Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

06 вересня 2017 року до суду надійшов вищевказаний цивільний позов, у якому позивач просить розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 07 жовтня 2011 року виконавчим комітетом Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис №73. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 07 жовтня 2011 року виконавчим комітетом Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис №73, було зареєстровано шлюб між сторонами. Сторони проживали однією сім'єю до вересня 2017 року, після чого проживання однією сімєю із відповідачем було фактично припинено. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.23). За останній час перебування у шлюбі між сторонами постійно виникали непорозуміння і сварки з різних причин. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обовязки, з причини відсутності взаєморозуміння між сторонами, байдужості до життя та проблемам кожного, відсутності сімейного вогнища. Спільне господарство сторонами разом не ведеться. Позивач переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме інтересам позивача. Майна, що є спільною власністю, у сторін немає. Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У судовому засіданні відповідач просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. 07 жовтня 2011 року виконавчим комітетом Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, актовий запис №73, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.3). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 23). Подружнє життя між сторонам не склалося, фактично шлюбні відносини припинені з вересня 2017 року. Підстав для надання строку для примирення судом не встановлено. Положеннями ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст.112 СК України\~суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин, суд доходить висновку, що оскільки подружнє життя між сторонами не склалося, сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, це свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків, внаслідок чого подальше спільне проживання та збереження сім'ї є неможливим, так як це суперечить інтересам сторін, цивільний позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved