Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-19 00:00:00

04 червня 2018 року позивач [PERSON], звернулась до суду з вказаним позовом, яким просить суд шлюб зареєстрований 21 вересня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Бориспільського міського управління юстиції Київської області, актовий запис №313 між нею та [PERSON] - розірвати. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 21 вересня 2002 року сторони уклали шлюб. Спільне життя з відповідачем не склалось, так як в останній час в них виникли різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. У зв'язку з цим вони припинили шлюбні стосунки і перестали вести спільне господарство, тривалий час проживають окремо. За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить їх інтересам, унеможливлює примирення з відповідачем. Сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Спір про поділ майна також відсутній. В судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Натомість подали до суду заяви, якими позивач позов підтримала та просила його задовольнити, відповідач позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Розгляд справи просили проводити у їх відсутність. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши подані заяви, матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 21 вересня 2002 року у відділі реєстрації актів громадського стану Бориспільського міського управління юстиції Київської областіміж сторонами зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис за №313. Наведене підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів громадського стану Бориспільського міського управління юстиції Київської області 21 вересня 2002 року (а.с.5). Зі змісту позовної заяви, вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подружніх та сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. З цих підстав подальше існування сім'ї неможливе. Від шлюбу у сторін є неповнолітня донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міського управління юстиції Київської області 09 вересня 2004 року (а.с. 6). Враховуючи викладене, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що має істотне значення, у зв'язку з чим укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст.112 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч.1 ст. 141 та п. 6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, пов'язане з розподілом між сторонами судових витрат. Зокрема, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з квитанції № 123 від 31 травня 2018 року (а.с.1) сплатила судовий збір в розмірі 704,80 грн. Пред'явлений нею позов задоволений в повному обсязі. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 704,80 гривень.

Outcome: approved