Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

06 липня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, в якій просила стягнути з відповідача аліменти на користь сина, вирішити питання судових витрат. Позивач посилається на те, що відповідач є батьком дитини, [PERSON], який продовжує навчатися на денній формі навчання у ПТУ № 53 с. Войниха Лубенського району Полтавської області, строк його навчання по 28 лютого 2018 року, відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, тому просить стягнути з відповідача на користь сина, [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно до досягнення сином 23 років. Після уточнення позовних вимог позивач просить стягувати з відповідача на користь сина, [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі 842 грн. щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду, і до закінчення навчання. Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, в якій прохає справу розглянути за її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, надав заяву, в якій прохає справу розглянути у його відсутність, проти задоволення уточненого позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності передбачених законом підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та законних інтересів держави, підстав для неприйняття визнання позову відповідачем немає. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши і проаналізувавши представлені докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Новосанжарського районного управління юстиції 02.07.1999 року, [PERSON] є батьком [PERSON] (а.с. 6). [PERSON] навчається на денній формі навчання у ПТУ № 53 села Войниха Лубенського району Полтавської області, строк його навчання з 01.09.2016 року по 28.02.2018 року (а.с. 7). За змістом ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:стан здоров'я та матеріальне становище дитини;стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно вищевикладеного, з урахуванням обставин, викладених в статті 182 Сімейного кодексу України, суд вважає, що відповідач має матеріальну можливість надавати допомогу своєму сину, який продовжує навчання та потребує у зв'язку з цим матеріальної допомоги, і тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти у зв'язку з цим фактом. Враховуючи факт, що плановий строк навчання [PERSON] в навчальному закладі по 28.02.2018 року, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів з відповідача підлягають задоволенню саме по цю дату. В частині вимог про стягнення аліментів не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до закінчення сином навчання, позов задоволенню не підлягає, оскільки суперечить ч. 3 статті 184 СК України, а саме, якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 50 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому додаткового застереження не потребує. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання (ст. 367 ЦПК України). Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір, від сплати якого позивач звільнена, в розмірі 640 грн. 00 коп. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 79 ЦПК України витрати на правову допомогу відносяться до судових витрат. Згідно квитанції № 213 від 29.06.2017 року, виданої адвокатом [PERSON] (а.с. 8), позивач понесла витрати на правову допомогу в розмірі 200 грн., які підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial