Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-12 00:00:00

07.07.2021 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у володінні та користуванні власністю, відповідно до якого просить зобов`язати [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] у володінні та користуванні квартирою [ADDRESS] , та вселити [PERSON] в квартиру [ADDRESS] , стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він є власником квартири [ADDRESS] . За вказаною адресою на даний час у квартирі проживає його дружина [PERSON] . Позивач звернувся до суду позовом про визначення місця проживання дітей разом з батьком, у зв`язку з чим відповідач в категоричній формі не допускає позивача в його квартиру, чинить йому перешкоди у володінні та користуванні майном. Поведінка відповідача змусила позивача звернутися за допомогою до Приморського ВП в м.Одесі. З огляду на це, позивач звернувся до суду з позовом про усунення перешкод у володінні та користуванні власністю та вселення. Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 09.07.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у вказаній справі, справу призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження на 03 серпня 2021 року. 03.08.2021 року у зв`язку з відсутністю відомостей щодо вручення сторонам судових повісток підготовче судове засідання відкладене на 28.09.2021 року. 28.09.2021 року у зв`язку з відсутністю відомостей щодо вручення відповідачу судової повістки підготовче судове засідання відкладене на 05.10.2021 року. Ухвалою суду від 05.10.2021 року закрито підготовче провадження по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у володінні та користуванні власністю, та призначено до судового розгляду по суті на 13 жовтня 2021 року. Сторони у судове засідання не з`явилися. Представник позивача звернувся до суду із заявою про розгляд справи у відсутність позивача та його представника, та зазначив, що позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила. Згідно до п.п. 6, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою. Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Згідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 2589, виданий 14.10.2014 року, видавник: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Медведенко Г.В., є власником квартири [ADDRESS] . 01.11.2001 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб у ВЗАГС м Хама провінція Дамаск, Сирія. [INFO] у сторін народилася донька - [PERSON] . [INFO] у сторін народився син - [PERSON] . В зазначеній квартирі проживає [PERSON] , яка, як вказує позивач, після звернення його до суду з позовом про визначення місця проживання дітей разом із батьком, не допускає його в квартиру, чинить йому перешкоди у користуванні та володінні майном. Відповідно до змісту ст. 16 ЦК України кожна особа має право, звернутися до суду за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про припинення дії, яка порушує це право. Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до положень ст. ст. 317, 319 ЦК України власнику належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном; власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України - правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ст.317 ЦК України - власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Приписами частини 1 статті 321 ЦК України - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. В даній справі позивач стверджує, що відповідач перешкоджає йому користуватись квартирою, яка йому належить на праві власності, а саме не допускає його у квартиру. Також вказаний факт підтверджується довідкою про результати розгляду повідомлення 102 (ЖЄО №2370 та ЖЄО №2377 від 05.02.2020 року), з якої вбачається, що позивач звертався до поліції стосовно того, що дружина не пускає його додому, в квартирі знаходяться його документи та речі. Відносно [PERSON] були складені протоколи про адміністративне правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 184 та ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та направлені до Приморського районного суду м.Одеси для подальшого прийняття рішення. Згідно з п.33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 - застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 386 ЦК України, позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. З врахуванням вказаних обставин, суд доходить до висновку, що відповідачка перешкоджає позивачу у вільному володінні та користуванні нерухомим майном, чим порушуються права та законні інтереси позивача на вільне володіння власністю, тому його права як власника підлягають захисту шляхом зобов`язання відповідачки не чинити йому перешкоди у користуванні майном. У спростування зазначеного будь-яких належних доказів з боку відповідача суду не надано. З огляду на вищевикладене, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд доходить висновку про необхідність захисту прав позивача. Вимоги позивача є обґрунтованими та доведеними під час судового розгляду справи, у зв`язку з чим, є такими, що підлягають задоволенню, в порядку, що визначається судом як ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України. Враховуючи викладене, суд доходить висновку про задоволення позову. Згідно з ч.1ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем при поданні позову сплачений судовий збір у розмірі 908,00 грн., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved