Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

05.02.2018 р. позивач звернулася у суд з позовом до відповідача, у якому просить стягнути з останнього в її користь матеріальну шкоду у сумі 100 дол. США, що еквівалентно 2830 грн. та 850 грн., разом 3680, а також 10000 грн. моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог покликається на вирок Сокальського районного суду Львівської області від 27.12.2017 р., яким встановлено завдання їй відповідачем майнової шкоди у розмірі 100 дол. США та 850 грн. Стверджує, що злочином їй спричинено моральну шкоду, оскільки пережила стрес і страждання. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судові засідання 29.03.2018, 16.04.2018, 04.05.2018 рр. не зявився, заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності не подавав. При цьому, відповідачем не було подано відзив на позов та будь-яких інших доказів. На підставі ст.ст. 259, 280-281 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. Вислухавши позивачку, оцінивши докази, суд встановив наступне. Вироком Сокальського районного суду Львівської області від 27.12.2017 р. відповідач був засуджений за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 357, ст. 70 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі та на підставі п. «б» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» останнього було звільнено від відбування покарання. Як видно зі змісту даного вироку, відповідача визнано винною по епізоду шахрайства відносно позивача та констатовано завдання останній матеріальної шкоди на суму 3200,01 грн. Даний вирок набрав законну силу 29.01.2018 р. В силу приписів ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Поряд з цим, відповідно до статті 23 ЦК моральна шкода полягає у: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Фактичні обставини справи у світлі викладених норм права свідчать, що відповідач своїми злочинним діями завдала позивачу майнової шкоди на загальну суму 3200,01 грн. Підстав для звільнення відповідача від відшкодування завданої ним майнової шкоди суд не вбачає. З огляду на викладене, суд вважає обґрунтованою вимогу про відшкодування відповідачем компенсації за завдану позивачу моральну шкоду, однак не погоджується з розміром відшкодування, заявленим позивачкою до стягнення, оскільки такий є значно завищеним. Виходячи із принципів рівності, поміркованості, розумності та справедливості, характеру й обсягу моральних страждань, а також враховуючи положення чинного законодавства про те, що розмір на відшкодування моральної шкоди має бути не більш, а ніж достатнім для розумного задоволення потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача 8000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди. Разом з цим, оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору при поданні позовної заяви з двома вимогами майнового характеру, то такий збір у сумі 1409,60 гр. підлягає стягнення з відповідача у дохід держави в силу приписів ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial