Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

05 січня 2021 року позивач [PERSON] звернулася до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до Рукшинської сільської ради про визнання права власності на самочинно побудоване нерухоме майно. В обґрунтування позову посилається на те, що у її власності знаходиться земельна ділянка площею 0,0065 гектара цільове призначення для будівництва і обслуговування будівель торгівлі за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 7325087600:01:005:0224. Зазначає, що у 2019 році вона звернулася до органу місцевого самоврядування з усним клопотанням надати їй дозвіл на будівництво приміщення магазину. У сільській раді їй пояснили, що оскільки вона є власником земельної ділянки, то має право провести будівництво з обов`язковим дотриманням державних будівельних норм, після чого необхідно буде здавати будівництво в експлуатацію. Отримавши таке роз`яснення та усний дозвіл, вважаючи це достатнім, вона за власний рахунок, із залученням будівельних спеціалістів, з дотриманням вимог державних будівельних норм, побудувала нежитлову будівлю приміщень магазину, яке відповідає всім вимогам безпечної експлуатації, не порушує права iншиx осіб, розташоване на земельній ділянці, яка знаходиться в її власності. Внаслідок здійсненого будівництва було створено новий об`єкт нерухомого майна, право власності на який за нею не зареєстровано. Вказує, що для підготовки до здачі в експлуатацію побудованого об`єкта належним суб`єктом господарювання було проведено та затверджено Технічне обстеження побудованого об`єкта на предмет можливості його надійної та безпечної експлуатації, будь-яких відхилень від державних будівельних норм не виявлено. Після цього вона звернулася до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області із заявою про прийняття в експлуатацію зазначеного об`єкта, але отримав відповідь, що необхідно звернутись до суду для визнання права власності на самочинне будівництво. Тому підтримуючи вищевикладене, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та визнати за позивачем право власності на самочинно побудований магазин літ.А, площею 26,7 м.кв., за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але від її представника [PERSON] до канцелярії суду надійшла заява, в якій він просить справу слухати у їх відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити в повному обсязі, судовий збір просить не стягувати з відповідача. Відповідач представник Рукшинської сільської ради - О.В.Горбатюк в судове засідання не з`явився, але від нього на адресу суду надійшла заява, згідно якого просить справу слухати у відсутності представника сільської ради, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Представник третьої особи на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог: Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.07.2019 року, Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 10.09.2019 належить земельна ділянка площею 0,0065 гектара цільове призначення для будівництва і обслуговування будівель торгівлі за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 7325087600:01:005:0224 (а.с.26-28). Відповідно до копії рішення № 33/08 від 29.08.2019 року виданого виконавчим комітетом Рукшинської сільської ради Хотинського району Чернівецької області земельній ділянці кадастровий номер 7325087600:01:005:0224 присвоєно адресу [ADDRESS] (а.с.10). Згідно копії звіту про проведення технічного обстеження магазину по [ADDRESS] встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації (а.с.13-16). Також судом встановлено, що магазин літ.А, площею 26,7 м.кв., за адресою: [ADDRESS] побудований у 2015 році, що і підтверджується даними технічного паспорту, що містяться в розділі характеристика будинку, допоміжних будівель та споруд (а.с.17-20). Відповідно до звіту про оцінку майна, від 20.03.2020 року, магазин літ.А, площею 26,7 м.кв., за адресою: [ADDRESS] оцінено у 85 841 гривень (а.с.22-23). Зі змісту довідки № 287 від 03.04.2020 року виданої виконавчим комітетом Рукшинської сільської ради Хотинського району Чернівецької області вбачається, що при будівництві магазину літ.А, площею 26,7 м.кв., за адресою: [ADDRESS] позивачем не порушено суспільні інтереси Рукшинської сільської ради та громади села (а.с.11). Згідно до копій висновків Хотинського районного управління ГУ ДПСС в Чернівецькій області від 20.05.2020р. №24.23/02-149, Відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Хотинської РДА Чернівецької області від 20.03.2020р. №38-01-10, Хотинського РС Управління ДСНС України в Чернівецькій області від 01.06.2020р. №147 - при будівництві магазину літ.А, площею 26,7 м.кв., за адресою: [ADDRESS] санітарне законодавство не порушено, місце розташування відповідає вимогам державних будівельних норм, порушень вимог пожежної безпеки не виявлено (а.с.12, 29, 30). 07.04.2020р. Управління ДАБІ у Чернівецькій області, розглянувши звернення [PERSON] щодо прийняття в експлуатацію «магазин літ.А, площею 26,7 м.кв., за адресою: [ADDRESS] », повідомило позивача, що введення в експлуатацію самочинно побудованого об`єкта будівництва можливо лише після визнання права власності на цей об`єкт за рішенням суду. За загальними правилами, визначеними ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Тобто, звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого, чи його відсутність, дають підстави вважати про наявність спору. Відповідно до ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлюються статтею 376 цього Кодексу. Згідно ч.ч. 3, 5 ст.376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнано за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під вже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Пунктом 12 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами ст.376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» №6 від 30.03.2012 року встановлено, що власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п`ята статті 376 ЦК). Вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов`язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними. Враховуючи те, що самочинно побудований позивачем магазин літ.А, площею 26,7 м.кв., за адресою: [ADDRESS] , розташований на земельній ділянці, належній їй на праві власності з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, будівництво виконано з додержанням будівельних, архітектурних, санітарних, екологічних норм і правил, не порушує прав та інтересів інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити. При вирішенні питання про розподіл судового збору, судом враховується заява позивача, викладена в прохальній частині позову, з проханням судовий збір з відповідача не стягувати. На підставі викладеного та

Outcome: approved