Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

05.05.2017 року Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району звернулося до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. В обґрунтування позовних вимог вказує, що згідно заяви громадянки [PERSON] від 15.07.2015 року, останній призначено щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, як уповноваженому представнику сімї, працездатній непрацюючий особі, на період з 15.07.2015 року по 14.11.2015 року за фактичним місцем проживання: [INFO]. Грошова допомога призначена відповідачу на період з 15.07.2015 року по 14.11.2015 року , як працездатній непрацюючий особі, та розрахована: - у сумі 442,00 грн. щомісячно на період з 15.07.2015 року по 14.09.2015 року; - у сумі 221,00 грн. щомісячно на період з 15.09.2015 року по 14.11.2015 року. Позивач вказує, що на підставі інформації наданої Мінфіном та за результатами перевірки справи [PERSON] з'ясовано, що така в період отримання грошової допомоги з 15.07.2015 року по 14.11.2015 року була відсутня за фактичним місцем проживання: [INFO], понад 60 днів, а саме 113 днів. Звернення [PERSON], щодо причин відсутності для можливості продовження строку відсутності до 90 днів за місцем фактичного проживання до управління не надходило, тобто, відповідач не повідомила управління про відсутність за фактичним місцем проживання понад 60 днів, що дає підстави вважати що вона повернулася до покинутого місця проживання. Водночас, відповідач 15.07.2015 року подала заяву про призначення виплати грошової допомоги і через два місяці 24.09.2015 року, повернулася до покинутого місця реєстрації за адресою: [ADDRESS], де фактично і проживала понад 60 днів, а саме 113 днів. У телефонній розмові 03.04.2017 року зі спеціалістом управління повідомила, що повернулася додому із-за відсутності можливості працевлаштування у м. Запоріжжі. Надмірно виплачені кошти відповідачу за період з 24.09.2015 року по 14.11.2015 року складає в сумі 375,70 грн. Позивач зазначає, що з метою повернення надмірно сплачених бюджетних коштів 18.01.2017 року [PERSON] було направлено рекомендованим листом за адресою: [ADDRESS], вимогу № 01-08/12197 від 22.12.2016 року про повернення грошової допомоги у сумі 375,70 грн. до 20.02.2017 року (відповідачем не отримана). У телефонній розмові із спеціалістом управління 03.04.2017 року відповідач погодилася повернути надміру перераховані кошти, але не виконала своє зобов'язання. З огляду на вищенаведене, позивач просить суд ухвалити рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача на їх користь надмірно виплачені бюджетні кошти у виді щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання у сумі 375,70 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, окремо зазначив, що позов підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяву про розгляд справи у її відсутність не подавала, тому відповідно до п. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів за відсутності осіб, яка бере участь у справі та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих доказів, судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно заяви від 15.07.2015 року [PERSON] звернулась до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району для призначення щомісячної адресної допомоги, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (а.с. 4). Згідно заяви від 15.07.2017 року [PERSON], чоловік [PERSON] знаходиться в зоні АТО, за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5). Згідно довідки № [NUMBER] від 09.07.2015 року [PERSON] взята на облік, як переміщена особа з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8). Згідно рішення УПСЗН Запорізької міської ради по Хортинському району від 25.07.2015 року [PERSON] призначено допомогу як переміщеній особі на проживання (а.с. 9). Згідно акта УПСЗН Запорізької міської ради по Хортинському району від 01.11.2016 року, інформації наданої Мінфіном, [PERSON] у період з 24.09.2015 року по 15.01.2016 року була відсутня за фактичним місцем проживання: [INFO], понад 60 днів, а саме 113 днів (а.с. 10-11). Згідно розрахунку заборгованості суми боргу, [PERSON] надмірно виплачені бюджетні кошти у вигляді щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за період з 24.09.2015 року по 14.11.2015 року у сумі 375,70 грн. (а.с 12). Згідно довідки УПСЗН Запорізької міської ради по Хортинському району № 2144 від 27.03.2017 року, [PERSON] отримала допомогу переміщеним особам на проживання з вересня 2015 року про листопад 2015 року у сумі 648,27 грн. (а.с. 13). Згідно вимоги УПСЗН Запорізької міської ради по Хортинському району № 01-08/12197 від 22.12.2016 року, [PERSON] було запропоновано повернути управлінню надмірно перераховану грошову допомогу у сумі 375,70 грн. (а.с. 14). Відповідно до ч. 3 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 177 ЦК України, об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші. Відповідно до ч. 2. ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п. 2 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 1.10.2014 року № 505 (на далі - Порядок), грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Грошова допомога виплачується шляхом перерахування на поточний рахунок, відкритий відповідно до цього Порядку безоплатно в установі уповноваженого банку. Відповідно до п. 5 Порядку для отримання грошової допомоги (у тому числі у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку) уповноважений представник сім'ї звертається за фактичним місцем проживання (перебування) сім'ї до установи уповноваженого банку для відкриття в установленому порядку поточного рахунка та подає на адресу уповноваженого органу відповідну заяву про надання грошової допомоги (для призначення грошової допомоги вперше) або заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги (у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку). Відповідно до п. 3 Порядку грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім'ї у таких розмірах: - для непрацездатних осіб (пенсіонери, діти) - 884 гривні на одну особу (члена сім'ї); - для інвалідів - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність; - для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сімї). Судом встановлено, що відповідачу виплачувалася грошова допомога, як непрацездатній непрацюючій особі, а саме: - за період з 15.07.2015 року по 14.09.2015 року щомісячно у сумі 442 грн.; - за період 15.09.2015 року по 14.11.2015 року щомісячно у сумі 221 грн. (а.с. 9). На виконання\~Постанови Міністерства України № 136 від 18.02.2016 року «Про затвердження Порядку здійснення верифікації та моніторингу достовірності інформації, поданої фізичними особами для нарахування та отримання соціальних виплат, пільг, субсидій, пенсій, заробітної плати, інших виплат, що здійснюються за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообовязкового державного соціального страхування» та листа Міністерства соціальної політики України від 13 вересня 2016 № 13408/0/14-16/5 Міністерством фінансів України здійснено верифікацію виплат грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам. На підставі вказаного Порядку верифікації Міністерством фінансів України було проведено верифікацію стосовно інформації отриманої від фізичних осіб під час призначення, нарахування та/або виплати усіх видів соціальної допомоги. Встановлено, що відповідач в період отримання грошової допомоги з 15.07.2015 року по 14.11.2015 року була відсутня за фактичним місцем проживання за адресою: [INFO], 113 днів (а.с. 11). Відповідно до ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» відсутність понад 60 днів особи за місцем проживання дає обґрунтовані підстави вважати, що внутрішньо переміщена особа повернулася; покинутого місця постійного проживання. Обґрунтованими підставами вважаються дані, отримані з відповідних державних реєстрів. Пунктом 11 Порядку визначено, що уповноважений представник сімї, якому призначено грошову допомогу, зобовязаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються на вимогу уповноваженого органу. Пунктом 12 Порядку визначено, що виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги. Судовим розглядом встановлено, що станом на 05 липня 2017 року належна до повернення на розрахунковий рахунок управління виплачена допомога у сумі 375,70 грн. відповідачем у добровільному порядку не повернута. Відповідно до п. 11 Порядку у разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень. Згідно 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Таким чином, оскільки [PERSON], незаконно отримала адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг у сумі 375,70 грн., не повідомивши УПСЗН Запорізької міської ради по Хортинському району про відсутність за фактичним місцем проживання понад 60 днів, та в добровільному порядку зайво виплачені їй кошти не повернула, суд вважає, що вимоги позивача про повернення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Частиною 3 ст.88 ЦПК України, встановлено, що якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою встановлена ставка судового збору 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу. Отже, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у сумі 1600 грн.

Outcome: approved