Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

05 листопада 2019 року позивач [PERSON] звернулась до Шишацького районного суду Полтавської області із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості зі сплати аліментів у розмірі 131819,35 грн. Свої вимоги обґрунтувала, що на підставі рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 23 квітня 2012 року з відповідача на її користь стягувались аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] . [INFO] донька досягла повноліття в зв`язку з чим державним виконавцем 26 червня 2019 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та рекомендовано стягувачу звернутись до суду для стягнення заборгованості по аліментам з боржника в загальному порядку. Заборгованість по аліментам складається із нарахованої, але несплаченої суми аліментів в розмірі 88589,73 грн. та штрафу в розмірі 50% суми заборгованості, що становить 43229,62 грн. та був накладений постановою державного виконавця від 08 квітня 2019 року. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені нею вимоги, наполягала на їх задоволенні. Відповідач позов визнав частково в частині стягнення з нього заборгованості за аліментами в розмірі 88589,73 грн. Заперечував проти стягнення з нього штрафу у розмірі 43229,62 грн. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Не оспорюєтся сторонами, що згідно рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 23 квітня 2012 року № 1631/387/12 з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] стягувались аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, щомісячно, починаючи з 22 березня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття. Виконавчий лист було видано 23 квітня 2012 року та для здійснення примусового виконання розпочато виконавче провадження № 32916893. 26 червня 2019 року державним виконавцем Шишацького РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області Макаренко С.А. на підставі п. 7 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження в зв`язку з досягненням дитиною боржника повноліття. Зі змісту постанови та розрахунку заборгованості судом встановлено, що станом на 26 червня 2019 року заборгованість зі сплати аліментів складає 88589,73 грн. (а.с.10-11). Даний нарахований державним виконавцем розмір заборгованості із аліментів відповідачем не оспорюєтся Крім того 08.04.2019 державним виконавцем винесено постанову про накладення на боржника штрафу в розмірі 50% від суми заборгованості за аліментами в розмірі 43229,62 грн. Згідно п. 7 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів. Пункту 9 розділу XVI «Особливості виконання рішень про стягнення аліментів» Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802 виконавець закінчує виконавче провадження про стягнення аліментів після закінчення передбаченого законом строку їх стягнення за умови, що суму аліментів стягнено в повному обсязі. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. Незважаючи на недотримання державним виконавцем вищевказаних норм права, у передбачений ст. 449 ЦПК України строк постанова державного виконавця позивачем оскаржена не була, а за захистом своїх прав вона звернулась до суду. Згідно з ч.4 ст. 194 СК України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом (ч.3 ст. 195 СК України). Враховуючи те, що відповідач заперечує проти стягнення з нього штрафу накладеного державним виконавцем - між сторонами існує спір про розмір заборгованості за аліментами, а отже вказаний спір підлягає розгляду судом. Зважаючи на те, що відповідач не сплачував аліменти на утримання дитини на протязі тривалого проміжку часу та заборгованість за ними досягла суми 88589,73 грн, суд вважає, що на позивача у цей період покладався посилений тягар у вигляді одноосібного матеріального забезпечення доньки до моменту досягнення нею повноліття. Таким чином, на думку суду, із позовом про стягнення заборгованості за аліментами правомірно звернулась сама позивач, а не донька яка досягла повноліття та в зв`язку з цим має право самостійно розпоряджатись власним майном. Враховуючи те, нарахований державним виконавцем розмір заборгованості за аліментами підтверджується відповідним письмовим розрахунком та визнається відповідачем, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги в цій частині. В то же час суд вважає, що нарахований державним виконавцем штраф у розмірі 43229,62 грн. не відноситься до заборгованості за аліментами, а тому не підлягає стягненню у даній справі, виходячи з наступного. Так, згідно з ч.ч. 1-3 ст. 195 СК України «Визначення заборгованості за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу)» заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості. Тобто норми ст.195 СК України не відносять нарахований державним виконавцем штраф до розміру заборгованості за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу). Виходячи з положень ст. 196 СК України та ч.14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» нарахований виконавцем штраф є мірою відповідальності за прострочення сплати аліментів та утворення заборгованості за ними у певному розмірі, а отже незважаючи на те, що відповідний штраф стягується з боржника та перераховується стягувачу, він не входить до структури заборгованості за аліментами. Так навіть у постанові державного виконавця про закінчення виконавчого провадження вказано, що розмір заборгованості зі сплати аліментів складає 88589,73 грн. (а.с.10). Про те, що штраф не є заборгованістю за аліментам та підлягає окремому стягненню свідчать також положення Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802. Так, згідно п. 8 Розділу XVI «Особливості виконання рішень про стягнення аліментів» даної Інструкції суми штрафів стягуються виконавцем з боржника після погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі. Якщо після закінчення виконавчого провадження з виконання рішення про стягнення аліментів з підстав, передбачених пунктами 7, 9 статті 39 Закону, суми штрафів не стягнуто, постанова про накладення штрафу не пізніше наступного робочого дня з дня закінчення виконавчого провадження реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією. Таким чином, належним способом захисту прав позивача [PERSON] в частині стягнення з [PERSON] нарахованого державним виконавцем штрафу за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 43229,62 грн є ініціювання нею даного питання перед державним виконавцем відповідно до процедури визначеної пунктом 8 Розділу XVI Інструкції з можливістю подальшого оскарження рішень (дій, бездіяльності) виконавця у відомчому та судовому порядку. Враховуючи те, що позивач при подачі позову до суду була звільнена від сплати судового збору, від на підставі ст. 141 ЦПК України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Первісні позовні вимоги позивача задоволено на 67,21% (88589,73 х 100 / 131819,35). Таким чином з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 516,44 грн (768,40 х 67,21 /100). На підставі викладеного,

Outcome: partial