Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

07.02.2017 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява [PERSON] до Комунарського ВДВС у м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області про зняття арешту з майна та заборону на його відчуження. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що на виконання у Комунарському ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області знаходилось виконавче провадження №34359772 з примусового виконання виконавчого листа №2-2739, виданого Комунарським районним судом м. Запоріжжя 02.11.2011 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» в особі філії «Відділення ПАТ «Промінвестбанк» в м. Запоріжжя» заборгованості за договором про іпотечний кредит №30/ІК-07/К від 21.12.2007 року. Заборгованість була стягнута з позивача як з поручителя за договором поруки від 12.12.2007 року № 112/пФ-07К. В межах вказаного виконавчого провадження державним виконавцем постановою від 10.12.2012 року накладений арешт на все майно [PERSON] та оголошено заборону на його відчуження. Виконавче провадження №34359772 було завершено на підставі ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на 2012 рік) у звязку із поверненням виконавчого документа стягувачу за його заявою. На теперішній час питання стягнення з позивача заборгованості за договором про іпотечний кредит №30/ІК-07/К від 21.12.2007 року врегульоване, оскільки за договором про відступлення права вимоги від 04.12.2012 року № 2 [PERSON] отримав право вимоги за договором про іпотечний кредит від 21.12.2007 року №30/ІК-07/К, укладеним між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та [PERSON] [PERSON] звертався до Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області з вимогами про зняття арешту з усього рухомого та нерухомого майна, що належить останньому, та про зняття заборони на відчуження. Однак, листом державного виконавця Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області від 26.12.2016 року повідомлено позивача про те, що виконавче провадження знищено, а зняття арешту можливо лише у судовому порядку, у звязку з чим позивач змушений звернутися до суду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з урахуванням наданих уточнень, просила їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог та просила відмовити у їх задоволенні. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в ній докази, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Згідно ізст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. Як вбачається із змісту наявного в матеріалах справи [PERSON] з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, постановою Комунарського ВДВС Запорізького МУЮ від 10.12.2012 року у виконавчому провадженні № 34359772 було накладено арешт на все рухоме майно боржника [PERSON] та оголошено заборону на його відчуження. Також, як свідчить Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта, постановою Комунарського ВДВС Запорізького МУЮ від 10.12.2012 року у виконавчому провадженні № 34359772 було накладено арешт на нерухоме майно боржника [PERSON] та оголошення заборони на його відчуження, а саме на: квартиру [ADDRESS]. Листом від 16.12.2016 р. [PERSON] звернувся до Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області, в якому просив відповідача у цій справі зняти арешт з усього майна, що належить [PERSON], та оглошення заборони на його відчуження, накладені постановою державного виконавця Комунарського ВДВС Запорізького МУЮ [PERSON] від 10.12.2012 року у виконавчому провадженні № 34359772, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, зареєстрований у Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна 10.12.2012 р., номер обтяження 13358975. Листом від 26.12.2016 року № 46955/2-16.3-43 Комунарський ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області повідомив позивача, що вказане виконавче провадження, за яким боржником був [PERSON] знищено на підставі п.9.10. Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби. За нормами ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення (ч. 1). Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника (ч. 2). За змістом ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (ч. 1). У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини (ч. 2). Арешт може бути знятий за рішенням суду (ч. 5). З огляду на викладене, враховуючи, що матеріалами справи підтверджено факт того, що виконавче провадження є завершеним, а матеріали знищені, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про зняття арешту, заборону на відчуження нерухомого майна та скасування в Єдиному реєстрі арешт нерухомого майна є доведеними та обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню судом.

Outcome: approved