Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

06.12.2019 року заявники звернулися до суду з вищевказаною заявою на обгрунтування якої зазначили, що 26.09.2008 року між ними було зареєстровано шлюб, за час якого у них народилося двоє спільних дітей - син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . Разом з тим, подружнє життя між ними не склалося через несумісність характерів та втрати поваги один до одного. З 2016 року подружні стосунки між ними фактично припинені. На даний час будь-який спір щодо поділу майна, визначення місця проживання дітей та порядку участі у їх утриманні між ними відсутній. Враховуючи викладене, просять суд розірвати шлюбу між ними - [PERSON] та [PERSON] , який було зареєстровано 26.09.2008 року Відділом РАЦС Луцького МУЮ у Волинській області, актовий запис № 1387. Заявники у судове засідання не з`явилися, до початку розгляду справи по суті подали аналогічні за своїм змістом заяви, відповідно до яких розгляд справи просять проводити у їх відсутності, заявлені вимоги підтримують та просять їх задовольнити (а.с. 27-28). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 26.09.2008 року, який зареєстровано Відділом РАЦС Луцького МУЮ Волинської області, актовий запис № 1387, свідоцтво серії [NUMBER] (а.с. 2). Від шлюбу сторони мають двох спільних дітей - сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Дана обставина підтверджується відповідними свідоцтвами серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с. 11-12). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи, зокрема, розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-якого з подружжя. Розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Таким чином, в ході судового засідання суд повинен з`ясувати наявність вільного волевиявлення кожного із подружжя як щодо розірвання шлюбу, так і щодо змісту договору, а також у з`ясуванні відповідності умов договору інтересам дитини (дітей). Розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя може мати місце лише при умові якщо, між іншим, буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд вважає, що збереження сім`ї неможливе, подальше збереження родини суперечить інтересам сторін, шлюб існує формально, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті і майнові права, права дітей, а тому заява підлягає задоволенню. Між сторонами досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання дітей після розірвання шлюбу, участі у забезпеченні умов життя дітей батьком та розміру аліментів на утримання дітей, що підтверджено нотаріально посвідченим договором про сплату аліментів від 23.12.2019 року (а.с. 20-21). Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу заявниця [PERSON] бажає залишити прізвище « [PERSON] » (а.с. 28). На підставі ст. 109 СК України,

Outcome: approved