Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

06.04.2015 року Орган опіки та піклування Краматорської міської ради звернулося до суду з позовом в інтересах малолітньої [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів . У судове засідання представник позивача - Органу опіки та піклування Краматорської міської ради не з'явилася, але надала заяву про те, що позов підтримує та просить справу розглянути у її відсутність. Із позову вбачається, що [PERSON], [INFO], має малолітню доньку, [PERSON], [INFO]. Відомості про батька дитини записані в свідоцтво про народження, відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Органом опіки та піклування вивчались умови утриманнядитини [PERSON], в результаті чого встановлено, що її мати, [PERSON], вихованням та утриманням своєї доньки не займається. [PERSON] ніде не працює, зловживає спиртними напоями, веде асоціальний та аморальний спосіб життя. Після народження, малолітня [PERSON], [INFO], була залишена матір'ю, [PERSON], в пологовому відділенні Краматорської міської лікарні № 1. Органом опіки та піклування Краматорської міської ради малолітню [PERSON], [INFO], було зареєстровано в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції. 15.07.2013 року, мати [PERSON], звернулась в комісію із захисту прав дитини Краматорської міської ради із заявою про повернення їй малолітньої [PERSON], [INFO]. Службою у справах дітей Краматорської міської ради було обстежено умови проживання [PERSON] і зроблено висновок про можливість повернення малолітньої [PERSON], [INFO], до родини матері, [PERSON] Але 08.12.2015 до служби у справах дітей Краматорської міської ради надійшло повідомлення від міського педіатра [PERSON] про те, що малолітня [PERSON], [INFO], була залишена матір'ю в сім'ї родичів без нагляду та засобів існування; мати, [PERSON], впродовж кількох тижнів вдома не з'являється, життям та здоров'ям доньки не цікавиться, зловживає спиртними напоями, державну допомогу на утримання дитини витрачає на свої потреби. 08.12.2015 при відвідуванні адреси: [ADDRESS] працівниками служби та відділення кримінальної міліції у справах дітей МВ ГУМВС України в Донецькій області мати, [PERSON], знаходилась в стані сильного алкогольного сп'яніння, поводила себе агресивно по відношенню до дитини та членів родини, висловлювалась нецензурно, що загрожувало життю та здоров'ю дитини, у зв'язку з чим малолітню [PERSON], [INFO], було вилучейо з сім'ї та влаштовано до інфекційного відділення № 2 КМУ «ДТМО», про що складено відповідний акт. З 18.02.2015 по теперішній час малолітня [PERSON], [INFO], виховується в комунальній установі охорони здоров'я «Краматорський будинок дитини «Антошка» (рішення виконкому міськради від 17.12.2014 № 681). За час перебування малолітньої [PERSON] у державних закладах мати, [PERSON], долею, життям та здоров'ям не цікавилась, не намагалась створити належні умови для виховання та утримання дитини. Таким чином, [PERSON] самоусунулась від виховання та утримання своєї малолітньої доньки, [PERSON], [INFO], своїм способом життя наносить загрозу її життю та здоров'ю, психічному розвитку. Дані обставини підтверджуються документально. На підставі вищезазначеного, позивач просить винести судове рішення про позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], уродженки м. Краматорська Донецької області, у відношенні її малолітньої доньки, [PERSON], [INFO], та стягнути з [PERSON] аліменти на її користь у розмірі 1/4 усіх видів заробітку, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на особовий рахунок [PERSON] № [NUMBER] (ТДВ) у ТВБВ № 10004/0286 Краматорської філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк». Прокурор Неженець М.Є. проти позову про позбавлення батьківських прав [PERSON], та стягнення з неї аліментів - не заперечував. У судове засідання відповідачка не з'явилася за невідомою суду причиною, про час розгляду справи належним чином була повідомлена. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до вимог ст.ст. 224-225 ЦПК України та враховуючи думку позивача, судом ухвалено про заочний розгляд справи. Представник третьої особи - Краматорського будинку Антошка до суду не з'явилася, але надала заяву про те, що позов підтримує та просить справу розглянути у її відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про народження, відповідачка є матір'ю малолітньої дитини [PERSON], [INFO] / а.с. 13/. Згідно клопотання адміністрації дитячого будинку «Антошка», вони клопочуть про позбавлення відповідачки батьківських прав /а.с.17-18/. Згідно акту - дитину [PERSON], [INFO], було покинуто матір'ю - відповідачкою у пологовому будинку /а.с. 5/. Відповідно до рішення виконавчого комітету малолітню дитину [PERSON], [INFO] було влаштовано до державного закладу на повне дежравне забезпечення. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Крім того, статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У відповідності до пунктів 15, 16 роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (зі змінами) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Із змісту зазначеної норми випливає, що ухилення від виконання юридичного обов'язку по вихованню дитини завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Згідно ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання та інше, але ж не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно роз'яснень Верховного Суду України, викладених в п.16 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 року (з послідуючими змінами та доповненнями) «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», - хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідним медичним висновком. Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. При цьому, виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Саме батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, згідно з законами України і на кожного з них покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Вимоги ст. 12 ч.6 Закону України «Про охорону дитинства» передбачають, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Згідно вимог ст.ст. 150, 155 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Виходячи із змісту ст.ст. 164, 165 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. При таких обставинах суд приходить до висновку, що відповідачка усунулася від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, тому її необхідно позбавити батьківських прав відносно малолітньої дитини: доньки [PERSON], та стягнути з відповідачки аліменти на утримання дитини.

Outcome: approved