Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-25 00:00:00

05 вересня 2011 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» було укладено договір про надання банківських послуг, який складається із заяви клієнта, памятки клієнта, Умов та Правил надання банківських послуг, а також Тарифів, що підтверджується заявою відповідача від 05.09.2011. Відповідно до зазначеного договору відповідач отримала кредит у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку. Згідно з пунктами 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Пунктом 2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. За визначенням пункту 1.1.1.17 Умов та Правил надання банківських послуг, винагородою банку є сума зобовязань держателя платіжної картки по сплаті за встановленими банком Тарифами: процентів за користування кредитом, у тому числі за користування простроченим кредитом і овердрафтом; плати за відкриття/випуск/обслуговування рахунків/карток; інших комісій і штрафних санкцій (якщо такі матимуть місце). За правилом пункту 2.1.1.12.4 Умов та Правил надання банківських послуг, строки і порядок погашення по Кредиту (кредитний ліміт) за кредитними картками з встановленим мінімальним щомісячним платежем, а також овердрафту, що виникає по таким карткам, приведений у памятці клієнта/довідці про умови кредитування, що є невідємною частиною договору, а також встановлюються даним пунктом. Платіж включає плату за користування кредитом, передбачену тарифами і частину заборгованості за кредитом. Згідно зі статтею 212 ЦК України, у випадку наявності простроченого кредиту (овердрафту) строком повернення кредиту (овердрафту) в повному обсязі є 211-й день з моменту виникнення такої заборгованості. Відповідно до п. 2.1.1.12.6.3 Умов та Правил надання банківських послуг проценти за користування кредитом (кредитним лімітом) та/або овердрафтом нараховуються в дату їх сплати, передбачену пунктами 2.1.1.12.4 і 2.1.1.12.5, при цьому проценти розраховуються щомісячно за кожний календарний день за фактично витрачені в рахунок Кредиту та/або овердрафту кошти, з дня списання суми з карткового рахунку до дня, коли кредит (кредитний ліміт) та/або овердрафт стають простроченим кредитом. Разом з цим, відповідно до п. 2.1.1.12.6.4 Умов та Правил надання банківських послуг, у разі непогашення суми простроченого кредиту (кредитного ліміту, кредитної лінії), овердрафту або його частини понад 210 днів увесь, кредит (овердрафт) вважається простроченим та нарахування з дати переведення кредиту (овердрафту) у статус прострочених боргових зобовязань проводяться згідно з п.п. 2.1.1.12.6.1. На залишок простроченої заборгованості позичальник сплачує пеню у розмірі, зазначеному в п. 2.1.1.12.6.1 цих Умов. При цьому винагорода відсотки за користування кредитом не сплачуються. Згідно з п. 2.1.1.12.6.1 Умов та Правил надання банківських послуг, у разі виникнення прострочених зобовязань на суму від 100 грн., включаючи прострочені зобовязання, передбачені пунктами 2.1.1.12.6.2, 2.1.1.12.8.1 Умов та правил, клієнт сплачує банку пеню, що розраховується як: ПЕНЯ = базова процентна ставка за договором/30 (нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 50 грн. (одноразово). Пеня нараховується в день нарахування процентів за кредитом. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500,00 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти, як це передбачено ч. 1\~ст. 1048 ЦК України. За визначенням ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Згідно зі ст.\~629\~ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Визначення поняття зобовязання міститься у ч. 1\~ст. 509 ЦК України, відповідно до якої зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 611\~ЦК України визначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобовязання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням\~\~умов,\~\~визначених\~\~змістом зобовязання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Наслідки\~\~прострочення\~\~позичальником повернення позики визначено у\~ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст. 1048 цього Кодексу\~(ч. 2\~ст. 1050 ЦК України). Згідно з доданим до позовної заяви розрахунком заборгованості, станом на 28.02.2018 відповідач через неналежне виконання умов договору від 05.09.2011 має заборгованість у розмірі 24\~249,58 грн., а саме: 3\~248,01 грн. заборгованість за кредитом; 16\~308,24 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; 3\~062,40 грн. нарахована комісія; 1\~630,93 грн. судові штрафи. Проте, повністю погодитися з визначеною позивачем сумою заборгованості неможливо з огляду на таке. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Крім зазначеного розрахунку заборгованості відповідача, усуваючи недоліки позовної заяви, позивач подав до суду виписку по рахунку [PERSON] за період з 05.09.2011 по 28.02.2018. Аналізуючи у сукупності надані позивачем розрахунок заборгованості та виписку по рахунку, суд визнає доведеною наявну у відповідача заборгованість за кредитом в розмірі 3\~248,01 грн. Разом з цим, нарахування позивачем процентів за користування кредитом не відповідає вищезазначеним умовам кредитного договору, а саме пунктам 2.1.1.12.4, 2.1.1.12.6.3, 2.1.1.12.6.4 Умов та Правил надання банківських послуг, з огляду на таке. З доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості та виписки по рахунку випливає, що період прострочення повернення відповідачем частини кредиту у 210 днів, передбачений п. 2.1.1.12.6.4 Умов та Правил надання банківських послуг, розпочався з 31.07.2012 та закінчився 26.02.2013. Отже, після 26.02.2013 весь кредит став простроченим, відповідно до пунктів 2.1.1.12.4, 2.1.1.12.6.4 Умов та Правил надання банківських послуг, а останнім днем повернення кредиту в повному обсязі є 211-й день з моменту виникнення заборгованості 27.02.2013. Відтак, 26.02.2013 є останнім днем нарахування процентів за користування кредитом, відповідно до пунктів 2.1.1.12.6.3, 2.1.1.12.6.4 Умов та Правил надання банківських послуг, а починаючи з 27.02.2013 могла нараховуватися виключно пеня, відповідно до п. 2.1.1.12.6.1. У період з 31.07.2012 по 26.02.2013 сума основного боргу відповідача за кредитом була незмінною та становила 3\~248,01 грн. Таким чином, розмір процентів на суму основного боргу за 210 днів (з 31.07.2012 по 26.02.2013) становить: (30%/360днів*210днів) = 17,5%; 3\~248,01 грн./100*17,5 = 568,40 грн. Решта нарахованих відповідачу відсотків за кредитом є необґрунтованою, оскільки суперечить пунктам 2.1.1.12.4, 2.1.1.12.6.3, 2.1.1.12.6.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Станом на 30.07.2012 у відповідача була наявна заборгованість за процентами в розмірі 87,87 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Також, у період з 31.07.2012 по 26.02.2013 відповідач зробила один платіж на погашення суми заборгованості в розмірі 150,00 грн., а саме 16.01.2013, що підтверджується розрахунком заборгованості та випискою по рахунку. Отже, розмір заборгованості відповідача за процентами становить: 568,40 + 87,87 150,00 = 506,27 грн. Зазначена позивачем у доданому до позовної заяви розрахунку заборгованості комісія в розмірі 3\~062,40 грн. є необґрунтованою, оскільки з виписки по рахунку випливає, що відповідачу щомісячно нараховувалися суми: з 01.09.2012 по 05.01.2013 в розмірі 32,48 грн., а з 05.02.2013 по 01.02.2018 в розмірі 50,00 грн., але на відміну від розрахунку заборгованості, у виписці по рахунку ці суми розшифровуються як штраф за прострочення по кредиту. Проте, відповідні суми штрафу позивачем до стягнення не заявлені. Позивач не надав суду доказів нарахування відповідачу пені за прострочення виконання зобовязань з повернення кредиту і не заявляв до стягнення суму пені. У звязку з цим, суд дійшов висновку про те, що розмір штрафу у 5 % від суми заборгованості має дорівнювати: (3\~248,01 + 506,27)*5% = 187,71 грн. З огляду на викладене, загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором станом на 28.02.2018 становить: 3\~248,01 грн. (сума основного боргу) + 506,27 грн. (проценти) + 500,00 грн. (фіксована сума штрафу відповідно до п. 2.1.1.7.6 кредитного договору) + 187,71 грн. (процентна складова штрафу відповідно до п. 2.1.1.7.6 кредитного договору) = 4\~441,99 грн., а отже позов підлягає частковому задоволенню на вказану суму. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До позовної\~заяви додано\~платіжне доручення\~від 06.04.2018,\~яким підтверджується\~сплата позивачем\~судового збору\~у розмірі\~1\~762,00\~грн.,\~отже,\~враховуючи часткове\~задоволення позову\~на суму\~4\~441,99 грн., що становить 18,32% від заявленої позивачем суми, розмір судових витрат, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить: 1\~762,00*18,32% = 322,80 грн. Інші судові витрати, понесені учасниками справи, відсутні. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: partial