Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

05 травня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Дніпровської міської ради, третя особа: Восьма Дніпровська державна нотаріальна контора про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права власності на 28/100 частин будинку. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на наступне. Заповітом від 19 жовтня 2005 року [PERSON] заповіла позивачу усе належне їй майно, а саме домоволодіння №37 по вул. Гайовій у м. Дніпро та земельну ділянку за цією ж адресою. Позивач в шестимісячний термін звернулася до Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Відповідно до договору купівлі-продажу від 29.04.1988 року, покупцем 62/100 частин житлового будинку по вул. Рощинській, 34 у м. Дніпропетровську було зазначено [PERSON], в той час, як особа, що склала заповіт та померла 18 травня 2011 року, згідно тексту заповіту та свідоцтва про смерть [PERSON]. Як вбачається з рішення №22 Виконавчого комітету Самарської районної у м. Дніпропетровську ради від 18.01.2002 року, було затверджено акти прийняття в експлуатацію, прийнято рішення щодо оформлення права власності на житловий будинок та відповідно до цього затверджено акт ідеальних часток між співвласниками домоволодіння №37 по вул. Гайовій: за [PERSON] 72/100 частин домоволодіння, за [PERSON] 28/100 частин домоволодіння. Згідно повідомлення КП «ДМБТІ», станом на 31.12.2012р. в інвентаризаційній справі за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Гайова, буд. 37 містяться відомості про право власності за [PERSON] 62/100 частин на підставі Договору купівлі-продажу від 29.04.1988 року. Рішення №22 Виконавчого комітету Самарської районної у м. Дніпропетровську ради від 18.01.2002 року, [PERSON] затверджено зміну частки на 28/100 частин, але перереєстрація права власності не проводилася. Тому після огляду наданих документів нотаріус зазначила, що згідно Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» не може видати позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом, з тієї причини, що спадкодавець за життя не перереєструвала своє право власності та не оформила правовстановлюючі документи на належну їй частину домоволодіння. Крім того є розбіжності у написанні імені спадкодавця в свідоцтві про смерті та у договорі купівлі-продажу. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити на підставі обставин, викладених у позовній заяві.\~\~ Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та просив відмовити у їх задоволенні, вважав позовні вимоги не обґрунтованими, оскільки [PERSON] після розподілу часток не переоформила право власності. \~ \~ \~ \~ Представник третьої особи - Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог. Вислухавши пояснення представника позивача та представник відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають\~ задоволенню з наступних підстав. \~ В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] заповіла своїй дочці [PERSON] усе належне їй майно, що підтверджується копією заповіту посвідченого 19 жовтня 2005 року державним нотаріусом Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №3-3249 (а.с.7). [PERSON] померла 18 травня 2011 року, підтвердженням чого є копія свідоцтва про смерть виданого Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області серія 1-КИ №402881 від 24 травня 2011 року актовий запис №512 (а.с.6). [PERSON] прийняла спадщину шляхом подання заяви про прийняття спадщини до Восьмої Дніпропетровської державної нотаріальної контори. (а.с.51). Домоволодіння №37 по вул. Гайовій в м. Дніпропетровську складається з житлового будинку А-1 загальною площею 52,6 кв.м. житловою площею 36,6 кв.м., господарських будівель та споруд: Б літньої кухні; В, Д, Е сараїв, З входу в погріб, Г вбиральні, К колодязя, Л гаражу, М літнього душу, №2, 6, 7 споруд, що підтверджується технічним паспортом (а.с.28-31). Земельна ділянка за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Рощинська, 37 площею 0,0515Га належала на праві власності [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №008728 (а.с.18). Відповідно до договору купівлі-продажу від 29 квітня 1988 року, покупцем 62/100 частин житлового будинку №37 по вул. Рощинській в м. Дніпропетровську, було зазначено Яковлєву Эммілію Миколаівну (а.с.13-14). Як вбачається з рішення №22 Виконавчого комітету Самарської районної у м. Дніпропетровську ради від 18.01.2002 року, було затверджено акти прийняття в експлуатацію, прийнято рішення щодо оформлення права власності на житловий будинок та відповідно до ц0ього затверджено акт ідеальних часток між співвласниками домоволодіння №37 по вул. Гайовій: за [PERSON] 72/100 частин домоволодіння, за [PERSON] 28/100 частин домоволодіння (а.с.9-10, 16-17). Згідно повідомлення КП «ДМБТІ» ДОР від 07 серпня 2015 року про те що станом на 31 грудня 2012 року, в інвентаризаційній справі за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Гайова, буд.37 містяться відомості про право власності за [PERSON] 62/100 частин на підставі договору купівлі-продажу від 29.04.1988 року (а.с.8). Рішенням №22 Виконавчого комітету Самарської районної у м. Дніпропетровську ради від 18.01.2002 року, [PERSON] затверджено зміну частки на 28/100 частин (а.с.9-10) Постановою від 24.12.2016 року нотаріусом було відмовлено позивачу у вчинення нотаріальної дії, оскільки після зміни частки у праві власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Гайова, буд.37 спадкодавець за своє життя не перереєструвала своє право власності та не оформила правовстановлюючий документ на належну їй частку у праві власності на житловий будинок. Крім того, мають місце розбіжності у написанні імені спадкодавця в її свідоцтві про смерть ([PERSON]) та у вищезазначеному договорі купівлі-продажу (Эммілія) (а.с.64) Ринкова вартість 28/100 частини домоволодіння загальною площею 52,6 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Гайова, 37 без урахування ПДВ станом на 03 лютого 2017 року складає 149730грн., що підтверджується звітом про оцінку ТОВ «С-Тиматика» від 07.02.2017 року (а.с.21-27). Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище імя по-батькові, місце та час народження якої, що зазначені в документів не збігаються з імям по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Вислухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши письмові матеріали справи, оцінюючи усі докази, досліджені в ході розгляду справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Факт належності [PERSON], яка померла 18 травня 2011 року, 28/100 частин домоволодіння, що розташоване за адресою: вул. Гайова, буд.37, м. Дніпро підтверджується наступними документами: копією заповіту посвідченого [PERSON] державним нотаріусом Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 19 жовтня 2005 року, зареєстрованого в реєстрі за №3-3249 (а.с.7-8), у якому зазначено прізвище імя по-батькові - [PERSON], копією рішення Виконавчого комітету Самарської районної у м. Дніпропетровську ради від 18.01.2002 року №22 у якому зазначено прізвище імя по-батькові [PERSON] (а.с.9-10), копією державного акту на право приватної власності на землю виданого [PERSON] (а.с.18) Таким чином суд находить доведеним факт належності [PERSON], яка померла 18 травня 2011 року, 28/100 частин домоволодіння за адресою: вул. Гайова, буд.37 у м. Дніпрі. Встановлення цього факту не суперечить чинному законодавству й тягне для позивача юридичні наслідки, які мають для нього значення. Враховуючи той факт, що позивач є спадкоємцем майна [PERSON] за заповітом та прийняла спадщину у встановлений Законом строк, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на 28/100 частин домоволодіння №37 по вул. Гайова у м. Дніпро в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], що померла 18 травня 2011 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved