Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-01 00:00:00

05 серпня 2016 року представник ПАТ «Укрсоцбанк» - Бугайчук А.М. звернувся в суд позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивує тим, що згідно кредитного договору №226/13-12 від 29 травня 2006 року [PERSON], [PERSON] було надано у користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 20 000 грн., зі сплатою 17 % річних. Згідно п. 1.2. кредитного договору передбачено, що кредит надається позичальникам для придбання нерухомого майна. 31 липня 2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON], [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 про внесення змін до договору кредиту № 226/13-12 від 20 травня 2006 року на підставі якої було збільшено відсоткову ставку з 17% річних до 21% річних. Позивач зазначає, що в порушення умов укладеного кредитного договору відповідачі [PERSON], [PERSON] протягом тривалого часу не здійснюють погашення процентів за використання кредиом у встановлені терміни і станом на 09 червня 2016 року їх заборгованість перед банком становить 6 774,83 грн. З огляду на вищенаведене просить суд ухвалити рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі та стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором та витрати по сплаті судового збору у сумі 1 378 грн. Представник позивача Бугайчук А.М. в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи був повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяву про розгляд справи у їх відсутність не подавали, тому відповідно до п. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів за відсутності осіб, яка бере участь у справі та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих доказів, судом встановлено такі обставини та відповідні їх правовідносини. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ним позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, яка в частині 1 вказує на підстави звільнення від доказування, зокрема, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний, повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином згідно (відповідно) до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Судом встановлено, що 29 травня 2006 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON], [PERSON] укладено кредитний договір №226/13-12 для придбання нерухомого майна, згідно умов якого відповідачам було надано кредит у сумі 20 000 грн., зі сплатою 17 % річних (а.с. 4-7). Згідно п. 1.2. кредитного договору передбачено, що кредит надається позичальнику для придбання нерухомого майна - квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS]. 31 липня 2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON], [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 про внесення змін до договору кредиту № 226/13-12 від 20 травня 2006 року на підставі якої було збільшено відсоткову ставку з 17% річних до 21% річних (а.с. 8). Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі та надав [PERSON], [PERSON] в день підписання договору грошові кошти у повному розмірі, що підтверджується заявою на видачу готівка № 1 від 29 травня 2006 року (а.с. 13). Згідно п. 4.2. кредитного договору у разі прострочення позичальником терміну сплати комісії за оформлення кредитної справи та відкриття позичкового рахунку, визначеного в п. 3.3.15. цього договору, терміну сплати комісії за дострокове погашення кредиту (частини кредиту), визначеного в п. 3.3.16 цього договору, строків сплати процентів, визначених п. 2.4. цього договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п. п. 1.1., 2.6.3., 3.2.3., 4.4., 5.4. цього договору позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасної сплаченої суми за кожний день прострочи. що діє у цей період. Відповідно до п. 4.3. кредитного договору, у разі порушення позичальником вимог п. п. 3.3.2.-3.3.17. цього договору, позичальник зобов'язаний сплатити кредитору штраф у розмірі 3 проценти від суми кредиту, визначеного п. 1.1. цього договору, за кожний випадок. Згідно п. 4.4. кредитного договору, у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов'язків, визначених п. п. 3.3.2.-3.3.6., 3.3.11. - 3.3.13. та 3.3.16. цього договору, порушення позичальником умов договору, визначеного п. 1.3. цього Договору, протягом більше, ніж десять робочих днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту, а також нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). Відповідно до п. 4.3. кредитного договору, у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов'язків, визначених п. п. 3.3.8., 3.3.9. цього договору, протягом більше, ніж 60 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню), Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, станом на 09 червня 2016 року за вищезазначеним кредитним договором у відповідачів перед банком утворилась заборгованість в сумі 6 774,83 грн., з яких 3 486 грн. - сума заборгованості за кредитом, 1 361,93 грн. - сума заборгованості за відсотками, 1 196,97 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 352,36 грн. - пеня за несвоєчасне повернення відсотків, 295,07 грн. - інфляційні витрати за кредитом, 82,50 грн. - інфляційні витрати за відсотками. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року № 1669-VII (із змінами і доповненнями, внесеними Законами України від 12 лютого 2015 року N 189-VIII, від 02 березня 2015 року N 222-VIII), на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON], [PERSON] проживають [ADDRESS], який відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 р. № 1275-р віднесено до переліку населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція. Таким чином, суд приходить до переконання, що оскільки [PERSON], [PERSON] проживають та зареєстровані на території, на якій здійснюється антитерористична операція, Указу Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України не має, то з відповідачів, відповідно до Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» не підлягають стягнення заборгованість з пені та штрафу. За таких обставин, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, а також з урахуванням, того що відповідачі не скористалися своїм правом з`явитися в суд і спростувати надані позивачем докази у справі, які підтверджують і факт укладання кредитного договору і наявність заборгованості перед банком з боку відповідачів, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, а саме, стягнення з відповідачів на користь позивача 3 486 грн. - сума заборгованості за кредитом, 1 361,93 грн. - сума заборгованості за відсотками, 295,07 грн. - інфляційні витрати за кредитом, 82,50 грн. - інфляційні витрати за відсотками. На підставі ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» в задоволенні позовних вимог банку про стягнення з відповідача штрафів та пені слід відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відтак, з відповідач слід стягнути на користь позивача судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимогу сумі 1378 грн.

Outcome: partial