Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

05.07.2013 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], треті особи: [PERSON], приватний нотаріус Красноармійського районного нотаріального округу Донецької області [PERSON], Красноармійський міський відділ земельних ресурсів, Димитровська міська центральна лікарня, Красноармійська центральна районна лікарня про визнання недійсними договору дарування жилого будинку та державного акту на право приватної власності на земельну ділянку посилаючись на те, що [INFO] помер [PERSON], який був її батьком та постійно проживав в [ADDRESS] та після смерті якого залишилася спадщина, що полягає у [ADDRESS] з належними до нього побудовами та спорудами. Вона та донька спадкодавця [PERSON] (третя особа по справі) є спадкоємцями за законом на цей будинок, про що вона надала заяву в нотаріальну контору, а [PERSON] спадщину не прийняла. В подальшому, коли вона почала збирати документи для оформлення спадщини, то їй стало відомо, що згідно технічної документації Красноармійського Бюро технічної інвентаризації будинок, який належав спадкодавцю зареєстрований за племінницею спадкодавця [PERSON] (відповідач) на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Красноармійського районного нотаріального округу Донецької області 07.09.2012 року за реєстровим №3633, який для посвідчення договору дарування виїжджав за місцем проживання дарителя (спадкодавця), оскільки той перебував у тяжкому стані. Вона вважає, що померлий [PERSON] під час підписання договору дарування будинку перебував у стані недієздатності та не керував своїми діями, оскільки хворів на психічне захворювання і з цим захворюванням він звертався за допомогою до лікаря психіатра Димитровської міської лікарні. Після оформлення договору дарування будинку відповідач [PERSON] приватизувала присадибну ділянку, на якій розташований будинок, тому вона вважає, що договір дарування та державний акт на право особистої власності на земельну ділянку необхідно визнати недійсними та по справі призначити судово-психіатричну (посмертну) експертизу, на вирішення якої поставити питання в якому психічному стані перебував померлий [PERSON] під час укладення договору дарування і чи міг він керувати своїми діями, розуміти їх значення, справу просила розглянути у її відсутність за участю представника [PERSON], про що надала суду відповідну заяву. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та третя особа приватний нотаріус Красноармійського районного нотаріального округу Донецької області [PERSON] позовні вимоги не визнали та вважали, що померлий [PERSON] під час підписання договору дарування будинку не перебував у стані недієздатності і розумів значення своїх дій. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заперечення проти позову та просила справу розглянути у її відсутність (а.с.23-27). Представники третіх осіб Димитровської міської центральної лікарні, Красноармійської центральної районної лікарні, Красноармійського міського відділу земельних ресурсів в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, рішення винести на розсуд суду. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до ЦПК в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і що до яких у сторін виникає спір. Відповідно до ст.213 ч.3 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с.5), який був батьком позивача (а.с.7,8) та постійно проживав в [ADDRESS] (а.с.11,12) та після смерті якого залишилася спадщина, що полягає у [ADDRESS] з належними до нього побудовами та спорудами. Позивач [PERSON] є спадкоємницею за законом на вищевказаний будинок та надала заяву в Другу Красноармійську нотаріальну контору Донецької області про прийняття спадщини, однак коли почала збирати документи для оформлення спадщини, то їй стало відомо, що будинок, що належав спадкодавцю відповідно до довідки КП «Бюро технічної інвентаризації м.Красноармійська» №354 від 13.12.2012 року (а.с.10) належить [PERSON] (відповідачу) на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Красноармійського районного нотаріального округу Донецької області 07.09.2012 року за реєстровим №3633 (а.с.62-66), яка після оформлення договору дарування будинку 27.11.2012 року приватизувала присадибну ділянку площею 0,2500га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд за адресою:[ADDRESS] (а.с.29). Із матеріалів позовної заяви і це було встановлено в судовому засіданні вбачається, що спадкодавець (померлий) [PERSON] помер [INFO] у віці 86 років (а.с.5), з 2009 року спостерігався лікарем психіатром за місцем свого проживання з діагнозом сенільная демінтація, параноїчний синдром (а.с.30), звертався за допомогою до лікаря психіатра 17.03.2009 року з приводу: судинної дементації (атеросклеротическої), параноїчного синдрому, відзначалося порушення пам'яті, розумової діяльності, наявність галюцинаторно-маячної симптоматики, зниженого настрою, різке зниження критики (а.с.11). Згідно ст.30 ч.1 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №183а/357а від 17/18.12.2014року (а.с.93-99) [PERSON] в період укладення ним юридичного правочину - підписання договору дарування будинку від 07.09.2012 року виявляв стійкий хронічний психічний розлад - судинну дементацію з іншою симптоматикою, переважно маячний (в редакції МКБ-10), за психічним станом не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними. Ст.203 ч.2 ЦК України передбачено, що особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Відповідно до ст.225 ч.1 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Таким чином, з огляду на викладене, суд вважає, що договір дарування [ADDRESS] Гродівської селищної ради Красноармійського району Донецької області, посвідчений приватним нотаріусом Красноармійського районного нотаріального округу Донецької області 07.09.2012 року за реєстровим №3633 необхідно визнати недійсним. Щодо вимог про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,2500га серії ЯМ 830380, виданого [PERSON] на підставі рішення Гродівської селищної ради від 05.11.2012 року №V1-29/4 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою: [ADDRESS], то суд вважає, що ці позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки при видачі державного акту не було порушено норм процесуального права та правильно застосовані норми матеріального права. На підставі викладеного,

Outcome: partial