Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

07.07.2015 р. до суду звернувся позивач із позовною заявою до відповідача про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що з 29.08.1998 р. по 22.08.2013 р. він перебував у шлюбі із відповідачем. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу їх син постійно мешкає з ним. За згодою з відповідачем, дочка мешкає з нею. На теперішній час відповідач чинить йому перешкоди у спілкуванні з дочкою та її вихованні. Вона не дозволяє дочці приходити до нього додому та не допускає до неї за місцем її мешкання. Він працює у ПАТ «НКМЗ», має постійний дохід, на обліку у психіатра та нарколога не знаходиться, він має всі необхідні умови для мешкання та розвитку дитини. Він має бажання спілкуватись з дочкою щотижня з 19.00 год. пятниці до 19.00 год. неділі на місцем свого мешкання, та мати можливість спільного відпочинку з дитиною один раз на рік тривалістю 21 календарний день. Вважає, що таке спілкування буде в інтересах дитини та буде сприяти його нормальному розвитку. Просив усунути перешкоди у спілкуванні та вихованні дитини [PERSON] шляхом надання йому можливості спілкуватись з нею щотижня з 19.00 год. пятниці до 19.00 год. неділі за місцем свого мешкання та мати можливість спільного відпочинку з дитиною один раз на рік тривалістю 21 календарний день. Ухвалою суду від 12.11.2015 р. цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа орган опіки та піклування Краматорської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини, було обєднано з позовною заявою [PERSON] до [PERSON], третя особа орган опіки та піклування Краматорської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні дитини. На обґрунтування позовної заяви позивач за обєднаною позовною заявою [PERSON] зазначає, що з 29.08.1998 р. по 22.08.2013 р. вона перебувала у шлюбі із відповідачем. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу син мешкає з відповідачем, а дочка з нею. Відповідач є амбіційною та жорстокою людиною, перешкоджає їй спілкуватись з сином, не пускає його до неї додому, формує в нього негативне ставлення до неї, вигадує неправдиві речі, що вона покинула його, не бажає з ним спілкуватись, покинула та забула про нього, погрожує їй фізичною розправою, у разі, якщо вона буде шукати способи побачитись з сином. Вона позбавлена можливості виховувати свого сина, дії відповідача негативно позначаються на психологічному розвитку сина. Вважає, що її участь у вихованні сина буде йому на користь та в його інтересах, бажає спілкуватись з сином кожної неділі за місцем їх мешкання з дочкою. Просила усунути перешкоди у спілкуванні та вихованні дитини [PERSON] шляхом надання їй можливості спілкуватись з ним щотижня у вівторок з 17.00 год. до 19.00 год. та суботу з 10.00 год. до 19.00 за місцем свого мешкання та мати можливість спільного відпочинку з дитиною один раз на рік в період літніх канікул тривалістю 21 календарний день. У судовому засідання позивач за первісним позовом позовні вимоги підтримав, у частині часів зустрічей з дочкою не заперечував проти графіку, який зазначений у висновку органа опіки та піклування, а саме: щотижневого відвідування з дочкою навчальних закладів, медичних та оздоровчих установ, місць дитячих розваг та відпочинку, розвивальних гуртків, місця проживання батька у середу з 17.00 год. до 19.00 год. та з 18.00 год. пятниці до 18.00 год. суботи за місцем проживання батька, попередньо погоджуючи з [PERSON] час спілкування з дитиною, з врахуванням режиму, стану здоровя, особистого бажання дитини, [PERSON], [INFO]; спільного відпочинку з дочкою щорічно під час літніх канікул протягом 21 календарного дня для оздоровлення дитини в той час, коли дитина не оздоровлюється з матірю. Але в частині попереднього погодження з [PERSON], крім літнього відпочинку, заперечував. Представник позивача за первісним позовом підтримав думку позивача. У судовому засіданні відповідач пояснила, що у спілкуванні батька з дочкою не перешкоджає, він їй погрожує, що забере і дочку. Позивач спілкується з дитиною, бере її гратись у парки, вони їздили на турбазу з ночівлею. Син не хоче з нею спілкуватись, позивач налаштовує його негативно проти неї, спілкування дочки з позивачем не буде для неї корисним, після спілкування з ним вона нервова, переживає. У судовому засіданні 04.08.2015 р. просила позовні вимоги задовольнити частково, визначивши один день на тиждень для зустрічей, а саме у неділю з 10.00 год. до 18.00 год. та спільний відпочинок 21 календарний день під час літніх канікул зі згодою з нею, коли дитина не оздоровлюється з нею. У судовому засіданні представник відповідача за первісним позовом позовні вимоги визнала частково, в частині спілкування дитини з 18.00 год. пятниці до 18.00 год. суботи за місцем проживання батька, попередньо погоджуючи з [PERSON] час спілкування з дитиною, з врахуванням режиму, стану здоровя дитини; спільного відпочинку з дитиною щорічно під час літніх канікул протягом 21 календарного дня для оздоровлення дитини в той час, коли дитина не оздоровлюється з матірю. В частині зустрічей щосереди з 17.00 год. до 19.00 год. заперечувала, оскільки дитина відвідує два гуртки у різний час, втомляється. Представник органу опіки та піклування у судовому засіданні пояснила, що батьки мають право спілкуватись з дитиною. Між батьками дитини спостерігаються складні та конфлікті взаємовідносини. Під час проведення бесіди психолога з дитиною [PERSON] встановлено, що дитина емоційно привязана до обох батьків, психологічно чутлива до впливу з боку кожного з них, має бажання проживати разом з ними, а якщо це неможливо мати можливість бувати у батька та брата по вихідним дням, не заперечувала проти пропозиції залишатись у батька на ніч. У висновку зазначила, що пропонує визначити способи участі батька у вихованні дочки шляхом відвідування з дочкою навчальних закладів, медичних та оздоровчих установ, місць дитячих розваг та відпочинку, розвивальних гуртків, місця проживання батька у середу з 17.00 год. до 19.00 год. та з 18.00 год. пятниці до 18.00 год. суботи за місцем проживання батька, попередньо погоджуючи з [PERSON] час спілкування з дитиною, з врахуванням режиму, стану здоровя та особистої думки дитини; 21 календарний день для оздоровлення дитини під час літніх канікул в той час, коли дитина не оздоровлюється з матірю. У судовому засіданні представник позивача за обєднаним позовом позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач та представник відповідача за обєднаним позовом в судовому засіданні позовні вимоги не визнала у повному обсязі, зазначили, що дитина [PERSON] не бажає спілкуватись з матірю і його неможливо примусити. Йому 15 років, він багато розуміє, це його бажання. Просили у задоволенні позовних вимог відмовити. Представник органу опіки та піклування у судовому засіданні пояснила, що батьки мають право спілкуватись з дитиною. Між батьками дитини спостерігаються складні та конфлікті взаємовідносини. Дитина [PERSON] пояснив, що не має бажання спілкуватись з матірю, мотивуючи це тим, що мати його ображала. У висновку зазначила, що пропонує визначити способи участі матері у вихованні сина шляхом відвідування з сином позашкільних навчальних закладів, медичних та оздоровчих установ, місць дитячих розваг та відпочинку, розвивальних гуртків, місця проживання матері щотижнево у вівторок з 17.00 год. до 19.00 год., суботу з 10.00 год. до 19.00 год. та 21 календарний день для оздоровлення дитини під час літніх канікул в той час, коли дитина не оздоровлюється з батьком, з врахуванням режиму, стану здоровя, думки та бажання дитини. Неповнолітній свідок [PERSON], [INFO], який був допитаний у присутності представника органу опіки та піклування та психолога, у судовому засіданні пояснив, що він мешкає разом з батьком. Мати намагається приходити до нього у школу. Коли він розмовляв з нею два роки тому, це було після розлучення батьків, він їй поставив умови, чи вона повертається до батька, та він буде з нею спілкуватись, чи вона продовжує жити з його хрещеним, та він з нею не спілкується. Те, що мати мешкає з його хрещеним, вважає аморальним вчинком. Після розлучення батьків у нього був нервовий зрив, з приводу чого батька його водив до лікаря. Після того, як мати налагодила своє особисте життя, вона почала робити спроби спілкування з ним. Ні за яких обставин не хоче спілкуватись з матірю, навіть якщо при цьому буде і сестра. Сестра, коли вони бачились останній раз влітку, просилась жити до них з батьком. Він залишився жити з батьком, оскільки мати його постійно наказувала на дрібні провинності, давала підзатильники. З батьком у нього все по іншому, за домовленістю, він його мотивує. Він активно відпочиває, займається складанням компютерних програм. Йому достатньо батька, бажає, щоб з ними мешкала і сестра, вона теж цього бажає. Якщо у батька зявиться інша жінка, він заперечувати не буде, головне, щоб вона до нього добре ставилась, не так, як мати. Сестра була в них 10.07.2015 р., мати її до них не пускає, це вона йому розповідала, питала, чи можна у них залишить жити. Батько про мати нічого не розповідає, говорить, коли подорослішаєш, сам все зрозумієш. Психолог [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що у неповнолітнього [PERSON] схвильований стан внаслідок взаємовідносин між батьками, зокрема, судові засідання. Бажання дитини спілкуватись та взаємодіяти з матірю відсутнє. Якщо буде до цього примусовий вплив, то це позначиться на його психічному стані. Заслухавши сторін, повно та всебічно проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд встановив такі обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] за первісним позовом мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-НО № 222454, виданим повторно 08.06.2001 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області, та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-НО № 201224, виданим 15.04.2008 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області. (а.с. 8-9) Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 22.08.2013 р. шлюб між сторонами розірваний. (а.с. 65) Згідно\~ст.151 СК України,\~батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини, а відповідно до\~ст.153 СК України\~мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Статтею 157 СК України встановлено,\~питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь в її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Як видно, після розірвання шлюбу неповнолітній [PERSON] мешкає із позивачем за первісним позовом [PERSON], а неповнолітня [PERSON] з відповідачем за первісним позовом [PERSON], що було підтверджено сторонами у судовому засіданні та ними не заперечувалось. Згідно\~ст.159 СК України,\~якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Розглядаючи такий спір, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини, місце та час їхнього спілкування, з урахуванням ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особистої прихильності дитини до кожного з них, віку дитини, стану її здоров'я та інших обставин, що мають істотне значення, в тому числі стану психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. В судовому засіданні позивач за первісним позовом [PERSON] надав пояснення, що відповідач за первісним позовом [PERSON] не дозволяє дочці приходити до нього додому та не допускає до неї за місцем її мешкання. Із досліджених у судовому засіданні доказів встановлено, що між сторонами склались складні та конфліктні взаємовідносини, згоди щодо участі батька у вихованні та спілкуванні із дочкою та матері у вихованні та спілкуванні з сином, сторони не дійшли. В судовому засіданні представник органу опіки та піклування надала висновок щодо усунення перешкод у спілкуванні та участі у вихованні позивача [PERSON] дитини [PERSON], запропонувала визначити способи участі батька у вихованні дочки шляхом відвідування з дочкою навчальних закладів, медичних та оздоровчих установ, місць дитячих розваг та відпочинку, розвивальних гуртків, місця проживання батька у середу з 17.00 год. до 19.00 год. та з 18.00 год. пятниці до 18.00 год. суботи за місцем проживання батька, попередньо погоджуючи з [PERSON] час спілкування з дитиною, з врахуванням режиму, стану здоровя та особистої думки дитини; 21 календарний день для оздоровлення дитини під час літніх канікул в той час, коли дитина не оздоровлюється з матірю. (а.с. 92-93) Крім того, з малолітньою [PERSON] практичним психологом психологічного центру методичного кабінету управління освіти Краматорської міської ради була проведена співбесіда, під час якої було встановлено, що дитина емоційно привязана до обох батьків, психологічно чутлива до впливу з боку кожного з них, має бажання проживати разом з ними, а якщо це неможливо мати можливість бувати у батька та брата по вихідним дням, не заперечувала проти пропозиції залишатись у батька на ніч. Запропоновано визначитись з можливістю задоволення бажання дитини та спілкування з обома батьками н здійснюючи психологічного тиску на дитину. (а.с. 55) Суд вважає, що непорозуміння між сторонами з приводу участі батька, що мешкає окремо, у вихованні дитини, приводить до порушення його прав, а також ущемляє права та інтереси дитини, запропонований представником органом опіки та піклування позивачем графік та спосіб його участі у вихованні дитини, на думку суду, є доречним та зручним для малолітньої дитини, якій 7 років та за віком вона здатна формувати власну думку щодо спілкування з батьком, буде відповідати інтересам дитини та реалізує право батька, який мешкає окремо, на участь в її вихованні та\~особистому спілкуванні, але з врахуванням особистого бажання дитини та без попереднього погодження з відповідачем [PERSON], а тому суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача [PERSON] за первісним позовом із встановленням способів участі у спілкуванні та вихованні дочки шляхом щотижневого відвідування батька з дочкою навчальних закладів, медичних та оздоровчих установ, місць дитячих розваг та відпочинку, розвивальних гуртків, місця проживання батька у середу з 17.00 год. до 19.00 год. та з 18.00 год. пятниці до 18.00 год. суботи за місцем проживання батька, з врахуванням режиму, стану здоровя, особистого бажання дитини; спільного відпочинку батька з дочкою щорічно під час літніх канікул протягом 21 календарного дня для оздоровлення дитини в той час, коли дитина не оздоровлюється з матірю, з врахуванням особистого бажання дитини. Що стосується позовних вимог за обєднаною позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні дитини, то суд зазначає наступне. В судовому засіданні представник органу опіки та піклування надала висновок щодо усунення перешкод у спілкуванні та участі у вихованні позивача [PERSON] дитини [PERSON], запропонувала визначити способи участі матері у вихованні сина шляхом відвідування з сином позашкільних навчальних закладів, медичних та оздоровчих установ, місць дитячих розваг та відпочинку, розвивальних гуртків, місця проживання матері щотижнево у вівторок з 17.00 год. до 19.00 год., суботу з 10.00 год. до 19.00 год. та 21 календарний день для оздоровлення дитини під час літніх канікул в той час, коли дитина не оздоровлюється з батьком, з врахуванням режиму, стану здоровя, думки та бажання дитини. Допитаний в судовому засіданні неповнолітній свідок [PERSON] відмовився від спілкування з матірю, встановлення графіку її зустрічей, а психолог, у присутності якого допитувався цей свідок, пояснила, що у неповнолітнього [PERSON] відсутнє бажання спілкуватись та взаємодіяти з матірю, якщо буде до цього примусовий вплив, то це позначиться на його психічному стані. З урахуванням пояснень неповнолітнього [PERSON], його прав та інтересів, якому 15 років та за віком він здатний формувати власну думку щодо спілкування з матірю, з метою не порушення прав матері, у вихованні та спілкуванні з дитиною, запропонований представником органом опіки та піклування позивачем графік та спосіб участі матері у вихованні дитини, на думку суду, є доречним та зручним для дитини, буде відповідати інтересам дитини та реалізує право матері, яка мешкає окремо, на участь в його вихованні та\~особистому спілкуванні, але з врахуванням особистого бажання дитини, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог позивача [PERSON] за обєднаним позовом.

Outcome: partial