Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-09 00:00:00

06.07.2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів, що стягаються на її користь на утримання\~\~неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та згідно вимог позовної заяви, позивач просить стягувати з відповідача аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення ним повноліття. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що дитина проживає разом з нею, у неї нерегулярні мінливі доходи, вона перебуває у декретній відпустці по догляду за іншою дитиною коштів які в 2010 році були стягнуті з відповідача на утримання дитини не вистачає та у звязку із зміною в законодавстві посилається на те, що розмір аліментів не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона одна виховує та утримує сина, він займається в спортивних секціях, обсяг витрат на його утримання збільшився, ціни піднялись в декілька разів і інших доходів у неї немає тому аліментів, які сплачує відповідач не достатньо для належного утримання догляду за неповнолітнім сином. Також на даний час її матеріальний стан погіршився вона перебуває у декретній відпустці за доглядом дитини та заробітної плати не отримує. В судовому засіданні представник позивача-адвокат [PERSON] просив позовні вимоги свого довірителя підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, надавши суду письмове заперечення проти позову в якому зазначив, що позовні вимоги не визнає та просив відмовити в його задоволенні. Суд, розглянувши справу в межах заявленого позову на підставі наданих сторонами доказів, прийшов до таких висновків. Як встановлено судом, сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Відповідач є його батьком, дитина проживає з матірю. Згідно рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 02 листопада 2010 року відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на його утримання у розмірі 330 грн. щомісячно. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Згідно ч.ч.1, 2\~ст.141 СК України\~батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.\~Ст.150 цього Кодексу\~визначені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов'язані піклуватися за виховання дитини, про її здоров'я, фізичний, духовний розвиток, готувати до самостійного життя. Відповідно до\~ст.180 СК України\~визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1\~ст.192 СК України\~розмір аліментів на дитину, визначений, зокрема, за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених законом. Аналогічна вимога міститься і у п.23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3 від 15.05.2006 року. Враховуючи зміст ст.ст.181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Суд виходить з того, що у сторін після ухвалення попереднього рішення змінився матеріальний стан, що в силу\~ст.192 СК України\~є підставою для збільшення розміру аліментів. Відповідно\~до ст. 183 та ст. 184 СК України, за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обовязку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення\~розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Даний висновок міститься в правовій позиції Верховного Суду України в постанові від 05.02.2014 року по справі № 143цс13. Враховуючи те, що у звязку із зміною сімейного законодавства з 08 липня 2017 року в Україні визначено мінімальний розмір аліментів не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, то суд приходить до висновку, що позов є обгрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. За таких обставин, суд вважає, що справедливим буде задовольнити позов та збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON] з 330 гривень до 1/4 частки від всіх видів доходу щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття . Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, суд при ухваленні рішення відповідно до\~ст.88 ЦПК України\~присуджує стягнення з відповідача судового збору в прибуток держави у розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved