Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

06.02.2017 року представник позивача звернувся з позовом до суду та просить стягнути відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 34248,68 грн. за кредитним договором №б/н від 27.12.2007 року, яка складається з наступного: 1399,28 грн. - заборгованість за кредитом, 26709,61 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 4032,71 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1607,08 грн. - штраф (процентна складова) та судові витрати в сумі 1600 грн.. В обґрунтування позову вказує на те, що відповідач отримав кредит у розмірі 2700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, та не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, таким чином зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з цим має заборгованість до стягнення в розмірі 34248,68 грн.. Представник позивача надав суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача надала заяву про розгляд справи у її відсутність та просить застосувати строки позовної давності. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що 27.12.2007 року між [PERSON] та ЗАТ КБ «Приват Банк», найменування якого в послідуючому було змінено на ПАТ КБ «Приват Банк», так як ПАТ КБ «Приват Банк» є правонаступником прав та обов»язків ЗАТ КБ «Приват Банк», про що зазначено у п. 1.1 Статуту ПАТ КБ «Приват Банк», було укладено кредитний договір. Відповідно до наданого розрахунку, станом на 31.12.2016 року загальна заборгованість по кредитному договору за невиконання умов договору складає 34248,68 грн. (а.с.3-5). Згідно із статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.3.2, п.3.3 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Згідно з ст. 11 Цивільного Кодексу України цивільні права та обов'язки виникають на підставі договору або правочину. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З розрахунку заборгованості за договором від 31.12.2016 року видно, що після отримання суми кредиту [PERSON] виконував взяті на себе зобов'язання за договором кредиту, так як до 12.06.2014 року вносив кошти на погашення кредиту. З розрахунку також видно, що в подальшому кошти на погашення кредиту відповідачем більше не вносилися. Пунктом 9.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Відповідно до п. 3.1.1 Правил користування платіжною картою, термін дії картки зазначений на лицевій стороні картки (місяць і рік). Картка є дійсною до останнього календарного дня вказаного місяця, в даному випадку до 10/16, про що свідчить надана позивачем довідка про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти відповідача. По закінченню строку дії відповідна карта продовжується банком на новий строк шляхом надання клієнту карти з новим строком дії за умови наявності грошових коштів на картрахунку для оплати послуг по виконанню розрахункових операцій по картрахунку. Згідно п. 5.4 Правил користування кредитною карткою, термін погашення відсотків по кредиту - щомісячно за попередній місяць, строк погашення кредиту - у повному обсязі в останній день місяця, зазначеного на платіжній картці. Згідно до правової позиції, висловленої ВСУ в постанові від 23.11.2016 року у справі № 6-2104цс16 відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України). Так, платіжна картка була видана [PERSON] на строк до 10/16 року, а тому відповідно до п. 5.4 Правил користування кредитною карткою, [PERSON] повинен був у повному обсязі погасити заборгованість за кредитом до останнього дня жовтня 2016 року, в такому разі термін позовної давності слід рахувати з 01.11.2016 року, який закінчиться 01.11.2019 року. Згідно наданого банківською установою розрахунку, останній платіж відповідачем здійснено 12.06.2014 року, прострочена заборгованість виникла 31.07.2014 року. Тобто, вже з 01.08.2014 розпочався перебіг строків позовної давності стосовно чергового щомісячного платежу, який закінчується 01.08.2017 року. Відповідно до ст.ст. 256, 257, 258, 261 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою. Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. У зобов'язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи. За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Таким чином, позовну заяву позивачем подано у лютому 2017 році, тобто в межах строків позовної давності передбачених ст. 257 ЦК України. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Оскільки кошти за кредитним договором в належному розмірі повернуто не було, а тому позивач має право на стягнення кредиту, процентів та пені з відповідача за порушення зобов'язання. Відповідно до частини другої статті 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Таким чином, стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду. Позивач звернувся до суду 06 лютого 2017 року, тому річний строк визначається з 06 лютого 2016 року по 05 лютого 2017 року. Однак, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 31 грудня 2016 року. З врахуванням заявлених вимог банку та заяви [PERSON] про застосування строку позовної давності з нього на користь позивача підлягає стягненню пеня за період з 06 лютого 2016 року по 31 грудня 2016 року (дата визначена позивачем) в сумі 1100 грн., що підтверджується розрахунком банку. Одночасно суд враховує те, що відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Відповідна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року в справі №6-2003 цс15 та є обов'язковою для всіх судів згідно зі ст. 360-7 ЦПК України. Умовами та правилами надання банківських послуг сплата пені та штрафу передбачені за порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, тобто за одне й те саме порушення. Таким чином позов в частині стягнення з відповідача 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 1607, 08 грн. штрафу ( процентна складова) не підлягає задоволенню. Відповідно до частин 1,2 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Боржник звільняється від відповідальності лише в тому випадку, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні зобов'язання. Таких доказів відповідачем суду не надано, вимоги позивача не спростовано. З огляду на викладене, позовні вимоги банку підлягають частковому задоволенню, із стягненням з [PERSON] на користь позивача 1399,28 грн. заборгованості за кредитом, 26709,61 грн. заборгованості по відсоткам та 1100 грн. пені, що в загальному складає 29208,89 грн.. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 1600,00 грн.. Тому, з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України слід стягнути судовий збір на користь позивача в розмірі 1363,20 грн. (пропорційно розміру задоволених вимог).

Outcome: partial