Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

06.05.2016 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить суд стягувати із відповідача на її користь аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред'явлення позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування пред'явлених вимог вказує, що під час перебування з відповідачем в шлюбі [INFO] року у них народився син [PERSON], який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Оскільки відповідач пішов із сім'ї, матеріальну допомогу на утримання сина надає, проте вона є незначною, чим ставить її у скрутне матеріальне становище. Будь-якої угоди про форму, в якій він братиме участь у вихованні дитини, розмір аліментів на утримання сина між ними досягнуто не було. Відповідач є здоровою людиною, офіційно працює майстром турбінного цеху в ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», має постійний заробіток, тому вважає, що він має змогу щомісячно сплачувати аліменти на утримання їх дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу). Позивач в судове засідання не з'явилась, повідомлена належним чином, згідно поданої нею заяви просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала (а.с.12). Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав (а.с.11). Суд, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм належну правову оцінку, враховуючи позицію сторін та визнання відповідачем позову, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.08.1997 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований Суботцівською сільською радою Знам'янського району Кіровоградської області, актовий запис 19, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 28.08.1997 року (а.с.5). В період перебування сторін у шлюбі, [INFO] року у них народився син [PERSON]. Зі свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 04.10.1999 року (а.с.6) вбачається, що його батьком є [PERSON] - відповідач у справі, факт батьківства ним не оспорюється. Дитина зареєстрована та проживає разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS], Дніпропетровська область (а.с.7), та знаходиться на її утримання, що жодними доказами зі сторони відповідача в ході судового розгляду не спростовано. Одним із основних прав дитини є право на утримання (ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»), яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття і закріплене у ст.180 СК України, ст.27 Конвенції ООН про права дитини. Згідно ст.ст. 141,180 СК України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Судом встановлено, що домовленості про добровільну сплату аліментів на утримання дитини, у тому числі угоди про форму, в якій відповідач братиме участь у вихованні сина, між сторонами не досягнуто. Як слідує з положень ч.2 ст.180, ч.1 ст.183, ч.1 ст.191 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються від дня пред'явлення позову у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій сумі, при цьому частка заробітку (доходу), яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Отже, з урахуванням викладеного та визнання відповідачем позову, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що відповідач є здоровою та працездатною особою, офіційно працює в ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», має стабільний заробіток, інші аліментні зобов'язання у нього відсутні, тому має можливість щомісячно сплачувати аліменти на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06.05.2016 року та до досягнення дитиною повноліття. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір в розмірі 551,20 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved