Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

06.09.2017 року [PERSON] звернулась до Святошинського районного суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], посилаючись на ухилення його від утримання та виховання дитини. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10.02.2011 р. рішенням суду шлюб, укладений 09.10.2004 р., було розірвано. Причиною припинення шлюбно-сімейних стосунків позивач зазначає зловживання відповідачем спиртними напоями, постійними скандалами зі сторони відповідача та сімейним насильством фізичного характеру. Рішенням суду з відповідача стягуються аліменти на користь позивача на утримання дитини, однак з листопада 2016 р. відповідач припинив надавати матеріальну допомогу та має заборгованість по аліментах у розмірі 57163,25 грн. Оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не піклується про духовний та фізичний розвиток дитини, не спілкується, не забезпечує її матеріально тривалий час, позивач просить задовольнити її вимоги в повному обсязі. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 27.09.2017 р. відкрито провадження у справі (а.с.19). 21.06.2018 року ухвалою Святошинського районного суду м. Києва визначені правила подальшого розгляду справи у порядку загального позовного провадження. Відповідачу запропоновано надати відзив. Відповідачем відзиву не надано. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 21.06.2018 р. закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Служба у справах дітей та сім'ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області явку свого представника у судове засідання не забезпечила, надіслала до суду заяву про слухання справи у відсутність представника служби та просить вирішити питання у відповідності до вимог чинного законодавства /а.с. 28-29, 72/. У судовому засіданні позивач та її представник просять задовольнити позов в повному обсязі з вимог викладених у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, проте у судових дебатах не заперечував проти позбавлення його батьківських прав, але заперечував проти стягнення з нього витрат на правову допомогу. Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, відповідача, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 10.02.2011 р. шлюб, зареєстрований 09.10.2004 р. між [PERSON] та [PERSON], розірвано (а.с. 8). Від шлюбу сторонни мають доньку [PERSON], [INFO], про що Осокорівською сільською радою Бобровицького району Чернігівської області зроблений відповідний актовий запис № 01 та видане відповідне свідоцтво /а.с.8 - звор. сторона/. 14.06.2014 р. [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], про що Виконавчим комітетом Вишневої міською радою Києво-Святошинського району Київської області зроблено актовий запис № 109 та видано відповідне свідоцтво. Після укладення шлюбу [PERSON] змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» /а.с. 11 - звор. сторона/. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов»язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. У Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007р. зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З наданого листа директора Вишнівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів [PERSON] вбачається, що [PERSON] є ученицею 5-В класу Вишнівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 2 Києво-святошинської районної державної адміністрації Київської області. Зі слів класовода та классного керівника даної учениці батько [PERSON] не брав участі у батьківських зборах, не відвідував школу за період навчання дитини, ні станом здоров'я, ні навчанням, ні поведінкою доньки батько не цікавиться. Вихованням учениці займається її мати [PERSON] /а.с. 13- звор.сторона/. На підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва від 28.02.2011 р., 11.03.2011 р. було видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], щомісячно в розмірі ј частини всіх видів заробітку до її повноліття (а.с. 9-10). Постановою від 11.03.2011 р. державним виконавцем було відкрито виконавче провадження № 25188856 про стягнення аліментів з [PERSON] / а.с. 11/. Як вбачається із довідки розрахунку заборгованості головного державного виконавця Гуріної Д.І. станом на 01.02.2019 року, заборгованість по аліментах [PERSON] становить 66479,14 грн. /а.с 43, 75-76/. Києво-Святошинською районною державною адміністрацією Київської області надано висновок № Л137405.2832 від 28.02.2018 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] /а.с.39-40/. У судовому засіданні 27.11.2018 р. свідок [PERSON] підтвердив суду відсутність уваги та піклування зі сторони [PERSON], а також те, що останній взагалі не бере участі у вихованні своєї доньки та не цікавиться її життям. У судовому засіданні 05.03.2019 р. [PERSON] повідомила, що батька бачила останній раз приблизно у 7-8 років тому, а також влітку 2018 р., коли був поданий даний позов до суду. Батько всі ці роки не цікавився її життям. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і дитини (ст. 166 СК України). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, тоді коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Статтею 150 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ч.4 ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та встановлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним, обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Органом опіки та піклування подається суду письмовий висновок щодо розв'язання спору, складений на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд наголошує, що виконання батьківських обов'язків не обмежується лише матеріальним забезпеченням дитини, важливим фактором є спілкування з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, надання дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, виявлення інтересу до її внутрішнього світу, створення умов для отримання нею освіти. Оцінивши вищезазначені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON], які підлягають задоволенню. Позивач просить стягнути з відповідача судові витрати, які складаються з витрат на правову допомогу у розмірі 9450,00 грн., проте суд частково задовольняє дану вимогу в розмірі 6950,20 грн. зважаючи на наданий позивачем попередній розрахунок суми судових витрат складених адвокатом [PERSON], з урахуванням оцінки години роботи адвоката у 704,80 грн., та із врахуванням участі у судовиз засіданнях 21.06.2018 р. та 27.11.2018 р. по годині роботи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивач судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved