Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

05.02.2016р. заявники [PERSON] та [PERSON] звернулись в суд із заявою про встановлення факту народження дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 14.06.2014 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі. 01.01.2016 року [PERSON] народила доньку [PERSON] у м. Макіївка Донецької області. Відповідно до чого є медичне свідоцтво про народження від 01.01.2016 року за №740/8 наданий медичним закладом міста Макіївка, а саме Донецьким клінічним територіальним медичним обєднанням. 23.01.2016 року вони звернулись до Гірницького відділу ЗАЦС м. Макіївки для реєстрації своєї дитини, де ним було видане свідоцтво про народження [PERSON],[INFO], видане Гірницьким ВЗАЦС м. Макіївки Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції ДНР від23.01.2016 року, актовий запис №33 від 23.01.2016 року. На час реєстрації дитини м. Макіївка Донецької області, були вже тимчасово окупованою територією, і на території м. Макіївка Донецької області не було жодного державного органу влади України. Тому вони вимушені були звернутися до відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції. Однак, їм було відмовлено у реєстрації та видачі свідоцтва про народження дитини, оскільки медичне свідоцтво про народження №740/8 від 01.01.2016 року, яка видана Донецьким клінічним територіальним медичним обєднанням, та свідоцтво про народження, видане Гірницьким ВЗАЦС м. Макіївки Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції ДНР від23.01.2016 року, актовий запис №33 від 23.01.2016 року,є незаконними документами, а тому не може бути підставою для проведення державної реєстрації народження дитини, та рекомендовано було звернутися до суду про встановлення факту народження відповідно до ч.4 ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року за №2398-VI. В судове засідання представник заявників та заявники не зявились, але надали суду заяву, в якій просили справу слухати в їх відсутність та вимоги їх просили задовольнити. В судове засідання представник заінтересованої особи не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи за відсутністю представника та не заперечує проти задоволення заяви. Проаналізував в сукупності представлені в справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.7 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоровя документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоровя документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоровя, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоровя не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоровя або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до ст.125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько не перебувають в шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоровя про народження нею дитини. Відповідно до ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст.7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 рок, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на імя і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобовязань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Судом встановлено, що заявники - [PERSON], [INFO] є громадянкою України, постійно мешкає та зареєстрована за адресою: [INFO] та [PERSON], [INFO] є громадянином України, постійно мешкає та зареєстрований за адресою: [INFO] «б», 01.01.2016 року у Донецькому клінічному територіальному медичному обєднанні м Макіївка заявниця народила доньку [PERSON], про що їй було видане медичне свідоцтво про народження та у Гірницькому ВЗАЦС м. Макіївки Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції ДНР -свідоцтво про народження дитини, які відповідно до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсними і не створюють правових наслідків. З огляду на викладене, суд вважає що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є обєктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявники та їх дитина, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] та [PERSON] про встановлення факту народження дитини, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати громадянам України [PERSON] та [PERSON] свідоцтво про народження їх доньки, виданого державним органом України.

Outcome: approved