Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

05.04.2017 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення з відповідача на її користь неустойки (пені) у зв'язку з виникненням заборгованості зі сплати аліментів. Свої вимоги позивачка обґрунтувала тим, що відповідач є батьком їх неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO]. На підставі рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 26.01.2011 року позивачці було видано виконавчий лист про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання доньки, у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.12.2010 року і до повноліття дитини. Однак, відповідач свої зобов'язання щодо сплати аліментів не виконує починаючи з 01.11.2015 року, в зв'язку із чим за період з 01.11.2015 року по 01.03.2017 року утворилась заборгованість, яка згідно довідки-розрахунку відділу ДВС складає 12276,52 грн. Враховуючи викладене, та з урахуванням правової позиції ВСУ у справі № 6-81цс13 просить стягнути з відповідача на її користь пеню за період 01.11.2015 року по 01.03.2017 року, в сумі 31090,59 грн. Позивачка в судове засідання не з'явилась надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Причини неявки суду невідомі. Представник третьої особи відділу ДВС направив на адресу суду листа з проханням розглядати справу без участі державного виконавця, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи, що позивачка проти заочного розгляду справи не заперечувала, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. 07.02.2011 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.12.2010 року і до повноліття дитини. Судом також встановлено, що відповідач протягом тривалого часу не сплачує аліменти. Заборгованість зі сплати аліментів за період з 01.11.2015 року по 01.03.2017 року складає 12276,52 грн., що об'єктивно підтверджується довідкою-розрахунком відділу ДВС від 28.03.2017 року № 7792/5 (а.с.5). Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Згідно з приписами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. З огляду на наведені обставини справи, суд дійшов висновку, що у зв'язку з несвоєчасним виконанням обов'язків щодо сплати аліментів на утримання дитини, є підстави для нарахування та стягнення з відповідача пені. Однак, при цьому позивачкою неправильно зроблено розрахунок пені за період з 01.11.2015 року по 01.03.2017 року, оскільки виходячи з правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-1477цс15 вбачається, що згідно із частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. З урахуванням правої природи пені як дієвого стимулу належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, за який не сплачено аліменти. При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць обчислюється так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць). Виходячи з викладеної правової позиції Верховного Суду України та розміру заборгованості за кожен місяць, пеня за час прострочення аліментів на утримання доньки становить: за листопад 2015 р.- 657,33 грн. х 1% х 30 днів =197,20 грн.; за грудень 2015 р.- 657,33 грн. х 1% х 31 день =203,77 грн.; за січень 2016 р.- 782,99 грн. х 1% х 31 день =242,73 грн.; за лютий 2016 р.- 782,99 грн. х 1% х 29 днів =227,07 грн.; за березень 2016 р.- 782,99 грн. х 1% х 31 день =242,73 грн.; за квітень2016 р.- 782,99 грн. х 1% х 30 днів =234,90 грн.; за травень 2016 р.- 782,99 грн. х 1% х 31 день =242,73 грн.; за червень 2016 р.- 782,99 грн. х 1% х 30 днів =234,90 грн.; за липень 2016 р.- 782,99 грн. х 1% х 30 днів =234,90 грн.; за серпень 2016 р.- 782,99 грн. х 1% х 31 день =242,73 грн.; за вересень 2016 р.- 782,99 грн. х 1% х 30 днів =234,90 грн.; за жовтень 2016 р.- 782,99 грн. х 1% х 31 день =242,73 грн.; за листопад 2016 р.- 782,99 грн. х 1% х 30 днів =234,90 грн.; за грудень 2016 р.- 782,99 грн. х 1% х 31 день =242,73 грн.; за січень 2017 р.- 782,99 грн. х 1% х 31 день =242,73 грн.; за лютий 2017 р.- 782,99 грн. х 1% х 28 днів =219,24 грн. Таким чином, за наведеним принципом розрахунку пені, загальний розмір пені за порушення відповідачем зобов'язань по сплаті аліментів на утримання доньки за період з 01.11.2015 року по 01.03.2017 року, складає 3720,89 грн. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення пені за період з 01.11.2015 року по 01.03.2017 року підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, тобто 12% від задоволених позовних вимог.

Outcome: partial