Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-28 00:00:00

04 серпня 2020 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача Дніпропетровської міської ради, визначивши третьою особою Третю дніпровську нотаріальну контору Дніпропетровської області, із вимогою про поновлення строку на прийняття спадщини (а. с. 2-8). В обґрунтування позовних вимог послався на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS] . За життя [PERSON] склав заповіт, за яким усе належне йому майно заповів своєму сину [PERSON] . Однак, оскільки він є громадянином Російської Федерації та 11 березня 2020 року при перетині кордону з Україною йому було заборонено в`їзд на її територію строком на три роки, він не зміг вчасно прийняти спадщину та пропустив встановлений шестимісячний строк звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом. З цих же підстав, 27 березня 2020 року, державним нотаріусом Третьої дніпровської державної нотаріальною конторою була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Тому прохає суд визначити йому додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини. Ухвалою суду від 05 серпня 2020 року заяву залишено без руху, заявнику надано строк для усунення недоліків (а. с. 33). 11 серпня 2020 року недоліки, зазначені в ухвалі суду від 05 серпня 2020 року, заявником усунуто (а. с. 35-36). Ухвалою суду від 11 серпня 2020 року по справі відкрито загальне позовне провадження та призначено судове засідання на 09 годину 30 хвилин 31 серпня 2020 року (а. с. 46). Ухвалою суду від 11 серпня 2020 року задоволено клопотання позивача та витребувано у третьої особи - Третьої дніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області належним чином завірену копію спадкової справи № 183/2020, що відкрилась після смерті спадкодавця [PERSON] (а. с. 47). У судове засідання позивач та його представник не з`явився, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій він позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі (а. с. 108). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, будь-яких письмових заяв та клопотань суду не надав, причини неявки суду не відомі. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності у зв`язку із виробничою завантаженістю (а. с. 107). З цих підстав, на виконання приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув справу за відсутності учасників процесу без фіксування судового процесу технічними засобами та ухвалив рішення. Дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами у наданих сторонами межах, суд доходить висновку про те, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] на території України у м. Дніпрі, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 09 вересня 2019 року, яке видане Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а. с. 22, 57). За життя [PERSON] склав заповіт, який посвідчений приватним нотаріусом Сущенко О.В. (а. с. 17-18, 59) та зареєстрований в Спадковому реєстрі за № 62406690 (а. с. 28, 64), відповідно до якого усе належне йому майно заповів своєму синові [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] , [INFO] , є громадянином Російської Федерації, що підтверджується паспортом громадянина Російської Федерації 65№ 3098917 (а. с. 9-14, 54-55). 27 березня 2020 року позивач звернувся до Третьої дніпровської нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлого батька [PERSON] (а. с. 52). Постановою державного нотаріуса Третьої дніпровської державної нотаріальної контори Крупською Л.В. від 27 березня 2020 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини, встановленого\~ЦК України\~(а. с. 23-24, 75). Позивач зазначає, що оскільки він є громадянином Російської Федерації та 11 березня 2020 року при перетині кордону з Україною йому було заборонено в`їзд на її територію строком на три роки (а. с. 13), а після прибуття на територію України він хворів (а. с. 84), він не зміг вчасно прийняти спадщину та пропустив встановлений шестимісячний строк звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України,\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Приписами ст.\~13\~ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Вимогами ст.\~77\~ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Нормою ст.\~81\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами\~ст. 89 ЦПК України,\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно з вимогами ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2\~статті 1220 ЦК України,\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя\~статті 46 цього Кодексу). За змістом ч. 1\~статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до вимог ст. 1270 ЦК України,\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Згідно із вимогами ч. 3\~ст. 1272 ЦК України,\~за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 24\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS] . За життя [PERSON] склав заповіт, за яким усе належне йому майно заповів позивачу. Оскільки позивач є громадянином Російської Федерації та 11 березня 2020 року при перетині кордону з Україною йому було заборонено в`їзд на її територію строком на три роки, а після прибуття на територію України, він хворів, він не зміг вчасно прийняти спадщину та пропустив встановлений шестимісячний строк на звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька. Через це він реалізував своє право та звернувся до суду із вимогою про визначення йому додаткового строку на подання до нотаріальної контори заяви на прийняття спадщини. Суд визнає причини пропуску строку на звернення позивача із заявою про прийняття спадщини поважними, внаслідок чого вважає за можливе задовольнити вимоги позивача та визначити йому додатковий строк на подання до нотаріальної контори заяви на прийняття спадщини терміном у три місяці, оскільки цього часу буде достатньо для реалізації його права на спадщину. На підставі викладеного,

Outcome: approved