Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

06.09.2021 року до Хотинського районного суду Чернівецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтуванні своєї позовної заяви позивач зазначає, що позивач є власником будинку [ADDRESS] . Відповідач являється колишнім чоловіком дочки позивачки та зареєстрований у вищевказаному будинку, однак з 2014 року за вказаною вище адресою не проживає, та виїхав на постійне місце проживання в Італію та проживає та протягом останніх семи років, добровільно відповідач знятися з реєстрації немає змоги оскільки можливості та наміру найближчим часом повернутися до України у нього немає. Отже,на думку позивача відповідач є особою який втратив право користування житлом, а реєстрація відповідача у будинку позивача обмежує її права щодо повноцінного користування, розпорядження та володіння майна. Враховуючи вище викладене позивач просить суд задовольнити її позовну заяву та визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 12 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження з викликом сторін. У відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розглядати справу у відсутності позивача та його представника. Інші сторони в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, причини неявки суду не повідомили. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Так судом встановлено, що відповідно до договору дарування житлового будинку від 14 березня 2008 року серія ВКЕ № 435512, який зареєстрований в реєстрі за № 540 та згідно якого власником житлового будинку який розташований за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] . Відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 26.03.2008 року житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами який розташований за адресою: [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] на підставі договору дарування від 14.03.2008 року серія ВКЕ № 435512. Згідно до довідки виданої виконкомом Недобоївської сільської ради Дністровського району Чернівецької області від 16.08.2021 року № 485 в якій зазначено, що [PERSON] 1988 року народження дійсно зареєстрований за адресою: [ADDRESS] але з 2014 року за вказаною адресою не проживає та знаходиться за кордоном. У відповідності до витягу з з реєстру прав власності на нерухоме майно від 16.09.2021 житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами який розташований за адресою: [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] на підставі договору дарування від 14.03.2008 року серія ВКЕ № 435512. Відповідно до рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 18 квітня 2019 року яким було вирішено шлюб між [PERSON] та [PERSON] який зареєстровано 27 лютого 2008 року виконавчим комітетом Ставчанської сільської ради Хотинського району Чернівецької області за актовим записом № 01 розірвати. Крім того до довідки виданої Недобоївською сільською радою Дністровського району Чернівецької області від 20.09.2021 року № 558 в якій зазначається, що до складу її сім`ї [PERSON] 1964 року народження, входять: донька [PERSON] 1989 року народження, онук [PERSON] 2008 року народження, донька [PERSON] 1984 року народження, колишній зять [PERSON] 1988 року народження. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Також, у відповідності до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема пред`явивши вимогу про позбавлення права користування житловим приміщенням. Враховуючи вище викладене суд вважає, що позовну заяву [PERSON] слід задовольнити в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: approved