Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

07.02.2017 року ПАТ КБ „ПриватБанк» (надалі [PERSON]) звернулось до суду з вищевказаним позовом до [PERSON], який мотивовано тим, що 01.11.2007 року, відповідно до укладеного кредитного договору №LGRWG40000001134, відповідач, як позичальник отримав кредит в розмірі 45\~450 гривень до 01.11.2027 року зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідно до умов цього договору відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені кредитним договором. Згідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Відповідно до умов кредитного договору у випадку порушення зобовязань за кредитним договором, відповідач сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Відповідач, в порушення умов кредитного договору №LGRWG40000001134, не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, зобовязання за вказаним договором не виконав, у звязку з чим станом на 16.12.2016 року у нього утворилася заборгованість в розмірі 62\~904,08 гривень, яка складається з наступного: - 41\~689,30 гривень заборгованість за кредитом (тілом кредиту); -15\~447,83 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом; -48,40 гривень пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; -5\~718,55 гривень штраф (процентна складова). В судове засідання представник позивача не зявився, надавши суду заяву, в якій позов підтримав, просив розгляд справи проводити за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно в передбачений законом спосіб, за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи зазначені обставини, зважаючи на зміст заяви представника позивача, судом ухвалено провести заочний розгляд справи за наявними у ній доказами, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. За таких обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність позивача і відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч.1 ст. 626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 01.11.2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», повним правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», як кредитором та відповідачем [PERSON] як позичальником, укладено договір про іпотечний кредит №LGRWG40000001134 (а.с.10-13). За зазначеним договором відповідач отримав кредит на придбання квартири на строк до 01.11.2027 року в розмірі 45 450 гривень зі сплатою 15% річних в обмін на зобовязання по поверненню кредиту і сплаті відсотків згідно графіку погашення кредиту та відсотків, комісії та винагороди, штрафу і пені в обумовлені договором терміни. Відповідач, в порушення умов кредитного договору №LGRWG40000001134, не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, зобовязання за вказаним договором не виконав, у звязку з чим, згідно розрахунку заборгованості наданого позивачем, станом на 16.12.2016 року у нього утворилася заборгованість в розмірі 62\~904,08 гривень, яка складається з наступного: -41\~689,30 гривень заборгованість за кредитом (тілом кредиту); -15\~447,83 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом; -48,40 гривень пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; -5\~718,55 гривень штраф (процентна складова) (а.с.5-9). Відповідно до ч.1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 526 ЦК України\~передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. В ході розгляду справи судом встановлено, що відповідач отримав на підставі укладеного договору кредитні кошти зі сплатою відсотків за користування, але взяті на себе зобовязання належним чином не виконав, чим істотно порушив умови укладеного договору. Зазначені обставини переконують суд в наявності підстав для стягнення заборгованості з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved