Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

06.10.14 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» про стягнення коштів з депозитних вкладів, в якому просить визнати невидачу ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» [PERSON] сум вкладів та відсотків по них такою, що не відповідає вимогам закону, зобов'язати ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» повернути [PERSON] суми вкладів з нарахованими відсотками згідно у мов договорів №597355/2013 від 14.06.2013 року, №628730/2013 від 05.08.2013 року, №628739/2013 від 05.08.2013 року всього у сумі 27461,01 дол.США. До судового засідання представник позивача [PERSON], діючої а підставі довіреності [PERSON], надала заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити та розглядати справу за їх відсутністю та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Представник відповідача ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», повідомлений належним чином, у судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не направив. За цих обставин, суд на підставі ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України, з огляду на заяву позивача, визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи, 14.06.2013 року між позивачем та ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» було укладено Договір банківського вкладу «Швейцарський» «Постійний» «Квартальний» № 597355/2013 на суму 5115,00 дол. США строком на 13 місяців зі сплатою 9,5 відсотків річних. Позивачкою 17.07.13 року було поповнено рахунок на 900 дол. США та відповідно до п.1.7 Договору визначена дата вимоги вкладу -14.06.2014 року. Також між позивачкою та відповідачем 05.08.2013 року було укладено договір банківського вкладу «Подарунок» «Постійний» «Тринадцятимісячний» №628739/2013 на суму 7766,00 дол. США строком розміщення вкладу на 13 місяців зі сплатою 10,0 відсотків річних.10.09.13 року позивачка поповнила вказаний рахунок на 391 дол. США, 09.01.14 року позивачка поповнила рахунок на 678, 00дол. США, 10.03.2013 року позивачка поповнила рахунок на 547,00 дол. США, відповідно до п.1.7 визначена дата вимоги вкладу 05.08.14 року. Також 05.08.13 року між позивачкою та банком було укладено договір банківського вкладу «Подарунок» «Постійний» «Тринадцятимісячний» № 628730/2013 на суму 10000,00 дол. США строком розміщення вкладу 13 місяців зі сплатою 11 відсотків річних, відповідно до п.1.7 визначена дата вимоги вкладу 05.08.14 року. Після закінчення строку дії вкладу позивачка звернулась з відповідними заяви про повернення грошових коштів, однак грошові кошти не отримала, а отримала лише листа від 31.06.14 року де банк повідомив позивачку, що здійснює виплати коштів в іноземній валюті згідно норм Постанови НБУ №328 від 01.06.2014 року, однак банк взагалі не проводив позивачці ніяких виплат. Позивачка вважає, що дії банку щодо невидачі їй коштів за вкладами протиправні та такими , що порушують її право власності на вклад. На даний час відповідач свої обов'язки за договорами не виконав. Дійсна заборгованість по договору № 597355/2013 р. від 14.06.13 року становить 6015,00 дол. США відсотки у розмірі 619,40 дол. США, по договору № 628730/2013 від 05.08.13 року становить 10000,00 дол. США та відсотки у розмірі 465,51 дол. США, по договору № 628739/2013 від 05.08.13 року становить 9382,00 дол. США та відсотки 980,66 дол. США. Для всіх депозитів відповідач відкрив один поточний рахунок № [NUMBER] на якому залишилось 97,62 дол. США від попереднього вкладу. Станом на 14.07.14 року борг склав 6732,02 дол. США ( 97,62 дол. США - залишок від попереднього вкладу + 6015,00 дол. США сума внеску +619,40 дол. США відсотки)Оскільки борг зараховувався на поточний рахунок з нарахуванням 0,01 % то на дату 05.09.14 року він збільшився і становить 6732,84 дол. 05.09.14 року банк виплатив позивачці 100 дол. США. Таким чином сума загальної заборгованості за вкладами становить 27461,01 дол. США ( 6731,84+10000+465,51+9382+980,66-100) Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до положень ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно до п. 3.3 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого Постановою Правління Національного Банку України від 03.12.2003 р. № 516 та зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 29.12.2003 р. за № 1256/8577, за договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду, банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Відповідно до ч.2, ч.3 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно з ч.ч. 1,2 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. При цьому, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Відповідно до положень ст.1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Отже, з наведених норм Закону вбачається, що вкладник за договором банківського вкладу, в силу ст.ст.1060, 1061 ЦК України, вправі вимагати від банку повернення здійсненого вкладу разом з нарахованими процентами в будь-який момент, а банк, отримавши відповідну вимогу, повинен видати вклад у повному обсязі. Так судом, встановлено, що сума боргу за договорами становить 27461,01 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом день винесення рішення, становить ( 100 дол. США дорівнює 1566,1713 гривень) є 430086,46 гривень. Згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже 3% річних від суми боргу складає 143362,15 гривень. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. Крім того, у відповідності зі ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому вимоги позивачки стосовно стягнення на її користь судових витрат не підлягають задоволенню оскільки позивачка відповідно ст.5 п.17 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору та як вбачається з матеріалів справи взагалі його не сплачувала.

Outcome: approved