Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

05.02.2020 [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач, разом - сторони) про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. Позов обґрунтований такими обставинами. З 2015 р. сторони проживали однією сім`єю та шлюбні відносини не оформлювали. За час проживання сторін разом у них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем. Після народження сина, відповідач змінив своє відношення до позивача та не проявляє батьківських почуттів до дитини. Протягом останніх двох років сторони проживають окремо. Останній рік дитина взагалі не бачила батька. Починаючи з весни 2019 р. відповідач жодної участі в утриманні дитини не приймає та ніякої матеріальної допомоги не надає. Дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач веде аморальний спосіб життя. На неодноразові прохання позивача надати матеріальну допомогу були безрезультатними. Відповідач не має іншої родини та інших неповнолітніх чи малолітніх дітей, не має на утриманні інших осіб, зокрема батьків чи осіб, які потребують обов`язкового утримання з його боку. Відповідач офіційно ніде не працевлаштований, має мінливий дохід. Ухвалою від 26.02.2020 суд відкрив провадження у справі та вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. У строк, встановлений ухвалою судді про відкриття провадження у справі, відповідачем не подано заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та письмового відзиву на позов. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини. З 2015 р. сторони проживали однією сім`єю та за час їх спільного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] (а.с. 4). Син проживає з матір`ю і перебуває на її утриманні. З позовної заяви вбачається, що з весни 2019 р. відповідач жодної участі в утриманні дитини не приймає та ніякої матеріальної допомоги не надає. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч. 1 ст. 181 Сімейного кодексу України). Оскільки сторони не домовились про добровільну участь батька в утриманні дитини, спір про стягнення аліментів підлягає вирішенню судом. За приписом ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, в тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України). Відповідно до положень частини 2 зазначеної норми розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Доказів на підтвердження доходів відповідача суду не надано. Отже на підставі наведених позивачем аргументів і оцінки наданих доказів та з урахуванням принципу рівності обов`язків батьків щодо утримання дітей і таких загальних засад цивільного законодавства як розумність та справедливість, при визначенні розміру аліментів суд виходить із середньої заробітної плати працівника для місцевості, де проживає відповідач (м. Київ) і вважає обґрунтованою вимогу про стягнення аліментів в розмірі 3000 грн., що становить приблизно 1/4 частину статистично визначеної середньої заробітної плати по м. Києву за січень 2020 р. (15787 грн.). На думку суду такий розмір аліментів забезпечить достатнє утримання дитини обома батьками і не поставить платника аліментів у занадто скрутне матеріальне становище. На підставі ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, а позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved