Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

07.02.2020 року [PERSON] звернулася в суд із заявою про видачу обмежувального припису стосовно [PERSON] на строк шість місяців, з проханням визначити обмеження його прав та з покладенням на нього обов`язків: заборонити перебувати в місці проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; заборонити наближатися на відстань 500 метрів до вищезазначеного місця проживання [PERSON] ; заборонити особисто чи через третіх осіб розшукувати [PERSON] , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею. В обґрунтування поданої заяви [PERSON] посилається на те, що з 2017 року потерпає від фізичного та психологічного насильства зі сторони [PERSON] , який з 2008 року по 2017 рік проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу з її донькою [PERSON] . Так, [PERSON] постійно приходить за її місцем проживання та погрожує фізичною розправою, в тому числі із холодною зброєю, принижує її гідність шляхом змушування ставати на коліна, висловлюється нецензурною лайкою, здійснює насильство фізичного характеру. Ухвалою суду від 07.02.2020 року прийнято вказану заяву до розгляду за правилами окремого провадження та призначено судове засідання по справі. Також, з метою встановлення всіх обставин, які мають значення для справи, судом витребувано інформацію з Ізяславського ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області щодо притягнення [PERSON] до адміністративної та кримінальної відповідальності за вчинення до [PERSON] неправомірних дій за період з 2017 року по 2020 рік. В судовому засіданні [PERSON] свою заяву підтримала, просила її задовольнити. Пояснила, що [PERSON] систематично приходить до її помешкання, стукає в двері, вимагає їх відкрити, бажає побачитись з її донькою, так як вони спільно вживають алкогольні напої. [PERSON] із [PERSON] сімейних стосунків не підтримують. Разом по місту збирають пусті пляшки, макулатуру, здають їх та на отриманні кошти придбавають алкогольні напої, які вживають в під`їзді її будинку. Іноді донька відкриває йому двері квартири сама, тоді [PERSON] заходить до помешкання [PERSON] без її дозволу, погрожує їй фізичною розправою. В лютому 2020 року [PERSON] відібрав в [PERSON] мобільний телефон, вийняв з нього та забрав сім-карту, тому що вона хотіла викликати поліцію. В жовтні 2019 року [PERSON] вибив вхідні двері до її помешкання, так як [PERSON] відмовилась їх відкривати. [PERSON] пояснює, що не бажає, щоб її донька [PERSON] спілкувалася із [PERSON] та вживала з ним алкогольні напої. Через неправомірні дії [PERSON] неодноразова зверталася до поліції. [PERSON] в судове засідання, повідомлений належним чином про дату, час, місце судового розгляду, не прибув. Відповідно до ст.360-5 ЦПК України неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Суд, вислухавши пояснення заявника, дослідивши докази у справі, вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства. Відповідно до п.п.3, 6, 7, 8, 14, 17 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною другою статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі, їхні батьки та діти. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з рапорту від 01.10.2019 року, [PERSON] звернулася 30.09.2019 року із заявою до Ізяславського ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області з приводу вжиття заходів до [PERSON] , який ображав її нецензурною лайкою. З письмового пояснення [PERSON] , наданого працівнику поліції в зв`язку із поданою нею заявою, вбачається, що [PERSON] приходить до її доньки [PERSON] та схиляє її до зловживання алкогольними напоями. При цьому, грюкає в двері помешкання [PERSON] , ображає нецензурною лайкою, словесно погрожує фізичною розправою. 27 і 30 вересня 2019 року [PERSON] знову вчинив вказані неправомірні дії щодо неї. В зв`язку із вказаними обставинами Ізяславським ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області складно 02.10.2019 року два протоколи про адміністративне правопорушення, за якими [PERSON] ставилось у вину те, що він 27.09.2019 року о 6 год. 10 хв. та 30.09.2019 року о 06 год. 10 хв. виражався словами нецензурної лайки, перебуваючи в під`їзді багатоквартирного будинку [ADDRESS] , до [PERSON] , образливо чіплявся до останньої, чим порушив громадський порядок та спокій громадян та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП. [PERSON] в зв`язку із викладеним надав письмове пояснення працівнику поліції, яким визнав свою вину та вказав, що 27 та 30 вересня 2019 року виражався нецензурною лайкою до [PERSON] , бо остання не пускає його до [PERSON] , з якою він дружить та вживає алкогольні напої. Постановою судді Ізяславського районного суду Хмельницької області від 04.10.2019 року такі дії [PERSON] були кваліфіковані як дрібне хуліганство та він був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП до штрафу в розмірі 119 гривень. Інші докази щодо притягнення [PERSON] до адміністративної або кримінальної відповідальності за вчинення неправомірних дій до [PERSON] в Ізяславському ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області відсутні. Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Досліджені в судовому засіданні докази свідчать про те, що [PERSON] вчиняв щодо заявниці дії неправомірного характеру, за що був притягнути до адміністративної відповідальності за дрібне хуліганство. Сам по собі факт притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП не свідчить про вчинення ним домашнього насильства в розумінні Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», адже такі неправомірні дії [PERSON] не пов`язані із фактом його колишнього спільного проживання із донькою [PERSON] однією сім`єю без реєстрацію шлюбу. Повідомлені в судовому засіданні [PERSON] обставини поведінки [PERSON] щодо неї мають бути дослідженні за її заявою органами поліції на предмет притягнення останнього до юридичної відповідальності. Водночас, зазначені обставини не можуть бути підставою для застосування заходів обмежувального припису. Оскільки [PERSON] не надала беззаперечних доказів на підтвердження вчинення [PERSON] домашнього насильства відповідно до вимог Закону України\~«Про запобігання\~та протидію\~домашньому насильству» та не встановлено випадків домашнього насильства відносно заявниці, а також ризиків настання такого насильства у майбутньому, відсутні підстави для задоволення заяви про видачу обмежувального припису. Відповідно до ч.3 ст.350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави.

Outcome: dismissed