Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

06.11.2017 позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свій позов мотивує тим, що з 05.08.2011 перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. На даний час подружні відносини між ними припинені, подано позов про розірвання шлюбу. За час перебування в шлюбі в сторін народилася донька [PERSON], [INFO]. Зазначає, що з відповідач проживає окремо, дитина перебуває на повному її утриманні. Відповідач не приймає участі в матеріальному забезпеченні доньки, коштів в добровільному порядку не надає. Всі витрати позивач несе самостійно. А тому, просить стягувати на її користь на утримання неповнолітньої доньки аліменти пропорційно 1/3 частині всіх доходів щомісячно, але неменше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення [PERSON] повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову підтримала з підстав викладених в ньому. Просила позов задовольнити в повному обсязі. Додатково суду пояснила, що проживає з дитиною в належному їй особисто будинку, є підприємцем, місячний дохід складає приблизно 3 500 грн., вона та дитина є фізично здоровими. Відповідач [PERSON] заявлені позивачем вимоги позову визнав частково. Пояснив, що нещодавно працевлаштувся, отримує поки незначні доходи. Погоджується сплачувати аліменти в розмірі 1/4 від доходів, в твердій грошовій сумі згідний сплачувати 1 000 грн. щомісяця. Хоча будинок, в якому проживає позивач з дитиною придбаний в шлюбі, на нього не претендує, про що ним складена відповідна заява. Сам проживає з батьками. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що сторони у справі є батьками [PERSON], [INFO] року народження, що стверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження (а.с. 4). Неповнолітня донька проживає з матір'ю, відповідач проживає окремо, оскільки відносини між подружжям припинилися з січня 2017 року. З пояснень позивача вбачається, що позивач самостійно в достатній мірі не може забезпечувати доньку усім необхідним. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини і не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] нещодавно працевлаштувався менеджером зі збуту у ФОП [PERSON], отримує доходи. Однак отримана ним заробітна плата лише за листопад-грудень 2017 року є нерівнозначною, і не може свідчити про регулярність та стабільність отримання доходів. А тому, суд вважає за необхідне присудити стягнення аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON] в твердій грошовій сумі. В судовому засіданні встановлено, що придбаний в шлюбі житловий будинок за згодою відповідача зареєстрований як особиста приватна власність позивача. З пояснень відповідача вбачається, що в даному будинку він не проживає, живе з батьками, після припинення подружніх відносини усе майно та кошти залишив дружині та дитині. Позивачем не доведені витрати відповідача, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи. При визначенні розміру стягуваних аліментів суд виходить з прожиткового мінімуму, встановленого з 01.01.2018 Законом України «Про державний бюджет України на 2018 рік» для дітей віком від 6 до 18 років - 1860 грн., а також, враховує те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька. Проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, з врахуванням, що відповідач є працездатним, здоровим чоловіком, інших осіб на утриманні немає, не заперечував щодо сплати аліментів на утримання доньки в розмірі 1 000 грн. щомісячно, суд дійшов висновку, що слід стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] року народження, аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, починаючи з 06 листопада 2017 року, до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає визначений розмір аліментів достатнім та справедливим. Рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов'язкового негайного виконання. Крім того, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у встановленому законом розмірі.

Outcome: partial