Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

05 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення боргу на підставі розписки, в якому вказала, що між нею та відповідачкою 06 лютого 2015 року був укладений договір позики, а саме складена письмово розписка, на суму 10850 грн., зі строком повернення до 06 березня 2015 року. Після вказаного строку [PERSON] борг не повернула. Просила стягнути з відповідачки на свою користь суму боргу за договором позики у розмірі 10850 грн. та судові витрати. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Позовні вимоги просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час, місце розгляду справи, враховуючи положення ч. 3\~ст. 76 ЦПК України, була повідомлена належним чином та своєчасно, про причини неявки суд не повідомила, заперечень проти позову не надала, тому зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у ній даних і доказів. Згідно з ч. 1\~ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2\~ст. 197 ЦПК України. Дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов наступного висновку: Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи з положень ст. ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як вбачається з копії розписки від 06 лютого 2015 року [PERSON] отримала від [PERSON] в борг грошові кошти в розмірі 10850 грн., які зобов'язувалася повернути на протязі місяця ( а.с. 6) Згідно зі\~ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або ж таку кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частина 2\~статті 1047 ЦК України, допускає пред'явлення на підтвердження укладення договору позики та його умов розписки позичальника або іншого документа, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної суми грошей, або кількості речей. Відповідно до\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі\~ст. 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. ст.\~525,\~526 Цивільного кодексу України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу\~інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до\~ст. 614 ЦК України\~особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 629 ЦК України\~встановлює, що договір є обов'язковим до виконання сторонами. Згідно правового висновку Верховного Суду України від 18.09.2013 року у справі №6-63 цс13, який є обов'язковим для суду, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Таким чином, судом встановлено, що 06 лютого 2015 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений письмовий договір позики грошей, що підтверджується копією розписки, наданою позивачем до суду. На даний час, відповідач отримані грошові кошти не повернула. Виходячи з вищевикладеного, враховуючи, що [PERSON] не виконала взяті на себе зобов'язання по поверненню грошової суми в розмірі 10850 грн. за письмовою розпискою про отримання коштів від [PERSON], яка, відповідно до Закону, є обов'язковою до виконання, суд дійшов до висновку про обґрунтованість та можливість задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача [PERSON] грошових коштів. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] належить стягнути судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved