Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

05.07.2016 року [PERSON] (далі по тексту позивач) звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до Виконавчого комітету Випасненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (далі по тексту відповідач) про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно (а.с.2-3). Так, позивач просить суд: - встановити факт прийняття спадщини [PERSON], мешкає по вулиці Нахімова, 2, село Випасне, Білгород-Дністровського району, Одеської області, яка залишилась після смерті діда - [PERSON]; - визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, а саме житловий будинок № 2, що розташований по вулиці Нахімова, село Випасне, Білгород-Дністровського району, Одеської області; - визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, а саме земельну ділянку загальною площею 6,01 га, що розташована на території Випасненської сільської ради, Білгород-Дністровського району, Одеської області масив № 5 ділянка, №21-22. Позивач [PERSON], в судове засідання не з'явилася, але подала до суду заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити та розглянути справу за її відсутністю (а.с.35). Представник відповідача Випасненської СР, в судове засідання не зявився, але від сільського голови на адресу суду надійшов лист, згідно якого він просить суд провести розгляд справи за відсутності представника СР, винести законне і обґрунтоване рішення (а.с.36). Враховуючи викладені обставини та норми чинного законодавства, суд вважає за можливе і необхідне, розглянути справу за відсутності представників сторін, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи. У відповідності до ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до висновку про законність, правомірність та обґрунтованість позовних вимог [PERSON], виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 10 березня 2013 року помер дід [PERSON] - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №328679, виданим 11.03.2013 року ВК Випасненської СР Б-Дністровського району Одеської області, актовий запис №27 (а.с.6). Після смерті 10.03.2013 року діда [PERSON] - [PERSON], відкрилась спадщина, зокрема у вигляді: - житлового будинку, що розташований в селі Випасному Білгород-Дністровського району Одеської області, по вулиці Нахімова, 2, який складається в цілому з житлового дому літ. «А», житловою площею 83,2 кв.м., літньої кухні літ. «Б», площею - 47,8 кв.м, підвалу з шийкою літ. «б» площею 9,9 кв.м, навісу - літ. «В» площею 39,1 кв.м., сараю літ. «Г» площею 26,7 кв.м, сарай літ. «Д» площею 14,6 кв.м, вбиральні літ. «Е» - 1 шт., цистерни, калитки, воріт, огорожі. - земельної ділянки №21,22 масив № 5, загальною площею 6,01 га, що розташована на території Випасненської сільської ради. За життя [PERSON] залишив заповіт від 08.12.2009 року, посвідчений секретарем виконавчого комітету Випасненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області [PERSON] за реєстровим №223, згідно заповів [PERSON], [INFO], житловий будинок № 2, що розташований по вулиці Нахімова, село Випасне, Білгород-Дністровського району, Одеської області. Даний заповіт за життя [PERSON] не був змінений і не скасований (а.с.16). При зверненні до приватного нотаріусу Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області стосовно отримання свідоцтво на право на спадщину за заповітом, [PERSON] було відмовлено у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Рекомендовано звернутись до суду (а.с.37). Дані обставини і стали підставою для звернення [PERSON] до суду із відповідною позовною заявою про встановлення факту належності спадкового майна та\~ визнання права власності на спадкове майно. Відповідно до частини першої статті 234 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України). Згідно із ч.2 ст.256 Цивільного процесуального кодексу України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», спори про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що має юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Згідно абзацу другого п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, наведений ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності необхідних умов, суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, наприклад, факти прийняття спадщини, встановлення місця відкриття спадщини та фактів володіння будівлею на праві приватної власності. Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України «Про нотаріат», «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Статтею 1216 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто (ст.ст. 1233, 1234 ЦК України). Частинами 2, 4 статті 1236 Цивільного кодексу України встановлено, що заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. Нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів (ч.1 ст.1248 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 3, 5 ст.1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ст.1258 Цивільного кодексу України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у випадку відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст.1261 Цивільного кодексу України, в першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з чоловіка і жінки, що пережив і батьки. Як вбачається з матеріалів справи, спадкоємцем [PERSON] (померлого 10.03.2013 року) є [PERSON], [INFO]. Положеннями ч.1 ст.328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а спадкування за законом є однією з підстав набуття права власності. Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд дійшов до висновку про задоволення позовної заяви [PERSON] до Випасненської сільської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно.

Outcome: approved