Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

04 серпня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Нововолинської міської ради, третя особа на стороні відповідача [PERSON], [PERSON] про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Вимоги мотивувала тим, що у 1999 році помер її батько [PERSON] Після його смерті, її мати [PERSON], як дружина останнього, прийняла належну йому частку нерухомого майна, а саме 1/2 квартири [ADDRESS], яка належала їм на праві спільної сумісної власності. Після смерті батька [PERSON], мати [PERSON] проживала сама, однак позивач зі своїм чоловіком допомагали їй та по мірі необхідності доглядали за нею, періодично забирали до себе для проживання. Частково відвідувала матір і її сестра [PERSON] Вказує, що за адресою проживання матері, на вимогу її сестри [PERSON], у 2001 році був зареєстрований син останньої [PERSON], який після закінчення навчання за вазаною адресою не проживав, а на час відкриття спадщини тривалий час перебував в Республіці Білорусь, участі в утриманні квартири він протягом життя матері позивача жодним чином не приймав. 21 лютого 2005 року її матір [PERSON] померла в квартирі , що знаходиться за адресою м.Нововолинськ, бульвар Шевченка 13/3 і належить позивачу. Після смерті матері відкрилась спадщина, до якої входить квартира [ADDRESS]. За життя заповіт не складався, а тому спадщина після смерті її матері відкрилась за законом. Спадкоємцями першої черги є позивач [PERSON] та її сестра [PERSON] [PERSON] стверджує, що на час смерті, мати постійно, починаючи з весни 2004 року, проживала разом із нею, її чоловіком та дітьми за адресою м.Нововолинськ, бульвар Шевченка 13/3 без реєстрації місця проживання. [PERSON] така адреса смерті [PERSON] зазначена і у лікарському свідоцтві про смерть останньої. Зазначає, що потреби в негайному оформленні свідоцтва про право на спадщину в неї,як спадкоємця першої черги не було, а враховуючи, що це доволі витратна процедура, вона мала намір зробити це коли виникне необхідність поділу квартири. Вказує, що її сестра [PERSON] вважається такою, що не прийняла спадщину, оскільки із заявою про прийняття спадщини у встановлений законодавством шестимісячний строк не зверталася. Зазначила, що спадщину у передбаченому законом порядку вона не прийняла з поважних причин, зокрема, через те, що формулювання норм цивільного кодексу, які регулюють питання прийняття спадщини, з врахуванням скасування у 2003 році інституту прописки, змусили її вважати, що внаслідок проживання з матір'ю вона вважалась такою, що прийняла спадщину. Вказані обставини, поряд з недостатньо вичерпними консультаціями нотаріуса, адвокатів, перешкодили їй своєчасно подати заяву про прийняття спадщини, а тому просить суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Судом до участі у справі за вказаним позовом в якості співвідповідача залучено [PERSON], за заявою якого 06 травня 2015 року відкрита спадкова справа до майна померлої 21 лютого 2005 року [PERSON] 11 вересня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON] про про встановлення факту проживання зі спадкодавцем більше як п'ять років до часу відкриття спадщини. При цьому зазначає, що його дід [PERSON] та баба [PERSON] проживали в квартирі за адресою: [ADDRESS]. Ця квартира належала їм на праві спільної сумісної власності. Після смерті діда [PERSON], 15 червня 1999 року [PERSON], як дружина останнього прийняла належну йому частку нерухомого майна, так як фактично вступила в управління та володіння цим майном. Починаючи з 1989 року він проживав однією сімєю із своєю бабою і дідом, оскільки його батьки розірвали шлюб і мати змушена була постійно працювати. Після досягнення повноліття, він продовжував проживати з бабою, у них був спільний бюджет та вони спільно вели господарство. 14 вересня 2001 року він зі згоди власниці [PERSON] зареєстрував місце свого постійного проживання за адресою: [INFO] і доглянув бабу до смерті та здійснив її поховання. Оскільки діти спадкодавця [PERSON], тобто позивач за первісним позовом і відповідач за зустрічним [PERSON] та його мати відповідач за зустрічним позовом [PERSON], не претендували на спадщину померлої, протягом десяти років після відкриття спадщини не вчиняли будь-яких дій до оформлення своїх спадкових прав, то він, як спадкоємець, що фактично прийняв спадщину, звернувся до нотаріуса з заявою про її прийняття. У звязку з тим, що він не може підтвердити факт постійного проживання з спадкодавцем протягом пяти років до часу відкриття спадщини, просить постановити рішення, яким визнати факт його проживання більш як пять однією сімєю з спадкодавцем [PERSON], яка померла 21 лютого 2005 року. Встановлення такого факту необхідно йому для спадкування за законом у четверту чергу. Ухвалою Нововолинського міського суду від 11 вересня 2015 року позов [PERSON] до Нововолинської міської ради, [PERSON], третя особа на стороні відповідача [PERSON] про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини об'єдано в одне провадження із зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про встановлення факту проживання зі спадкодавцем більше як п'ять років до часу відкриття спадщини. В судовому засіданні позивач, вона ж відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] первісний позов підтримали з наведених у ньому підстав і просять його задоволити. Наголошують, що [PERSON] пропустила встановлений законом для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини строк з поважних причин, тому просять надати їй додатковий строк, захистивши таким чином її право, як спадкоємця першої черги на спадкування майна після смерті матері [PERSON], яка померла 21 лютого 2005 року. Щодо зустрічного позову [PERSON] про встановлення факту проживання зі спадкодавцем більше як п'ять років до часу відкриття спадщини, то вважають його таким, що не підлягає до задоволення за безпідставністю вимог [PERSON] Стверджують, що [PERSON] після закінчення навчання у школі, тобто з 1997 рік не проживав у квартирі з бабою [PERSON], а тому не може вважатися особою, яка постійно, не менш як пять років до часу відкриття спадщини, проживала зі спадкодавцем. Відповідач за зустрічним позовом [PERSON] повністю визнала позовні вимоги [PERSON], і будучи допитаною в суді як свідок показала, що дійсно її син [PERSON] починаючи з 1989 року постійно проживав з бабою і дідом у належній їм квартирі за адресою: місто Нововолинськ, вул. Центральна 7/15. 14 вересня 2001 року її мама [PERSON] запропонувала зареєструвати постійне місце проживання [PERSON] за вказаною адресою. На день смерті, тобто 21 лютого 2005 року [PERSON] також була зареєстрованою за цією адресою і саме ця квартира вважалась її постійним місцем проживання. Свідок [PERSON] не заперечила той факт, що її та [PERSON] мати померла в квартирі останньої, однак пояснила, що там [PERSON] знаходилась тимчасово, починаючи з новорічних свят, тобто з 31 грудня 2004 року. Квартира [PERSON] не була постійним місцем проживання [PERSON], оскільки остання отримувала пенсію по місцю постійного місця реєстрації де вона і постійно проживала, а саме за адресою: м.Нововолинськ, вулиця Центральна 7/15. Свідок [PERSON] також підтвердила той факт, що в серпні 2005 року разом із рідною сестрою [PERSON] ходила в державну нотаріальну контору міста Нововолинська, щоб зясувати питання прийняття і оформлення спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла 21 лютого 2005 року. Оскільки нотаріус був відсутній, то вони разом підійшли через декілька днів, і тоді дізналися, що пропустили декілька днів для подання заяви про прийняття спадщини. Отримавши консультацію нотаріуса щодо визначення додаткового строку в судовому порядку, зверталися до адвоката, але ніхто з них так і до суду з вказаним питанням не звернуся. Цілий рік після смерті [PERSON], у спадковій квартирі ніхто не проживав. [PERSON] тільки оплачував комунальні послуги на імя власника [PERSON], а у 2014 році перереєстрував всі рахунки на своє прізвище і продовжує нести витрати по утриманню спірної квартири. Він же самостійно зробив ремонт квартири, в якій на даний час, зі згоди [PERSON], проживає вона, [PERSON] Наголосила, що [PERSON] ніколи не цікавилася цією квартирою, не висловлювала протягом десяти років своїм намірів оформляти спадщину на це майно, а коли [PERSON] подав заяву до нотаріуса, то вона з надуманих підстав подала позов в суд для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини, яка відкрилася 21 лютого 2005 року. В судовому засіданні відповідач, він же позивач [PERSON] та його представник [PERSON] зустрічні позовні вимоги підтримали, просять їх задовольнити, з підстав наведених у зустрічній позовній заяві (а.с.63-66). У задоволенні позову [PERSON] про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини просять відмовити. [PERSON] стверджує, що постійно проживав у квартирі своєї баби [PERSON], де був зареєстрований за бажанням останньої 14 вересня 2001 року. Квартира [ADDRESS], була постійним місцем проживання [PERSON] Він там проживав з нею на день смерті останньої а також зареєстрований і на даний час. Спадкоємці першої черги, тобто [PERSON] та його мати [PERSON] не претендували на спадкове майно після смерті [PERSON], а тому він 06 травня 2015 року звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини на майно [PERSON], як особа, яка фактично, будучи зареєстрованою за місцем відкриття спадщини, прийняла її. Просить у первісному позові [PERSON] відмовити за безпідставністю, а його зустрічний позов задоволити, встановивши факт проживання зі спадкодавцем не менш як пять років до часу відкриття спадщини, тобто до дня смерті [PERSON], яка померла 21 лютого 2005 року. Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши надані на підтвердження кожним з учасників своїх вимог докази, проаналізувавши їх належність, суд встановив фактичні обставини та правовідносини, що випливають з них і прийшов до висновку, що первісний позов [PERSON] до Нововолинської міської ради, [PERSON], третя особа на стороні відповідача [PERSON] про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини до задоволення не підлягає, а зустрічний позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про встановлення факту проживання зі спадкодавцем більше як п'ять років до часу відкриття спадщини, слід задовольнити, виходячи з такого. Судом встановлено, що [PERSON] померла 21 лютого 2005 року (а.с. 6). [PERSON] є матір'ю [PERSON], що стверджується відповідним свідоцтвом про її народження (а.с.8). Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Із листа приватного нотаріуса Нововолинського міського нотаріального округу Волинської області [PERSON] та копії спадкової справи № 52/2015 до майна померлої 21 лютого 2015 року [PERSON] вбачається, що 06 травня 2015 року було відкрито спадкову справу щодо майна померлої [PERSON], [INFO], яка померла 21 лютого 2005 року. Спадщину було відкрито за заявою внука [PERSON], який на момент смерті [PERSON] був зареєстрований з померлою за однією адресою та згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважався таким, що прийняв спадщину (а.с.25-39). Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Положеннями ст. 1272 ЦК України передбачено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Як на підставу пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини позивач покликається на незнання вимог законодавства щодо строків для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини, а також вказує, що вважала себе такою, що прийняла спадщину, оскільки спадкодавець [PERSON] з весни 2004 року, як хвора особа похилого віку, що потребувала стороннього догляду, постійно проживала у неї в квартирі, де і померла 21 лютого 2005 року. Поряд з цим [PERSON] не заперечує ту обставину, що в серпні 2005 року вона разом із сестрою [PERSON] ходили до нотаріуса, а оскільки на робочому місці його не застали, то звернувшись через декілька днів, вже пропустили строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Після цього ніхто з них, протягом десяти років не ставив питання про визначення додаткового строку для подачі заяви до нотаріуса. На підтвердження тієї обставини, що постійним місцем проживання спадкодавця [PERSON], була квартира [PERSON] за адресою місто Нововолинськ, бульвар Шевченко 13/3, де вона і померла, позивач за первісним позовом покликається на показання свідків, що за її клопотанням були допитані в судовому засіданні. Свідок [PERSON] в суді показала, що не памятає коли померла матір [PERSON], [PERSON] Зазначила, що мати до смерті більше як місяць проживала у дочки [PERSON], де і померла. Конкретно сказати який період часу мати проживала у [PERSON], згадати не може. Свідок [PERSON] показала, що знайома з [PERSON] з жовтня 2004 року. Знає, що мати [PERSON] померла в лютому 2005 року. За цей період вона, [PERSON], двічі заходила в квартиру до [PERSON], де і бачила її матір [PERSON] Допитаний в суді як свідок чоловік позивача за первісним позовом [PERSON] показав, що його дружина консультувалася у фахівців юристів, які їй повідомили, що якщо мати прожила в них у квартирі більше шести місяців до дня смерті, то вона вважається такою, що прийняла спадщину. А оскільки [PERSON] почала в них у квартирі проживати з травня місяця 2004 року, то думали, що [PERSON] автоматично прийняла спадщину, оскільки батьки говорили, що квартира буде Олі. Зазначив, що пенсію [PERSON] приносили за місцем реєстрації, тобто по вулиці Центральній 7/15 в місті Нововолинську. Показав, що бачив там [PERSON], але рідко. Свідок [PERSON] показала, що товаришує з [PERSON] і їй відомо, що з весни 2004 року по день смерті мати [PERSON] проживала у квартирі [PERSON], де і померла в лютому 2005 року. Підтверджує, що саме квартира по бульвару Шевченка 13/3 в місті Нововолинську була постійним місцем проживання [PERSON] Такі показання свідків на підтвердження доводів позивача [PERSON] не можуть бути взяті до уваги судом, оскільки суперечать встановленим судом фактичним обставинам справи. Так, копією довідки ЖКП -2 ЖКО Нововолинської міської ради від 15.04.2015 року (а.с.32) підтверджено ту обставину, що [PERSON], яка померла 21 лютого 2005 року була зареєстрована і проживала до дня смерті за адресою: місто Нововолинськ вулиця Центральна 7/15. На підтвердження своїх доводів про місце відкриття спадщини на майно [PERSON] та її постійного проживання у квартирі [PERSON], остання покликається на копію лікарського свідоцтва про смерть [PERSON], у якому вказано місце постійного проживання померлої: місто Нововолинськ, бульвар Шевченка 13/3. Відповідач за первісним позовом [PERSON], третя особа на стороні відповідача за первісним позовом [PERSON], не заперечують той факт, що [PERSON] з 31 грудня 2004 року тимчасово знаходилася у [PERSON] в квартирі, де її останній раз 18 лютого 2005 року провідувала [PERSON], а 21 лютого 2005 року [PERSON] там і померла. Однак вони стверджують, що постійним місцем проживання спадкодавця [PERSON] була квартира [ADDRESS], де [PERSON] була зареєстрована у встановленому порядку на день смерті 21 лютого 2005 року. Цю обставину щодо реєстрації не заперечує і позивач [PERSON] однак вважає, що спадкодавець постійно проживала в неї в квартирі і вона здійснювала догляд за нею. Вважає, що відповідач [PERSON] не має права спадкувати майно [PERSON],оскільки проживав у її квартирі з 1984 року по 1997 рік, а далі там не проживав і не здійснював догляд за бабою. Такі доводи позивача [PERSON] суперечать нормам законодавства, що регулює дані правовідносини і не можуть бути взяті до уваги судом. Здійснення права на спадкування врегульовано главою 87 ЦК України. Як гласить ч.1 ст.1268 цього Кодексу, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини статтею 1270 ЦК України встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У ст.1220 ЦК України чітко вказано, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Як встановлено в судовому засіданні і що є незаперечним фактом, спадкодавець [PERSON] померла 21 лютого 2005 року у м. Нововолинську в квартирі за адресою бульвар Шевченка 13/3. Після її смерті відкрилася спадщина на належне [PERSON] майно квартиру [ADDRESS], де остання була зареєстрована на день смерті. Місцем відкриття спадщини, згідно ст.1221 ЦК України є останнє місце проживання спадкодавця. У своїй Постанові № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», Пленум Верховного Суду України, розяснюючи зміст вказаної норми щодо місця відкриття спадщини, також вказує, що ним є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами статті 29, частини другої статті 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. В судовому засіданні встановлено, що реєстрація постійного місця проживання спадкодавця [PERSON] до дня її смерті була за адресою: м.Нововолинськ Волинської області, вулиця Центральна 7/15. Вказану квартиру, як встановлено показаннями свідка [PERSON], [PERSON], [PERSON] вважала своїм житлом, постійним місцем проживання, там зберігалося її майно, предмети побуту, туди, як пояснила в суді [PERSON] та свідок [PERSON], їй приносили пенсію. [PERSON] з цієї квартири, як підтвердили в суді сторони, здійснювалося поховання [PERSON], яка померла 21 лютого 2005 року Таким чином, посилання позивача на дані про місце смерті спадкодавця [PERSON] зазначене у лікарському свідоцтві про смерть, є безпідставними, як і посилання на показання свідків допитаних за її клопотанням на підтвердження вказаних обставин. Як зазначено у статті 68 Конституції України, кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності. У відповідності до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з положеннями п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачем у такій справі є спадкоємець, який прийняв спадщину. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Оцінивши в сукупності всі зібрані докази по справі, суд приходить до висновку, що посилання позивача на пропуск строку для прийняття спадщини з поважної причини не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а тому підстав для визначення їй додаткового строку для подачі заяви нотаріусу про прийняття спадщини, суд не вбачає. Суд прийшов до такого висновку з врахування тривалого періоду пропуску строку, зокрема більше десяти років, відсутності будь-яких доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку, в тому числі хвороби позивача, її відсутності по місцю відкриття спадщини в звязку з характром роботи, відрядженням, чи інших обєктивних, непереборних причин, які б перешкоджали їй у встановлений законом строк реалізувати своє право на спадкування майна за законом. Наведені позивачем [PERSON] причини пропуску, зокрема незнання законодавства, неправильне розуміння отриманих консультацій фахівців, впевненість у автоматичному прийнятті спадщини з огляду на смерть матері у квартирі, де проживає [PERSON], не відносяться до поважних причин, а тому суд не вбачає правових підстав для визначення [PERSON] додаткового строку для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла 21 лютого 2005 року, і відмовляє у задоволенні первісного позову. Щодо зустрічного позову [PERSON] про встановлення факту проживання зі спадкодавцем не менш як пять років до часу відкриття спадщини, то суд, враховуючи встановлені в судовому засіданні фактичні обставини та надані на їх підтвердження належні докази, вважає його підставним з огляду на таке. Копією будинкової книги (а.с. 73-75), та довідкою, виданою 02 жовтн 2015 року ДМС УДМС України у Волинській області (а.с.119) підтверджено що [PERSON], [INFO], який згідно свідоцтва про зміну імені виданого відділом РАЦС Нововолинського МУЮ 15 жовтня 2010 року (а.с.71) змінив прізвище на [PERSON], з 14 вересня 2001 року зареєстрований за адресою: [INFO]. Він зареєстрований за цією адресою по даний час. Вказана квартира, як зазначено у копії свідоцтва № 15 про право власності на квартиру від 21 грудня 1993 року (а.с.10) належала на праві спільної сумісної власності [PERSON], який помер 15 червня 1999 року (а.с.7) і [PERSON], що померла 21 лютого 2005 року. Як встановлено в суді, [PERSON] є внуком покійної [PERSON], що і не заперечили сторони. В суді відповідач за зустрічним позивом [PERSON], що є тіткою [PERSON], і рідною сестрою його матері [PERSON], не заперечила ту обставину, що починаючи з 1984 року по 1997 рік, тобто до закінчення школи, [PERSON] постійно проживав з бабою та дідом у квартирі [ADDRESS]. [PERSON] зареєстрований у вказаній квартирі з 14 вересня 2001 року. Відповідач за зустрічним позовом [PERSON] заперечуючи факт постійного проживання [PERSON] з 1998 року у квартирі [ADDRESS], вказує, що він на тривалий час виїзджав у Республіку Бєларусь, а тому не міг фізично знаходитись в Україні. Такі твердження відповідача [PERSON] спростовані письмовою інформацією Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 25 вересня 2015 року, яка витребувана судом за клопотанням представника [PERSON].І., [PERSON] (а.с.121). Поряд з цим, суд прийшовши до висновку про підставність зустрічного позову [PERSON], вважає за можливе взяти до уваги, як належний доказ підтвердження обєктивності вимог позивача за зустрічним позовом показання свідків [PERSON], [PERSON], які тривалий час знайомі з матірю [PERSON], [PERSON] і їм достовірно відомо, що син останньої [PERSON] постійно проживав у квартирі з бабою, тобто [PERSON] Цю обставину підтвердила також в суді допитана як свідок [PERSON], що проживала до 2007 року по сусідству з квартирою [PERSON], тобто поверхом нижче, цього ж підїзду будинку № 15 по вулиці Центральній, в квартирі № 9, і показала, що в квартирі №15 постійно проживав [PERSON] разом з бабою [PERSON] Враховуючи наведене, суд вважає, що заяву [PERSON] слід задоволити і встановити факт його проживання більш як пять років до часу відкриття спадщини зі спадкодавцем [PERSON], яка померла 21 лютого 2005 року, що необхідно [PERSON] для реалізації його права на спадкування за законом в порядку статті 1264 ЦК України. Доказів постійного проживання [PERSON] за іншою адресою в період з 1998 року, стороною відповідача за зустрічним позовом, всупереч вимогам статті 60 ЦПК України, суду не надано, як і не спростовано належними доказами доводів [PERSON] на підтвердження зустрічних вимог, які суд задовольняє в повному обсязі.

Outcome: approved