Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

05.12.2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Миколаївської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якому просив визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом як спадкоємиць другої черги після смерті його сестри, [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 20.11.2018 року державним нотаріусом було винесено Постанову, якою йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на все спадкове майно, належне [PERSON] в зв`язку з ненаданням ним документів, підтверджуючих право власності спадкодавця на вищезазначену квартиру. Вказані обставини послужили підставою для його звернення до суду з зазначеним позовом. Позивач в призначене судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, якою просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача в призначене судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. У відповідності до положень ст. 280-281 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Суд, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , про що Миколаївським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області було зроблено відповідний актовий запис №527 (Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] ). Після її смерті 03 травня 2018 року Першою Миколаївською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №198/2018. Відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] є сином померлої. [PERSON] є донькою померлої, про що свідчить Свідоцтво про народження серії [NUMBER] . [PERSON] було укладено шлюб з [PERSON] та змінено прізвище на «[PERSON]», в подальшому шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишила шлюбне прізвище. (Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища серії [NUMBER]). 05 серпня 2005 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] ». (Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). За життя [PERSON] було складено Заповіт серії АВР №842817 від 23.03.2003 року, відповідно до якого, померла заповіла належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS] своїй доньці [PERSON]. Право власності [PERSON] на вказану квартиру підтверджується наявною в матеріалах справи копією Договору купівлі-продажу нерухомого майна №1212 від 24.06.2000 року, посвідченого на УБ «Південь». Окрім того, з відповіді Директора КП ММБТІ Рижик В.І . вбачається, що даний договір було зареєстровано в КП ММБТІ 26.06.2000 року. Після смерті матері, [PERSON] фактично прийняла спадщину за заповітом, про що свідчить її заява про прийняття спадщини від 03 травня 2018 року, за №459. Однак, не встигла оформити право власності на спадкове майно, так як померла [INFO], про що Миколаївським міським ВДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області здійснено відповідний актовий запис №1499. (Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] ). Після смерті сестри, позивач звернувся до Першої Миколаївської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Виходячи зі змісту спадкової справи №218/2018 від [INFO] заведеної після смерті [PERSON] інших спадкоємців окрім [PERSON] немає. Однак, при оформленні спадкових справ Державним нотаріусом Першої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області було йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, тобто у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, в зв`язку з тим, що ним не було надано документів підтверджуючих право власності спадкодавця на квартиру [ADDRESS] . Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до частин 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.1, ч. 3 ст.1268 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За змістом ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, а відсутність свідоцтва про права на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, проаналізувавши викладені вище обставини в їх сукупності, враховуючи що [PERSON] прийняла спадщину за заповітом, але не втигла оформити право власності на спадкове майно в зв`язку зі смертю, а позивач є рідними братом померлої [PERSON] (спадкоємець другої черги за законом), прийняв спадщину, що відкрилась після смерті вказаної особи, інших спадкоємців не має, в нотаріальному порядку оформити спадщину позбавлений можливості, то суд приходить до висновку, що позивач має право на спадщину за законом після смерті [PERSON] відповідно до положень ст.ст. 1262, 1268, ч.3 ст. 1296 ЦК України, а тому позовна заява [PERSON] до Миколаївської міської ради про визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування за законом підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved