Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-29 00:00:00

07.04.2021 року позивач звернулася до суду з даним позовом, шляхом направлення засобами поштового зв`язку, який зареєстрований судом 13.04.2021 року, мотивуючи тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 16.12.2016 року, від спільного життя мають двох дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , та дочку - [PERSON] , [INFO] . Причиною звернення до суду з даним позовом є те, що спільне життя з відповідачем не склалося, вони втратили взаєморозуміння, почуття взаємної поваги та любові, мають різні вподобання та погляди на сімейне життя, вже тривалий час вони сімейно - шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер, тому просила його розірвати. 18.05.2021 року судом прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує та просила після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] » та залишити за нею судові витрати. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суд не повідомив, відзив на позов та заяви з процесуальних питань до суду не подав. На підставі ст. 280 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16.12.2016 року у Білоцерківському міськрайонному відділі ДРАЦС ГТУЮ у Київській області, актовий запис № 1540, від спільного проживання мають двох дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , та дочку - [PERSON] , [INFO] , протягом тривалого часу сімейно - шлюбні стосунки не підтримують, не ведуть спільного господарства, втратили взаєморозуміння, взаємні почуття любові та поваги, сім`я розпалась остаточно і подальше перебування сторін у шлюбі суперечить інтересам позивача. На підставі вище викладеного, враховуючи, що позивач має стійке волевиявлення щодо припинення шлюбу з відповідачем, а примушення до шлюбу не допускається, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач сплатила при подачі позову до суду судовий збір в розмірі 908,00 грн. (а.с. 1) та заявила клопотання про залишення даним витрат за нею без відповідного відшкодування.

Outcome: approved