Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

05 грудня 2019 року позивач [PERSON] звернулась до Шишацького районного суду Полтавської області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного між ними. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що через різницю у поглядах на життя та ведення спільного господарства між сторонами погіршились відносини та припинились шлюбні стосунки. Ухвалою суду від 12 грудня 2019 року у справі відкрито провадження та призначено дату підготовчого засідання. Заяв по суті справи сторони не надавали. Сторони в судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач підтримала позовні вимоги. Вказала, що на стягненні судових витрат не наполягає. Відповідач позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права інших осіб, є безумовним, а отже позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так, 06 серпня 2005 року сторони [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Пришибській сільській раді Шишацького району Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 06 серпня 2005 року (а.с.7). Сторони мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження серії [NUMBER] та [NUMBER] відповідно (а.с.8-9). Згідно доводів позовної заяви, які відповідачем не заперечуються, діти проживають разом з позивачем. Майнових претензій сторони один до одної не висловлювали. Спір щодо місця проживання неповнолітніх дітей між сторонами на даний час відсутній. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, вважаючи збереження сім`ї неможливим. Визнавши позов, відповідач підтвердив той факт, що не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За змістом ст.ст. 54, 55 СК України базовою засадою побудови сімейних відносин є рівність чоловіка і жінки, взаємні почуття любові і поваги, взаємодопомоги і підтримки. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що подальше спільне життя подружжя неможливе, оскільки це суперечило б волі та інтересам щонайменше одного з них, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. Враховуючи те, що позивач не виявила бажання змінити прізвище на дошлюбне, суд,

Outcome: approved