overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

05.05.2015 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в розмірі 5344 грн 31 коп., а також 243 грн 60 коп. у відшкодування понесених судових витрат. Сторони в судове засідання не з'явилися, при цьому представник позивача надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач про причини неявки суд не повідомила. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 02.08.2013 року сторони уклали Договір про відкриття кредитної лінії в рамках зарплатного проекту № 8282336851БН/2013-08 відповідно до якого позивач відкрив відповідачу кредитну лінію з лімітом 4000 грн строком до 31.07.2015 року включно, зі сплатою за користування кредитом 36% річних (далі по тексту - Договір). Згідно пункту 7.2.2 Договору відповідач зобов'язана щомісячно (в останній день місяця) сплачувати рівним частинами в повернення тіла кредиту та нарахованих відсотків. Пунктом 9.3 Договору передбачено нарахування пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за порушення строків оплати суми кредиту і нарахованих відсотків. Відповідно до статей 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, та у встановлений договором строк. Відповідач умови Договору не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 28.04.2015 року складає 5344 грн 31 коп., в тому числі: заборгованості по кредиту - 3004 грн 01 коп., заборгованість по відсоткам - 1039 грн 96 коп., пеня - 1300 грн 34 коп., Розмір заборгованості підтверджується розрахунком позивача (а. с. 7-9) правильність якого відповідачем не спростовано, що являється підставою для її стягнення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

05.05.2015 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому вказував, що 08.06.2002 року вони зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Сімейне життя не склалось через моральну поведінку та її моральне приниження. Відповідач не ночує вдома та приходить додому у неадекватному стані. Просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надала до початку розгляду справи заяву, в якій суд просить проводити розгляд справи за її відсутність, на позові наполягає, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, про причини неявки не повідомив, а тому суд прийняв рішення про заочний розгляд відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України, оскільки позивач проти такого порядку не заперечувала. Дослідивши наявні в справі матеріали, суд приходить до висновку про достатність підстав для задоволення позову. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Так, під час судового слідства встановлено, що дійсно міжсторонами 08.06.2002 року Тишківською сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області зареєстровано шлюб, про що було зроблено актовий запис № 11 (а.с.3). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.5,6) З позовної заяви позивача, вбачається, що спільне життя у них не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, у звязку з чим вона відмовляється від примирення. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у звязку з чим позивач звернувся з позовом в порядку ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України. Саме той факт, що сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, сімя фактично розпалась, унеможливлює їх сумісне співіснування та шкодить їх інтересам та інтересам дітей. При ухваленні рішення судом враховано бажання позивача швидше розірвати шлюб, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими. Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам дітей, що має істотне значення, у звязку з чим шлюб між сторонами слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

05.05.2015 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 12684,39 грн. за кредитним договором № K20QR380715056 від 16.04.2013 року та судових витрат. Підставою позову явилось те, що 16.04.2013 року відповідач отримав кредит в розмірі 8301,44 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на це підписавши заяву разом з Умовами надання фізичним особам «Розстрочка» що складає між ним і банком договір. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати. Позичальник повинен надати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Банк свої зобовязання виконав, а відповідач свої зобовязання не виконував і на 10.03.2015 року має заборгованість у сумі 12684,39 грн., яка складається: 6555,32 грн. заборгованість за кредитом, 5,59 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 1461,02 грн. заборгованість з комісії за користування кредитом, 3582,25 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також штрафи: 500 грн. штраф (фіксована частина), 580,21 грн. штраф (процентна складова). Представник Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в судове засідання не зявився, надав заяву в якій позов підтримав повністю і просив його задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі, а справу просить слухати у його відсутність. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заперечень по суті позову не надав, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Ст. 60 ч.1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ст. 60 ч. 1 ЦПК України враховуючи відсутність заперечень та відповідних доказів відповідача, суд знаходить, що копіями заяви позичальника № K20QR380715056 від 16.04.2013 року (а.с.5), накладною від 16.04.2013 року ( а.с.16), Умов та правил надання банківських послуг (а.с.6-15), підтверджено отримання відповідачем кредиту у позивача, а розрахунком заборгованості ( а.с.4) підтверджено розмір заборгованості, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в силу ст. ст. 526, 589, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

05.05.2015 року позивач звернулась в суд з позовом, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму в місяць для дитини відповідного віку на утримання дочки [PERSON], [INFO], до її повноліття. В обгрунтування позову послалась на те, що з відповідачем проживали однією сім'єю, вели спільне господарство, однак в шлюбі не перебували. Від спільного проживання в них є дочка [PERSON], [INFO]. Відповідач працює на ВП Шахта «Степова» ДП «Львіввугілля» на посаді прохідника та має стабільний дохід. Стверджує, що відповідач не належним чином матеріально забезпечує сім'ю, оскільки більшу частину свого доходу витрачає на власні потреби. Позивач у судовому засіданні позов підтримала повністю, просить його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечив щодо повного задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, оцінивши представлені документи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що від спільного проживання сторони мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії [PERSON] (а.с. 3). Відповідач належним чином матеріально не забезпечує дочку [PERSON], оскільки більшу частину коштів витрачає на особисті потреби. Вирішуючи спір, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно частини 1 статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Ураховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову, а отже, про його задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

05.05.2015 року позивач звернулась з даним позовом до суду. Позовні вимоги мотивує тим, що з 04.11.1995 року вона з відповідачем перебуває у шлюбі. Від шлюбу в них є четверо неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] . Подружні стосунки у них розлагодились. Причиною цього є те, що відповідач зовсім не турбується про забезпечення добробуту сім'ї. Він постійно на заробітках у приватних осіб, однак заробітну плату використовує виключно на себе. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Відповідач не має постійного місця роботи, однак є працездатним, тому має можливість сплачувати аліменти. Просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 500 грн. на кожну дитину до досягнення ними повноліття. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги із підстав, зазначених у позовній заяві. Просить стягнути аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, погоджується сплачувати аліменти в зазначеному розмірі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що від шлюбу в подружжя народилось четверо неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 3-6). Діти проживають разом із батьками, однак знаходяться на утриманні матері. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків, дружини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що діти потребують матеріальної допомоги, позивач самостійно неспроможна забезпечити їх належним чином, а відповідач на утриманні інших осіб немає, тому, суд вважає, що він може сплачувати аліменти в сумі 500 грн. на кожну дитину, а отже позов слід задовольнити. Згідно із ст. 88 ЦПК України сплату судового збору слід покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

05.05.2015 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 11.09.1999 року в Дзержинському відділі РАГС м. Харкова, актовий запис № 706, між нею та [PERSON]. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що сімейні стосунки не склалися через різні погляди на життя, ведення спільного господарства, втрату нормальних відносин. Шлюбні відносини з відповідачем припинено в лютому 2015 року, тому вважає, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження родини неможливо. На судове засідання сторони не з'явилися. Позивач [PERSON] подала письмову заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити, справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON], надав письмову заяву, в якій визнає позовні вимоги позивача, не заперечує проти розірвання шлюбу, просить справу розглянути без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи та докази, наведені в обґрунтування позову, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом справи встановлено, що 11.09.1999 року в Дзержинському відділі РАГС м. Харкова зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис №706, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії І-ВЛ №095482, яке долучено до матеріалів справи. Від шлюбу народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії І-ВЛ № 150152, та донька [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії 1-ВЛ №150497, батьком яких в свідоцтвах про народження записаний [PERSON] На даний час діти проживають з матір'ю [PERSON] Протягом подружнього життя відносини не склалися через різні погляди на життя, ведення спільного господарства, втрату нормальних відносин. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинено в лютому 2015 року, з цього часу загальне господарство не ведуть, проживають окремо, при цьому позивач вважає, що відновити родину неможливо, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Приймаючи до уваги, що позивач не висловлює вільної згоди на подальше перебування у шлюбі з [PERSON], відповідач з свого боку також не бажає підтримувати сімейні стосунки з [PERSON], суд вбачає підстави для розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

05.05.2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила розірвати шлюб, укладений між ними 31.12.2011 року, від якого мають неповнолітню дитину. В обґрунтування позову зазначає, що перебування в шлюбі є неможливим, зважаючи на відсутність почуття взаємної любові, поваги, розуміння та взаємодопомоги. Дитину просила залишити на вихованні з нею. Сторони в судове засідання не прибули. Позивач надіслала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Враховуючи те, що про час та місце судового розгляду відповідач був повідомлений вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомив, заперечення проти позову не подав, суд вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі. Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сімї неможливе. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 31.12.2011 року /а.с.10/, від якого мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO] /а.с.13/. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу одна з основних його засад. Різниця в поглядах на права та обовязки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між сторонами. Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сімї, про що свідчить той факт, що вони не підтримують шлюбних відносин, та не мають наміру їх поновлювати. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, що має суттєве значення для них та їх дитини, тому є підстави для розірвання шлюбу. Згідно принципу 6 Декларації прав дитини, дитина не повинна, крім випадків, коли є виключні обставини, бути розлученою з матірю. Відтак, сина Романа суд залишає на виховані з позивачем, оскільки спору про це у сторін не виникло. Важливо зазначити, що визначення місцем проживання неповнолітніх дітей місця проживання одного з батьків зовсім не означає, що другий з батьків позбавляється права брати участь у вихованні і житті дитини. На підставі ст. 88 ЦПК України також необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

05.05.2015 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В позовній заяві зазначає, що 10.03.2012 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON], [INFO], про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис за № 43 (а.с. 2). Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС № 264241, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області 02.09.2014 року (а.с. 3). Спільне життя з відповідачем не склалося. Відповідач працює слюсарем у ДТЕК ТОВ «Інтеренергосервіс», отримує регулярно заробітну плату. На даний час дитина проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Водянської сільської ради Камянсько-Дніпровського району Запорізької області за № 474 від 27.04.2015 року (а.с. 4). Позивачка зазначає, що випробовує великі матеріальні труднощі повязані з матеріальною стороною виховання сина, оскільки допомоги при народженні дитини, яку вона отримує на дає можливість повністю забезпечити фізичний, духовний розвиток дитини, розвитку творчих а пізнавальних здібностей, уподобань дитини, розвитку обдарувань. Однак від народження дитини відповідач ухиляється від утримання сина, його виховання, не піклується про його здоровя, фізичний та духовний розвиток. Відповідач добровільно не утримує свою дитину. Враховуючи той факт, що вирішити мирним шляхом питання участі відповідача у матеріальному забезпеченні дитини не представляється можливим, вона вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав та прав сина. Просить стягнути аліменти на неповнолітню дитину. До судового засідання позивачка не зявилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. До судового засідання відповідач не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки забовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

05.05.2015 р. позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що їй на праві приватної власності належить двокімнатна квартира [ADDRESS], в зазначеній квартирі зареєстрований відповідач, який є онуком позивача, однак в спірній квартирі він ніколи не проживав, комунальні послуги не сплачує у зв*язку з чим позивач вимушена нести надмірні витрати, пов*язані зі сплатою комунальних послуг. На підставі вищенаведеного позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з*явився, про дату і місце слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не відомі, заяви про розгляд справи за його відстуністю суду не надавав. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] на праві приватної власності належить двокімнатна квартира [ADDRESS], що підтверджується технічним паспортом. Відповідно до довідки дільниці № 8 КП «Жилкомсервіс» за адресою: м. Харків, пр. Леніна, б. 82, кв. 18 зареєстровані [PERSON] та [PERSON] Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч.2 ст. 48 Закону України Про власність власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків. Статтею 317 ЦПК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ст.391 ЦК України позивач, як власник має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном квартирою № 18 в будинку 82 по пр.. Леніна в м. Харкові, бо відповідно до ст.64 ЖК України відповідач не є членом її родини. Позивач вимушений нести витратити на комунальні послуги з розрахунку зареєстрованих осіб, в тому числі і за відповідача. Факт не проживання відповідача в спірній квартирі без поважних причин підтвердив в судовому засіданні свідок [PERSON], яка пояснила суду, що відповідач дійсно не мешкає в квартирі, йому ніхто не перешкоджає йому в цьому, комунальні послуги не сплачує. За таких обставин суд приходе до висновку, що [PERSON], будучи зареєстрованим за адресою: [INFO], б. 82, кВ. 18 не мешкає в спірному приміщенні більш ніж 1 рік, що створює перешкоди позивачу в здійсненні права власності, визнає його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 243,60грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved