Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-18 00:00:00

05 березня 2019 року заступник керівника Бориспільської місцевої прокуратури Київської області звернувся до суду із зазначеною вище заявою, посилаючись на те, що [PERSON], який проживав в [ADDRESS], помер [INFO]. Після його смерті відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай), розміром 3,5 в умовних кадастрових гектарах, вартістю 92858,50 грн., яка розташована в межах Усівської сільської ради Згурівського району Київської області, відповідно до Сертифікату серії [NUMBER]. Спадкоємців померлого не виявлено, на час смерті він проживав сам. Спадкова справа не відкривалась. Нерухоме майно на території сільської ради відсутнє. Внаслідок невиконання Усівською сільською радою свого обов'язку щодо подання до суду заяви про визнання спадщини відумерлою право на земельну ділянку, розміром 3,4600 в умовних кадастрових гектарах, не перейшло у власність територіальної громади. Відтак прокурор на підставі ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» звертається на захист інтересів держави та просить визнати спадщину [PERSON], яка складається із права на земельну ділянку площею 3,5 в умовних кадастрових гектарах, що розташована за межами населеного пункту Усівської сільської ради Згурівського району Київської області, відумерлою та передати її територіальній громаді Усівської сільської ради Згурівського району Київської області. В судовому засіданні прокурор заяву підтримала повністю, Усівська сільська рада Згурівського району Київської області в судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце судового розгляду була оповіщена у встановленому порядку, сільський голова направив заяву про розгляд справи за відсутності їхнього представника, заяву підтримує повністю. В судовому засіданні прокурор надала пояснення, які повністю відтворюють зміст заявлених вимог. Оцінюючи наведені у справі аргументи, ґрунтуючись на засадах верховенства права, на повно і всебічно з'ясованих обставин, об'єктивно та безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов висновку. Судом встановлено, що [PERSON], який проживав в [ADDRESS], помер [INFO] (а.с.8-10 - копії запису акта про смерть та повного витягу із Державного реєстру). Після його смерті відкрилася спадщина. До спадкової маси відповідно до Сертифіката серії [NUMBER] входить право на земельну частку (пай), розміром 3,5 в умовних кадастрових гектарах, вартістю 92858,50 грн., яка розташована в межах Усівської сільської ради Згурівського району Київської області. Цей Сертифікат був зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за [NUMBER] від 07.03.2000, який був втрачений, про що у районній газеті «Панорама» від 15.03.2019 розміщено об'яву (а.с.16, 27 - копія Книги № 2, газета). Іншого спадкового майна не виявлено. Спадкова справа не заводилась, спадкоємців померлого як за законом, так і за заповітом, судом не встановлено (а.с.11, 12 - копії Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру). Відповідно до змісту ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільська рада представляє інтереси територіальної громади і є органом місцевого самоврядування, якому надані повноваження органу місцевого самоврядування. Відповідно до змісту ст. 131-1 Конституції України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» на прокуратуру покладається представництво інтересів громадян або держави в суді у випадках, передбачених законом. Прокурор обґрунтував потребу звернутися із заявою необхідністю захистити порушені інтереси держави в особі Усівської сільської ради Згурівського району Київської області у зв'язку із невиконанням Усівською сільською радою свого обов'язку щодо подання до суду заяви про визнання спадщини відумерлою. Підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді є належне обґрунтування, підтверджене достатніми доказами, зокрема повідомленням прокурора на адресу зазначеного органу місцевого самоврядування про звернення до суду від його імені, копіями документів, отриманих від цього суб'єкта, що свідчить про наявність підстав для такого представництва (а.с.18 - повідомлення). Відповідно до п. 15-1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються органи місцевого самоврядування - за подання заяви про визнання спадщини відумерлою. Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За змістом ч.ч. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України відносини спадкування регулюються нормами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 1 січня 2004 року), або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, то до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року. Враховуючи, що [PERSON] помер [INFO] і спадщина на належне йому майно відкрилася в період дії ЦК УРСР 1963 року, вбачається, що до правовідносин, що виникли, слід застосовувати положення ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Правила статті 1277 ЦК України про відумерле майно застосовуються також до спадщини, від дня відкриття якої до набрання чинності цим Кодексом спливло не менше одного року. Згідно з роз'ясненнями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наданими у листі від 16 травня 2013 року за № 24-753/0/4-13, із метою єдності правозастосовної практики і уникнення колізій щодо спадкування державою (ст. 555 ЦК УРСР) та переходу спадщини, визнаної судом відумерлою, у власність територіальної громади (ст. 1277 ЦК), правила абз. 2 п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК слід застосовувати, якщо спадщина відкрилась після 01 липня 2003 року, проте не була прийнята ніким зі спадкоємців, що мають право спадкування відповідно до норм ЦК УРСР. Таким чином сплив однорічного строку, встановленого ч. 2 ст. 1277 ЦК та абз. 2 п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, може підлягати обчисленню, починаючи не раніше 01 липня 2003 року. [PERSON] помер [INFO]. Отже спадщина на належне йому майно відкрилась в період чинності ЦК УРСР 1963 року, нормами якого було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини). Пунктом 5 ч. 1 ст. 555 ЦК УРСР 1963 року встановлено, що спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави, якщо ні один із спадкоємців не прийняв спадщину. ЦК УРСР 1963 року не обмежувався строк для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом, у тому числі й для держави. Тому, якщо упродовж встановленого шестимісячного строку ніхто зі спадкоємців за законом або за заповітом не прийняв спадщину, вважається, що спадщина переходить до держави. Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що в заяві необхідно відмовити повністю, так як ЦК УРСР 1963 року не передбачав можливість набуття органами місцевого самоврядування права на спадкове майно в порядку визнання спадщини відумерлою. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed