Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

05 липня 2019 року в.о. начальника Державної екологічної інспекції в Одеській області - Кардаш В., звернувся до суду з цим позовом та просить стягнути солідарно з відповідачів на користь держави суму шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу у розмірі 134.63 гривен та на користь Державної екологічної інспекції в Одеській області судові витрати. В обґрунтування позову зазначає, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] 08.01.2018 року здійснили самовільну рубку одного дерева породи «Акація» без відповідних дозвільних документів на території Каракуртської сільської ради Болградського району Одеської області за межами населеного пункту. Державною екологічною інспекцією відповідачів притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 65-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Внаслідок вчиненого відповідачами правопорушення державі нанесено шкоду у розмірі 134.63 грн. Позивач звертався до відповідачів з претензією №17 від 31.01.2018 року про добровільне відшкодування завданих збитків, але вони до цього часу не відшкодували завдану шкоду, в зв`язку з чим позивач в інтересах держави звернувся до суду із зазначеним позовом. Представник позивача просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.16). Відповідачі [PERSON] , [PERSON] до суду не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином за місцем їх реєстрації, причину неявки суду не повідомили, відзивів на позовну заяву до суду не подали. Відповідно до довідки Відділу адресно-довідкової роботи Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , а [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.28,29). Суд направляв повідомлення про виклик в судове засідання на 06.09.2019 року, яке відповідачем [PERSON] було отримано (а.с.37), однак відповідача [PERSON] не повідомлено належним чином, поштовий конверт повернувся до суду з відміткою «За зазначеною адресою не проживає» (а.с.38). Надалі суд направляв повідомлення про виклик в судове засідання на 01.10.2019 року, яке відповідачем [PERSON] було отримано (а.с.48), проте відповідача [PERSON] не повідомлено належним чином, поштовий конверт повернувся до суду з відміткою «За зазначеною адресою не проживає» (а.с.45). Згідно ст.128 ЦПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою (ч.2). Днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про … про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (ч.8 п.4). Надалі суд повідомляв відповідача [PERSON] про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на веб-порталі судової влади України за веб-адресою: http://bg.od.court.gov.ua/sud1507/ (а.с.44). Будь-яких заяв, пояснень, заперечень щодо спростування доводів, викладених в позовній заяві, від відповідача до суду не надходило. Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи. Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету [PERSON] Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України (а.с.16). Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінює докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 89 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 1 ЦПК України. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 4 закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що природні ресурси України є власністю Українського народу, середовища». Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України, законами України. Згідно зі ст. 170 ЦК України встановлено, що держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Відповідно до пункту 1 частини 2 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 13 жовтня 2011 № 454, Державна екологічна інспекція України входить до системи органів державної виконавчої влади та утворюється для забезпечення реалізації державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Отже, позивач є уповноваженим державним органом, який виступає від імені держави з метою захисту інтересів Держави у сфері охорони навколишнього природного середовища. Відповідно до ст.5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси. Відповідно до ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну ,адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Як вбачається з вимог ст. 69 зазначеного Закону, шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Судом встановлено, що 08.01.2018 року о 14:30 годині, [PERSON] і [PERSON] , знаходячись на землях Каракуртської сільської ради Болградського району Одеської області, за межами населеного пункту, зрізали одне дерево породи «Акація», на зрізі діаметром 9 см., за допомогою ручної пили, чим заподіяли збиток державі в розмірі 134.63 гривень (а.с.8). За цим фактом [PERSON] , [PERSON] були притягнуті до адміністративної відповідальності та відповідно до постанов державного інспектора з охорони довкілля [PERSON] від 11.01.2018 року за №Г-0001321 та [PERSON] від 11.01.2018 року за №Г-0001322, визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 65-1 КУпАП та накладено на кожного адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 гривень (а.с.10,12). Працівниками відділу екологічного контролю природних ресурсів Південного регіону, на підставі «Такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев і чагарників до ступеня припинення росту» затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2008 року № 665, було складено розрахунок завданої шкоди, відповідно до якої незаконна вирубка лісу, а саме одного дерева породи «Акація» на зрізі діаметром 9 см. склала 134.63 гривень (а.с.8). Позивачем - Державною екологічною інспекцією в Одеській області - 31.01.2018 року [PERSON] та [PERSON] на адреси їх реєстрації було надіслано претензію №17 (а.с.7). Таким чином в судовому засіданні доведено, що відповідачами [PERSON] та [PERSON] було заподіяно шкоду навколишньому природному середовищу у розмірі 134.63 гривень, тому ця шкода підлягає стягненню, а позовна заява задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно положень ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Разом з тим, ст.ст.133, 141 ЦПК України не передбачено стягнення судового збору, пов`язаних з розглядом справи у солідарному порядку. Солідарний зв`язок - це матеріально правова категорія (ст.541 ЦК України), а не процесуальна. Таким чином, розподіл судових витрат, в тому числі судового збору, здійснюється у дольовому порядку, тобто в рівних частках з кожного. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати - 1921.00 гривень судового збору. А саме з кожного з відповідачів у рівних частках по 960.50 гривен. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved