Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

06 листопада 2014 року [PERSON] звернулася до Богуславського районного суду Київської області із даним позовом, в якому просить визнати недійсним заповіт [PERSON], посвідчений 14.06.2011 року секретарем виконавчого комітету Хохітвянської сільської ради Богуславського району, Київської області. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що 16 вересня 2013 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на спадкове майно, в тому числі на земельну ділянку площею 3,25 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Гончаринської сільської ради Катеринопільського району Черкаської області. Будучи спадкоємцем за заповітом, складеним її матірю [PERSON], посвідченим 18.02.2013 року секретарем виконавчого комітету Гончаринської сільської ради Катеринопільського району Черкаської області, вона після смерті матері звернулася із відповідною заявою до Катеринопільської районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, де дізналася, що покійна мати 14 червня 2011 року склала заповіт на ім'я [PERSON], який був посвідчений секретарем виконавчого комітету Хохітвянської сільської ради Богуславського району, Київської області. Позивачка вважає, що заповіт був складений її матірю [PERSON] 14.06.2011 року всупереч її волі, оскільки вона на час вчинення заповіту не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними. Такий висновок ґрунтується на тому, що її мати на час складання оспорюваного заповіту мала вік 83 роки та хворіла на віковий склероз і в неї почастішали випадки несприйняття реальності подій, деякі події вона сприймала неадекватно і не розуміла що робить. Часто ховалася від неї, запитувала у сусідів дорогу додому, намагалася втікати з дому. Крім того її мати була інвалідом другої групи в звязку з неврологічним захворюванням та неодноразово лікувалася як стаціонарно так і амбулаторно. З огляду на викладене та посилаючись на положення ст. 1257 ЦК України позивачка просить задовольнити позов. В судовому засіданні позивачка позов підтримав, обгрунтувавши свої вимоги вищенаведеними фактами та доказами. З висновком амбулаторної судово-психіатричної експертизи вона не погодилася та вважає, що є достатні підстави для визнання заповіту недійсним. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала і пояснила, суду, що на час складання заповіту її мати [PERSON] розуміла свої дії і при ясному розумі заповіла все своє майно їй ([PERSON]М.). Своє волевиявлення [PERSON] підтвердила в присутності секретаря виконавчого комітету Хохітвянської сільської ради Богуславського району, Київської області [PERSON] Будучи допитаною в судовому засіданні в якості свідка секретар виконавчого комітету Хохітвянської сільської ради Богуславського району, Київської області [PERSON] підтвердила факт посвідчення нею заповіту [PERSON] на користь [PERSON], що мало місце 14.06.2011 року. Свідок пояснила, що дієздатність [PERSON] було перевірено і в неї не викликало сумнівів щодо психічного стану заповідача, яка на час посвідчення заповіту розуміла свої дії, прочитала заповіт та підписала його. Суд, заслухавши позивачку, відповідачку і її представника, свідків та дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов залишити без задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 14 червня 2011 року секретарем виконавчого комітету Хохітвянської сільської ради Богуславського району, Київської області [PERSON] було посвідчено заповіт [PERSON], яка заповіла все своє майно [PERSON], [INFO]. Із тексту заповіту вбачається, що дієздатність [PERSON] було перевірено, заповіт до підписання прочитаний уголос заповідачем [PERSON] і власноручно підписаний ним у присутності секретаря виконавчого комітету Хохітвянської сільської ради. Відповідно до ч. 2 ст. 1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. В той же час позивачка не довела в судовому засіданні той факт, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. По справі за клопотанням позивачки було проведено судово-психіатричну експертизу. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №52ц від 01.04.2015 року [PERSON] протягом багатьох років, в тому числі у період, коли був підписаний заповіт, а саме 14 червня 2011 року, страждала на органічне ураження головного мозку змішаного ґенезу (наслідки перенесеної нейроінфекції, церебральний атеросклероз). Проте визначити ступінь цих розладів та їх вплив на здатність підекспертної розуміти значення своїх дій та керувати ними у період, який цікавить суд, неможливо через недостатність та суперечність даних. Вказаний висновок експертизи досліджений в судовому засіданні та є достатньо обґрунтований, як з урахуванням медичної документації, так і з урахуванням показів свідків, а тому суд приймає до уваги такий висновок. Зважаючи на те, що позивачка не надала суду достатніх доказів на підтвердження того факту, що волевиявлення заповідача [PERSON] не було вільним і не відповідало його волі, позов не підлягає задоволенню. З урахуванням викладеного та

Outcome: dismissed