Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

05.01.2006 року між [PERSON] та публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» було укладено кредитний договір № бн від 05.01.2006 року про надання кредиту у сумі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 48 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Свої зобов'язання позивачем виконані в повному обсязі згідно умов договору. Згідно умов укладеного договору, договір складається з Заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору Відповідач [PERSON] зобов'язаний надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості згідно кредитного договору № б/н від 05.01.2006 року, але в порушення норм закону та умов договору відповідач [PERSON] зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав. Заборгованість [PERSON] перед позивачем станом на 30.10.2013 року складає 14452,81 грн. з яких: заборгованість по кредиту - 1835,45 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 11452,94 грн., а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг - 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 664,42 грн. штраф (процентна складова). Оскільки відповідач [PERSON] добровільно не виконав в повному обсязі взяті на себе зобов'язання по сплаті кредитних платежів та відсотків за користування кредитом, позивач звернувся до суду з даним позовом. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором кредиту № бн від 05.01.2006 року у сумі 14452,81 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 229,40 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про слухання справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи заочно.(а.с.31) Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, судом сповіщався про час та місце судового розгляду справи належним чином - судовими повістками та шляхом опублікування оголошення в пресі, тому суд розглядає справу згідно зі ст. 225 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки проти цього не заперечує позивач (а.с.21,24,29,30,38) 25.03.2014 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового засідання, тому він підлягає повному задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що 05.01.2006 року між [PERSON] та публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» було укладено кредитний договір № бн від 05.01.2006 року про надання кредиту у сумі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 48 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно умов укладеного договору, договір складається з Заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою (а.с.5-9). Станом на 30.10.2013 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором складає 14452,81 грн. що підтверджується розрахунком заборгованості за договором № б/н від 05.01.2006 року (а.с. 4) Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідності до ст. 530 ЦК України, якщо строк виконання зобов'язань визначено моментом пред'явлення вимог, кредитор має право вимагати їх виконання у будь-який час. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відпові дальності за неможливість виконання ним грошовою зобов'язання. Враховуючи, що [PERSON] взяті на себе зобов'язання по погашенню кредиту не виконує, і має борг по кредитному договору, тому суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі ст.ст. ст.ст. 526, 530, 611,625 ЦК України,

Outcome: approved