Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

05.09.2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що під час перебування в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], ними було набуто наступне майно: земельна ділянка площею 1018,00 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], житловий будинок та господарські споруди, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], вантажний автомобіль марки «Volkswagen», моделі Transporter Т-5(7НК), кузов шасі [NUMBER]. Просив визнати право власності на 1/3 частину земельної ділянки, житлового будинку та господарських споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], стягнути з [PERSON] компенсацію у розмірі ? частини вартості вантажного автомобіля марки «Volkswagen», моделі Transporter Т-5(7НК), кузов шасі [NUMBER], а саме 2681,50 євро, виділити в натурі 1/3 частину земельної ділянки, житлового будинку та господарських споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. В подальшому уточнивши позовні вимоги просив виділити в натурі 1/3 частину земельної ділянки, житлового будинку та господарських споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], стягнути з [PERSON] компенсацію у розмірі ? частини вартості вантажного автомобіля марки «Volkswagen», моделі Transporter Т-5(7НК), кузов шасі [NUMBER], а саме 2681,50 євро та судові витрати. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 24.07.2014 року позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення компенсації у розмірі ? частини вартості вантажного автомобіля марки «Volkswagen», моделі Transporter Т-5(7НК), кузов шасі [NUMBER], а саме 2681,50 євро залишено без розгляду. До судового засідання позивач не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив виділ в натурі 1/3 частини земельної ділянки та житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] провести згідно першого варіанта експертизи. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена своєчасно і належним чином, надала суду заяву в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі, не заперечувала проти виділу в натурі 1/3 частини земельної ділянки та житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] згідно першого варіанта експертизи, від компенсації у розмірі 1228728 грн. відмовилась. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена своєчасно і належним чином, надала суду заяву в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі, не заперечувала проти виділу в натурі 1/3 частини земельної ділянки та житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] згідно першого варіанта експертизи, від компенсації у розмірі 1228728 грн. відмовилась. Дослідивши повно та всебічно матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] знаходилися у зареєстрованому шлюбі в період часу з 15.05.1993 року по 18.02.2003 року (рішення Заводського районного суду м.Миколаєва від 18.02.2003 року). За період знаходження у шлюбі, позивачем та відповідачкою було придбано наступне майно: земельна ділянка, загальною площею 1018,00 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], на підставі Державного акту про право власності на землю серії МК№058957, що виданий на підставі рішення Миколаївської міської ради№2/15 від 07.06.2002 року та договору оренди землі №8533 від 24.01.2012 року; домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Розпорядженням адміністрації Заводського району Виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 15.06.2011 року №370 погоджено виділення у власність житлових та господарчих будівель за адресою: [ADDRESS]. Зазначене домоволодіння було зареєстровано за [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 14.05.2012 року, витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 24.05.2012 року. Поняття спільної часткової власності викладено в ч.1 ст.356 ЦК України, як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в прав власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі. Відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Так, відповідно до ч.1 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Для визначення можливих варіантів поділу земельної ділянки та житлового будинку та виділу належної позивачу частки в натурі, судом призначалася будівельно-технічна експертиза. Згідно висновку експерта №125-047 від 28.05.2014 року (експерт [PERSON]) розроблено один варіант поділу земельної ділянки та житлового будинку з урахуванням порядку користування, що склався та побажаннями співвласників. Так, експертом запропоновано наступний варіант розподілу житлового будинку: [PERSON] фактично користується 1/3 частиною житлового будинку, що становить 95,3 кв.м., що на 46/100 частки більше від ідеальної долі та складається з: 1-1 - коридору площею 5,4 кв.м., 1-2- житлової площі 12,8 кв.м., 1-3 - сантехнічного вузла площею 4,7 кв.м., 1-4 - парної площею 7,5 кв.м., 1-5 - житлової, площею 35,7 кв.м., 1-6 - кухні площею 14,8 кв.м., 1-7 - прибиральні площею 2,6 кв.м., 1-8 - коридору площею 6,5 кв.м., 1-9 - роздягальні площею 5,3 кв.м.; господарських споруд: літ. «Р» - сарай площею 94,6 кв.м.; літ. «Ф» - навіс площею 8,1 кв.м.; літ. «Х» - вольєр площею 3,70 кв.м.; літ. «Я-1» - голуб'ятник площею 15,8 кв.м.; літ. «Япд» - підвал; 1/3 частина літ.№4,5,6,7,8 - огорожа з воротами та каліткою; 1/3 частина літ.№1 - замощення. [PERSON] та [PERSON] з долею по 1/3 частки кожна або 2/3 частини, фактично користуються 2/3 частини житлового будинку, що становить 63,8 кв.м. і на 46/100 частки менше від ідеальної долі: в житловому будинку літ. «А-1» з прибудовою літ. «А1-1»: 1-1 коридор площею 4,9 кв.м., 1-2 кухня площею 10,0 кв.м., 1-3 санвузол площею 3,4 кв.м., 1-4 житлова площею 10,7 кв.м., 1-5 кладова площею 6,3 кв.м., 1-6 житлова площею 7,0 кв.м., 1-7 коридор площею 7,0 кв.м.; в житловому будинку літ. «літ.Н-1» одноповерхового будинку з прибудовами літ.«Н2,Н3»: 2-1 кладова площею 8,4 кв.м., 2-2 - кладова площею 6,1 кв.м.; господарські споруди: літ. «Б» - гараж площею 19,5 кв.м., літ. «О» - душ площею 1,1 кв.м., літ. «Т» - вбиральня площею 0,9 кв.м., літ. «Ц» - вольєр площею 2,9 кв.м., 2/3 частини літ.№4,5,6,7,8 - огорожа з каліткою і 2/3 частини літ.№1 - замощення. Після дослідження земельної ділянки площею 1695,0 кв.м. експертом запропоновано наступний варіант розподілу земельної ділянки - [PERSON] фактично користується 893,77 кв.м., що на 328,77 кв.м. більше від ідеальної долі та складається з 285,59 кв.м. під забудовами та 608,18 кв.м. під двором, в тому числі згідно державного акту на право власності на земельну ділянку 46,8 кв.м., договору оренди 561,38 кв.м.; [PERSON], [PERSON] фактично користуються 801,23 кв.м., що на 328,77 кв.м. менше від ідеальної долі та складається з 106,01 кв.м. під забудовами та 695,22 кв.м. під двором, в тому числі згідно державного акту на право власності на земельну ділянку 630,2 кв.м., договору оренди 65,02 кв.м. В абзаці першому пункту 6 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок» від 4 жовтня 1991 року №7 визначено, що в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. При поділі жилого будинку суд зобов'язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле. Відповідно до п. 7 вищезазначеного Пленуму в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв'язку з цим стосовно до ст.119 ЦК ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. Виходячи з аналізу змісту норм ст.ст.183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України суд дійшов висновку, що виділ часток (поділ) житлового будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудження грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Як вбачається із матеріалів справи, а саме заяв відповідачів - [PERSON] та [PERSON] відмовилися від грошової компенсації за зменшення ідеальної частки у праві спільної часткової власності. Таким чином, враховуючи вище викладене та

Outcome: approved