Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

05.04.2021 позивач акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» в особі представника Ляра Д.Ю. звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на наступні обставини. [PERSON] (далі - відповідачка) звернулась до АТ КБ «Приватбанк», який є правонаступником ПАТ КБ «Приватбанк» (далі - Банк) з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 13 вересня 2007 року та підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, що викладені на сайті Банку www.privatbank.ua, складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Банком було виконано свої зобов`язання, а саме на підставі Договору надання банківських послуг надано відповідачці можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідачка, в свою чергу, зобов`язалася повернути витрачену частину кредитного ліміту. Проте, відповідачка порушила свої зобов`язання за договором, внаслідок чого станом на станом на 17.03.2021 має перед позивачем заборгованість у загальному розмірі 16021,84 грн., що складається з 12841,86 грн - заборгованість за тілом кредиту та 3179,98 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Враховуючи наведене, позивач просить суд стягнути з відповідачки [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 13 вересня 2007 року станом на 17.03.2021 у розмірі 16021,84 грн та судові витрати в сумі 2270,00 гривень. Ухвалою суду від 08 квітня 2021 року прийнято вищезазначену позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 59). В судове засідання представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» не з`явився, до суду разом із позовною заявою було подано клопотання про розгляд справи у відсутність представника позивача, проти заочного розгляду справи позивач не заперечує (а.с. 48). Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, згідно зворотного повідомлення про вручення поштового відправлення отримала його особисто 14.04.2021 (а.с.65). 20.04.2021 до суду надійшла письмова заява від відповідачки, в якій вона просить розглянути справу без її участі, позов визнає повністю (а.с. 66, 67). Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК). За положеннями частини 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 13 вересня 2007 року (а.с. 16). Позивач у своїй позовній заяві стверджує, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між сторонами договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві (а.с.16). Зі змісту довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки АТ КБ «Приватбанк» №б/н, оформленої на ім`я [PERSON] , вбачається, що станом на 13.09.2007 відповідачу було встановлено кредитний ліміт у розмірі 2080,00 грн. Станом на 27.04.2020 кредитний ліміт збільшено до 10000,00 грн, а станом на 21.05.2020 кредитний ліміт становив 00,0 грн. (а.с.14). Згідно довідки АТ КБ «Приватбанк» № б/н [PERSON] було надано кредитні картки: № [NUMBER] , дата відкриття - 13.10.2011, термін дії до 04/15; № [NUMBER] , дати відкриття - 02.09.2007, термін дії до 09/15; № [NUMBER] , дата відкриття - 12.04.2012, термін дії до 12/15; № [NUMBER] , дата відкриття - 12.09.2014, термін дії до 09/18; № [NUMBER] , дата відкриття - 31.12.2015, термін дії до 09/18; № [NUMBER] , дата відкриття - 11.01.2019, термін дії до 11/22 (а.с.15). Згідно з наданим розрахунком відповідач має заборгованість перед позивачем, що станом на 17.03.2021 складає 16021,84 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 12841,86 грн та заборгованості за простроченими відсотками в сумі 3179,98 грн (а.с.12,13). За положенням ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. ст. 626, 628 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У відповідності до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Отже, з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1055 цього Кодексу, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно зі ст. 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Враховуючи те, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, - суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги позивача, стягнути з відповідача на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 13 вересня 2007 року у розмірі 16021 грн 84 коп, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 12841,86 грн та заборгованості за простроченими відсотками в сумі 3179,98 грн. Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача. Отже, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2270,00 гривень, сплата якого документально підтверджена (а.с. 1).

Outcome: approved