Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

05 грудня 2016 року [PERSON] звернулась до Василівського районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], який зареєстрований 12 листопада 2011 року виконавчим комітетом Дніпрорудненської міської ради Запорізькій області, за актовим записом № 170. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка зазначає, що з 12 листопада 2011 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON], який зареєстровано виконавчим комітетом Дніпрорудненської міської ради Запорізькій області 12 листопада 2011 року, за актовим записом №170. Відповідач з березня по листопад 2016 року перебував за кордоном та після його повернення, з листопада 2016 року вони проживають окремо один від одного. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], який народився 22 вересня 2012 року, якого відповідач матеріально забезпечує та вона не має жодних претензій до нього з цього приводу. Спільне життя з відповідачем не склалось з причин відсутності взаємопорозуміння між ними, спільне господарство сторони не ведуть, а тому позивачка вважає, що їх сімя фактично розпалася, шлюбні відносини поновлені бути не можуть, збереження шлюбу та подальше спільне життя з відповідачем вважає неможливим, а примирення недоцільним, тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить шлюб, укладений 12 листопада 2011 року з відповідачем [PERSON] розірвати та її шлюбне прізвище залишити без змін - Галутва. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, про день та час розгляду справи була повідомлена судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, проте надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутністю, просить задовольнити позовні вимоги на підставах, викладених у позовній заяві. Після розірвання шлюбу її прізвище просить залишити без змін. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, відповідно до вимог ст.ст.74,76 ЦПК України, проте надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за позовом [PERSON] про розірвання шлюбу без його участі. Позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає у повному обсязі та проти задоволення позову не заперечує. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 12 листопада 2011 року виконавчим комітетом Дніпрорудненської міської ради Запорізькій області, за актовим записом №170, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.5). Від подружнього життя сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження дитини, копія якого є в матеріалах справи (а.с.4). Подружні стосунки між сторонами припинені по причині розбіжностей характерів та різних поглядів на життя, що призвело до втрати почуття любові один до одного, тому позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом. Згідно ст.111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, сторони вважають неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобовязати їх прийняти заходи до примирення. Відповідно до статті 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх неповнолітньої дитини, що мають істотне значення. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вивчивши обґрунтування заявлених [PERSON] позовних вимог та враховуючи визнання позову відповідачем у повному обсязі, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, викладені у позовній заяві свідчать про те, що шлюб між сторонами фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує її особисті інтереси, що мають істотне значення, тому суд приходить до висновку, що заявлені [PERSON] позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, та інтересам їх малолітньої дитини. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved