Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

07.05.2015 року до суду звернулася [PERSON] з позовом, у якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу від 20.01.2015 року, укладений між нею та [PERSON], та визнати за нею право власності на будинок [ADDRESS] та на земельну ділянку, що по [ADDRESS] з кадастровим номером [NUMBER]. Свій позов обґрунтовує тим, що 18.07.2014 року між нею та [PERSON] було укладено попередній договір з передачею авансового платежу у розмірі 211000,00 грн. Згідно даного договору [PERSON] зобов'язалась продати за ціною 250000,00 грн., а вона - купити, житловий будинок та земельну ділянку по [ADDRESS]. З метою виконання умов Попереднього договору 20.01.2015 року нею було додатково сплачено [PERSON] 39000,00 грн., про що складено розписку. Однак, [PERSON] не виконує свої зобов'язання за Попереднім договором, тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Сторони у судове засідання не з'явились. Від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач надіслала до суду заяву, у якій вона просила розгляд справи проводити у її відсутність, не заперечує щодо задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку. 18 липня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено та нотаріально посвідчено попередній договір з передачею авансового платежу за реєстром №1879 (а.с. 4, 5). Умовами п.п. 1, 2, 4 вказаного договору визначено зобов'язання сторін, що мають бути виконані ними до 18.08.2014р., а саме: [PERSON] зобов'язується продати за ціною 250 000,00 гривень, а [PERSON] купити житловий будинок та земельну ділянку, які знаходяться за адресою: [ADDRESS]; на підтвердження дійсних намірів про наступне укладання договорів купівлі - продажу [PERSON], передала [PERSON] аванс в сумі 211 000,00 гривень, які отримані до підписання Попереднього договору; в разі відмови [PERSON] виконати взяті за Попереднім договором зобов'язання, [PERSON], має право звернутися до суду про визнання за собою права власності на вищевказане нерухоме майно. З метою виконання умов Попереднього договору позивачем додатково сплачено [PERSON] 39000,00 грн., про що складена розписка від 20 січня 2015 року (а.с. 18). Рішенням Новоград - Волинської міської ради від 12.05.2010р. №656 вулицю [ADDRESS] перейменовано на вулицю [ADDRESS] (а.с. 19). Стаття 3 ЦК України до загальних засад цивільного законодавства відносить свободу договору. Відповідно до положень ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно з вимогами статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 635 ЦК України встановлено, що попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Частиною другою ст. 635 ЦК України передбачено, що необґрунтоване ухилення однієї зі сторін від укладення основного договору, передбаченого попереднім договором, може бути підставою для відшкодування другій стороні збитків, завданих простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Отже, на день звернення до суду з вини відповідача не виконано пункти 1, 4 Попереднього договору, в зв'язку з чим у позивача виникло право на звернення до суду з позовом про визнання за собою права власності на нерухоме майно в силу п. 4 зазначеного Попереднього договору. Предметом попереднього договору є будинок [ADDRESS], загальною площею 99,3кв.м. житловою - 55,7 кв.м. та земельна ділянка кадастровий номер [NUMBER] загальною площею 0,0364га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору та визначенні його умов, сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає його загальним засадам. 20 січня 2015 року між позивачем та відповідачем було досягнуто усіх істотних умов купівлі-продажу будинку та земельної ділянки, зокрема ціна договору, умови прийому - передачі тощо та в той же день попередньо вказані умови були виконані шляхом остаточної оплати вартості будинку та земельної ділянки та складання розписки, яка відноситься до простої письмової форми договору та за своєю правовою природою є договором і регулюється положеннями про купівлю-продаж. Ч. 2 ст. 220 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Статтею 328 ЦК України встановлено, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Отже, на підставі вищевикладеного суд вирішив позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] задовольнити у повному обсязі. Крім цього, в силу ст. 88 ЦПК України з [PERSON] необхідно стягнути на користь [PERSON] сплачений нею судовий збір у розмірі 2500 грн. 00 коп., що підтверджується відповідною квитанцією.

Outcome: approved