Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

05 травня 2014 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат, мотивуючи свої вимоги порушенням відповідачем зобов'язань відповідно до умов договору. Представник позивача, який належним чином повідомлений про дату, місце та час розгляду справи, не використав наданого законом права на особисту участь у судовому засіданні, через канцелярію суду представник Вольвач Є.М., який діє на підставі довіреності № 4010-О від 03.10.2013 року, подав заяву від 25.06.2014 року, в якій підтримав позовні вимоги у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні, просив розглянути справу за його відсутності, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення. /а.с.39,40/. У позовній заяві зазначено, що 21 червня 2006 року між публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] було укладено договір № DNH4КР39260178, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 2899 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач, підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам («Розстрочка») («Стандарт») складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов укладеного договору погашення заборгованості передбачалось щомісячними платежами згідно узгодженого графіку, які складаються із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією та інших витрат згідно Умов. Банк повністю виконав умови договору, надавши відповідачу кредитні кошти. Позичальник [PERSON], яка зобов'язалася щомісяця погашати заборгованість суми виданих кредитних ресурсів та нарахованих відсотків, не виконує належним чином своїх зобов'язань по своєчасному поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування ним. За цих підстав позивач у січні 2010 року звертався до суду в порядку позовного провадження про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. 22 січня 2010 року Центрально-Міським районним судом було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором у розмірі 15789,63 грн. У зв'язку з тим, що відповідачем [PERSON] продовжуються порушуватися умови укладеного кредитного договору та не виконуються зобов'язання щодо погашення кредиту та відсотків за користування кредитом, штрафних санкції, станом на 17 квітня 2014 року заборгованість складає 48488,23 грн., з якої: 2439,52 грн. - заборгованість за кредитом, 14742,92 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 31305,79 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Але ж від цієї суми віднімається сума, стягнута з відповідача за судовим наказом від 22.01.2010 року у розмірі 15789,63 грн. Таким чином, загальна сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором № DNH4КР39260178 від 22.01.2006 року станом на 17 квітня 2014 року складає 32698,60 грн., 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1634,93 грн. - штраф (процентна складова). Виходячи з наведеного, посилаючись на протиправність дій відповідача, якими суттєво порушуються законні права кредитора, позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 34833,53 грн. та понесені судові витрати в розмірі 348,34 грн. Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідача [PERSON] про місце, день та час розгляду справи, а саме: шляхом надіслання поштою копії ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви з додатками та судових повісток рекомендованим листом із повідомленням за зареєстрованим у передбаченому законом порядку місцем проживання відповідача (ч.5 ст.74 ЦПК України); шляхом вручення судових повісток з розписками житлово-експлуатаційній організації (ч.3 ст.76 ЦПК України). Незважаючи на прийняті судом заходи, відповідач [PERSON] навмисно не з'являлася до поштового відділення для отримання судової кореспонденції, про що свідчать відповідні відмітки на повернутих конвертах, не відчиняла двері працівникам житлово-експлуатаційної організації, про що складені відповідні акти. /а.с. 27,28,31,38/ Аналізуючи наведені обставини, суд приходить до переконання, що відповідачем [PERSON] недобросовісно здійснюються її процесуальні права, вона навмисно не отримує судову кореспонденцію, хоча їй відомо про перебування на розгляді у суді даної позовної зави, у зв'язку з чим, суд приходить до висновку про належне повідомлення відповідача, а тому, відповідно до положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України, та враховуючи згоду представника позивача суд, вважає можливим відповідно до правил частини 1 статті 224 ЦПК України розглядати справу за відсутності відповідача у порядку заочного провадження на підставі наявних у ній доказів, з дотриманням вимог, встановлених законом. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (ст.11 ЦПК України) встановив наступне. Приписами частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 21 червня 2006 року юридична особа - закрите акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», яке змінило назву на публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» і [PERSON] уклали кредитний договір № DNH4КР39260178, за умовами якого цей договір складається із заяви позивальника про надання грошової суми у кредит та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») («Стандарт»). На підтвердження укладання зазначеного кредитного договору суду надано заяву позичальника [PERSON] № DNH4КР39260178 від 21.06.2006 року та Умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») («Стандарт»). /а.с.6, 7-10/ Згідно довідки адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Донецькій області від 02 червня 2014 року відповідач [PERSON], [INFO], змінила прізвище на «[PERSON]». /а.с. 18/ Судом встановлено, що кредитний договір, який складається із письмової заяви [PERSON] № DNH4КР39260178 від 21.06.2006 року та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») («Стандарт»), укладений у письмовій формі, підписаний уповноваженими на це посадовими особами ПАТ КБ «ПриватБанк» та особисто [PERSON], зміст правочину не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства, і на підставі статті 629 ЦК України цей договір є обов'язковими для виконання. Згідно укладеного договору Банк надав відповідачу [PERSON] строковий кредит в сумі 2899 грн. на строк 12 місяців з 21.06.2006 року по 21.06.2007 року включно, з умовами сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 2,09 % на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту. Відповідач в свою чергу зобов'язався повернути суму кредиту у передбачений договором строк, сплатити відсотки за користування ним, та інші витрати згідно Умов. /а.с. 6 зворот). За правилами статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 4 статті 631 Цивільного кодексу України передбачено, що закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. З кредитного договору № DNH4КР39260178 від 21.06.2006 року вбачається, що строк виконання зобов'язання за цим договором сплинув 21 червня 2007 року. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем загальна сума заборгованості у розмірі 34833,53 грн. утворилася у відповідача [PERSON] станом на 17 квітня 2014 року. Положеннями частин 1 і 5 статті 261 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Із пункту 5.5. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») («Стандарт»), погоджених сторонами, вбачається, що строки позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки-пені, штрафів за цим договором встановлюються сторонами протягом п'яти років. /а.с.10/ Таким чином, сторони у письмовій формі домовились про збільшення строку позовної давності, що не заборонено положеннями ст. 259 ЦК України. Звернення позивача до суду із позовом відбулося 05 травня 2014 року, що виходить за межі збільшеної на підставі договору позовної давності, але відповідно до вимог частини 3 статті 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідачем [PERSON] така заява зроблена не була. Наявними в матеріалах справи документами підтверджено, що Банк повністю виконав умови кредитного договору, видавши [PERSON] кредитні ресурси. Згідно довідки-розрахунку ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість [PERSON] за кредитним договором перед Банком станом на 17 квітня 2014 року становить 48488,23 грн., у тому числі: за кредитом - у сумі 2439,52 грн.; за відсотками - 14742,92 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором - 31305,79 грн. При цьому позивачем зазначено, що від цієї суми відраховується сума у розмірі 15789,63 грн., яка була стягнута з відповідача [PERSON] за судовим наказом від 22 січня 2010 року. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача [PERSON] за кредитним договором станом на 17 квітня 2014 року складає: загальна сума заборгованості за кредитом - 32698,60 грон., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 1634,93 грн. З огляду на наведене суд дійшов висновку, що [PERSON] порушуються умови укладеного договору по своєчасному поверненню суми кредиту, унаслідок чого утворився борг перед позивачем у зазначеній сумі. Таким чином, суд визнає, що відповідач в односторонньому порядку відмовився від належного виконання взятих на себе зобов'язань за договором. На підставі ч.1, п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). З наданого позивачем розрахунку вбачається, що за кредитним договором № DNH4КР39260178 від 21.06.2006 року нарахована пеня в сумі 31307,96 грн., з якої погашено у тому числі списано 2,17 грн., таким чином залишок до стягнення складає 31305,79 грн. Нарахування суми пені 31305,79 грн. було проведено позивачем за період з серпня 2006 року. Враховуючи, що згідно положень ст. 258 ЦК України позовна давність для стягнення неустойки (штрафу, пені) складає один рік з дати звернення до суду із позовом, позивач звернувся до суду у травні 2014 року, розрахунок пені необхідно зробити лише з травня 2013 року по травень 2014 року. З урахуванням позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» і його розрахунку заборгованості, а також вимог ст. 258 ЦК України, розмір пені визначається таким чином: Пунктом 5.1 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») («Стандарт») при порушенні позичальником зобов'язань, передбачених кредитним договором, Банк має право нарахувати пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки. Загальна сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором складає: 2439,52 грн. (заборгованість за кредитним договором) + 14742,92 грн. (заборгованість за відсотками за користування кредитом) - (мінус) 15789,63 грн. (сума заборгованості, стягнута з відповідача за судовим наказом від 22.01.2010 року) = 1392,81 грн. Цю суму необхідно помножити на 0,15% = 2,09 грн. на день. 2,09 грн. х 347 (кількість днів прострочення за рік за період з 05.05.2013 року по 17 квітня 2014 року включно) = 725,23 грн. Саме така сума пені і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до пункту 5.3 цих же Умов при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань передбачених договором більш ніж на 30 днів, він зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Суму заборгованості відповідача суд розраховує наступним чином: 2439,52 грн. (заборгованість за кредитним договором) + 14742,92 грн. (заборгованість за відсотками за користування кредитом) - (мінус) 15789,63 грн. (сума заборгованості, стягнута з відповідача за судовим наказом від 22.01.2010 року) = 1392,81 грн. + 725,23 грн. (сума пені за період з 05.05.2013 року по 17.04.2014 року). Таким чином загальна сума заборгованості становить 2118,04 грн. П'ять відсотків від цієї суми дорівнює 105,90 грн. З урахуванням фіксованої частини штрафу 500 грн., загальна сума штрафу складає 605,90 грн. (105,90 + 500), тому саме така загальна сума штрафу підлягає стягненню з [PERSON] на користь позивача. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами в силу статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] належним чином не виконує зобов'язання, передбачені укладеним в установленому законом порядку кредитним договором. Такі дії відповідача є неправомірними, тому позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості та штрафних санкцій підлягають частковому задоволенню, а загальна сума заборгованості [PERSON], яка підлягає стягненню на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором № DNH4КР39260178 від 21.06.2006 року складає: загальна сума заборгованості за кредитом та відсотками за користування ним (з урахуванням загальної суми, стягнутої за судовим наказом) - 1392,81 грн. пеня - 725,23 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (відсоткова складова) - 105,90 грн., а всього - 2723,94 грн. Положеннями статті 88 ЦПК України визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. У зв'язку з частковим задоволенням позову ПАТ КБ «ПриватБанк» понесені ним та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у сумі 348,34 грн., підлягають стягненню на його користь з відповідача частково, у розмірі 27,24 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial