Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

06 серпня 2018 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права користування власністю та зняття з реєстрації місця проживання особи. 15 серпня 2018 року відкрито провадження в справі та призначено її розгляд у підготовче засідання за правилами загального позовного провадження на 01.10.2018. 01 жовтня 2018 року в судове засідання сторони не з'явилися: позивач надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала; представник позивача - адвокат [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті, позовні вимоги підтримав, прохав задовольнити; відповідач [PERSON] належним чином не повідомлена про розгляд справи, оскільки судова повістка повернулася до суду з відміткою «За закінченням терміну зберігання». Ухвалою суду від 01.10.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 22 листопада 2018 року за участю сторін. 22.11.2018 сторони в судове засідання не з'явилися: представник позивача - адвокат [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги пітримав, прохав задовольнити та викликати відповідача в наступне судове засідання через оголошення на веб-сайті судової влади України, оскільки він не отримує судові повістки; відповідач належним чином не повідомлений про час та місце розгляду справи, оскільки судова повістка повернулася до суду не врученою з відміткою «За закінченням встановленого строку зберігання». Ухвалою суду від 22.11.2018 відкладено розгляд справи на 23.01.2019 з викликом відповідача до суду через оголошення на веб-сайті судової влади України. Позивач вказувала, що з 26.10.2015 відповідач перестала бути членом її сім'ї, однак добровільно знятися з реєстрації з належного [PERSON] будинку не бажає, на її вимоги не реагує, а отже порушується право власника володіти, користуватися та розпоряджатися вказним нерухомим майном. Тому, позивач прохала суд зняти [PERSON] з реєстрації місця проживання в [ADDRESS], та визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням за вказаною адресою. Представник позивача - адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримав, прохав задовольнити, від вимог в частині стягнення з відповідача судових витрат, відмовився. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час і місце слухання справи, що підтверджується розміщеним на веб-сайті суду 26.11.2018 оголошенням про виклик її до суду (а.с.40), в судове засідання не з'явилася, жодних заяв, клопотань чи заперечень від неї не надходило. Суд, розглянувши та перевіривши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини та спірні правовідносини. [PERSON] є власником 3/8 частини житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 6,7,8,9-11). У вказаному домоволодінні зареєстрована проживаючою [PERSON], [INFO], яка до 06.11.2015 була невісткою позивача (а.с. 15, 21). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] впрожовж трьох останніх років не проживає за адресою належного позивачеві будинку: [ADDRESS]. Відповідно ст. ст. 319, 321, 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права. За статтями 16, 391, 386 ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Відповідно до вимог ст. 72 Житлового Кодексу Української РСР - визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Зазначена в ст. 391 ЦК України норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятим. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником свою власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Оскільки, відповідач без поважних причин не користуються будинком за адресою: [ADDRESS] власником якого є позивач, не приймає участі в його утриманні, використовує реєстрацію без згоди [PERSON], її реєстрація не дає можливості позивачеві в повній мірі розпоряджатися своїм майном та створює ряд інших незручностей у користуванні ним власністю, то потрібно усунути перешкоди у користуванні цією власністю та визнати [PERSON] такою, що втратила право користування належним [PERSON] на праві власності житловим будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS] знявши з реєстрації її місце проживання за вказаною вище адресою. Оскільки сторонами не заявлені вимоги щодо розподілу між ними судових витрат, то їх розподіл відповідно до ст. 141 ЦПК України судом не здійснюється.

Outcome: approved