Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

04 лютого 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Павлівської сільської ради про зміну черговості одержання права на спадкування, мотивуючи свої вимоги тим, що його батьками були нині покійні [PERSON], який помер [INFO] року, та [PERSON], яка померла у [INFO] року. Після смерті батька залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка (пай) площею 4,87 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області та належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-СМ № 041823. Право на спадщину за законом після смерті [PERSON] по ? частці земельного паю отримали діти спадкодавця: [PERSON], позивач у справі, та [PERSON] 13 грудня 2013 року [PERSON] оформив свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частку спадкового майна після смерті батька [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину на іншу ? частку спадкового майна не видано, про що в Державному акті та свідоцтві про право на спадщину внесені відповідні записи. Сестра позивача [PERSON] прийняла спадщину після смерті батька шляхом подачі заяви до Державної нотаріальної контори, але оформити право власності на частину спадкового майна не встигла, так як померла [INFO] року. Після смерті останньої відкрилась спадщина на ? частку земельної ділянки (паю) площею 4,87 га, яку [PERSON] не встигла оформити після смерті батька [PERSON] Спадкоємцем після смерті [PERSON] є її син [PERSON], який на спадщину не претендує, але відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що вчасно прийняв спадщину після смерті матері, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Посилаючись на викладене, а також на те, що [PERSON] відмовляється від оформлення спадщини після смерті матері [PERSON], позивач просить змінити черговість одерження права на спадкування та надати йому право, як спадкоємцю другої черги за законом, право на спадкування разом із спадкоємцем першої черги. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, його представник за довіреністю [PERSON] позовну заяву підтримав у повному обсязі. Представник відповідача - Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не з'явився. Сільський голова письмовою заявою повідомив, що не заперечує проти позову, просить розглянути справу без участі їх представника. Третя особа - [PERSON] не заперечував проти задоволення позову [PERSON] Ухвалою Білопільського районного суду Сумської області від 04 березня 2015 року суд відмовив у прийнятті визнання Павлівською сільською радою Білопільського району Сумської області позову [PERSON] про зміну черговості одердання права на спадкування. Заслухавши представника позивача [PERSON], 3-тю особу [PERSON], дослідивши матеріали цивільної справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Судом встановлено, що батьками позивача [PERSON] та нині покійної [PERSON] були [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). [INFO] року батько позивача [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть (а.с. 37). Згідно наявної в матеріалах справи копії Державного акту на право приватної власності на землю серії І-СМ № 041823, виданого Павлівською сільською радою 29 березня 2002 року на підставі розпорядження голови райдержадміністрації від 20 березня 2002 року № 91, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 593, [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області, площею 4,87 га, яка складається з 4,3091 га ріллі та 0,5643 га кормових угідь (а.с. 11). Як зазначено у свідоцтві про право на спадщину за законом від 13 листопада 2013 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1519, спадкоємцем майна [PERSON], який помер [INFO] року, а саме: ? частки земельної ділянки площею 0,5643 га (сіножаті) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-СМ № 041823, виданого Павлівською сільською радою 29 березня 2002 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 593, є його син [PERSON], тобто позивач у справі (а.с. 12). Зокрема, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 14560033 від 13 грудня 2013 року власником нерухомого майна, а саме: ? частки земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,5643 га (сіножаті), що розташована на території Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області, є [PERSON] (а.с. 14). Зі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 грудня 2013 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1517 вбачається, що спадкоємцем майна [PERSON], який помер [INFO] року, а саме: ? частки земельної ділянки площею 4,3091 га (рілля) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-СМ № 041823, виданого Павлівською сільською радою 29 березня 2002 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 593, є позивач у справі [PERSON] (а.с. 15-16, 17). Також судом встановлено, що 03 червня 2003 року [PERSON], доньці покійного [PERSON], було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові внески, що залишились після смерті [PERSON] (а.с. 34, 35). Таким чином у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] прийняла спадщину після батька [PERSON], який помер [INFO] року, на грошові вклади, в тому числі фактично прийняла спадщину і на ? частку земельної ділянки, що належала батьку згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії І-СМ № 041823, але не встигла її переоформити у відповідності до земельного законодавства, чинного на той час. При зверненні 13 грудня 2013 року [PERSON] до Білопільської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], йому було видане свідоцтво лише на ? частку вище зазначеної земельної ділянки та зазначено, що свідоцтво про право на спадщину на ? частку спадкового майна ще не видано. [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть (а.с.10). Після смерті останньої відкрилась спадщина на ? частку земельної ділянки (паю) площею 4,87 га, яку [PERSON] не встигла оформити після смерті батька [PERSON] Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є її син [PERSON], 3-тя особа у справі. Із наданої копії спадкової справи № 92/2011, яка надійшла з третьої Сумської державної нотаріальної контори, вбачається, що спадкова справа відносно [PERSON], яка померла [INFO] року заводилась 24 березня 2011 року за претензією ПАТ КБ «Надра» в особі філії ПАТ КБ «Надра» Сумського регіонального управління «Слобожанщина» до спадкоємців майна боржника (а.с. 26-32). Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на чає відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким чином законодавець визначив, що для прийняття спадщини спадкоємцю, який на час смерті постійно проживав зі спадкодавцем, не потрібно звертатися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, він вважається таким, що прийняв спадщину автоматично. Як вбачається із наданої копії спадкової справи № 92/2011, яка надійшла з третьої Сумської державної нотаріальної контори, [PERSON] з 1991 року і по день своєї смерті була зареєстрована в [ADDRESS]. Разом зі спадкодавем [PERSON] за вказаною адресою також зареєстрований її син [PERSON] ( а.с. 29). Згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. З заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] до нотаріальної контори не звертався, а тому вважається таким, що фактично прийняв спадщину. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна сторона має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1262 ЦК України визначено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно ст. 1259 ЦК України черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушити прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов'язкову частку у спадщині. Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. На підставі ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. А згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За статтею 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи, що в порушення вимог ст. 60 ЦПК України позивач [PERSON] не надав суду будь-які докази на підтвердження того, що він протягом тривалого часу опікувався, матеріально забезпечував, надавав іншу допомогу своїй сестрі [PERSON], яка через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво була у безпорадному стані, оскільки саме наявність вказаних обставин дає можливість одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, в даному випадку зі спадкоємцем першої черги [PERSON], а тому суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. Таким чином [PERSON] у задоволенні позову до Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області, 3-тя особа: [PERSON] про надання права, як спадкоємцю другої черги за законом право на спадкування разом із спадкоємцем першої черги необхідно відмовити за необгрунтованістю. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed