Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

07.05.2020 року представник АТ КБ «ПриватБанк» - Савіхіна А.М., яка діє на підставі довіреності (а.с.57), звернулася до суду з позовом та просить суд стягнути з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитом в розмірі 5 832,47 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 102,00 грн., мотивуючи тим, що 31.05.2011 року з [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н на суму 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [INFO] [PERSON] померла, спадщину після її смерті прийняли [PERSON] та [PERSON] , своєю реєстрацією за однією адресою на день смерті спадкодавця. Так як при житті [PERSON] не виконала умови кредитного договору, у неї станом на день її смерті виникла заборгованість по кредитному договору в сумі 5 832,47 грн., тому позивач просить стягнути вищезазначену заборгованість зі спадкоємців [PERSON] , які прийняли спадщину у встановленому законом порядку - [PERSON] та [PERSON] 28.07.2020 року від відповідачів [PERSON] та [PERSON] надійшов відзив (а.с.131-135), в якому вони посилаються на те, що відповідачам не було відомо про борги матері, а з позовної заяви не вбачається, що відповідачі повідомлялися про наявність боргів. Згідно наданих розрахунків, останнє погашення спадкодавцем було здійснено 02.03.2017 року, тому у разі дотримання банком умов Договору, банк мав би дізнатися по смерть позичальника що найбільш 26.03.2017 року, тобто після ненадходження чергового платежу. Банк не надіслав попередження про виникнення заборгованості позичальнику. Відповідачі вважають, що в даному випадку необхідно застосувати дію ч.3 ст.1281 ЦК України, а саме відлік строку в 1 рік почався з моменту настання права вимоги - 01.07.2017 року. Таким чином банк мав звернутися до суду з вимогою до спадкоємців до 01.07.2018 року, проте звернувся до суду з позовом в травні 2020 року. Крім іншого розрахунок заборгованості не охоплює весь період існування правовідносин та не є належним та допустимим доказом наявності цивільно-правових відносин між сторонами у справі, оскільки є калькуляцією. На підставі вищезазначеного просять відмовити у задоволенні позовних вимог. 19.08.2020 року представник позивача - Меркулова В.В. , яка діє на підставі довіреності, надала відповідь на відзив (а.с.149-166), в якій знов зазначила, що відповідачі є спадкоємцями померлої [PERSON] , що вони прийняли спадщину своєї реєстрацією в одному будинку з померлою, не подавши заяви в шестимісячний строк про відмову у прийнятті спадщини. З моменту оформлення кредитного договору пройшло 9 років, Позичальник за фактом неправильного нарахування відсотків в Банк не зверталася, що свідчить про те, що вона знала про розмір процентних ставок та інші умови обслуговування і повністю з ними погодилася. Також представник посилається на те, що банку лише 02.03.2017 року стало відомо про смерть позичальника, а вже 23.06.2017 року позивачем до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини направлена претензія кредитора. 20.07.2017 року позивачем отримано відповідь, що спадкоємці померлої не зверталися з заявами про відмову від спадщини. Вона вважає, що строк встановлений ст.1281 ЦК України позивачем не пропущений. Звертає увагу суду на те, що даний кредитний продукт має певні особливості та відмінності, так як відкрито картковий рахунок, встановлено кредитний ліміт на картку, видано картку, а сума обов`язкового мінімального щомісячного платежу залежить від суми використаного кредитного ліміту. Тобто необхідно розрізняти поняття даних кредитно-правових відносин, які поєднані в одне ціле - кредитний договір. Дія договору пролонгується кожні 12 місяців. Картковий рахунок діє до повного виконання, а строк дії картки зазначено на самій картці, тому кредитний договір чинний. Звертає увагу суду, що розрахунок заборгованості здійснюється за допомогою автоматизованого програмного комплексу, та провадиться за всім кредитним договором а не за окремими кредитними картами. Щодо строку пред`явлення кредиторських вимог, зазначає, що вимога може бути заявлена кредитором безпосередньо спадкоємцю, а також через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, позивачем були дотримані вимоги так як 23.06.2017 року була направлена претензія кредитора до Болградської районної державної нотаріальної контори. Окрім цього вказує на те, що кредитна картка є поновлювальною кредитною лінією, тобто це кредит, що надається банком клієнту в межах встановленого ліміту заборгованості, який використовується повністю або частинами і поновлюється в міру погашення раніше виданого кредиту. Клієнт, використавши та погасивши заборгованість за кредитною лінією, може знову користуватися нею у межах строку дії картки. Так як строк перевипущеної картки до останнього дня 02.2020 року, а позивач звернувся до суду з позовом 29.04.2020 року - до спливу строку позовної давності. Тому просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник позивача Савіхіна А.М. надала заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.64). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] до суду не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, надали заяви про розгляд справи у їх відсутності (а.с.197). Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі ст. 81 ЦПК України вбачається, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В постанові Верховного суду від 19.02.2020 року по справі 607/98/17 зазначено, що при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: - чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1281 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; - коло спадкоємців, які прийняли спадщину; - при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1281 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); - при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України. Як встановлено в судовому засіданні, 31.05.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, який діє з дня його підписання до повного виконання сторонами обов`язків за цим договором, відповідно до якого позивач надав їй кредит в розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом (а.с.6). Для виконання умов кредиту [PERSON] 19.02.2016 року було перевипущено платіжну картку за № [NUMBER] , термін дії якої 02.2020 року (а.с.84). АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав [PERSON] можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Під борговими зобов`язаннями Сторони узгодили зобов`язання Клієнта з повернення тіла кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальну заборгованість клієнта, що зазначено в п.2.1.1.12.1 «Умовами та правилами надання банківських послуг». На підставі п.2.1.1.12.2 за користування кредитом протягом Пільгового періоду Клієнт сплачує Банку відсотки в розмірі 0,01% від суми операції за рахунок Кредиту. В разі непогашення боргових зобов`язань за Кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом Клієнт сплачує банку відсотки в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування. Сплату відсотків за користування кредитом клієнт здійснює шляхом надання доручення Банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих відсотків (договірне списання). В разі якщо, в дату нарахування відсотків згідно цих Умов, клієнт використав всю суму кредиту, сторони узгодили про збільшення розміру кредиту на розмір боргових зобов`язань за Кредитом, що мала місце нарахування відсотків. Узгоджена сторонами умова про збільшення розміру кредиту є чинною доти, поки строк прострочення за будь-якою заборгованістю за кредитом не перевищує 90 днів. Згідно зі ст.212 ЦК України, в разі, якщо будь-яка прострочена заборгованість за кредитом є більшою ніж 90 днів - починаючи з 91-го дня вся (загальна) заборгованість за Кредитом є простроченою (а.с.33 на звороті) Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.2.1.1.5.7 «Умов та правил надання банківських послуг», а у разі невиконання зобов`язань за Договором, у відповідності до п.2.1.1.5.6 даних Умов, на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Підпунктом 2.1.1.4.6 пункту 2.1.1.4 Правил користування кредитною карткою передбачено, що у випадку порушення клієнтом зобов`язань по погашенню заборгованості перед банком протягом 90 днів з моменту виникнення таких порушень - змінити умови кредиту, встановивши строк повернення кредиту 91-й день з моменту порушення зобов`язань клієнта по погашенню кредиту, і вимагати від клієнта повернення кредиту, сплати винагороди, комісії процентів за його використання, виконання інших зобов`язань за кредитом в повному обсязі. Разом з тим, згідно статей 212, 611, 651 ЦК України по зобов`язанням, строк виконання яких не настав, вважається, що строк настав в 91-й день з моменту настання порушення зобов`язань клієнта по погашенню заборгованості за кредитом. На цю дату клієнт зобов`язується повернути банку суму кредиту в повному обсязі, винагороду і проценти за фактичний строк його використання, в повному об`ємі виконати інші зобов`язання за договором. Відповідно до умов кредитного договору (пам`ятки клієнта) повернення заборгованості за кредитом здійснюється щомісячними платежами у розмірі семи процентів від заборгованості, але не менше 50,00 грн. і не більше залишку заборгованості. Строк внесення щомісячних платежів визначено до 25 числа місяця, наступного за поточним. Відповідно до ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 10.01.2017 року Болградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, на підставі актового запису про смерть №30 від 10.01.2017 року (а.с.47). Заборгованість за кредитним договором №б/н від 31.05.2011 року станом на 01.01.2017 року склала 5774,62 грн., але після цього було погашено заборгованість по кредиту на загальну суму 1 124,33 грн., а саме: 02.03.2017 року - 27,39 грн., 05.04.2017 року - 14,82 грн. та 10.04.2017 року - 1082,12 грн., що підтверджено розрахунком заборгованості (а.с.7-8). Останнє погашення заборгованості при житті [PERSON] було здійснено 28.12.2016 року в сумі 167,74 грн., хто погашав заборгованість після смерті [PERSON] судом не встановлено, тому суд вважає необхідним відрахувати цю суму від загальної заборгованості. Тому загальна заборгованість становить 4 650,29 грн. Згідно зі ст.698 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , діти спадкодавця, що не спростовується відповідачками, які на момент смерті спадкодавця були зареєстровані та проживали з нею в одному будинку, розташованому в [ADDRESS] , що підтверджується відповіддю сільської ради Вих. № 260 від 12.08.2020, тобто відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України вони прийняли спадщину шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тому спадщина розподіляється мі спадкодавцями в рівних частках. З витребуваної судом спадкової справи №284Б/2017 року, заведеною державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори на підставі заяви претензії ПАТ КБ «Приватбанк», вбачається, що спадкоємці до нотаріуса не зверталися, як для видачі свідоцтв про право на спадщину, так і з заявами про відмову від прийняття спадщини, також в матеріалах спадкової справи не має доказів наявності майна у спадкодавця [PERSON] . Згідно з нормою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Так, згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається зі спадкової справи, заведеною після смерті [PERSON] її діти не зверталися до нотаріуса у шестимісячний строк з заявами про відмову від прийняття спадщини, тому вважається таким. Що прийняли спадщину. Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Оскільки зі смертю боржника зобов`язання по поверненню кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми. Саме на підставі норм статей 1281, 1282 ЦК України кредитор заявив вимоги до спадкоємця. Так, згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Разом з тим, положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців, а саме кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців, таку правову позицію також висловив Верховний Суд України у справі №6-33цс15. Отже, встановлені статтею 1281 ЦК України строки - це строки у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право, а не є строком позовної давності. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , останнє погашення кредитної заборгованості відбулося 28.12.2016 року, прострочення сплати щомісячного платежу за грудень розпочалося з 26 січня 2017 та згідно п.2.1.1.4.6 правил користування карткою строк вимоги почався 26.04.2017 року, тому відповідно до ст. 1281 ЦК України однорічний строк пред`явлення вимоги до спадкоємців сплив би 25.04.2018 року, але як вбачається з матеріалів спадкової справи 11.07.2017 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до Болградської державної нотаріальної контори з претензією в порядку ст.1281 ЦК України, тобто в строки зазначені у ст.1281 ЦК України (а.с.51). Відповідно до пункту 3.11. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, нотаріус приймає претензії від кредиторів спадкодавця та реєструє їх у Книзі обліку і реєстрації спадкових справ під самостійними номерами та в хронологічному порядку. Посилання відповідачів на те, що позивачем пропущено строк пред`явлення вимоги до спадкоємців не знайшло свого підтвердження. Також ПАТ КБ «Приватбанк» 17.07.2019 року надіслав відповідачкам за адресою реєстрації листи-претензію, в яких зазначено, що станом на дату смерті заборгованість складає 5 832,47 грн. (а.с.52,53, 54). Щодо обсягу спадкового майна. Принцип змагальності цивільного процесу, який закріплений у статті 81 ЦПК України, передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доводити обсяг спадкового майна та його вартість повинен спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна. Тобто саме відповідачі повинні були довести відсутність або обсяг спадкового майна. Що також було зазначено у Постановах Верховного Суду по справам 640/6274/16-ц та 607/98/17. Таким чином, дослідивши матеріали справи, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, оскільки судом було встановлено трьох спадкоємців за законом першої черги на момент смерті [PERSON] . Всі троє спадкоємці прийняли спадщину шляхом проживання (фактичної реєстрації) зі спадкодавцем на момент смерті, на спростування цього факту відповідачки не надали жодного доказу, тому спадщина розподілилася між спадкоємцями в рівних долях, тому кожний спадкоємець повинен задовольнити вимоги кредитора в рівних частках: 4 650,29 грн. : 3 = 1 550,10 грн. Розподіляючи судові витрати суд виходить з таких розрахунків, з кожного з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору з розрахунку пропорційно задоволених позовних вимог, що становить 558,65 грн. (1 550,10 грн. х 2 102,00 грн. : 5 832,47 грн. = 558,65 грн.) На підставі викладеного,

Outcome: partial