Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

06 грудня 2017 року позивач в особі начальника Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з даним позовом, яким просить стягнути з відповідача суму надмірно виплачених коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, у розмірі 377,84 гривень. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що відповідачка\~ 23 січня 2017 року звернулася до Управління соціального захисту населення Лівобережного району Маріупольської міської ради з питання отримання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за адресою фактичного проживання: [INFO]. Порядок надання такої допомоги затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505. Вказаним порядком встановлено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. На підставі заяви [PERSON] та наданих нею документів, їй було призначено таку допомогу з 23 січня 2017 року\~ по 22 липня 2017 року. При цьому було встановлено, що відповідачка працює. 25 липня 2017 року відповідачка повторно звернулася до управління з заявою про продовження виплати допомоги. З заяви було встановлено, що вона вже не працює. Як вбачається з трудової книжки відповідачки, вона\~ звільнилася з попереднього місця роботи 16 травня 2017 року, проте про цей факт управління не повідомила. Водночас, згідно п. 11 Порядку уповноважений представник сімї, якому призначено грошову допомогу, зобовязаний повідомити уповноважений орган про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Неповідомлення відповідачкою про факт звільнення (16 травня 2017) призвело до виплати їй коштів державної допомоги надміру, сума яких за період з 01 червня 2017 року по 22 липня 2017 року становить 377,84 гривень. 18 вересня 2017 року та 20 жовтня 2017 року відповідачку було повідомлено про виплату їй\~ надмірної суми допомоги та запропоновано добровільно внести кошти на рахунок управління, але сума переплати досі не сплачена. Просить суд стягнути з [PERSON] суму виплачених надміру у вигляді адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, у розмірі 377,84 гривень. Представник позивача [PERSON], діюча на підставі довіреності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, про що зазначила у заяві, просила їх задовольнити, справу розглядати за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачці [PERSON] судові повістки про виклик до суду надсилались рекомендованими листами із повідомленням за місцем проживання, зазначеним у довідці про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, однак конверти були повернуті суду без отримання адресатом, за закінченням строку зберігання. Через наведені обставини відповідачка одночасно повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада України», проте до суду не прибула,\~ будь-яких заяв (клопотань) від неї не надходило. За наведених обставин суд, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280, 281 ЦПК України, та дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наведеного. Як встановлено в судовому засіданні, відповідачка [PERSON] є особою, яка взята на облік як внутрішньо переміщена особа з тимчасово окупованої території України та регіонів проведення антитерористичної операції, та 23 січня 2017 року звернувся до Управління соціального захисту населення Лівобережного району Маріупольської міської ради з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (а.с. 10). Довідкою Управління соціального захисту населення Лівобережного району Маріупольської міської ради від 23 січня 2017 року № 32154 підтверджується той факт, що [PERSON] було взято на облік як внутрішньо переміщену особу (а.с.12). Рішенням Управління соціального захисту населення Лівобережного району Маріупольської міської ради від 07 лютого 2017 року відповідачці [PERSON] призначено адресну допомогу на період з 23 січня 2017 року по 22 липня 2017 року у розмірі 442 гривні щомісячно, як працевлаштованій особі з 02 серпня 2016 року (а.с.9). Як вбачається з трудової книжки [PERSON], серія БТ № 4267100, остання з 02 серпня 2016 року працювала у\~ ФОП [PERSON], 16 травня 2017 року звільнена з на підставі ст. 38 КЗпП України за\~ власним бажанням. (а.с.6-7). 25 липня 2017 року відповідачка знов звернулася до Управління соціального захисту населення Лівобережного району Маріупольської міської ради із заявою про продовження виплати їй щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, в якій зазначила, що вона не\~ працює. (а.с. 8). Згідно розрахунку, наданого позивачем, сума переплати отриманої [PERSON] допомоги за період з 01 червня 2017 року по 22 липня 2017 року становить 377,84 гривень (а.с. 3). Відповідно дост. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Згідно ч. 1ст. 9 зазначеного Закону внутрішньо переміщена особа має право, зокрема на: сприяння органами державної виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та суб»єктами приватного права у пошуку та воззєднанні членів сімей, які втратили зв»язок внаслідок внутрішнього переміщення; безпечні умови життя і здоров»я; створення належних умов для її постійного чи тимчасового проживання; забезпечення органами державної виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та суб»єктами приватного права можливості безоплатного тимчасового проживання (за умови оплати особою вартості комунальних послуг) протягом шести місяців з моменту взяття на облік внутрішньо переміщеної особи; для багатодітних сімей, інвалідів, осіб похилого віку цей термін може бути продовжено. Пунктом 2 Порядку «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року передбачено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Пунктом 11 зазначеного Порядку передбачено обовязок уповноваженого представника сім»ї, якому призначено грошову допомогу, повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім»ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. Відповідно до п. 12 Порядку, виплата грошової допомоги припиняється наступного місяця у разі виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги. Відповідно до п. 3 Порядку якщо у складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу, відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сім'ї або інформацією, поданою компетентним органом. Таким чином, оскільки відповідачка [PERSON] вчасно не повідомила Департамент соціального захисту населення Лівобережного району Маріупольської міської ради про звільнення з роботи 16 травня 2017 року, щомісячна адресна допомога з 01 червня 2017 по 22 липня 2017 року включно підлягала перерахунку. Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість тверджень позивача про те, що отримана відповідачкою допомога в сумі 377,84 гривень є такою, що отримана надміру внаслідок несвоєчасного повідомлення про звільнення. 18 вересня 2017 року\~ та 20 жовтня 2017 року відповідачку було повідомлено про виплату їй надмірної суми допомоги та запропоновано добровільно внести кошти на рахунок управління, але позивач зазначає, що сума переплати досі не сплачена. Відповідно до ч. 1, 2 ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Положення цієї глави (глава 83 ЦПК) застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. З приписів ч. 2 ст. 1214 ЦК України, глави 13 ЦК України (зокрема ст. ст.179, 181, 190, 192 ЦК України) випливає, що норми ст. 1212 ЦК України повною мірою стосуються і випадків безпідставного набуття або збереження грошей. Таким чином, враховуючи, що відповідачка в добровільному порядку не повернула надміру виплачені кошти, вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст.ст.133, 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає сплаті судовий збір у розмірі 1600 гривень (розрахований на момент подачі позову до суду), оскільки позивач на день звернення до суду з даним позовом був звільнений від його сплати.

Outcome: approved