Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

06.06.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Свої вимоги мотивує тим, що в шлюбі з відповідачем у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що доньці виповнилося 18 років, однак вона продовжує навчання на денній формі навчання у навчально-науковому інституті фізичної культури Сумського педагогічного університету імені [PERSON] по спеціальності «Фізична культура». Рік вступу 01.09.2017 року, термін закінчення навчання 30.06.2021 року. Позивач вказує, що донька проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Донька не працює, так як навчається. Позивач вказує, що відповідач є працездатним і має можливість надавати доньці допомогу. Посилаючись на ст. 199 СК України, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на повнолітню доньку, яка продовжує навчання, в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн. щомісячно, на період навчання, але не більше ніж до досягнення донькою 23 років. У судове засідання 06.03.2019 року позивач та її представник не зявились, подали заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримують в повному обсязі. У судове засідання 06.03.2019 року відповідач не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до вимог Конвенції про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним та кримінальним справам. Від відповідача надійшов письмовий відзив, в якому відповідач заперечує проти позову, просить суд відмовити в його задоволенні повністю. Відповідач зазначає, що позивач не надала доказів, що повнолітня донька потребує матеріальної допомоги. Також позивача не довела, що в м. Суми відсутні робочі місця для студентів, та що у доньки відсутня можливість отримувати стипендію та інші виплати, враховуючи що донька є майстром спорту України по гімнастиці. Також відповідач вказує, що він не має можливості надавати повнолітній доньці матеріальну допомогу. Так, на даний час він не має стабільного доходу та постійної роботи, що підтверджується трудовою книжкою, з останнього місця роботи він був звільнений ще 21.01.2011 року. Крім того, відповідач проживає з новою дружиною, з якою перебуває у шлюбі з 2012 року. Відповідач має на утриманні двоє неповнолітніх дітей: доньку дружини від її першого шлюбу [PERSON], [INFO], та спільну дитину [PERSON], [INFO]. Дружина відповідача не працює, так як перебуває вдома з меншою дитиною, яка часто хворіє та не може відвідувати дитячий садок, що підтверджується медичними довідками. Відповідач вважає вимоги позивача про стягнення аліментів у сумі 5000 грн. явно завищеними, та вважає, що розмір аліментів не може бути більше сумі 350 грн., але враховуючи відсутність у нього можливості надавати матеріальну допомогу доньці, просить відмовити в позові повністю. У звязку з неявкою сторін у судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, відзив на позов, докази, надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні обставини. [PERSON] є студенткою денної форми навчання навчально-наукового інституту фізичної культури Сумського педагогічного університету імені [PERSON] по спеціальності «Фізична культура». Рік вступу 01.09.2017 року, термін закінчення навчання 30.06.2021 року (а.с. 8). Батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 6). Шлюб між батьками розірвано у 2007 році (а.с.7). Відповідач [PERSON] з 2012 року перебуває у іншому шлюбі, про що вказав у відзиві на позов (а.с.53-55). Відповідач [PERSON] є громадянином [PERSON] Федерації, проживає в [INFO], що вбачається з копії довіреності (а.с. 65). Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 21.04.2017 року [PERSON] був позбавлений батьківських прав відносно доньки [PERSON] та було стягнуто аліменти з [PERSON] на утримання доньки [PERSON] у твердій грошовій сумі 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с. 9-10). Наведені обставини не заперечувались та не оспорювались сторонами. Відповідач не надав суду доказів щодо розміру його доходів та видатків, лише зазначив у відзиві, що він не має постійної роботи та не має стабільного заробітку (а.с.54). З копії трудової книжки відповідача (а.с.56-64) вбачається, що він звільнений з місця роботи 21.01.2011 року - сторінка 16-17 трудової книжки (а.с.64), однак копію наступної сторінки трудової книжки відповідач не надав, тому неможливо встановити, чи це дійсно запис про останнє місце роботи відповідача, чи можливо є інші записи у трудовій книжці щодо наступних місць роботи відповідача. З відзиву відповідача вбачається, що у другому шлюбі він має малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.54), однак суд звертає увагу, що відповідач не надав суду копії свідоцтва про шлюб, копії свідоцтва про народження дитини та не надав суду доказів, що дитина перебуває на його утриманні. Суд дослідив надані відповідачем медичні довідки про те, що [PERSON], [INFO], є часто хворіючою дитиною (а.с.51, 52), та приймає їх до уваги. Водночас, доводи відповідача про те, що його друга дружина не працює саме в звязку з тим, що доглядає меншу дитину, яка не відвідує дитячий садок не підтверджені жодними належними та допустимими доказами (відповідач не надав копії свідоцтва про шлюб, довідку з місця роботи дружини, довідку про отримання дружиною допомоги по безробіттю, або будь-які інші докази, які б підтверджували вказані відповідачем обставини). Доводи позивача про те, що він також утримує дитину своєї дружини від її першого шлюбу [PERSON], [INFO], суд не приймає до уваги, оскільки обовязок утримання неповнолітньої дитини покладається на їх батьків. Відповідач не є батьком [PERSON], [INFO], а та обставина, що дитина проживає з матірю в новій сімї матері, не звільняє біологічного батька цієї дитини від виконання його обовязку по утриманню цієї дитини. Крім того, відповідач не надав копії свідоцтва про народження цієї дитини та не надав жодних доказів щодо несення ним витрат на утримання цієї дитини. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ч. 2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. \~ \~ \~ \~Стаття 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, в тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що спільна донька сторін [PERSON] після досягнення повноліття з 01 вересня 2017 року продовжує навчання в вищому навчальному закладі, навчається на денному відділенні стаціонара, в звязку з чим не працює, та потребує матеріальної допомоги. Судом встановлено, що позивач [PERSON] повністю утримує свою повнолітню доньку, яка продовжує навчання, що стороною відповідача не спростовано. Твердження відповідача, що [PERSON] не надала доказів, що в м. Суми відсутні робочі місця для студентів, суд не бере до уваги, оскільки судом встановлено, що донька навчається на денному відділенні стаціонару, а не заочно, в звязку з чим позбавлена можливості працювати повний робочий день. При цьому суд приймає до уваги пояснення відповідача з того приводу, що позивач не надала суду інформації щодо отримання донькою стипендії та її розміру, враховуючи те, що у довідці Сумського державного педагогічному університету не вказано про платне навчання [PERSON] (а.с.8). Ухвалюючи рішення, суд бере до уваги, що відповідач має на утриманні ще одну неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], оскільки ця обставина не оспорювалась стороною позивача. Суд виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку, має нормальний стан здоровя, а будь-яких доказів, які б це спростовували, відповідач суду не надав. Враховуючи, викладене, суд вважає, що відповідач [PERSON] має можливість надавати повнолітній доньці матеріальну допомогу. Однак суд не може погодитись з розміром аліментів, визначеним позивачем у сумі 5000 грн. щомісячно, оскільки витрати на вказану суму, повязані з навчанням повнолітньої доньки, не підтверджені позивачем. Враховуючи всі вищевикладені обставини, суд вважає, що розмір аліментів 1500 грн. буде розумним, достатнім, справедливим і відповідатиме інтересам як повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, не працює, і при цьому не порушуватиме прав та інтересів відповідача, та інших осіб, які перебувають на його утриманні. На підставі ст. 141 ЦПК України, так як позивач було звільнена від сплати судового збору по даній категорії справи, судовий збір у розмірі 704,80 грн. необхідно стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави Україна.

Outcome: partial