Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

05.06.2018 року до суду звернувся позивач [PERSON] «Страхова компанія «ДІМ Страхування», з позовом про стягнення уми виплаченого страхового відшкодування до відповідача [PERSON] 04.07.2018 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання - відповідача фізичної особи. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 05.07.2018 року відкрите провадження по справі та справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні з викликом сторін на 02 жовтня 2018року. Відповідачем відзив на позовну заяву не наданий. Згідно заявлених позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача суму виплаченого страхового відшкодування 18250.00 грн. Та стягнути з відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1762.00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 06.05.2015 року по пр. ім. Газети Правда в м. Дніпро сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ГАЗ 32705» д.р.н. АЕ 5413 СМ, під керуванням водія [PERSON], обов'язкова цивільно-правова відповідальність якого застрахована згідно з полісом № АЕ/3271383 а [PERSON] «СК «ДІМ Страхування». На підставі заяви про страхове відшкодування від 14.04.2017 року поданої адвокатом [PERSON], в інтересах [PERSON], до [PERSON] «СК «ДІМ Страхування», 16.05.2017 року відповідачу було здійснено страхову виплату у сумі 18437.92 грн., в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної здоров'ю останнього внаслідок ДТП. 17.05.2017 року позивач направив в [PERSON] «СК ІНГОССТРАХ» запит № 895 про надання інформації. 01.06.2017 року позивач отримав лист-відповідь за вих. № 23-05/02-11 від [PERSON] «ІНГОССТРАХ» на наданий запит з якої стало відомо, що: - 25.11.2011 року між страховою компанією та відповідачем було укладено договір добровільного страхування від нещасних випадків № DZV0NS - 11AP2EW; -14.05.2015 року відповідач повідомив [PERSON] «ІНГОССТРАХ» про настання події 06.05.2015 року, яка підпадає під ознаки страхового випадку та звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування 05.06.215 року [PERSON] «ІНГОССТРАХ» було прийняте рішення відповідно до страхового акту № Z154EPB700005R про виплату страхового відшкодування в розмірі 18250.00 грн. Виплата страхового відшкодування підтверджується платіжним дорученням № F0605GQEK9 від 05.06.2018 року. За даними обставинами відповідач в 2015 році вже отримав страхове відшкодування, за шкоду, заподіяну в результаті ДТП, що мала місце 06.05.2015 року від [PERSON] «ІНГОССТРАХ». При цьому при зверненні до позивача із заявою про страхове відшкодування відповідач не повідомив останнього про факт отримання грошових коштів в сумі 18250 грн. від [PERSON] «ІНГОССТРАХ», а отже інформація про вже здійсненні розрахунки між відповідачем і [PERSON] «ІНГОСССРАХ» в 2015 році була навмисно прихована. Більше того в заяві про страхове відшкодування від 14.04.2017 року інформація щодо взаєморозрахунків була вказана відповідачем як така, що не проводилась. В свою чергу позивач не володіючи інформацією про вже здійсненні розрахунки між відповідачем та [PERSON] «ІНГОССТРАХ», здійснив повторно на користь [PERSON] виплату страхового відшкодування в розмірі 18437 грн.. 92 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 10636 від 16.05.2017 року, як наслідок відповідач отримав неправомірну вигоду 14.06.2017 року з метою досудового врегулювання даного питання, позивач надіслав на адресу відповідача претензію про повернення грошових коштів № 1038. Листом від 23.06.2017 року відповідач повідомив, що не вбачає підстав для повернення неправомірно отриманих грошових коштів у розмірі 18250.00 грн., що й стало підставою звернення до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення судової повістки від 09.08.2018 року. Відзиву на позовну заяву не надав. заяви про розгляд справи у його відсутність не подав. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з'ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. \~ \~ \~Судом встановлено\~такі факти\~та відповідні\~їм правовідносини 06.05.2015 року по пр. ім.. Газети Правда в м. Дніпро сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ГАЗ 32705» д.р.н. АЕ 5413 СМ, під керуванням водія [PERSON], обов'язкова цивільно-правова відповідальність якого застрахована згідно з полісом № АЕ/3271383 а [PERSON] «СК «ДІМ Страхування». Вина водія [PERSON]П,. у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується вироком Індустріального районного суду м. м. Дніпропетровська від 15 липня 2016 року. Таким чином вина відповідач у вчиненні вищезазначеного ДТП є доведеною та у відповідності до вимог ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає. На підставі заяви про страхове відшкодування від 14.042017 року, поданої адвокатом [PERSON], в інтересах [PERSON], до [PERSON] «СК «ДІМ Страхування», 16.05.2017 року відповідачу було здійснено страхову виплату у сумі 18437.92 грн., в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної здоров'ю останнього внаслідок ДТП, що підтверджується копією заяви про страхове відшкодування та копією платіжного доручення № 10636 від 16.05.2017 року. В подальшому з відповіді в [PERSON]«СК ІНГООССТРАХ» запит № 895 про надання інформації від 01.06.2017 року за вих № 23-05/02-11 від позивачу стало відомо, що: - 25.11.2011 року між страховою компанією та відповідачем було укладено договір добровільного страхування від нещасних випадків № DZV0NS - 11AP2EW; -14.05.2015 року відповідач повідомив [PERSON] «ІНГОССТРАХ» про настання події 06.05.2015 року, яка підпадає під ознаки страхового випадку та звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування 05.06.215 року [PERSON] «ІНГОССТРАХ» було прийняте рішення відповідно до страхового акту № Z154EPB700005R про виплату страхового відшкодування в розмірі 18250.00 грн. Виплата страхового відшкодування підтверджується платіжним дорученням №F0605GQEK9 від 05.06.2018 року. За даними обставинами, судом встановлено, що відповідач в 2015 році отримав страхове відшкодування, за шкоду, заподіяну в результаті ДТП, що мала місце 06.05.2015 року від [PERSON] «ІНГОССТРАХ», що підтверджується копією відповіді та свою чергу звернувся до позивача про отримання страхового відшкодування повторно. Також судом встановлено, що при зверненні до позивача із заявою про страхове відшкодування відповідач не повідомив останнього про факт отримання грошових коштів в сумі 18250 грн. від [PERSON] «ІНГОССТРАХ», а отже інформація про вже здійсненні розрахунки між відповідачем і [PERSON] «ІНГОСССРАХ» в 2015 році відповідачем була прихована. Так, в заяві про страхове відшкодування від 14.04.2017 року: «інформація щодо взаєморозрахунків було вказано відповідачем як така, що не проводилась». Таким чином суд приходить до висновку, що при зверненні до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування відповідач приховав інформацію про те, що в 2015 році він вже отримав страхове відшкодування від іншої страхової організації та повторно отримав суму страхового відшкодування від похивача. Відповідно до ч. 17 ст. 9 ЗУ « Про страхування» - Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Судом встановлено, що позивачем виплачена відповідачу страхова сума яка в незначному розмірі перевищує суму, що виплачена відповідачу [PERSON] «ІНГОССТРАХ» в 2015 році. Відповідно до ч 1, 2. 3 ст. 1212 ЦК України - Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Враховуючи, що відповідач не перебував у договірних відносинах з позивачам [PERSON] «СК «ДІМ Страхування», до правовідносин, що виникли між позивачем та відповідачем застосовуються положення ст. 1212 СК України, так як дані правовідносини, що виникли між сторонами є позадоговірними. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України - Не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Страхова виплата, здійснена на користь відповідача підпадає під ознаки: «відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю». Проте згідно положень п.1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України дана сума не підлягає поверненню за відсутності недобросовісності набувача. Звертаючись до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування позивач зазначив в інформації про взаєморозрахунки: «не проводилась». Таким чином приховав інформацію про те, що в 2015 році ним від іншої страхової організації вже отримував страхове відшкодування. З чого суд приходить до висновку про недобросовісність дій позивача при зверненні до позивача з заявою про отримання страхового в відшкодування та його отримання. Доводи відповідача, у відповіді позивачу від 23.06.2017 року про те, що ним були надані докази ( чеки, епікрізи та виписки), які були отримані пізніше, протягом періоду всього лікування, суд вважає безпідставними. Так як згідно наданих до позовної заяви доказів вбачається, що чеки, квитанції, інші документи надавались позивачем відповідачу починаючи з 2015 року,тобто з дня вчинення ДТП та початку лікування і в поданій заяві позивачем не зазначено, що ним вже отримане страхове відшкодування в 2015 році. Крім того, якщо позивач мав намір отримати відшкодування в зв'язку з його подальшим лікуванням, він не звернувся до страхової організації, з якою перебував у договірних відносинах, а звернувся саме до позивача, не надавши повну інформацію про отриману суму відшкодування. Сама сума виплаченого страхового відшкодування позивачем відповідачу, останнім не оскаржувалась. Виходячи з вищенаведених обставин, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача на користь позивача суму виплаченого страхового відшкодування 18250 грн., так як дану суму позивач отримав двічі за одними і тими ж обставинами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволених позовних вимог в сумі 1762.00 грн.

Outcome: approved