overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

06.12.2016 відповідачем [PERSON] подано заяву про перегляд заочного рішення від 10.11.2016 по справі №2/756/4242/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що причини неявки його у судове засідання були поважними, а вимоги позивача є необґрунтованими. У судове засідання сторони не з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Як вбачається з рішення Оболонського районного суду м. Києва від 10.11.2016 ухвалено стягнути з солідарно з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» (ЄДРПОУ 36789421) заборгованість у сумі 551550,53 грн. Також вбачається, що відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час і місце судового розгляду справи повідомлялись належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні документи, заяв, заперечень суду не надали, у зв'язку з чим, суд вважає можливим розглянути справу у їхню відсутність по наявним в справі доказам та постановити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Враховуючи, що відповідачем не надано доказів того, що він не з'явився в судове засідання з поважних причин, про місце та час судового розгляду відповідач був повідомлений належним чином згідно вимог ст. 74-77 ЦПК України, заочний розгляд справи був проведений відповідно до вимог ст. 224-226 ЦПК України, за формою та змістом заочне рішення відповідає вимогам, встановленим статтями 213, 215 ЦПК України, а тому підстав для скасування заочного рішення не вбачається. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

06.12.2016 позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить стягнути з останнього заборгованість за Угодою №б/н від 17.09.2015 у розмірі 28 805,77 грн., що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 14 294,33 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 1 130,13 грн., штрафом згідно Угоди у розмірі 10 238,92 грн. та заборгованості по пені та комісії за користуванням кредитом у розмірі 3 142,39 грн.. В обґрунтування своїх вимог вказав, що 17.01.2013 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та фізичною особою - підприємцем [PERSON] було підписано заяву про відкриття поточного рахунку. Згідно даної заяви відповідач приєднався до «Умов та правил надання банківських послуг», Тарифів банку, що розміщені на сайті банку та разом із заявою складають договір банківського обслуговування №б/н від 17.01.2013. Підписавши заяву, відповідач взяв на себе зобов'язання виконувати умови договору. Згідно договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок [NUMBER] в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку банку та клієнта. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредитний ліміт у розмірі 12 000,00 грн. зі змінною процентною ставкою, розмір якої визначається за умовами договору. У зв'язку з порушенням відповідачем умов договору у нього виникла заборгованість перед банком. 17.09.2015 між позивачем та відповідачем була укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карток, якою змінено умови кредитного договору, зокрема, змінено порядок та строки повернення кредиту. Відповідач взяті на себе зобов'язання за договором не виконує, тому у нього утворилась заборгованість, розмір якої станом на 20.11.2016 складає 28 805,77 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом - 14294,33 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 1 130,13 грн., штрафи згідно Угоди, заборгованість по пені та комісії за користування кредитом - 3 142,39 грн.. Відповідно до п.п. 9, п. 1 Перехідних положень Цивільного кодексу України (редакція від 15.12.2017), справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав суду заяву у якій просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення судової повістки про виклик за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. З огляду на належне повідомлення відповідача, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-27 00:00:00

06.12.2016 р. [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-05 00:00:00

06.12.2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яким просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. в місяць, до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач будучи батьком дитини добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому вона змушена звернутися до суду. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про визнання позову та розгляд справи в його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити. Відповідно до ст.ст.180-182, 184 Сімейного Кодексу України батьки повинні утримувати своїх малолітніх дітей. При встановленні розміру аліментів в частці до заробітку або в твердій грошовій сумі, суд враховує матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього утриманців, стан здоровя та інші суттєві обставини. Розмір аліментів за жодних обставин не може бути менший від 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб сторони зареєстрували шлюбу 07.05.2011 р. в Дзержинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 151 а.с.3, із свідоцтва про народження вбачається, що відповідач являється батьком, а позивач матірю дитини [PERSON], [INFO] а.с.4, однак як слідує з матеріалів справи відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

06.12.2016 р. відповідач № 2 [PERSON] звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Оболонського р/с м. Києва від 20.10.2016 р. у цивільній справі за вищевказаними позовами. В обґрунтування своїх вимог заявник вказав, що лише 29.10.2016 р. він отримав уточнену позовну заяву та те, що на час слухання справи 20.10.2016 р. він перебував у відрядженні з 17.10.-22.10.2016 р., а тому не отримував судову повістку. Таким чином вважає, що судом не було надано йому можливість задавати запитання, висловлювати свою думку щодо позову, і тому не об'єктивно та неповно з'ясував усі обставини справи, що стосується нумерації спірного будинку. Тому на підставі вищевикладеного просить суд скасувати заочне рішення. У судове засідання з'явився заявник [PERSON], який підтримав свою заяву у повному об'ємі надавши письмові пояснення, у подальшому не з'явився надавши своє клопотання щодо не можливості появи у судове засідання. Також у судове засідання з'явився представник відповідача № 1 [PERSON] - [PERSON], яка у свою чергу заявила велику кількість клопотань щодо (на її думку) неправомірності дій головуючого судді та незаконності самого рішення суду від 20.10.2016 р., а у подальшому також не з'явилась пославшись на свій хворобливий стан. При цьому представник позивача у судовому засіданні запропонувала суду відмовити у даній заяві та надала письмові заперечення щодо даної заяви. В свою чергу 3 особа із самостійними вимогами [PERSON] також запропонувала суду відмовити у даній заяві та таким чином зупинити знущання над нею та її сім'єю. У відповідності до ст. 231 ЦПК України «заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви». У відповідності до ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи та заслухавши думку учасників процесу прийшов до висновку, що зважаючи на недоведеність своїх вимог, у заяві [PERSON] про перегляд заочного рішення від 20.10.2016 р. потрібно відмовити, так як останнім так і не було надано належних та допустимих доказів неможливості особистої появи у судовому засіданні та його п'ятьох представників та щодо проживання або ж взагалі існування «жінки похилого віку», яку саме цим рішенням суду було «позбавлено житла» за адресою спірного будинку, і про яку у судовому засіданні весь час повідомляла представник відповідача № 1 [PERSON] Тому на підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

06.12.2016 року [PERSON] звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва із заявою про встановлення факту смерті, в якій просить суд встановити факт смерті [PERSON], [INFO], місце смерті смт. Кам'яне, м. Антрацит, Луганська область, Україна, яка настала 27.07.2016 року, а оскільки на даній території органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, заявник був змушений звернутися до суду з даною заявою. У судове засідання заявник не зявився, надав до суду письмову заяву, просив заявлені вимоги задовольнити в повному обсязі та розглядати справу у його відсутність. Представник Заводського районного у місті Миколаєві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області в судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву, просив розглядати справу у його відсутніть. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.07.2016 року, за адресою смт. Кам'яне, м. Антрацит, Луганська область, Україна помер [PERSON], [INFO], смерть якого настала внаслідок: механічної асфексії від здавлення органів шиї петлею при повішенні. Останній проживав за адресою: [INFO], м. Антрацит, Луганська область. Зазначене місце смерті є тимчасово окупованою територією України, визначеною Верховною Радою України у постанові від 15.04.2014 року № 1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». 06.12.2016 року заявник отримав відмову у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки для підтвердження факту смерті предявлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024, що підтверджується відмовою у проведенні державної реєстрації смерті, наданою Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції від 22.04.2015 року № 01.06.07/02-16/77. Відповідно до ст. 256 ЦПК України слідує, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час при не можливості зареєструвати факт смерті в органах запису актів цивільного стану. В даному випадку не було проведено реєстрацію смерті з причин, що органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження на території м. Антрацит, смт. Кам'яне, Луганська області, Україна, тому заява підлягає задоволенню, так як обставини смерті [PERSON], [INFO], знайшли підтвердження в судовому засіданні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

06.12.2016 року [PERSON] звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу мотивуючи тим, що шлюбні відносини припинені по причині несумісності характерів, різних поглядів на сімейне життя, що призвело до втрати почутів кохання та взаємоповаги. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву, просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Як встановлено у судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28.01.2011 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON] [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинені з по причині несумісності характерів, різних поглядів на життя, що призвело до втрати почуттів кохання та взаємоповаги. Таким чином, суд вважає, що їх сім'я розпалася і зберегти її неможливо, тому згідно ст. ст. 110, 112 СК України позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них і мають істотне значення. Крім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

06.12.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], в якому просить: розірвати шлюб між позивачкою та відповідачем. Вимоги мотивує тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 17.05.2014 року, місце державної реєстрації - Виконавчий комітет Гаврилівської сільської ради Вишгородського району Київської області, актовий запис № 10. Від шлюбу спільних неповнолітніх дітей не мають, але в добровільному порядку розірвати шлюб в органах РАЦСу відповідач відмовляється. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинили свої існування, спільне господарство не ведеться більше шести місяців. Причиною розпаду сім»ї є часті сварки на грунті непорозуміння, різні погляди на сімейне життя. Подальше сумісне життя і збереження сім»ї позивачка вважає не можливим. З приводу розподілу майна спору не виникає. Позивачка в судове засідання не з»явилася, про дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином. В матеріалах справи містяться заяви, згідно яких позивач свої позовні вимоги підтримує, розгляд справи просить провести у її відсутність, після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище «[PERSON]» (а.с.5,14). Відповідач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав в повному обсязі. Пояснив, що позивачка не хоче мати спільних дітей, вона його не кохає. Проживають окремо. Дружина за час перебування у шлюбі проживала разом з ним близько двох місяців, постійно наполягала на тому, що хоче проживати разом з її батьками у Вишгодському районі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що 17.05.2014 року між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, який зареєстрований Виконавчим комітетом Гаврилівської сільської ради Вишгородського району Київської області, актовий запис № 10. Прізвища чоловіка після одруження «[PERSON]», дружини - «[PERSON]» (а.с.17). Підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя передбачені ст. 112 СК України, де зазначено, що суд з»ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Згідно ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом встановлено, що дійсною причиною розірвання шлюбу є відсутність взаємної любові та поваги подружжя одне до одного; небажання позивачки продовжувати сімейні відносини з відповідачем, а відповідача - зберегти сім»ю. Спору з приводу майна не виникає. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розлучення, суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами не можливе, оскільки втрачені почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, тому підстав для примирення подружжя - немає. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що має істотне значення, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

06.12.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На доведеність позовних вимог позивач зазначила, що 27.09.2011 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сумісне життя не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні відносини припинені, сумісне господарство не ведеться. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновити її не можна. Позивач надала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до суду не зявився, про час та місце розгляду справи був інформований. Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд в судовому засіданні встановив, що сторони перебувають в шлюбі,\~ зареєстрованому 27.09.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м.Донецьку, актовий запис № 508 (а.с.13). Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.14). Наміру поновлювати шлюбні відносини сторони не мають.\~Спору про поділ сумісного майна не виникає. Крім того, збереження даного шлюбу буде суперечити\~ інтересам\~ обох сторін. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сімї стало неможливим. За ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідно\~\~до\~ст. 112 ч.2 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання\~\~шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,\~\~інтересам\~\~їхніх\~\~дітей,\~\~що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2\~ст.114 Сімейного кодексу України\~-\~\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

06.12.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві [PERSON] вказувала, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 27.03.2012 року. Свої вимоги розірвання шлюбу мотивувала тим, що у сім'ї виникли суперечки, ускладнилися взаємовідносини, втрачені один до одного почуття любові, взаєморозуміння, із-за суттєвих розбіжностей у поглядах на життя, несумісності характерів. Подальше збереження шлюбу неможливе, примирення теж, у зв'язку з чим позивач звернулась до суду з позовом. У судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, проти розірвання шлюбу з [PERSON] не заперечує. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 27.03.2012 року. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO]. Сторони з червня 2016 року припинили шлюбні відносини, мешкають окремо. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Приймаючи до уваги, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач дає згоду на розірвання шлюбу, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved