Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

06.10.2014 р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON]. в якому просив суд визнати [PERSON]. таким, що втратив право користування житловим приміщенням у студентському гуртожитку № 1 НТУ «ХПІ», розташованому за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог посилається на наступне. На балансі Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» знаходиться будівля гуртожиток № 1, який розташований за адресою: [ADDRESS] з 1931 року. Власником вказаного гуртожитку є Держава Україна в особі Міністерства і науки України. Право оперативного управління, балансоутримання, належить позивачу відповідно до Реєстраційного посвідчення на об'єкти нерухомого майна, які належать юридичним особам від 19.01.2004 р. Відповідача [PERSON]. з 01.09.2009 р. було зараховано до університету як студента НТУ «ХПІ» на підставі наказу №? 1356-ІІІ від 04.08.2009 р. У зв’язку з цим відповідач був поселений у гуртожиток №? 1, розташований за адресою: [ADDRESS]. Відповідачу була виділена кімната, він зареєстрував своє місце проживання за адресою гуртожитку. 01.12.2010 р. відповідача було відраховано з Університету на підставі наказу № 3247 Ш від 16.12.2010 р. про відрахування з університету за академічну неуспішність. Відповідач з 01.07.2010 р. виїхав самостійно з гуртожитку і по теперішній час не проживає у гуртожитку. Однак відповідач і досі не знався з реєстрації, що підтверджується карткою форми «А». Реєстрація відповідача у гуртожитку позивача перешкоджає останньому в повній мірі виконувати покладені на нього функції, щодо надання освітніх послуг та використання приміщення для розміщення студентів, а також робітників. Представник позивача у судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву з проханням слухати без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, порядок прийняття і наслідки ухвалення заочного рішення представнику позивача відмові та зрозумілі. Відповідач [PERSON]. та представник третьої особи - Головне управління ДМС у Харківській області до судового засідання не з'явились, про час, день та місце слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. На балансі Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» знаходиться будівля гуртожиток № 1, який розташований за адресою: [ADDRESS] з 1931 року (а.с.6). Власником вказаного гуртожитку є Держава Україна в особі Міністерства і науки України. Право оперативного управління, балансоутримання, належить позивачу відповідно до Реєстраційного посвідчення на об'єкти нерухомого майна, які належать юридичним особам від 19.01.2004 р. Відповідно до п. 2 «Примірного положення про гуртожитки», що затверджене Постановою Ради Міністрів СРСР від 03.06.1986 р. № 208, яке є чинним на сьогоднішній день та на день виникнення спірних правовідносин: «… гуртожитки призначаються для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання». Відповідача [PERSON]. з 01.09.2009 р. було зараховано до університету як студента НТУ «ХПІ» на підставі наказу №? 1356-ІІІ від 04.08.2009 р. У зв’язку з цим відповідач був поселений у гуртожиток №? 1, розташований за адресою: [ADDRESS]. Відповідачу була виділена кімната, він зареєстрував своє місце проживання за адресою гуртожитку. 01.12.2010 р. відповідача було відраховано з Університету на підставі наказу № 3247 Ш від 16.12.2010 р. про відрахування з університету за академічну неуспішність (а.с.17). Тобто з цього періоду відповідач більше не є студентом НТУ «ХПІ» (а.с.18). Відповідач з 01.07.2010 р. виїхав самостійно з гуртожитку і по теперішній час не проживає у гуртожитку. Зі змісту акту, наданий комісією гуртожитку № 1 від 15.05.2014 р., вбачається, що 01.07.2010 р. відповідач виїхав з гуртожитку № 1 за власним бажанням і по теперішній час не проживає у гуртожитку (а.с.16). Однак відповідач і досі не знався з реєстрації, що підтверджується карткою форми «А» (а.с.15). Місце знаходження відповідача не відоме. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Рівно як правом оперативного управління визнається речове право суб'єкта господарювання, який володіє, користується і розпоряджається майном закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом). За приписами ст. 127 Житлового кодексу РСР для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Згідно ст. 71, 72 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. В разі відсутності особи понад встановлені строки, вона в судовому порядку визнається такою, що втратила право користування житловим приміщенням. У судовому засіданні встановлено, що відповідач не є студентом НТУ «ХПІ», не перебуває у трудових відносинах з позивачем та не проживає в [ADDRESS] з 2010 р., тобто більш встановленого законом 6-ти місячного терміну, спірним житлом не цікавиться, плату за проживання не вносить. Так, реєстрація відповідача у гуртожитку позивача перешкоджає останньому в повній мірі виконувати покладені на нього функції, щодо надання освітніх послуг та використання приміщення для розміщення студентів, а також робітників. Таким чином, суд вважає, що маються всі підстави для задоволення позову в повному обсязі. Крім того позивач просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору у розмірі 243, 60 грн. У відповідності зі ч.1 ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved