Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

06.09.2018 громадянка [PERSON] звернулася до Погребищенського районного суду Вінницької області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на малолітню дитину та повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач добровільно не виконує свого обовязку по утриманні їхньої спільної малолітньої дитини [PERSON], [INFO], а тому просить стягнути з відповідача на її користь на утримання їхнього сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частки всіх його видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до його повноліття. Крім того, зазначає, що окрім малолітнього сина [PERSON], [INFO], у сторін є ще повнолітня дочка [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання у Вінницькому кооперативному інституті, а тому просить також стягнути з відповідача на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. 11.09.2018 Погребищенським районним судом Вінницької області постановлено ухвалу про відкриття провадження в цивільній справі та призначено справу до підготовчого судового засідання. 01.10.2018 від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, який мотивований тим, що відповідач на даний час має ІІ групу інвалідності, у звязку з чим постійно потребує лікування та проведення двох операцій, а єдиним джерелом доходів у нього є пенсія в розмірі 1452 грн. Ухвалою суду від 01.10.2018 позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на малолітню дитину та повнолітню дитину, яка продовжує навчання було розєднано у два самостійних провадження. Справі за позовними вимогами [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на малолітню дитину було присвоєно № 143/1214/18. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечували. З урахуванням позиції сторін, дослідивши матеріали справи, суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. Згідно зі ч. 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Беззаперечно доведено, що [PERSON] є рідним батьком малолітнього [PERSON], [INFO], (свідоцтво про народження а. с. 12), який проживає з матірю та знаходиться на її утриманні (а. с. 13). Відповідач належним чином свого законного обовязку по утриманню дитини не виконує, має ІІ групу інвалідності, інших утриманців немає. Зазначені правовідносини регулюються: -ст.180 Сімейного кодексу України, відповідно до якої батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; -ч.2\~ст.182\~Сімейного кодексу\~України,\~згідно з\~якою розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; -ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України, якою передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки, відповідач ухиляється від добровільного виконання свого обовязку по утриманню сина, чим порушує його права, то належні кошти необхідно щомісячно стягувати з відповідача в примусовому порядку, які з урахуванням засад розумності, добросовісності і справедливості, суд визначає в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення позивача до суду і до його повноліття. Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» особи з інвалідністю І-ї та ІІ-ї груп звільняються від сплати судового збору. В силу ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Тому, беручи до уваги, що позивач при подачі позову про стягнення аліментів та відповідач, як особа з\~інвалідністю другої групи, звільняються від оплати судового збору, суд вважає за необхідне компенсувати судовий збір за рахунок держави.

Outcome: approved