Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

06.09.2019 року Моторне (транспортне) бюро України направило до суду позовну заяву та просило стягнути з відповідача кошти в розмірі понесених витрат в сумі 38380 грн. 73 коп. та судового збору в розмірі 1921 грн. У судове засідання представник позивача не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому законом порядку. Відповідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси вважається, що днем вручення судової повістки. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд доходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 02.10.2016 року о 14 год. 35 хв. [PERSON] в м. Чернігові на перехресті вул. Гагаріна та Московська, керував транспортним засобом «Фольцваген кадди», д.н.з. [NUMBER] , та проявив неуважність, не вибрав безпечної швидкості руху та інтервалу, у разі виникнення небезпеки для руху не вжив заходів для зменшення швидкості руху і аж до повної зупинки ТЗ, внаслідок чого трапилось зіткнення з автомобілем «Шевроле Авео», д.н.з. [NUMBER] . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а пасажири тілесні ушкодження. [PERSON] порушив п.1.3., 1.5., 2.3. Б, 12.1., 12.3, 13.1 ПДР України, чим скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. [PERSON] здійснив ДТП у стані алкогольного сп`яніння, чим скоїв правопорушення, передбачене ч.2 ст. 130 КУпАП. 12.01.2017 постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.2 ст. 130 КУпАП. Провадження у справі було закрито у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення за ст. 124, ч.2 ст. 130 КУпАП. На дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] не мав належним чином оформленого договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] , власника транспортного засобу «Шевроле Авео», д.н.з. [NUMBER] , була забезпечена на території України, оформлений поліс ОСЦПВВНТЗ серії АІ 9977864. Відповідно до пп. а) п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних, засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі заподіяння її транспортним засобам, власник якого не застрахував свою цивільну відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пн. 7.1 ст. 1 цього Закону, та майну яке знаходилось у такому транспортному засобі. Згідно ст. 22 Закону МТСБУ відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час ДТП. Статтею 29 Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. 10.10.2016р. на адресу МТСБУ від [PERSON] надійшло повідомлення про ДТП. 11.10.2016 МТСБУ видало ФОП [PERSON] доручення на виконання робіт по справі № 36461 (послуги врегулювання, аварійного комісара). Відповідно до звіту № 30 про результати автотоварознавчого дослідження КТЗ від 10.11.2016р., вартість відновлювального ремонту легкового автомобіля «Шевроле Авео» д.н.з. [NUMBER] , необхідного для усунення пошкоджень, отриманих у ДТП 02.10.2016р., з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників, включно з сумою ПДВ, станом на час проведення дослідження - 10.11.2016 р., складає 46 654,53 грн. 16.11.2016р. [PERSON] надіслала на адресу МТСБУ заяву про виплату страхового відшкодування. 02.12.2016 року платіжним дорученням № 489рв МТСБУ перерахувало на розрахунковий рахунок ФОП [PERSON] 528,08 грн. за послуги аварійного комісара. 09.12.2016р. МТСБУ видало наказ про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON] 37 852,65 грн. Зазначена сума була виплачена на підставі звіту № 30 від 10.11.2016р., за вирахуванням суми ПДВ. 13.12.2016 року платіжним дорученням № 9786рв МТСБУ перерахувало на розрахунковий рахунок [PERSON] 37 852,65 грн. Відповідач в добровільному порядку кошти не сплатив. Відповідно до ч. 2 статті 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частина 1 пн. 3, ст. 1188 ЦК України визначає, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Згідно ст. 257, ч. 6 ст. 261 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 роки, а за регресними зобов`язаннями, перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання. Пункт 38.2. статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов:...до водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Таким чином з відповідача на користь позивача належить стягнути грошові кошти в розмірі понесених витрат в сумі 38380 грн. 73 коп. (37852,65 + 528,08). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір в розмірі 1921 грн. 00 коп.

Outcome: approved