Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-11 00:00:00

05.02.2021 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача посилаючись на те ,що з 18 березня 2000 року по 23 серпня 2002року його матір [PERSON] та його батько [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі .Він народився [INFO] . У серпні 2002 році батько та матір розірвали шлюб у судовому порядку. З цього часу вони живуть окремо один від одного. З 2002р. він проживає лише з матір`ю та перебуває на її утриманні. Після розірвання шлюбу матір подала заяву до суду про стягнення з батька аліментів на його утримання. [INFO] йому виповнилось 18 років і аліменти йому батько більше не перераховував. З 15 вересня 2020 року він почав навчання у Харківському національному автомобільно-дорожньому університеті на факультеті економіки. Форма навчання- денна, за договором, платна. Він повністю знаходиться на утриманні матері, можливості працювати не має. Після виповнення йому 18 років батько не надавав йому ніякої матеріальної допомоги на навчання. Тих грошей які заробляє його матір не вистачає на його утримання. Йому була потрібна допомога на придбання зошитів, одягу, їжі, сплату за навчання, проживання та таке інше. Він не працює та не має можливості утримувати себе, бо навчається на денному відділенні. Він звертався до батька з приводу надання йому допомоги на навчання, але матеріальної допомоги на навчання йому батько не надав. Він повністю знаходиться на утриманні матері та потребую матеріальної допомоги на придбання зошитів, одягу, їжі, сплату за навчання, проживання та таке інше. Батько працює офіційно, але йому невідомо де саме. Також йому невідомий його дохід. Інших дітей батько не має, стягнень з нього не проводиться .Матір працює санітаркою в місцевій лікарні та отримує мінімальну заробітною плату. Грошей на його утримання та навчання не вистачає. Він з матір 'ю знаходимось у скрутному матеріальному становищі. Він навчається та потребує матеріальної допомоги. Строк навчання складає ще три роки з 15.09. 2020р. по 30.06. 2024року. Згідно зі ст.199 СК України, якщо повнолітній дочка або син продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення ними двадцяти трьох років Батько має можливість надавати грошову допомогу на його навчання, інших дітей та утриманців він немає. Відповідно до ст. З, 18, 182, 198, 199, 200 СК України, ст. ст. 31, 118-120 ЦПК України просив .Стягнути з [PERSON] [INFO] , аліменти на його користь, на його утримання у зв`язку з навчанням у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходів), щомісячно, до закінчення ним навчання, тобто до 30.06. 2024 року, або припинення, його навчання, починаючи з дати його звернення з позовною заявою до суду. Ухвалою від 24.02.2021 року судді Хомченко Л.І. Артемівського міськрайонного суду Донецької області ухвалено: Відкрити провадження по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа на боці позивача: [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину за правилами спрощенного позовного провадження з повідомлення сторін . Судове засідання призначити на 23.03.2021 року о 08.10 год. в Артемівському міськрайонному суді Донецької області. Позивач до судового засідання не звився про час та дату розгляду справи його було повідомлено належним чином ,надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Третя особа на стороні позивача [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність ,просила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав пояснив ,що не має можливості сплачувати аліменти на утримання сина на період навчання ,так як в нього заробітна плата складає на даний час 3000 гривень щомісячно ,крім того він витрачає кошти на комунальні платежі ,на проїзд за місяць 714 гривень ,крім того вважає ,що позивач надав не належну довідку щодо його навчання без печатки. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Оцінюючи усі докази, що є у справі в їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають в обов`язку матері, батька утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання. Встановлено, що [PERSON] [INFO] , є сином відповідача , що підтверджується копією свідоцтва про народження (арк.с.6) [PERSON] зарахований 15.09.2020 року на денне відділення Харківського національно-автомобільно -дорожнього університету , з терміном навчання до 30.06.2024 року, що підтверджується копією довідки від 16.09.2020 р. вказаного навчального закладу ,яка завірена належним чином позивачем. За правилами частини першої статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначив, що він потребує матеріальної допомоги батька, посилаючись, зокрема, на витрати, пов`язані з навчанням, проживанням, харчуванням, проїздом, оскільки він не працює і немає самостійного доходу. Відповідно до частини першої статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За наведених обставин суд приходить до висновку, що відповідач є особою працездатного віку, працює ,має заробіток 3000 гривень щомісяця , тому спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина ,який продовжує навчання та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Окрім того ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Статтею 79 ЦПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Посилання відповідача на те що він не має можливості надавати сину матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням суд не приймає до уваги ,так будь яких доказів щодо своєї непрацездатності за станом здоров`я або з інших причин позивачем не надано . Зважаючи, що між сторонами добровільно не досягнуто умов матеріального забезпечення повнолітнього сина , який продовжує навчання, вимоги позивача про стягнення аліментів ґрунтуються на законі і тому підлягають до задоволення у повному обсязі у розмірі 1-4 частки з усіх видів заробітку (доходу ). При визначенні розміру аліментів, які слід стягнути з відповідача, суд враховує обставини, визначені в ст.182 СК України - матеріальне становище відповідача. Також суд враховує , необхідність придбання позивачем продуктів харчування, засобів особистої гігієни, одягу , предметів і речей для навчання тощо, проїзд.

Outcome: approved