Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

05.03.2018 р. до суду заявлено цей позов. В даній позовній заяві позивачка вказала, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 26.05.2005 року від даного шлюбу з відповідачем вони мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO]. В позовній заяві позивачка зазначає, що батько дитини відповідач по справі [PERSON] матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина не надає, таким чином угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, направила до суду телефонограму в якій позовні вимоги підтримала, просила стягнути з відповідача [PERSON], на її користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 930 грн. та розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, направив до суду телефонограму в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував. Враховуючи положення ч.2 ст.247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводилось. З урахуванням позиції сторін, дослідивши матеріали справи, суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. Згідно зі ч.4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Беззаперечно доведено, що [PERSON] є рідним батьком неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 9), але добровільно не виконує свого законного обовязку по утриманню свого малолітнього сина. Зазначені правовідносини регулюються: ст.180 Сімейного кодексу України, відповідно до якої батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей; ст.182 Сімейного Кодексу України, за змістом якої при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних дружини чи батьків; ч.2. ст. 182 Сімейного Кодексу України, згідно з якою, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; ч.1 ст.184 Сімейного Кодексу України, згідно з якою, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки, відповідач [PERSON], ухиляється від добровільного виконання свого обовязку по утриманню свого сина, чим порушує його майнові права, але має можливість надавати матеріальну допомогу, то з метою захисту майнових прав дитини, з [PERSON], необхідно стягувати аліменти на користь [PERSON], в твердій грошовій сумі в розмірі 930 грн. починаючи з дня звернення позивача до суду і до повноліття сина. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі\~704 грн. 80 коп.

Outcome: approved