Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

06 жовтня 2015 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом в інтересах [PERSON] до [PERSON] Свої вимоги обґрунтовував тим, що [PERSON] є власницею 48/100 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по вул. Очаківській, 67 в с. Парутине Очаківського району Миколаївської області. Відповідачка [PERSON] є власницею 52/100 часток цього ж будинку з господарськими будівлями та спорудами. Згідно рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 травня 2011 року було проведено реальний розподіл між ними вказаного житлового будинку, за яким, крім іншого, позивачці [PERSON] передано у власність гараж літ. «Г». 09 вересня 2015 року [PERSON] виявила, що належний їй гараж повністю зруйнований відповідачкою. Посилаючись на викладені обставини,просив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 12709 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, розмір якої визначено виходячи з ринкової вартості втраченого майна, 500 грн. в рахунок відшкодування витрат, повязаних із залученням спеціалістів, 1250 грн. у рахунок витрат на правову допомогу та 487 грн. 20 коп. судового збору. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали, збільшивши розмір позовних вимог в частині відшкодування матеріальної шкоди та просили стягнути з відповідачки витрати на відновлення знищеного майна у розмірі 16840 грн.відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи, а також стягнути 4800 грн.в рахунок відшкодування витрат на проведення судової будівельно-технічної експертизи. Відповідачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали. [PERSON] зазначила, що будівлю гаражу літ. «Г» вона придбала за договором купівлі продажу у 1999 році і фактично користувалася цим майном. За рішенням суду про розподіл будинку будівля гаражу перейшла до [PERSON], що вважає безпідставним, однак рішення суду вона не оскаржувала. Не заперечує, що розібрала будівлю гаражу, забравши собі будівельні матеріали. Згодна відшкодувати позивачці 4000 грн., виходячи з інвентарної вартості гаражу. Представник відповідачки [PERSON] зазначив, що для відновлення гаражу можуть бути використані будівельні матеріали, з яких він був раніше побудований та які маються в наявності у відповідачки. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного. [PERSON] та відповідачка [PERSON] є співвласниками житлового будинкуз господарськими будівлями та спорудами за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с.Парутине, вул. Очаківська, 67, що підтверджується витягом про реєстрацію прав від 05 вересня 2011 року № 31192339 (а.с. 6). Згідно рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 травня 2011 року, яке набрало законної сили 23 травня 2011 року, задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про реальний розподіл вказаного житлового будинку(а.с. 25-26). Вказаним рішенням встановлено, що сторони придбали по 1/2 частині вказаного житлового будинкуз господарськими будівлями і спорудами: [PERSON] 07 лютого 2002 року, [PERSON] 14 травня 1999 року. На підставі висновку судової будівельно-технічної експертизи від 17 березня 2011 року № 895-896 за рішенням суду [PERSON] виділено у власність 52/100 частин цього житлового будинку та господарські будівлі і споруди: 1/2 частину літ. «Дпл» - погріб з шиєю, 1/2 частину споруд. [PERSON] виділено у власність 48/100 частин цього будинкута господарські будівлі і споруди:літ. «В» - літню кухню, літ. «Е» - вбиральню, літ. И» - сарай, літ. «Г» - гараж, 1/2 частину літ. «Дпл» - погріб з шиєю, 1/2 частину споруд. Також з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто 2036 грн. в рахунок грошової компенсації за перевищення її ідеальної частки. В силу ч.3 ст.61 ЦПК України, зазначені обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді даної справи, оскільки в ній беруть участь особи, щодо яких встановлено ці обставини. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи від 22 березня 2016 року № 125-011, призначеної у цій справі, будівля гаражу літ. «Г» , належна [PERSON], на момент дослідження частково зруйнована на 70% і використовуватися за прямим призначенням - як будівля гаражу не може. Також експертизою визначено, що витрати, які необхідні для відновлення гаражу за діючими на час проведення експертизи цінами складають 16840 грн., з них вартість будівельних матеріалів - 8746 грн. 75 коп., вартість будівельних робіт - 8093 грн. 25 коп. (а.с. 87-114). Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної та юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна, або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідачка [PERSON] підтвердила в судовому засіданні факт самовільного руйнування нею сараю літ. «Г», який по розділу відійшов [PERSON], а тому цю обставину суд вважає доведеною. При ухваленні рішення суд оцінює докази з урахуванням вимог статей 58 та 59 ЦПК України про їх належність та допустимість. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, згідно зі статтею 60 ЦПК України, обовязок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог і заперечень. Заперечення [PERSON] проти позову суд вважає безпідставними, оскільки за договором купівлі-продажу від 14 травня 1999 року вона придбала 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, а реальний розділ вказаного нерухомого майна було проведено лише за рішенням суду від 10 травня 2011 року, яке сторонами не оскаржувалось та набрало законної сили. Твердження представника відповідачки про наявність будівельних матеріалів для відновлення гаражу суд також не приймає до уваги, оскільки згідно висновку експертизи будівельні матеріали, які залишилися після розбирання будівлі гаражу складаються з деформованих і розбитих залізобетонних стовпчиків та цегли. Ці матеріали знаходяться у володінні відповідачки на її території, позивачці не передавались та відсутня згода останньої на використання залишків цих матеріалів при відновленні гаражу. Таким чином, суд вважає, що позивачкою доведено факт руйнування належного їй майна відповідачкою, необхідність його відновлення та розмір витрат на відновлення. Враховуючи наявність протиправної поведінки [PERSON], завданих нею збитків, причинного звязку між її поведінкою та завданими збитками, відповідно до ст. 22 ЦК України, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частині відшкодування матеріальної шкоди у розмірі витрат на відновлення майна у розмірі 16840 грн. Позивачкою понесено витрати у розмірі 500 грн. на оплату послуг спеціаліста для визначення вартості відновлювальних робіт, з якими відповідачка не була згодна, витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи у розмірі 4800 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 1250 грн.,підтверджені документально (а.с. 22, 29, 47, 138, 139). У порядку, передбаченому ч. 3 ст. 88 ЦПК України, вказані витрати підлягають стягненню з відповідачки на користь позивачки у повному обсязі На підставі викладеного,

Outcome: approved