Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

06.11.2013р. ФОП [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором фінансового кредиту, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що згідно договору фінансового кредиту №20000805/2013 від 08.05.2013р. [PERSON] отримала кредит у розмірі 2500грн. з кінцевим терміном повернення 28.05.2013р. зі сплатою 540% річних, або 45% за місяць, або 1,5% за день. У добровільному порядку відповідач не виконує зобов'язання за договором, через що станом на 23.10.2013р. утворилась заборгованість в сумі 15275грн., яка складається з: заборгованість за кредитом 2500грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 750рн., прострочення за процентами 7215,00грн., штраф за невиконання умов договору 4810грн., прострочення за невиконання умов договору 3250,00грн. Просить стягнути з відповідача на користь позивача сума заборгованості за кредитом 15275,00грн., понесені позивачем судові витрати в сумі 229,70грн. Представник позивача та позивач в судове засідання не з'явились, але надали суду заяву, в якій просили справу слухати в їх відсутність, позов підтримали у повному обсязі та просили його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Правовідносини по даній справі регулюються Цивільним Кодексом. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст.615 ЦК України, у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється. В судовому засіданні встановлено, що між ФОП [PERSON] та [PERSON] був укладений договір фінансового кредиту №20000805/2013 від 08.05.2013р., та [PERSON] отримала кредит у розмірі 2500,00грн. з кінцевим терміном повернення 28.05.2013р. зі сплатою 540% річних, або 45% за місяць, або 1,5% за день. Як вбачається з розрахунку позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, у зв'язку з чим станом на 23.10.2013р. утворилась заборгованість в сумі 15275грн., яка складається з: заборгованість за кредитом 2500грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 750рн., прострочення за процентами 7215,00грн., штраф за невиконання умов договору 4810грн., прострочення за невиконання умов договору 3250,00грн. Тому суд вважає, що позов обґрунтований й з відповідачки необхідно стягнути на користь позивача 15275,00грн. Крім того, на користь позивача підлягає стягнути з відповідачки витрати по оплаті судового збору в сумі 229,40грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved