Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

07.05.2013 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 1895 грн. 00 коп., посилаючись на невиконання відповідачем умов кредитного договору, а також судові витрати в розмірі 229 грн. 40 коп. В судове засідання представник позивача не з'явився, у позовній заяві надав згоду на заочний розгляд справи, позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини не явки суду не повідомив. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання. Відповідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за місцем їх реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.10.2007 року між ТОВ «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», та [PERSON] був укладений кредитний договір № 002-24045-161007 про відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, згідно якого Банк відкрив держателю картковий рахунок № [NUMBER] та кредитну лінію на загальну суму 30000 грн. 00 коп. та встановив ліміт на рахунку в сумі 1000 грн. 00 коп., зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи зі ставки 29,90 % річних, процентом на позитивний залишок в розмірі 1 %. (а.с. 5-7). Даний договір включає в себе тарифи на обслуговування платіжних карток Visa Classic (тарифний пакет «Швидкі гроші») та анкету позичальника, що містить інформацію про кредитний ліміт відповідача в сумі 1000 грн., який [PERSON] отримав 16 жовтня 2007 року, та строк дії картки, який становить 12 місяців. Відповідно до Договору, держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу, складові якого зазначаються в тарифах. Відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконав, у зв'язку з чим, за розрахунком позивача, станом на 22.03.2013 року розмір заборгованості становить 1895 грн. 00 коп., з них: за тілом кредиту - 390 грн., за комісіями - 1505 грн. (а.с. 14). Відповідно до ч. ч. 1 та 4 ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно з положеннями ст. 257, ч. 1 ст. 261 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порущення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч. ч. 3,4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. 29.05.2013р. відповідачем подано письмову заяву до суду про застосування позовної давності до спірних відносин, у зв'язку із закінченням терміну дії укладеного договору 15.10.2008р. З договору на відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки від 16 жовтня 2007 року, копія якого міститься в матеріалах справи, вбачається, що держатель засвідчує, що він ознайомлений з правилами, тарифами та погоджується вважати їх обов'язковими до застосування до відносин, що виникли на підставі цього договору. Згідно з умовами надання платіжної картки Visa Classic, в яких міститься інформація про кредитну лінію, строк кредитування визначено 364 дні з правом пролонгації, що узгоджується з п.п.1.4 договору, відповідно до якого кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом 364 днів, кожна наступна кредитна лінія надається після спливу строку надання попередньої на умовах , погодженими сторонами у договорі та не потребує підписання додаткових угод. Укладений сторонами правочин передбачає автоматичну пролонгацію договору на новий строк, якщо жодна із сторін не висловила бажання його розірвати. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору. Таким чином, вимога позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором та судових витрат підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved