій відпустці) до суду надійшло клопотання відповідача про розгляд справи з повідомленням сторін (а.с. № 42-43). Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 03.09.2018р. було здійснено перехід для розгляду справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням (а.с. № 54). 09.08.2018р. до суду надійшов відзив відповідача, а 05.12.2018р. відповідь на відзив (а.с. № 73-74). В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, вона є власником автомобіля «Porsche Panamera», д.р.н. [NUMBER]. Ії син - [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу паркувального місця від 23.05.2007р. придбав у ТОВ «Перспектива Інвестмент» паркувальне місце [ADDRESS]. У період з 22 по 29 січня 2018р. на цьому паркувальному місці знаходився автомобіль позивачки. 29.01.2018р. позивачка виявила пошкодження лобового скла автомобіля. При цьому, позивачці відомо, що у період часу з 22 по 29 січня 2018р. ОСББ «Дніпровські вежі» проводило ремонтні роботи, в ході яких і було пошкоджене лобове скло авто. Таким чином, ОСББ «Дніпровські вежі» завдано майнову шкоду у вигляді пошкодження автомобіля в сумі 67 323,12 грн., що підтверджено калькуляцією і виставленим за заміну скла рахунком офіційного дилера автомобілів марки «Porsche» - ТОВ «Прайм-Авто ЛТД». Позивачка, обґрунтовуючи свої вимоги саме до ОСББ посилається на норми ч. 1 ст. 18 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», відповідно до якої ОСББ зобов'язане забезпечувати належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна, що належить співвласникам. Таким чином, утримання всіх приміщень в будинку, у т.ч. паркувальних місць, забезпечення належного санітарного, протипожежного і технічного стану спільного майна, що належить співвласникам, відноситься до обов'язків ОСББ «Дніпровські вежі». З метою доведення причинно-наслідкового зв'язку між роботами, що проводились і ушкодженнями лобового скла транспортного засобу, 19.02.2018р. позивачка зверталася з претензію до ОСББ «Дніпровські вежі» з вимогою надати записи з камер відеоспостереження, відшкодувати витрати на проведення відновлювальних робіт щодо заміни лобового скла авто, але претензія залишена без реагування. На замовлення позивачки 25.05.2018р. ДНДІСЕ зроблено висновок транспортно-трасологічного дослідження № 1998-18 про те, що «пошкодження вітрового скла автомобіля «Porsche Panamera GTS» могли утворитися при обставинах, вказаних [PERSON], в результаті попадання іскор на вітрове скло з ділянки возгорання проводки, яка була розташована зверху, навпроти вітрового скла автомобіля». Позивачка вважає, що існує причинно-наслідковий зв'язок між роботами, що проводились ОСББ «Дніпровські вежі» і наявними ушкодженнями лобового скла транспортного засобу. Враховуючи викладене просила стягнути з ОСББ «Дніпровські вежі» матеріальну шкоду в розмірі 67 323,16 грн., витрати на проведення автотехнічної експертизи в розмірі 2 745,60 грн., а всього 70 068,76 грн. Відповідач - ОСББ «Дніпровські вежі» позовні вимоги не визнав. 09.08.2018р. представник відповідача - адвокат Серьогін В.І. (діє на підставі довіреності від 29.01.2018р. і ордеру від 12.06.2018р. - а.с. № 44, 66) відповідно до ст. 178 ЦПК України надав відзив на позовну заяву (а.с. № 46-47), в якому вказав, що наданий позивачкою висновок експерта № 1998-18 від 25.05.2018р. не є достовірним і допустим доказом заподіяння матеріальної шкоди внаслідок протиправної бездіяльності ОСББ «Дніпровські Вежі» з огляду на те, що в цьому висновку не зазначено, що він підготовлений для пред'явлення суду, крім того, не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Крім того, висновок експерта зроблено з урахуванням лише тих обставин, які повідомлених самою позивачкою [PERSON] Як наслідок, висновок про те, що «іскріння проводки мали температуру плавлення більшу, ніж температура плавлення скла, то іскри речовини проводки могли спричинити термічне пошкодження поверхні вітрового скла автомобіля «Porshe Panamera GTS» - ґрунтується лише на припущеннях експерта, без дослідженнях фактичних обставин справи. З урахуванням викладеного, просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник позивачки відповідно до ст. 179 ЦПК України 18.10.2018р. надав відповідь на відзив (а.с. № 63, 73, 74), в якому не погодився з позицією відповідача щодо неналежності як доказу висновку експерта, зазначивши, що висновок виконаний у відповідності до вимог Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998р. № 53/5, на підставі вхідних даних отриманих експертом, у т.ч. особистого огляду пошкодженого транспортного засобу і місця завдання шкоди. Представник позивачки - адвокат [PERSON] (діє на підставі ордеру від 12.06.2018р. - а.с. №66) в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, уточнивши лише те, що по тексту позову невірно позивачкою зазначено те, що пошкодження скла її автомобіля було внаслідок ремонтних робіт, які проводило ОСББ «Дніпровські вежі». В даному випадку по тексту позову йшлося про ті ремонтні роботи, які відбувалися після виникнення іскріння. Просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача суму матеріальної шкоди та судові витрати. Представник відповідача - адвокат Серьогін В.І. (діє на підставі довіреності від 29.01.2018р. та ордеру від 03.12.2018р. - а.с. № 69, 78) в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. При розгляді справи в судовому засіданні відповідно до ч.1 ст. 247 ЦПК України здійснювалась повна фіксація судового процесу технічними засобами. Суд, вислухав представників сторін, допитавши свідка, вивчивши матеріали справи та позиції сторін, оцінивши докази по справі за принципами ст.89 ЦПК України, вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст. 4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст. 13 ЦПК України). При розгляді справи встановлені наступні обставини та відповідні правовідносини. Позивачка [PERSON] є власником автомобіля «Porsche Panamera», д.р.н. [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с. № 14). 23.05.2007р. між [PERSON] (сином позивачки) і ТОВ «Перспектива Інвестмент» було укладено договір купівлі-продажу паркувального місця, яке знаходиться у житловому будинку літ. А-28 цокольного поверху приміщення 215 - [ADDRESS] (а.с. № 10-11). Як вбачається зі змісту цього договору, пакувальне місце передане одразу після підписання договору покупцеві - [PERSON] Продавець підтвердив, що паркувальне місце знаходиться у технічному стані, придатному для нормального його використання. Покупець підтверджує, що паркувальне місце, яке продається, візуально оглянуто ним до підписання цього договору. Недоліків чи дефектів, які б перешкоджали використанню паркувального місця за призначенням на момент огляду виявлено не було. Продавець зобов'язується нести обов'язок по утриманню паркувального місця (оплаті всіх належних платежів), а також відповідати за вказаний стан паркувального місця до моменту його фактичної передачі. В разі наявності недоліків паркувального місця або заборгованості за платежами, сторони зобов'язуються виписати їх в окремий погоджений ними документ, який є обов'язковим для виконання (п. 9 договору). Як вказує позивачка, у період з 22 по 29 січня 2018р. її автомобіль знаходився на цьому паркувальному місці і 29.01.2018р. вона виявила пошкодження лобового скла автомобіля. На підтвердження суми заподіяної шкоди позивачкою надані калькуляція відновлювальних робіт і виставлений рахунок №СФ-110 з уточненою вартістю відновлювальних робіт станом на 29.06.2018р. в сумі 67 323,16 грн. (а.с. № 15, 33-34). Представник позивачки в судовому засіданні 05.12.2018р. (на запитання головуючого) пояснив, що ремонтні роботи на парковці проводили вже після іскріння, тобто, пошкодження скла автомобіля відбулося до цього, а не під час ремонту. Зазначав також, що саме ОСББ «Дніпровські вежі» має забезпечувати схоронність майна співвласників будинку. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти обставин, на які вказувала позивачка, зокрема, й сам факт іскріння, зауважуючи на те, що не представлено жодних доказів цього, а свідок взагалі не перебуває у будь-яких правовідносинах з ОСББ «Дніпровські вежі», а тому не мав права здійснювати будь-які роботи по ліквідації іскріння, навіть якщо припустити, що воно було. Крім того, якщо також припустити, що іскри сипалися на лобове скло автомобіля з висоти у 2 метра від стелі, то температура плавління їх горіння не могла бути вище температури плавління скла, на підтвердження чого надав таблицю температур плавління металів і сплавів при нормальному атмосферному тиску та фотографію, на якій зображена відстань від стелі до автомобіля (а.с. № 82-83, 81). Звертав увагу суду, що фотографії, які долучені до висновку експертом зовсім не відображають відстань від стелі до автомобіля (а.с. № 24-25). Допитаний в судовому засіданні 05.12.2018р. свідок [PERSON] (а.с. № 79-80) пояснив, що він був запрошений на роботу на парковці автомобілів при ОСББ «Дніпровські вежі» чоловіком по імені «[PERSON]». Також зазначив, що він не перебуває у трудових або інших відносинах з ОСББ «Дніпровські вежі» . В січні 2018р., дату він не пам'ятає, близько 17год. він почув «хлопок» на парковці. На його думку, ймовірно згоріла лампа денного освітлення та була порушена гідроізоляція. Він бачив, що зі стелі висів дріт довжиною десь 1м., з якого текла вода з іскрами на лобове скло автомобіля «Порше» з номерним знаком з цифрами «[NUMBER]». Він повідомив про це чоловіка по імені «[PERSON]», а той викликав електрика, який підвісив дріт, але вода продовжувала текти. Свідок припускав, що можливо це сталося через те, що освітлювальні стовбури, які стоять на брущатці, часто зачіпаються автомобілями під час заїзду на парковку. За змістом ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (чинного на час виникнення спірних правовідносин - в редакції від 09.11.2017р.), у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: 1) аварія - пошкодження, вихід з ладу, відмова, неможливість експлуатації внутрішньобудинкових систем, а також пошкодження несучих, огороджувальних та несучоогороджувальних конструкцій будівлі, які спричинили або можуть спричинити шкоду життю та здоров'ю людей, пошкодження майна, унеможливлюють надання житлово-комунальних послуг споживачам; 3) внутрішньобудинкові системи багатоквартирного будинку - механічне, електричне, газове, сантехнічне та інше обладнання в будинку, яке обслуговує більше одного житлового та/або нежитлового приміщення, у тому числі комунікації до обладнання споживача, системи автономного теплопостачання, бойлерні та елеваторні вузли, обладнання протипожежної безпеки, вентиляційні канали та канали для димовидалення, обладнання ліфтів, центральних розподільних щитів електропостачання від зовнішньої поверхні стіни будівлі до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення; 5) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; 6) індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об'єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги; 12) послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб'єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» управління багатоквартирним будинком здійснює об'єднання через свої органи управління. Об'єднання самостійно визначає порядок управління багатоквартирним будинком та може змінити його у порядку, встановленому цим Законом та статутом об'єднання. Статтею 18 цього Закону закріплені обов'язки об'єднання, серед яких: забезпечувати належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна, що належить співвласникам; забезпечувати виконання вимог статуту об'єднання; виконувати свої договірні зобов'язання; забезпечувати дотримання інтересів усіх співвласників при встановленні умов і порядку володіння, користування і розпорядження спільною власністю, розподілі між співвласниками витрат на експлуатацію та ремонт спільного майна. Стаття 22 цього Закону покладає на ОСББ обов'язок забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку. Так, для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об'єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг. Самостійне забезпечення об'єднанням утримання і експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у багатоквартирному будинку може здійснюватися безпосередньо співвласниками, а також шляхом залучення об'єднанням фізичних та юридичних осіб на підставі укладених договорів. Для фінансування самозабезпечення об'єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об'єднання. За згодою правління окремі співвласники можуть у рахунок сплати таких внесків і платежів виконувати окремі роботи. Згідно зі ст. 23 Закону утримання і ремонт приміщень, які перебувають у власності, здійснюються відповідно до законодавства України. Власник квартири та/або нежитлового приміщення зобов'язаний відповідно до законодавства забезпечити використання, утримання, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт приміщень або їх частин без завдання шкоди майну і порушення прав та інтересів інших співвласників. Внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об'єднання та/або рішенням загальних зборів. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласники багатоквартирного будинку (далі - співвласники) - це власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку. За преамбулою Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», цей Закон визначає правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об'єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов'язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка не є власником паркувального місця або ж квартири у будинку, де створене ОСББ «Дніпровські вежі», отже не є співвласником спільного майна багатоквартирного будинку у розумінні норм цього Закону. Їй належить лише майно, яке у момент «іскріння» знаходилося на території нежитлового приміщення будинку - паркувального місця, яке належить співвласнику будинку - її сину [PERSON] З урахуванням того, що Закон України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлює правові та організаційні засади функціонування ОСББ, регулює правовідносини, що склалися між ОСББ і власниками квартир і нежитлових приміщень для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна, цей закон не може бути застосований до правовідносин, у т.ч. й зобов'язальних і деліктних, що виникли з позивачкою і ОСББ «Дніпровські вежі». Окрім вказаного, суд звертає увагу ще й на таке. Закони України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» покладають на ОСББ обов'язок утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території. У пункті 4 рішення Конституційного суду України від 09.11.2011р. у справі N 1- 22/2011 надано тлумачення ч. 2 ст. 382 ЦК України (яка регулює право спільної сумісної власності власників квартир у багатоквартирному будинку) Конституційний суд України дійшов висновку, що за законодавством України допоміжне приміщення у дво-або багатоквартирному будинку, гуртожитку має своє функціональне призначення, яке полягає у забезпеченні експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців. Під поняттям «мешканці» треба розуміти власників, співвласників, наймачів, орендарів окремих житлових і нежитлових приміщень будинку, які проживають у будинку і становлять визначене коло суб'єктів, які реалізують право спільної власності на окремий її об'єкт - допоміжні приміщення. Функціональне призначення, як обслуговування дво-або багатоквартирного будинку, має і прибудинкова територія навколо нього, визначена актом на право власності чи користування земельною ділянкою. Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення). Також, Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначає, що спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія. Згідно з правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005р. № 76, а саме: допоміжні приміщення житлового будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку. Позивачкою суду не надано доказів, що у приміщені паркінгу, саме над паркувальним місцем № 183, знаходилося обладнання для обслуговування будинку - механічне, електричне, сантехнічне та або інше, яке належить до спільного майна багатоквартирного будинку, і внаслідок несправної роботи якого виникла аварія - іскріння, що пошкодило автомобіль. На підтвердження причинно-наслідкового зв'язку між бездіяльністю відповідача і шкодою позивачка надала висновку експерта [PERSON] Дніпропетровського НДІСЕ № 1998-18 від 25.05.2018р. Оцінюючи цей доказ, суд виходить з того, що сам по собі висновок експерта є допустимим доказом, оскільки він отриманий у порядку, встановленому законом, а тому відповідає вимогам допустимості (с. 78 ЦПК України), а норми ст.ст. 102, 106 ЦПК України ( в редакції Закону України від 03.10.2017р.) допускають надання суду висновку експерта, проведеного експертизи на замовлення учасників справи, до розгляду справи. Водночас, за приписами ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється разом із іншими доказами за правилами, встановленими ст. 89 цього Кодексу. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування - обставин, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ст. 77 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України). Як вбачається з наданого позивачкою висновку експерта [PERSON] Дніпропетровського НДІСЕ № 1998-18 від 25.05.2018р. за результатами проведення транспортно-трасологічного дослідження, пошкодження вітрового скла автомобіля «Porsche Panamera GTS» могли утворитися при обставинах, вказаних [PERSON], в результаті попадання іскор на вітрове скло з ділянки возгорання проводки, яка була розташована зверху, навпроти вітрового скла автомобіля (а.с. № 27). З дослідницької частини експертизи вбачається, що замовницею експертизи - [PERSON] на вирішення дослідження було поставлене питання: Чи могли утворитися пошкодження на вітровому склі автомобіля «Porsche Panamera GTS», р.н. [NUMBER] (у вигляді окалин) в умовах викладених в обставинах пригоди (в результаті попадання іскор на вітрове скло з ділянки возгорання проводки, яка була розташована зверху, навпроти вітрового скла автомобіля)?». Експерт оглянув автомобіль «Porsche Panamera GTS» 25.04.2018р. об 11 год. у світлий час доби, при природному освітленні, а також на паркувальному місці [ADDRESS], у присутності [PERSON] Під час зовнішнього огляду автомобіля «Porsche Panamera GTS» (ділянок пошкодження вітрового скла) було встановлено, що виявлені ділянки пошкоджень сконцентровані в лівій верхній частині вітрового скла даного автомобіля, на зовнішній його частині. Оглядом ділянки пошкоджень вітрового скла автомобіля «Porsche Panamera GTS» було виявлено пошкодження у вигляді плям «зірчастої форми». Розмір плям «зірчастої форми» складає у діаметрі до 1,0 см (зображення 7, 8, 9, 10). Виявлені пошкодження «зірчастої форми», по напрямку утворення - зверху вниз, шорсткі на дотик, сколів та тріщин скла не виявлено. Результати досліджень дали експерту змогу зробити висновок про те, що пошкодження на зовнішній поверхні вітрового скла автомобіля «Porsche Panamera GTS» було здійснено шляхом термічної деформації речовиною або предметом, який має температуру плавлення значно більшу, ніж температура плавлення скла, однак визначити, яким саме предметом та у який спосіб було здійснено термічне пошкодження скла, не надається можливим. Отже, майну позивачки заподіяна шкода у вигляді пошкодження скла її автомобіля в результаті падіння іскор на вітрове скло. Разом із тим, жодні представлені суду матеріали, у т.ч. й висновок експерта, не надають можливості встановити, що розуміється під «ділянкою возгорання, розташованою зверху, напроти скла автомобіля». Експертом не встановлено ані предмета ані способу термічного пошкодження скла, не оглянуте саме джерело впливу - «ділянки возгорання проводки, яка була розташована зверху». Ця ділянка була зазначена лише зі слів позивачки. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Для покладення на особу обов'язку відшкодувати шкоду слід довести: наявність шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди, причинний зв'язок між шкодою і протиправними діями заподіювача шкоди, вину у заподіянні шкоди. Відсутність хоча б однієї зазначеної складової відповідальності за шкоду є підставою для відмови у її відшкодуванні. Позивачкою не доведено суду протиправності дій (бездіяльності) ОСББ «Дніпровські вежі», причинного зв'язку між шкодою і протиправними діями цього ОСББ, вини цього ОСББ, що виключає склад правопорушення, і, як наслідок, підставі цивільно- правої відповідальності. Отже, суд, з'ясувавши обставини по справі, оцінивши надані докази, дійшов висновку, що позов не може бути задоволено з його правових підстав, а також внаслідок не доведення причинно-наслідкового зв'язку між бездіяльністю ОСББ «Дніпровські вежі» і наявними ушкодженнями лобового скла транспортного засобу. Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст. 141 ЦПК України та приймаючи до уваги ті обставини, що в задоволенні позовних вимог відмовлено, судові витрати (судовий збір, витрати на проведення експертизи) покладаються на позивачку. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed