Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-31 00:00:00

04 червня 2020 року [PERSON] звернулась до Роздільнянського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Відділ надання адміністративних послуг апарату Роздільнянської міської ради та її виконавчого комітету, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Стислий виклад позиції позивача. Позивач відповідно до Договору дарування житлового будинку від 11.12.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Роздільнянського районного нотаріального округу Л.М. Патраманською, та зареєстрованого в реєстрі за №1849 є одноособовим власником житлового будинку з господарчими спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №192741316 від 12.12.2019 року, право власності у встановленому порядку зареєстроване. На момент продажу будинку на реєстраційному обліку перебував відповідач [PERSON] , 1952 року народження, що підтверджується пунктом 16 Договору дарування та домовою книгою. Ще на стадії збирання документів щодо оформлення договору дарування до [PERSON] ставилось питання знятися з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] , та відповідач склала розписку, що бере на себе зобов`язання знятися з реєстраційного обліку до 20.06.2016 року, що підтверджується відповідною складеною власноручно відповідачем письмовою розпискою. Тобто, зазначена особа взяті на себе зобов`язання не виконала, не є родичем позивача чи членом її сім`ї, взагалі позивачеві не відома. Крім того, з моменту придбання зазначеного будинку у власність жодного дня до будинку відповідач не являлась та будь-яких особистих її речей в будинку не має. На даний час при оформленні документів щодо реалізації свого права власності в повному обсязі у позивача виникли труднощі в здійсненні свого права користування та розпорядження майном у зв`язку з тим, що в належному їй будинку зареєстрована особа, яка на даний час не є членом її сім`ї, самостійно за власним бажанням з обліку зніматись не може (не хоче). У зв`язку з чим, позивач просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , паспорт [NUMBER] виданий 25.09.2002 року Роздільнянським РВ УМВС України в Одеській області, що зареєстрована в будинку [ADDRESS] , який належить на праві власності [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , такою, що втратила право на користування житловим приміщенням будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Стислий виклад позиції відповідача. Відповідач [PERSON] , [INFO] , у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подала, до зали судових засідань не прибула, належним чином повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Процесуальні дії у справі. 10 червня 2020 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження (а.с. 32-34). 17 серпня 2020 року закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено до судового розгляду по суті (а.с.53-54). Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Відповідно до договору дарування житлового будинку, [PERSON] безоплатно передала (в дар) [PERSON] , а [PERSON] прийняла у власність (в дар) житловий будинок з господарчими спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4). На земельній ділянці за кадастровим номером: 5123910100:02:019:0019, площею 0,0565 га, знаходиться один житловий будинок за літерою «А», житловою площею - 57, 10 кв.м., загальною площею - 95,60 кв.м., та господарчі споруди: сарай - «Б»; гараж - «В»; огорожа - №1-2. Житловий будинок, що є предметом цього договору, належить «Дарувальнику» на підставі Договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого Патраманською Л.М., приватним нотаріусом Роздільнянського районного нотаріального округу Одеської області 01 березня 2016 року за реєстром №375, право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01 березня 2016 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 863733351239 (а.с. 4). Крім того, житловий будинок, що є предметом цього договору, є спільною сумісною власністю і відчужується за згодою чоловіка, [PERSON] , справжність підпису якого на заяві про згоду засвідчено Патраманською Л.М., приватним нотаріусом Роздільнянського районного нотаріального округу Одеської області 09 грудня 2019 року за реєстром №1827 (а.с. 4). Також, відповідно до пункту 16 даного Договору, «Дарувальник» повідомляє, що на реєстраційному обліці у житловому будинку, що відчужується, крім «Обдаровуваної» та [PERSON] , ніхто не зареєстрований та не проживає (а.с. 6). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, власником житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] , розмір частки 1/1 (а.с. 8). Також, судом було досліджено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , та оглянуто домову книгу (а.с. 10-18). Крім того, судом був досліджений акт про не проживання особи за місцем реєстрації від 02.06.2020 року, згідно якого комісія в складі: голови комісії [PERSON] - перший заступник міського голови; членів комісії: [PERSON] - начальник відділу ЖКГ, містобудування та архітектури виконавчого комітету Роздільнянської міської ради; [PERSON] - начальника відділу з питань земельних відносин Роздільнянської міської ради прийшли до висновку, що на підставі письмових пояснень сусідів та відсутністю особистих речей, комісією на час перевірки встановлено факт не проживання громадянкою [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Остаточне рішення щодо зняття з місця реєстрації за вказаною адресою [PERSON] , комісія пропонує винести на розгляд суду (а.с. 20). Згідно письмових пояснень сусідів [PERSON] , (яка проживає по [ADDRESS] ), [PERSON] та [PERSON] (які проживають за адресою: [ADDRESS] ), [PERSON] з 2016 року не проживає та не з`являється у будинку позивача (а.с. 21-23). Відповідно до розписки [PERSON] , [INFO] , вона залишила 150 (сто п`ятдесят доларів США) в заставу на судові витрати в разі якщо вона не випишеться з адреси прописки, а саме: [ADDRESS] , до 20.06.2016 року (а.с. 24). Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Згідно частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до положень частини 3 статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами статей 76-81 ЦПК України, засобами доказування у цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експерта, показання свідків. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та представника третьої особи, надавши оцінку аргументам позивача, врахувавши відсутність заперечень проти позову з боку третьої особи, суд прийшов до висновку щодо наявності підстав для задоволення позову виходячи з фактичних обставин, встановлених судом, та змісту спірних правововідносин. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до частини 8 статті 187 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно положень частини 1 статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно положень частини 1 статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до частини 1 статті 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно положень статті 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідно до статті 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Крім того, суд зазначає, що статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та положеннями Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до положень статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі статей 71, 72 ЖК України, та статей 317, 383, 391 ЦК України,

Outcome: approved