Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

06.03.2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що вона працює в Комунальній установі «Краснодонська дитяча лікарня» з 01.08.2005 року. На підставі наказу відповідача від 28.10.2010 року за № 54, вона була направлена у відрядження для проходження курсів підвищення кваліфікації у м. Луганськ, всього 30 днів. Відповідно до вимог Інструкції про службове відрядження позивачці було видано Посвідчення про відрядження, в якому зафіксовані: факт виїзду у відрядження і прибуття на курси підвищення кваліфікації в м. Луганськ для проходження перепідготовки, а також вказана дата вибуття. Підприємство відповідача не забезпечило позивачку грошовими коштами /авансом/ при вибутті у відрядження, а також й не відшкодував ці витрати і після повернення позивачки з відрядження. Розмір відшкодування добових витрат за час знаходження у відрядженні складає 900,00 гривень + 11,05 гривень (проїзд Луганськ-Краснодон) = 911,05 гривень. Оскільки підприємство відповідача добровільно не бажає відшкодувати витрати на відрядження, у позивача виникла необхідність звернутися до суду з цим позовом, та вона просить суд стягнути витрати на відрядження в сумі 911,05 грн. Позивач у судове засідання не з'явилась, але надала до суду письмову заяву, де підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі та просила розглянути справу за її відсутністю. Представник відповідача - Комунальної установи «Краснодонська дитяча лікарня» у судове засідання також не з'явився, але надав заяву, у якій визнав позов, та просив розглянути справу без його участі. Представник третьої особи - Виконавчого комітету Краснодонської міської ради у судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву з проханням провести розглянути справу без їх участі, проти задоволення вимог не заперечує. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити за відсутності сторін. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Суд встановив, що позивач [PERSON] працює лікарем педіатром на 0,25 ставки та лікарем неврологом на 1,0 ставки в Комунальній установі «Краснодонська дитяча лікарня» з 01.08.2005 року де працює по теперішній час, що підтверджується копією трудової книжки, доданої до матеріалів справи. (а.с.7). Згідно наказу від 28.10.2010 року за № 54, [PERSON] була направлена у відрядження до м. Луганськ з метою підвищення кваліфікації на період з 01.11.2010 року по 30.11.2010 року, всього 30 днів. Розмір коштів призначених для відрядження у місті Луганську у період відрядження складає 911,05 гривень з рахунку: 30 днів * 30 гривень = 900,00 гривень + 11,05 гривень (проїзд Луганськ-Краснодон). Розмір оплати добових визначається відповідно до Постанови кабінету міністрів №663 від 23.04.1999 року за станом на 2010 рік. Відповідно до ч.2 ст. 121 КЗпП України працівникам, які направляються у відрядження, виплачуються: добові за час перебування у відрядженні, вартість проїзду до місця призначення і назад та витрати по найму жилого приміщення в порядку і розмірах, встановлених законодавством. Суд враховує, що представник відповідача визнав позов у повному обсязі, суми позову не оспорює. Позивач на підставі ч.1 ст. 121 КЗпП України має право на відшкодування витрат та отримання інших компенсацій у зв'язку з службовими відрядженнями, тому суд вважає за необхідне стягнути з підприємства відповідача на користь позивачки витрати на відрядження у сумі - 911,05 грн.. На підставі ст. 121 КЗпП України,

Outcome: approved