overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

06.06.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Позов мотивовано тим, що відповідач є батьком їх неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які мешкають з позивачем. Між сторонами не було досягнуто згоди стосовно порядку та розмірів сплати аліментів. У судове засідання позивач та відповідач не з'явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримала в повному обсязі, відповідач визнав. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні у позивача. Згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дітей сторони в досудовому порядку не дійшли. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України (яка визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі). Згідно з ч.2 ст.183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. У відповідності до п.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

06.06.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, посилаючись на те, що вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 19 листопада 2011 року. Відповідач є батьком її неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні у позивача. Відповідач матеріальну допомогу на утримання не надає. Доходів позивача в теперішній час не достатньо для свого самостійного утримання. Тому, позивач просить суд (з урахуванням зміни позовних вимог від 19 серпня 2014 року) стягнути з відповідача на її утримання аліменти у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно до досягнення дитиною - [PERSON], [INFO], трирічного віку. У судове засідання позивач та відповідач не з'явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримала в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні позову, судом ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач є батьками малолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні у позивача (а.с.6). Матеріальну допомогу на утримання дружини, яка здійснює догляд за малолітньою дитиною та не працює - [PERSON] не надає. Доходів позивача в теперішній час не достатньо для свого самостійного утримання. У відповідності до ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Суд, дослідивши письмові докази по справі, виходячи з принципу справедливості, добросовісності та розумності вважає, можливим позовні вимоги задовольнити. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

06.06.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог вказала, що перебуває з відповідачем у шлюбі. Від шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Однак відповідач вихованням та матеріальним утримуванням дитини не займається. Тому позивач просить у судовому порядку стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, на утримання дитини. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи був інформований. Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, позивач і відповідач перебувають в шлюбі (а.с.5) та мають дитину - сина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.6). Відповідач у добровільному порядку відмовляється матеріально утримувати дитину, хоча має таку можливість. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

06.06.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів в сумі 34583 грн., вказувала, що згідно із рішенням Гайсинського районного суду від 12.05.2009 року відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], заборгованість по сплаті аліментів за період з травня 2011 року по квітень 2014 року становить 4680 грн., відповідач не вживає будь-яких заходів для погашення заборгованості, тому за її розрахунками сума неустойки за прострочення сплати аліментів складає 34583 грн.; просила суд стягнути із відповідача вказану суму неустойки і судові витрати по оплаті правової допомоги в сумі 300 грн. В судове засідання позивачка подала заяву про зменшення розміру позовних вимог, просила суд стягнути із відповідача 2680 грн. неустойки і судові витрати, розгляд справи провести за її відсутності (а.с.24-26). Відповідач письмово звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність, визнав вимоги позову. (а.с. 27). Відповідно до положень ч.2 ст.158, ч.2 ст.197 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. З урахуванням позицій сторін та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження, серії [NUMBER], яке видано Гайсинським районним відділом РАГСу, [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.3) Згідно виконавчого листа №2-413/2009, виданого Гайсинським районним судом 12.05.2009 року, та довідки відділу ДВС Гайсинського районного РУЮ борг [PERSON] по сплаті аліментів за рішенням Гайсинського районного суду від 12.05.2009 року за період з травня 2011 року по квітень 2014 року становить 4680 грн.(а.с.4,5). За поданими сторонами заявами, визнається розмір неустойки за прострочення сплати аліментів в сумі 2680 грн. Відповідно до ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожний день прострочення. За встановлених обставин, суд виходить із того, що з вини [PERSON], який зобов'язаний сплачувати аліменти за рішенням суду, виникла заборгованість за період з травня 2011 року по квітень 2014 року, тому [PERSON] має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, що складає 2680 грн. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України із відповідача на користь позивачки необхідно стягнути понесені нею та документально підтверджені судові витрати на правову допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

06.06.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яким просить, стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини: дочки - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку до досягнення нею повноліття, посилаючись на те, що з 22.07.2011 р. проживають однією сім'єю з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від спільного проживання у них народилася дочка - Вероніка, батьком якого є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Відповідач надавати матеріальну допомогу на утримання дитини в добровільному порядку не бажає, тому позивач змушений звернутися до суду. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, на позові наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, проти позову не заперечує. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ст. 174 ч.4 ЦПК України, суд приймає визнання позову відповідачем, яке здійсненими судом заходами по перевірці на думку суду, не суперечить вимогам закону, позов є законним та для його задоволення маються всі законні підстави. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити і відповідно до ст.180,182 Сімейного кодексу України стягнути з відповідача на утримання дочки - [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку(доходу). Судом встановлено, свідоцтвом про народження, довідкою з місця проживання, що відповідач будучи батьком дитини, матеріальної допомоги не надає. На підставі ст.180,182 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

06.06.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яким просить, стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини: сина - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку до досягнення нею повноліття, посилаючись на те, що з 11.12.2004 р. проживають однією сім'єю з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від спільного проживання у них народився син - Дмитро, батьком якого є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Відповідач надавати матеріальну допомогу на утримання дитини в добровільному порядку не бажає, тому позивач змушений звернутися до суду. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, на позові наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, проти позову не заперечує. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ст. 174 ч.4 ЦПК України, суд приймає визнання позову відповідачем, яке здійсненими судом заходами по перевірці на думку суду, не суперечить вимогам закону, позов є законним та для його задоволення маються всі законні підстави. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити і відповідно до ст.180,182 Сімейного кодексу України стягнути з відповідача на утримання сина - [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку(доходу). Судом встановлено, свідоцтвом про народження, довідкою з місця проживання, що відповідач будучи батьком дитини, матеріальної допомоги не надає. На підставі ст.180,182 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

06.06.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 30.08.1997 р. вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з нею і знаходятся на її утриманні. Відповідач не працює, матеріальної або іншої допомоги на утримання дітей не надає ані грошовими коштами, ані у будь-який інший спосіб, в зв'язку з чим вона змушена звернутись з даним позовом до суду. Просить стягнути на її користь з відповідача на утримання синів аліменти, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення ними повноліття в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивач не з'явилася, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи. Причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, задовольняє позовні вимоги, вважаючи їх законними та обґрунтованими, і при цьому виходить з наступного. Судом встановлено, що з 30.08.1997 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. В період шлюбу у сторін народились діти - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], батьком яких згідно свідоцтва про народження є відповідач. Судом також встановлено, що неповнолітні діти проживають з матір'ю і знаходяться на її утриманні. Відповідач ні в грошовій, ні в натуральній формі допомоги на утримання дітей не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач ухиляється від матеріальної допомоги дітям, в зв'язку з чим така допомога підлягає до стягнення в примусовому порядку. Таким чином, доводи позивача знайшли своє повне підтвердження, а позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи викладене, суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до їх повноліття, з моменту звернення позивачки до суду, тобто з 06.06.2014 року. Суд також стягує з відповідача судовий збір на користь держави. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

06.06.2014 року [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що [PERSON], який помер [INFO] є її батьком, встановлення даного факту їй необхідно для оформлення спадщини після смерті батька, оскільки при оформленні документів для спадкування з'ясувалось, що існують розбіжності в написанні імені батька, а саме: в свідоцтві про народження заявниці ім'я батька записано [PERSON], а в усіх інших документах його ім'я зазначено [PERSON]. Заявниця в судове засідання не з'явилась, до його початку надійшла заява з проханням розглянути справу в її відсутність, заяву просить задовольнити. Представник заінтересованої особи Червоненської сільської ради Коропського району, Чернігівської області надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, заяву підтримує. Дослідивши матеріли справи, суд знаходить підстави для задоволення заяви. Судом встановлено, що в свідоцтві про народження [PERSON] батьками записані: [PERSON] та [PERSON]( а.с. 3). 15.11.1986 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 5). З копії свідоцтва про розірвання шлюбу від 09.04.1993 року з [PERSON] та копії посвідчення серії [NUMBER] вбачається ім'я батька заявниці [PERSON] ( а.с. 4, 10). [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 11). Після його смерті відкрилась спадщина. Матеріалами справи підтверджено, що померлий [PERSON] доводиться батьком заявниці, вимоги не містять в собі спору про право, а тому суд вважає за можливе заяву задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

06.06.2014 року [PERSON] звернулася до Краматорського міського суду з позовом до [PERSON]. про стягнення аліментів на дітей. В позовній заяві зазначено, що позивач 26.01.2001 року зареєструвала шлюб з [PERSON]. Від шлюбу мають неповнолітню дітей - сина [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. 14.05.2013 року шлюб між ними було розірвано. Після припинення сімейних відносин діти знаходяться на її утриманні. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на дитину не надає, хоча має таку можливість. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дітей аліменти в розмірі 1/3 частки доходу (заробітку) щомісяця, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до їх повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася, надав заяву, в якій просить слухати справу у її відсутність. Позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, з невідомої суду причини, про день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, повісткою. Клопотання про відкладення розгляду справи від нього також не надходило. Вимоги позивачки підтверджуються копією свідоцтва про народження сина [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 5, 6), копією рішення Краматорського міського суду від 14.05.2013 року про розірвання шлюбу (а.с. 7). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що представник позивачки не заперечує проти заочного розгляду справи в порядку, передбаченому ст. 224, 225 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду - тобто з 06.06.2014 року до повноліття сина, а в подальшому в розмірі ? всіх видів доходів, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до повноліття доньки. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

06.06.2014 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала. Пояснила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 1991 року. Мають спільну дитину -сина [PERSON] [INFO]. Сімейні стосунки не склалися внаслідок відсутності взаєморозуміння і поваги один до одного. Шлюб просить розірвати. На примирення не згодна. Після розірвання шлюбу просить суд залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] позов визнав, шлюб просив розірвати, своєї згоди на примирення не надав. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20 вересня 1991 року, мають спільну дитину -сина [PERSON] [INFO] (а.с. 4-5). Згідно ст.ст. 104; 105; 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання на підставі рішення суду. Суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Зважаючи на ту обставину, що сторони наполягали на розірванні шлюбу - позов підлягає до задоволення. Оскільки позивачка не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на її користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

06.06.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. На доведеність позовних вимог позивач зазначив, що 12.05.2010 року уклав з відповідачем шлюб, який був зареєстрований у виконкомі Артемівської міської ради м.Дзержинська Донецької області, актовий запис №8. Від зазначеного шлюбу має малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Сумісне життя не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні відносини припинені, сумісне господарство не ведеться. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновити її не можна. Спору про поділ майна немає. Позивач надав заяву, де просив справу розглянути за його відсутності, підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Після розірвання шлюбу позивач просив залишити шлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідач у судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надавав. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 12.05.2010 року у виконкомі Артемівської міської ради м.Дзержинська Донецької області, актовий запис №8, що підтверджено свідоцтвом про шлюб [NUMBER] Від зазначеного шлюбу позивач з відповідачем мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Спору про поділ майна не виникає. Наміру поновлювати шлюбні відносини сторони не мають. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сім'ї стало неможливим. Судом встановлено, що позивач бажає залишити прізвище, яке він отримав після реєстрації шлюбу. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] слід задовольнити. Шлюб, укладений між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 12.05.2010 року у виконкомі Артемівської міської ради м.Дзержинська Донецької області, актовий запис №8 слід розірвати. [PERSON] залишити прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved