Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

04 лютого 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання їх такими, що втратили право проживання та користування житловим приміщенням. Позивач вказує, що вона є власником Ѕ частини домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] . У вищевказаному домі зареєстровані, але з 2016року фактично не проживають відповідачі [PERSON] та [PERSON] , які є відповідно донькою та онукою позивача . Фактичне місцезнаходження відповідачів позивача не відомо, а їх реєстрація у належному їй будинку перешкоджає отриманню субсидії у розмірі, що відповідає фактичній кількості проживаючих у будинку осіб. Посилаючись на вищевикладене позивач просив визнати відповідачів такими, що втратили право проживання та користування належним йому житловим приміщенням. Позивач в судове засідання не з`явилася, але надала до суду заяву в якій просила суд розглядати справу у її відсутність та вказала, що позовні вимоги підтримує повністю. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, але надіслали заяву згідно якої позовні вимоги визнають в повному обсязі та просять справу розглядати за їх відсутності. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні у судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. З матеріалів справи видно, що Ѕ частина житлового будинку, який знаходиться за адресою [ADDRESS], на праві власності належить позивачу - [PERSON] , що підтверджується договором купівлі продажу посвідченим державним нотаріусом Новоодеської державної нотаріальної контори Магдою Г.В. 29.05.1993року, за реєстровим №1056. Відповідачі [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстровані у вищевказаному будинку як члени сім`ї позивача, що підтверджується будинковою книгою житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , та довідками Новоодеської міської ради Новоодеського району Миколаївської області №204/06-19 і №205/06-19 від 13.02.2019року. Відповідачі не проживають у вищевказаному будинку 2016року. З наведеного видно, що відповідачі зареєстровані як члени сім`ї власника будинку, але фактично не проживають у будинку за адресою [ADDRESS] , з 2016оку тобто на протязі більше року.. Відповідно до ст.72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Згідно ч.2 ст. 405 Цивільного кодексу України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. За вищевикладених обставин, враховуючи визнання відповідачами позову, суд приходить до висновку, що оскільки відповідачі на протязі часу більше одного року не проживають в будинку, який належить позивачу то позов [PERSON] підлягає задоволенню. Оскільки до початку розгляду по суті відповідачі визнали позов то згідно з ч.1 ст.141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України суд вважає за можливе повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, тобто у розмірі 384,20грн. та стягнути з відповідачів на користь позивача 50 відсотків від сплаченого позивачем судового збору, а саме 384,20грн. у рівних частинах.

Outcome: approved