Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

07.02 2014 року позивач [PERSON] звернувся з вказаним позовом до суду. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що з 1990 по 2009 рік він та відповідачка [PERSON] (на той час [PERSON]) знаходились у фактичних шлюбних відносинах та мешкали однією сім'єю, як чоловік та дружина. 22 червня 2006 року у них народився син - [PERSON]. Враховуючи, що на той час вони не перебували у зареєстрованому шлюбі, то запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень було вчинено відповідно до ч.1 ст.135 СК України, а саме прізвище дитини було зазначено за прізвищем його матері - [PERSON], а ім'я та по батькові були записані за її вказівкою - [PERSON]. Позивач стверджує, що саме він є біологічним батьком дитини, виховує його з народження, проживає разом з ним та бажає юридично закріпити своє батьківство. Тому позивач просив визнати його батьком дитини, зобов'язати внести зміни до актового запису про народження дитини, анулювати свідоцтво про народження дитини та видати нове. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явилася, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, подала нотаріально посвідчену заяву, в якій позов визнала в повному обсязі, підтвердила всі викладені в позові обставини та той факт, що саме позивач є біологічним батьком дитини, просила позов задовольнити та розглянути справу за її відсутності. Відповідач - відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Чугуївському району реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області - про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за відсутності його представника та ухвалення рішення у відповідності до чинного законодавства України. Третя особа - Новопокровська селищна рада Чугуївського району Харківської області - про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за відсутності її представника, проти задоволення позову не заперечувала. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, враховуючи відсутність заперечень з боку відповідача, вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав: Судом встановлено, що з 2004 по 2013 рік позивач та відповідач мешкали без реєстрації шлюбу однією сім'єю, як чоловік та дружина, вели спільне господарство 22.06.2006 року відповідачка [PERSON] (на той час - [PERSON]) народила дитину - [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20 липня 2006 року, складеного та виданого Новопокровською селищною радою Чугуївського району Харківської області, батьком дитини зазначений [PERSON]. Згідно копії актового запису про народження дитини, дослідженої в судовому засіданні, вбачається, що запис про батька дитини був зроблений у відповідності до ч.1 ст.135 СК України, а саме прізвище дитини було зазначено за прізвищем його матері - [PERSON], а ім'я та по батькові були записані за її вказівкою - [PERSON]. 12 вересня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб. Після чого вони продовжили мешкати однією сім'єю. Суд погоджується з доводами представника позивача про те, що в свідоцтві про народження дитини його по батькові зазначено як «Костянтинович», а в графі батько зазначено «Костянтин Юхимович». Враховуючи, що позивача звуть [PERSON], і надаючи оцінку іншим доказам, суд вважає, що це одна і таж людина. Крім того, в ході судового розгляду справи були оглянуті фотокартки, на яких зображені позивач разом з дитиною [PERSON], що свідчить про існування відповідних відносин, характерних для батька та сина. Враховуючи зазначене, суд приймає заяву відповідачки [PERSON] про повне визнання позову та підтвердження того, що саме позивач є біологічним батьком дитини. При цьому суд визнає цю заяву обґрунтованою виходячи з послідовності та логічності наданих та досліджених доказів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. В силу ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.1 ст.126 Сімейного кодексу України: «Походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою». У відповідності до ст.128 СК України: «За відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу». Згідно ч.1 ст.135 СК України: «При народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли не має спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою». Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року N 3 передбачено: «Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття». Крім того, статтею 134 Сімейного Кодексу України, встановлений порядок внесення змін до актового запису про народження у разі визнання батьківства, у якому закріплено, що орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження, на підставі рішення суду. Таким чином, з'ясувавши фактичні взаємини сторін, дійсні підстави позову про встановлення батьківства, оскільки позивач вважає себе батьком дитини, враховуючи інтереси малолітньої дитини, з метою забезпечення його психологічного комфорту, усунення в майбутньому непорозумінь, пов'язаних з іншим прізвищем та інших можливих правових явищ, суд вважає підтвердженим факт батьківства [PERSON] стосовно [PERSON], народженого 22.06.2006 року, та приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved