Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

06.08.2018 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Служба у справах дітей Вінницької міської ради, про позбавлення батьківських прав. В позовній заяві зазначено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, а з травня 2012 р. проживають окремо. Під час проживання однією сім'єю у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Відповідач від виконання батьківських обов'язків щодо дітей: сина [PERSON] та доньки [PERSON] ухиляється: не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує їм необхідного харчування, медичного догляду, не спілкується з ними, не відвідує їх, не займається їх вихованням, не виявляє жодного інтересу до їх особистого життя, внутрішнього світу, не створює умов для отримання ними освіти, має заборгованість зі сплати аліментів на утримання дітей. Ніяких родинних почуттів діти до відповідача не відчувають і не вважають його своїм батьком. Крім того, відповідач 03.07. 2012 р. посвідчив у приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Лукашенка В.Б. заяву про відмову від батьківських прав на дітей: сина [PERSON] та дочки [PERSON] З підстав, зазначених вище, позивач звернулась до суду з даною позовною заявою. 16.08.2018 р. у даній справі відкрито провадження. У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали в повному обсязі, просили суд його задовільнити, проти заочного розгляду справи не заперечували. Позивач [PERSON] додатково пояснила, що мирними шляхом не можливо вирішити даний спір. В телефонній розмові перед засіданням комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Вінницької міської ради відповідач повідомив, що його не цікавить ініціювання [PERSON] процесу позбавлення його батьківських прав. Відповідач ігнорував прохання позивача з'явитися до центру адміністративних послуг для надання своєї згоди стосовно реєстрації місця проживання дітей. Самоусунення відповідача від належного виконання обов'язків виховання дітей позбавляє їх можливості навчатися, подорожувати, відвідувати літні табори, санаторії. Стверджувала, що діти не знають відповідача і не пам'ятають як він виглядає. Представник Служби у справах дітей Вінницької міської ради - Марценюк Л.Є. підтримала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO]. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Враховуючи вищезазначене та положення ч. 4 ст. 223 ЦПК України і ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши усі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони в офіційному шлюбі не перебували. За час їх спільного проживання у них народилися діти: син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Батьками дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про зміну імені, зареєстроване Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 13.01.2017 р., повторно, актовий запис №263 (а.с. 6), що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON], виданим Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області повторно 27.10.2017 р., актовий запис №1539 (а.с. 9) та свідоцтвом про народження [PERSON], виданим Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області повторно 27.10.2017 р., актовий запис №1540. (а.с. 10) 03.07.2012 р. відповідач посвідчив у приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Лукашенка В.Б. заяву про відмову від батьківських прав на дітей: сина [PERSON] та дочки [PERSON] (а.с. 14) Згідно акта обстеження №414 від 12.06.2018 р., складеного комісією у складі інженера ВРС ТОВ «Житлово-Експлуатаційне Об'єднання» [PERSON], начальника ТОВ «Житлово-Експлуатаційне Об'єднання» Лосєвої\~Л.П. (а.с. 15) та довідки ТОВ «Житлово-Експлуатаційне Об'єднання» вих. №6777 від 25.07.2018 р. (а.с. 22-23) позивач [PERSON] разом з дітьми: сином [PERSON] та дочкою [PERSON] фактично проживають за адресою: [ADDRESS] без реєстрації місця проживання. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №90441889 від 23.06.2017 р. позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину №2-991, виданого 23.06.2017 р. державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори Малою Н.С. (а.с. 19-20). Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 24.04.2013 р. (справа №127/9379/13-ц) з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 900 грн. щомісяця, починаючи з 21.09.2012 р. і до досягнення повноліття. (а.с. 11-12) З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженні №48880218 за виконавчим листом №127/9379/13-ц виданим 19.07.2013 р. Вінницьким міським судом Вінницької області вбачається, що заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів, станом на 31.05.2018 р. становить 51088,73 грн. (а.с. 13). Відповідно до довідок КЗ «Дошкільного навчального закладу №5» департаменту освіти Вінницької міської ради вих. №05-01-29 від 15.05.2018 р., №05-01-28 від 15.05.2018 р. [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] відвідували КЗ «ДНЗ №5 ВМР» з 06.08.013 р. по 21.08.2017 р. За час перебування у дошкільному закладі вихованням дітей займалася виключно [PERSON], а саме: особисто приводила і забирала дітей з дитячого навчального закладу, відвідувала батьківські збори, сплачувала за харчування дітей, приймала активну участь у різноманітних заходах, що проводились у дитячому навчальному закладі. [PERSON] за час перебування дітей у вищевказаному навчальному закладі жодного разу не з'явивлявся і не приймав участі у вихованні дітей. (а.с. 16, 17) Згідно довідки КЗ «НВК: ЗОШ І-ІІІ ступенів - гімназія №30 ім. Т. Шевченка Вінницької міської ради» №215 від 21.05.2018 р. [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] з 01.09.2017 р. по теперішній час навчаються у КЗ «НВК: ЗОШ І-ІІІ ступенів - гімназії №30 ім. Т. Шевченка ВМР». У зазначений вище період [PERSON] відвідує батьківські збори та цікавиться у класного керівника успіхами та труднощами дітей у навчанні. (а.с. 18) Відповідно до висновку про доцільність позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав щодо дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], наданого органом опіки та піклування виконавчого комітету Вінницької міської ради від 11.12.2018 р. №01-00-011-59287, з 2012 р. по теперішній час [PERSON] проживає окремо від дітей, неналежно виконує обов'язки по їх вихованню, не цікавиться життям, здоров'ям, навчанням та розвитком сина та дочки. Батько ухиляється від належного утримання дітей. Діти: син [PERSON] та дочка [PERSON] ображаються на свого батька, оскільки він протягом останніх шести років майже не спілкується з ними, не цікавиться їх життям, не вітає з днями народженнями та святами. Батько дітей [PERSON] на засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Вінницької міської ради не з'явився, хоча повідомлявся про розгляд даного питання належним чином. (а.с. 71, 78) Враховуючи неналежне виконання батьком протягом останніх шести років обов'язків по вихованню та утриманню дітей, враховуючи думку дітей, орган опіки та піклування Вінницької міської ради вважає доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо дітей: сина [PERSON] та доньки [PERSON] (а.с. 89-90) Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю Організації Об'єднаних Націй 20.11.1959 р., як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї Організації Об'єднаних Націй від 21.12.1995 р., батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Зазначені гарантії кореспондуються із ст. 52 Конституції України, відповідно до якої діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Згідно із ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Вони повинні піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини і водночас, санкція (відповідальність) за протиправну винну поведінку матері або батька. Пунктами 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз'яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування всіх обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками Під час розгляду даної справи судом встановлено, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO], оскільки він не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, їх навчання, не цікавиться здоров'ям, життям та потребами дітей, не спілкується з дітьми, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу. Згідно ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved