Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

05.07.2016 року до Ширяївського районного суду Одеської області звернулася [PERSON], з позовом до [PERSON], в якому просить суд задовольнити позов в повному обсязі та визнати за нею, [PERSON], [INFO] право власності в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], який помер 18.02.2015 року - на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 3,50 га, що розташована на території Миколаївської сільської ради Ширяївського району Одеської області, яка належала спадкодавцю на підставі розпорядження Ширяївської районної державної адміністрації Одеської області від 16.11.2004 року №822. Мотивуючи його тим, що 18.02.2015 року помер дідусь [PERSON], - [PERSON] (тато її тата - [PERSON]П.), що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-ЖД №417967, яке видано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ширяївського районного управління юстиції в Одеській області. На день смерті останнього залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,50 га, що розташована на території Миколаївської сільської ради Ширяївського району Одеської області та належала останньому на підставі розпорядження Ширяївської районної державної адміністрації від 16.11.2004 року № 822, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯА №275557 від 28.01.2005 року. У звязку з тим, що [PERSON], який є батько [PERSON], та який був сином [PERSON], 10 грудня 2014 року помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-ОЛ №197307, яке видано Міським відділом по державній реєстрації смертей реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, [PERSON], відповідно до ст. 1266 ЦК України є спадкоємцем за правом представленням. Будучи спадкоємцем за законом [PERSON], 22.07.2015 року звернулася до державного нотаріуса Любашівської районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вище зазначену земельну ділянку, але нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальних дій за № 685/02-31 від 27.04.2016 року з посиланням на те, що відповідач - [PERSON], 20 жовтня 2015 року (через вісім місяців після відкриття спадщини) звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але у звязку з пропущеним строком йому надано повідомлення про звернення до суду з питанням встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, тому [PERSON], була змушена звернутися до суду за захистом свого цивільного права відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦКУ країни. 26.09.2016 року до Ширяївського районного суду Одеської області звернувся [PERSON], з зустрічним позовом до [PERSON], в якому просить суд задовольнити зустрічний позов в повному обсязі та визнати за ним [PERSON], [INFO], ідент. номер (код) - [NUMBER], в порядку спадкування за законом, право власності на ? частину земельної ділянки площею 3,50 га, яка розташована на території Миколаївської сільської ради Ширяївського району, посвідчена Державним актом серії ЯА № 275557, виданим 28.01.2005 року та до дня смерті - 18.02.2015 року належала його батьку - [PERSON]. Мотивуючи його тим, що 18.02.2015 року помер його батько [PERSON]. На день смерті останнього залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,50 га, оскільки [PERSON], відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги за законом, має право на успадкування частини вказаного майна, на яке претендує [PERSON]. [PERSON], 20 жовтня 2015 року звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але у звязку з пропущеним строком йому надано повідомлення про звернення до суду з питанням встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Таким чином, [PERSON], вважає, що оскільки він відповідно до ст. 1273 ЦК України не відмовився від спадщини він є таким, що прийняв спадщину яка відкрилася після смерті його батька [PERSON], а тому вважає, що на підставі ст. ст. 1267, 1278 ЦК України він має рівні з [PERSON] права на успадкування ? частини земельної ділянки про яку йдеться вище. Тому, відповідно до положень ст.123 ЦПК України [PERSON], пред'явив зустрічний позов. Позивачка (відповідач за зустрічним позовом) у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила. Представник позивача (відповідача за зустрічним позовом) в режимі відеоконференції, позовні вимоги первісного позову підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі, що стосується позовних вимог зустрічного позову просив суд у задоволенні відмовити, посилаючись на заперечення, яке було надано до суду та містися в матеріалах справи. Відповідач (позивач за зустрічним позовом) у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до канцелярії суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги щодо зустрічного позову підтримує та просить суд їх задовольнити у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи та надані докази щодо первісного позову про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом суд встановивши наступне - дійшов висновку про таке. [PERSON] (далі батько/дідусь) за життя мав земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,50 га, що розташована на території Миколаївської сільської ради Ширяївського району Одеської області. Право дідуся на вказану земельну ділянку підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА №275557 від 28.01.2005 року. 18.02.2015 року дідусь помер. Після смерті дідуся відкрилася спадщина відповідно до закону. Будучи спадкоємцем за правом представленням відповідно до ст. 1266 ЦК України [PERSON], в порядку чинного законодавства за вхід. № 326/02-14 від 22.07.2015 року звернулася до державного нотаріуса Любашівської районної державної нотаріальної контори строк визначений ст. 1270 ЦК України з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вище зазначену земельну ділянку. Відповідно до постанови, нотаріусом за № 685/02-31 від 27.04.2016 року, [PERSON], було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій з посиланням на те, що - [PERSON], 20 жовтня 2015 року з пропуском строку визначеного ст. 1270 ЦК України звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але у звязку з пропущеним строком йому надано повідомлення про звернення до суду з питання встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Таким чином, у звязку з тим, що [PERSON], нотаріусом було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, з посиланням на заяву про прийняття спадщини [PERSON], вона була змушена звернутися до суду з вищезгаданою позовною заявою. Відповідно до ч. 1\~ст. 178 ЦК України, об'єкти цивільних прав можуть переходити від однієї особи до іншої в порядку спадкування, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід'ємними від фізичної чи юридичної особи. Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України), після відкриття спадщини (ст. 1220 ЦК України) та належить спадкоємцеві (ст. 1268 ЦК України). Згідно зі\~ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON], є спадкоємицею за законом, яка звернулася з заявою до нотаріуса щодо оформлення спадщини в визначений строк відповідно до ст. 1270 ЦК України, але нотаріусом спадкові права [PERSON], не були оформлені з причини наявності заяви про прийняття спадщини [PERSON], від 20.10.2015 року (через вісім місяців після відкриття спадщини). В силу\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Частиною 1\~ст. 328 ЦК України\~передбачено, що право власності набувається на\~підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права власності. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~(пункт 23) передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування. Відповідно до Постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі №6-164цс12 зазначено, що у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до\~глави 29 ЦК України. Таким чином враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги первісного позивача [PERSON], підлягають задоволенню у повному обсязі. Що стосується зустрічного позову про визнання права власності - перевіривши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні зустрічного позову [PERSON], виходячи з наступного. Після смерті батька відкрилася спадщина відповідно до закону на вище вказану земельну ділянку. Будучи спадкоємцем першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України [PERSON], в порядку чинного законодавства за вхід. № 1524/01-16 від 20.10.2015 року звернувся до державного нотаріуса Любашівської районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вище зазначену земельну ділянку. Відповідно до інформаційного листа від нотаріальної контори за вхід. № 1524/01-16 від 20.10.2015 року [PERSON], було відмовлено у оформленні спадщини на підставі пропуску строку визначеного ст. 1270 ЦК України та рекомендовано звернутися до Ширяївського районного суду Одеської області з позовною заявою про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Не вирішуючи питання про встановлення додаткового строку [PERSON], звертається до суду з зустрічним позовом про визнання права власності на ? частину вищезгаданої земельної ділянки, посилаючись на те, що [PERSON], відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги за законом, має право на успадкування частини вказаного майна, на яке претендує [PERSON] Так, відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємці, які бажають прийняти спадщину, але не проживали постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Тобто ніякого іншого механізму прийняття спадщини не передбачено. Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущеним строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи, що відповідач за первісним позовом [PERSON], 20.10.2015 року (лише через вісім місяців після відкриття спадщини) звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але у звязку з пропущеним строком, йому нотаріусом було рекомендовано звернутися до суду з питання визначення додаткового строку для прийняття спадщини, а не з вимогами про визнання права власності, тому суд вважає, що вимоги позивача за зустрічним позовом про визнання права власності на ? частину земельної ділянки, відповідно до чинного законодавства є незаконними, оскільки: відповідно до п. 24 Постанови Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року N7 Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статі 1272 ЦК і визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. З аналізу зазначеного вбачається, що визнання права власності буде суперечити вимогам Цивільного законодавства України, та грубо порушувати спадкові права спадкоємців, які прийняли спадщину, так як [PERSON] належним чином не прийняв спадщину і не може звертатись до суду з позовом про визнання за ним права власності на спадкове майно. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги те, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд

Outcome: approved