Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

06 серпня 2018 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] в інтересах [PERSON] [INFO] про захист прав власника, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням . Ухвалою суду від 22 серпня 2018 року було відкрите провадження у справі. Ухвалою суду від 25 вересня 2018 року було закрите підготовче провадження у справі, призначено розгляд справи по суті. Представник позивачів [PERSON] і [PERSON] в судове засідання не зявилася, в своїй заяві просила суд розглядати справу без її участі, позов підтримує, просить суд задовольнити вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, була належним чином повідомлена про місце, дату і час судового засідання, в звязку з чим. судом проведений заочний розгляд справи. В обґрунтування вимог, позивачі [PERSON], [PERSON] посилалися на те, що на праві власності йому належить будинок, а розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Погрузна, 19. Відповідач [PERSON] є колишньою дружиною [PERSON], сином [PERSON] від першого шлюбу. [PERSON] в жилому будинку не зареєстрована, але в жилому приміщенні з 16.10.2008 р. зареєстрований її син [PERSON] [INFO] [PERSON] та її син [PERSON] [INFO] в будинку ніколи не проживали, фактично мешкають за адресою: [ADDRESS]. Позивачі [PERSON], [PERSON] зазначили в заяві, що реєстрація [PERSON] [INFO] перешкоджають реалізації їх прав як власників житла, в звязку з чим, посилаючись на вимоги ст.ст. 316, 317, 391, 405 ЦК України, просили суд визнати [PERSON] [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням житловим будинком, який розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Погрузна, 19. Суд, дослідивши надані позивачами докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку, який розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Погрузна, 19 Право власності [PERSON] на спірне нерухоме майно підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 30.05.2012 року, виданим виконавчим комітетом Новомосковської міської ради та Витягом про державну реєстрацію прав від 30.05.2012 р., номер витягу 34326029. Статтею 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. На підстав статті 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до статті 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності. У відповідності до вимог статті 391 ЦК України, власник має права вимагати усунення перешкод його права, хоч вони і не поєднані з позбавленням володіння. Судом встановлено, що в спірному жилому будинку з 16.10.2008 р. зареєстрований онук [PERSON] - [PERSON] [INFO], матірю якого є [PERSON], що підтверджується випискою з домової книги. Статтею 3\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні»\~надане визначення\~терміну поняття\~місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. У відповідності до статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Встановлено, що [PERSON] [INFO] з часу реєстрації в будинку не проживає, що підтверджується актом від 16.07.2018 р. складеним комісією за участі голови квартального комітету № 20. Згідно до приписів ч. 1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. На підставі частини 2 статті 176 СК України, права батьків та дітей на користування житлом, яке є власністю когось з них, встановлюється законом. Житлові правовідносини в Україні регулюються спеціальним законом Житловим кодексом України. Так, на підставі ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно вимог ст. 156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Крім того, згідно частин 2,3 статті 18 Закону України «Про охорону дитинства», діти члени сімї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи піки та піклування зобовязані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень. Таким чином, дитина має право на користування житлом у тому випадку, якщо постійно (або тимчасово) проживає в жилому приміщенні разом з батьками (або одним з них). Судом встановлено, що мати [PERSON] [INFO] [PERSON], зареєстрована за адресою: [INFO], що підтверджується довідкою Відділу адресно-довідкової роботи управління з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ГУ ДМС України в Дніпропетровській області. На підставі частини 2 статті 405 Цивільного кодексу України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. Враховуючи те, що [PERSON] [INFO] не проживає в спірному житловому приміщенні понад один рік, його мати, як відповідач не надала суду доказів наявності поважних причин, які перешкоджають йому користуватися житловим приміщенням, фактично мешкає з матірю в іншому жилому приміщення, суд приходить до переконання, що у відповідності до вимог частини 2 статті 405 ЦК України він може бути визнаний таким, що втратив право користування спірним житлом, в звязку з чим, вимоги позивачів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved