Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

07.07.2014 р. [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в якій просить суд встановити факт належності їй диплома та свідоцтва про укладення шлюбу. В обґрунтування своєї заяви заявник посилається на те, що у свідоцтві про укладення шлюбу ім'я заявника помилково зазначено як «[PERSON]», а вірним є «[PERSON]». У дипломі [NUMBER], виданому заявнику Дніпропетровським механіко-металургійним технікумом у 1989 р., прізвище та ім'я заявника помилково зазначено як «[PERSON]», а вірним було «[PERSON]». У зв'язку з зазначеним, він змушений звернутися до суду. В судове засідання заявник не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву підтримує в повному обсязі та просить суд її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження заявника, виданого 09.04.1969 року Терновським поселковим відділом записів актів громадянського стану м. Павлоград, актовий запис № 77, вбачається, що прізвище, ім'я та по-батькові заявника зазначено російською мовою «[PERSON]». У дипломі [NUMBER], виданому заявнику Дніпропетровським механіко-металургійним технікумом 27.04.1989 р., прізвище, ім'я та по-батькові заявника, зазначене російською мовою, відповідає запису у свідоцтві про народження заявника - «[PERSON]», проте українською мовою прізвище вказано як «[PERSON]». У свідоцтві про укладення шлюбу [NUMBER], виданому 27.05.1994 р. відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Тернівської міської ради народних депутатів, за яким між [PERSON] та [PERSON], [INFO], було укладено шлюб, ім'я заявника зазначено як «[PERSON]». Відповідно до паспорту [NUMBER], виданого Тернівським МВ УМВС України в Дніпропетровській області 14.05.2006 року, ім'я заявника на українській мові зазначено як «[PERSON]», російською - «[PERSON]». Із зазначеного вбачається, що особи, які здійснювали оформлення вищезазначених правовстановлюючих документів, невірно зробили переклад ім'я/прізвища заявника, яке зазначено у свідоцтві про його народження, на українську мову. Так, за правовими позиціями Верховного Суду України, щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім'я, по батькові, місце чи час народження, місце проживання не відповідають записам у паспорті чи свідоцтві про народження або в інших документах, які хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Враховуючи зазначені вище обставини та положення закону, оскільки помилка в написанні ім'я/прізвища заявника у їй дипломі та свідоцтві про укладення шлюбу перешкоджає йому реалізувати своє право на пенсійне забезпечення, суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документа є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved