Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

06.09.2019 відкрито провадження в даній справі. Позивач свої вимоги мотивує тим, що вона є власником будинку [ADDRESS] , в якому зареєстровані, але з 2015 року не проживають її знайомі [PERSON] та [PERSON] , які за комунальні послуги не сплачують, участі в утриманні житла не беруть, особистих речей в будинку не мають. Оскільки реєстрація відповідачів перешкоджає у реалізації права на володіння та користування будинком, просить визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування зазначеним житловим приміщенням. Судові витрати просить залишити за нею. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку, заяв про відкладення розгляду справи не надавали. Правом подати відзив на позовну заяву не скористалися. Приймаючи до уваги згоду сторони позивача, суд проводить заочний розгляд справи на підставі доказів, наявних у справі, відповідно до положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, проаналізував матеріали справи, дослідив письмові докази, дійшов наступного висновку. Частинами 1, 4 ст. 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені, зокрема, нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України. За приписами ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27.05.2009, зареєстрованого в реєстрі за №1411, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 07.12.2009 №24689963, [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними та побутовими спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідок про реєстрацію місця проживання особи №02-27/245 та №02-27/ 246 , виданих 04.09.2019 Хухрянським старостинським округом Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області, [PERSON] та [PERSON] з 23.11.2011 зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки Хухрянського старостнського округу Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області від 12.08.2019 №1163 [PERSON] та [PERSON] з 23.11.2011 зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , але за місцем реєстрації не проживають більше трьох років. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням, відповідно до положень ст. 391 ЦК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved